jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stephan El Shaarawy

Stephan Kareem El Shaarawy (arabisk: ستيفان الشعراوي‎) (født 27. oktober 1992) er en italiensk fotballspiller som spiller for AS Roma. El Shaarawy er også en del av Italia sitt landslag.


== Karriere ==
Stephan El Shaarawy ble født i Savona i Italia i 1992, faren var opprinnelig fra Egypt og moren var italiensk. El Shaarawy begynte å spille for juniorlaget til Genoa CFC da han var 13 år. Den 21. desember 2008, da han var 16 år og 55 dager gammel, debuterte han i Serie A. El Shaarawy fikk ti minutter mot Chievo, og ble dermed den fjerde yngste Serie A-debutanten i historien. Dette var også hans eneste kamp denne sesongen, selv om han flere ganger satt på benken.  
I juni 2010 ble han lånt ut til Serie B-laget Calcio Padova. I dette låneoppholdet ble han raskt en nøkkelspiller for laget, og var med på å føre laget til en opprykkfinale som de tapte mot Novara Calcio.


=== Milan ===
Den 25. juni 2011 ble det klart at El Shaarawy hadde skrevet kontrakt med AC Milan
Den 18. september samme år debuterte han for Milan i 3-1-tapet mot SSC Napoli. Bare tre dager senere, etter å ha kommet inn for en skadet Alexandre Pato, skåret han sitt første mål for klubben, og sikret 1-1 mot Udinese Calcio. På sine første seks måneder i Milan, spilte han bare sju kamper, og media ville ha det til at han kom til å bli utlånt igjen, for å få spille regelmessig fotball.
El Shaarawy skåret sitt andre mål for Milano-klubben i 1-2-tapet mot Juventus i semifinalen i Coppa Italia. Tre dager senere skåret han vinnermålet mot Udinese, og påførte Udinese sitt første tap for sesongen.


=== Roma ===
21. juni 2016 skrev han under en kontrakt til 30. juni 2020 med Roma. El Shaarawy hadde vært på lån i Roma fra Milan siden januar 2016. Roma betaler 13 millioner euro i overgangssum.


=== Landslaget ===
Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Stephan El Shaarawy – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stephan El Shaarawy – FIFA 
(en) Stephan El Shaarawy – UEFA 
(fr) Stephan El Shaarawy – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Stephan El Shaarawy – LÉquipe 
(en) Stephan El Shaarawy – Transfermarkt 
(en) Stephan El Shaarawy – national-football-teams.com 
(en) Stephan El Shaarawy – WorldFootball.net 
(en) Stephan El Shaarawy – Soccerbase.com 
(en) Stephan El Shaarawy – FootballDatabase.eu
Ivar Ekeland

Ivar Ekeland (født 2. juli 1944 i Paris) er en fransk matematiker med norske aner. Han studerte ved École normale supérieure 1963–67 og fikk doktorgrad 1970. Han jobber for Centre national de la recherche scientifique og underviser ved Université Paris-Dauphine, École polytechnique (polyteknisk høgskole) og École spéciale militaire de Saint-Cyr (militærakademi). Ekeland  ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1998. Hans bok Tilfeldighetenes spill bruker blant annet Snorres kongesagaer til å forklare kaosteori og kompleksitetsteori, oversatt til norsk av filologen Kjell Olaf Jensen (født 1946) og utgitt på Pax forlag i 2002. 
Under et forskningsopphold ved University of Chicago bisto han doktogradsstudenten Paul Romer.Datteren Marie Ekeland er økonom og fra 2017 leder av Conseil national du numérique.


== Referanser ==
Knutepunkt Sørlandet

Knutepunkt Sørlandet var et interkommunalt samarbeidsorgan mellom sju kommuner i Kristiansandsregionen: Birkenes, Iveland, Kristiansand, Lillesand, Songdalen, Søgne og Vennesla. Kommunene har samlet 133 690 innbyggere og er en felles bo- og arbeidsregion i sterk vekst. Seks av kommunene deltok fra etableringen i 1996, mens Iveland tiltrådte 1. januar 2006. Samarbeidet mellom kommunene omfatter tiltak knyttet til tjensteyting til innbyggere og generell utvikling av kommunene. Organet ble relansert med nytt navn og nye vedtekter fra 1. januar 2018 med navnet Region Kristiansand.


== Organisering ==
Samarbeidet i Knutepunkt Sørlandet ble etablert i 1996. Øverste politiske organ i kommunesamarbeidet er et styre med ordførerne i de sju kommunene. Øverste administrative organ er et rådmannsutvalg med rådmenn fra de sju kommunene. Knutepunkt Sørlandet har også et sekretariat med to faste stillinger, daglig leder og rådgiver.   
Det er etablert fagnettverk på en rekke fagområder: Helse, sosial og omsorgsnettverk, Oppvekstnettverk (skole og barnehage), Kulturnettverk, og Teknisk nettverk, samt flere administrative nettverk som arbeidsgivernettverk, økonominettverk, næringsutvalg, IT-utvalg, GIS-utvalg, kriminalutvalg og felles innkjøpstjeneste. Flere tjenester er også lagt til interkommunale selskap, som Kristiansandsregionen brann og redning – KBR.   
En rekke regionale og internasjonale prosjekter har også base i kommunesamarbeidet i Kristiansandsregionen, som ATP-samarbeidet (areal- og transportplan), Framtidens byer, Felles klimaplan og lokalmedisinske tjenester med mer. 
Dagens fylkesstruktur med to Agder-fylker splittet kommunene i Kristiansandsregionen – tre kommuner hørte til i Aust-Agder, og fire i Vest-Agder.  Lillesand, Birkenes og Iveland søkte i 2011 om overflytting til Vest-Agder, men fikk avslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knutepunkt Sørlandets hjemmeside
Vi ligger tett – og sammen er vi sterke. Brosjyre om samarbeidet.
Birkenes
Iveland
Kristiansand
Lillesand
Songdalen
Søgne
Vennesla
Slaget ved Río de Oro

Slaget ved Río de Oro var en marinetrefning i august 1914 under første verdenskrig. Den britiske armerte krysseren HMS «Highflyer» angrep den tyske hjelpekrysseren SS «Kaiser Wilhelm der Grosse» utenfor den spanske kolonien Río de Oro (i dagens Vest-Sahara).


== Bakgrunn ==
SS «Kaiser Wilhelm der Grosse» var et tysk passasjerskip som hadde blitt rekvirert av den tyske marinen og gjort om til en hjelpekrysser med seks 4-tommer og to 37 mm kanoner. Hun var på vei ut i Atlanterhavet for å senke allierte handelsskip. HMS «Highflyer» var del av 5th Cruiser Squadron og hadde i oppgave å finne SS «Kaiser Wilhelm der Grosse».


== Slaget ==
Slaget begynte 26. august 1914 da SS «Kaiser Wilhelm der Grosse» ble overrasket i havn mens hun ble forsynt med kull fra tre tyske og østerrikske kullskip. HMS «Highflyer», som hadde overtaket med betraktelig store kanoner enn SS «Kaiser Wilhelm der Grosse», krevde først at tyskerne overgav seg. Tyskerne nektet og mente at britene hadde krenket spansk nøytralitet. Britene valgt å se bort fra dette, siden tyskerne allerede hadde krenket spansk nøytralitet gjennom å bruke mer enn en uke for å ta inn forsyninger i en nøytral havn.
Slaget begynte klokken 15:10 og varte til 16:45 der begge skipene utvekslet ild før SS «Kaiser Wilhelm der Grosse» gikk tom for ammunisjon og forsøkte å flykte. Uten ammunisjon og forfulgt av HMS «Highflyer» valgte tyskerne å senke sitt eget skip og rømme inn i Sahara.
M.95 Loopgraafgeweer

M.95 Loopgraafgeweer var et nederlandsk periskoprifle som ble laget i 1916 for den nederlandske hæren. Den var basert på M.95-geværet som var standardgevær for den nederlandske hæren. Selv om Nederland var nøytral under første verdenskrig fulgte de våpenutviklingen på vestfronten. Periskopriflen ble oppfunnet av australske styrker under slaget om Gallipoli i 1915 og spredde seg til resten av Europa. Den nederlandske overkommandoen mente at et slikt gevær ville være nyttig hvis Nederland ble dratt med inn i krigen.
Lüderitz

Lüderitz er en havneby i sørvestlige Namibia. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en folkemengde på 12 537.Byen ble grunnlagt i 1883 av Heinrich Vogelsang for Adolf Lüderitz fra Bremen i Tyskland. I begynnelsen var næringsveiene fiske og guanosanking. I 1909 ble det funnet diamanter i området og Lüderitz vokste som følge av rushet. Rett utenfor Lüderitz ligger spøkelsesbyen Kolmanskop som vokste opp under diamantrushet.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lüderitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lüderitz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Inger Karset

Inger Agnethe Karset (født 24. august 1951) er en norsk tidligere skøyteløper som representerte Norge i internasjonale mesterskap i perioden 1970–1972. Nasjonalt representerte hun flere skøyteklubber: Romedal IL, Hamar IL og etter aktiv karriere Stange Spk som veteranløper.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap ==
Allround-VM på skøyter (deltatt 1 gang)

Helsingfors 1971.beste resultat 20.-plass sammenlagt i Helsingfors 1971.Sprint-VM på skøyter (deltatt 1 gang)

Eskilstuna 1972.beste resultat 20.-plass sammenlagt i Eskilstuna 1972.EM på skøyter (deltatt 2 ganger)

Heerenveen 1970 og Leningrad 1971.beste resultat 18.-plass sammenlagt i Heerenveen 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inger Karset – Speedskatingbase.eu 
(en) Inger Karset – SpeedSkatingNews.info 
(en) Inger Karset – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
José Luís Peixoto

Jose Luis Peixoto (født 4. september 1974 i Galveias i Portalegre i Portugal) er en portugisisk forfatter. Hans første roman vant Jose Saramago Literary Award. Hans romaner er oversatt til 20 språk og er internasjonalt anerkjent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) José Luís Peixoto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biografi
Strømdal

Strømdal er en bydel i Skien, nordvest for sentrum. Alle eiendommer, veier, lekeplasser og annet areal er skilt ut fra Strømdal gård. Det anslås at dette dreier seg om ca 1 000 eiendommer. Strømdal ligger på Gulset. Tidligere hadde Strømdal en egen barneskole, men den ble lagt ned i 2009 og senere overtatt av Grenland kristne skole. Tidligere har det vært kolonialforretnng på Strømdal. Den siste var Rema 1000. Elevene ved Strømdal skole ble overflyttet til Kollmyr og Stigeråsen skoler, som begge ligger på Gulset. Gulsetveien, som er en av Strømdals gjennomfartsveier, går fra Falkumbrua til Gulset. Falkumelva skiller Falkum og Strømdal. Kjente personer fra Strømdal er artist Vidar Letho og fotballspiller Alexander Aas.
Stephan Tschudi

Stephan Tschudi (født 2. januar 1908, død 8. desember 1996) var en norsk teolog, prest i Den norske kirke og forfatter.I 1931 ble Tschudi cand. theol. Han var aktiv i Oslo Indremisjon, senere Kirkens Bymisjon, og var fra 1934 til 1957 redaktør i Bymisjonæren og Vår Kirke. I 1957 ble han sogneprest i Røa menighet i Oslo. Tschudi ble i 1965 rektor ved Det praktisk teologiske seminar ved Universitetet i Oslo, en stilling han hadde til 1978.
Tschudi skrev sakprosa om kirkelige emner og utga  i 1939 en roman med tittelen Tross alt. Han oversatte til norsk Fra min barndom og ungdom av Albert Schweitzer.


== Sakprosautgivelser ==
Forsvar for Hansen, Oslo: Land og kirke/Gyldendal, 1976
Nok av muligheter. Streiflys over kristen tro og adferd, Oslo: Land og kirke/Gyldendal, 1975
Fri kirke, Oslo: Aschehoug, 1969
Hundre år i kamp mot nød. Oslo indremisjon 1855-1955, Oslo: Land og Kirke, 1955
Norsk kirke i dag. Oppgjør og program, Oslo: Land og kirke, 1945


==== Oversettelser ====
Paradoks, Gilbert. K. Chesterton, overs. Stephan Tschudi, Land og Kirke, 1949 (originaltittel Orthodoxy).


== Referanser ==
Olaf Hegland

Olaf Hegland (født 17. januar 1885 i Arendal, død 10. januar 1939) var en norsk høyesterettsadvokat og embetsmann. Han var fylkesmann i Telemark fra 1933 til 1938.Hegland avla i 1908 juridisk embetseksamen. I 1922 ble han advokat. Han arbeidet fra 1910 i Kristiansand, der han var sakførerfullmektig og byfogdfullmektig, før han i 1913 begynte hos sorenskriveren i Vest-Telemark. I 1913 ble han også fullmektig hos advokat Didrik Cappelen i Kviteseid. I 1916 ble han kompanjong i advokatfirmaet, som han helt overtok i 1918.I Kviteseid var Hegland også engasjert i lokalpolitikken for Venstre. Han var medlem av kommunestyret og var fra 1929 ordfører i Kviteseid. Hegland ble i 1932 utnevnt til fylkesmann i Telemark.


== Referanser ==
Silverthread

Silverthread er den første EP-en til bandet Gabriel. Albumet ble utgitt i april 2010 av plateselskapet Beyond Records, og høstet blant annet terningkast fem fra Lydverket.


== Sporliste ==
«Dig», 6:05
«Haunted», 10:33
«Gray Man», 5:18
«Shivering Aurora», 9:21
Ernst Johannesen

Ernst Andreas Johannesen (født 4. februar 1870 i Bergen, død 11. juni 1957) var en norsk embetsmann. Han var fylkesmann i Bergen og Hordaland fra 1929 til 1933 og i Østfold fra 1933 til 1940.
Johannesen ble i 1892 cand. jur. Han ble året etter sorenskriverfullmektig og arbeidet fra 1896 i Justisdepartementet. I 1909 ble han dommer i byretten i Bergen, der han i 1921 ble byrettsjustitiarius.  Fra 1923 til 1929 var Johannesen ekstraordinær høyesterettsdommer. Fra 1929 til 1933 var Johannesen fylkesmann i Bergen og Hordaland. Deretter var han fra 1933 fylkesmann i Østfold. Johannesen gikk av i 1940.
Johannesen var engasjert i Den norske Sjømannsmisjon og var medlem av organisasjonens hovedstyre fra 1916 til 1927, deretter styreformann fra 1927 til 1933. I 1934 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for embedsfortjeneste og for fortjenester av Den norske Sjømannsmisjon».


== Referanser ==
Aadel Lampe

Aadel Lampe (født 10. mai 1857 i Stranda, Møre og Romsdal, død 1944), også kjent som Aadel Knudsen, var en norsk kvinnesaksforkjemper, lærer og liberal politiker. Hun var formann i Norsk Kvinnesaksforening fra 1922 til 1926 og vararepresentant på Stortinget i perioden 1922–1924, som en av de første kvinnene valgt til Stortinget.


== Utdannelse og yrkesliv ==
Hun tok eksamen ved Nissens Pigeskoles Høiere Skole for Voxne unge Piger (også kalt «Guvernanteskolen») i Christiania, datidens høyeste utdannelse som var åpen for kvinner, og ble deretter ansatt som lærer ved Nissens Pikeskole. I dette miljøet, som bestod av datidens høyest utdannede kvinner i Norge, stiftet hun bekjentskap med kvinnesaken. Senere videreutdannet hun seg som lærer for døve barn, og var ansatt som lærer ved Balchens døveskole og deretter ved Hedevig Rosings skole for døvstumme barn. Da Hedevig Rosings skole ble nedlagt sluttet Lampe som lærer og begynte å arbeide ved det såkalte «Pleiebarnskontoret», som senere var en del av Oslo helseråd.


== Politikk og aktivisme ==
Lampe var medlem av Norsk Kvinnesaksforening fra starten i 1880-årene; hun ble styremedlem i 1895 og var viseformann i periodene 1899–1903 og 1912–1922, i formannsperiodene til statsministerfruene Fredrikke Marie Qvam og Randi Blehr. I 1922 etterfulgte hun Blehr som foreningens formann. Hun ble i 1926 utnevnt til æresmedlem i foreningen i forbindelse med at hun gikk av som formann etter over 30 år i styret. 
Lampe var opprinnelig medlem av Venstre, men ble senere aktiv i Frisinnede Venstre. Hun var vararepresentant til Stortinget for Christiania i perioden 1922–1924, innvalgt på Høyres og Frisinnede Venstres fellesliste ved Stortingsvalget 1921. Valget var første gang en kvinne ble innvalgt som fast representant: Karen Platou som stod foran Lampe på den samme listen i den samme valgkretsen; Lampe var en av fire kvinnelige vararepresentanter innvalgt det året og dermed blant de første kvinnene valgt til Stortinget.Hun var også varamedlem av hovedstyret i Frisinnede Venstre og styremedlem i partiets kvinneorganisasjon. Lampe er også kjent som medunderskriver av et brev til regjeringen, sammen med Randi Blehr og Cecilie Thoresen Krog, som krevde at kvinner kunne bli utnevnt som embetsmenn.


== Familie ==
Hennes foreldre var sogneprest Claus Ernst Lampe (f. 1807) og Drude Cathrine Haar Daae (f. 1817). Hun ble gift i 1885 med statsrevisor Henrik Magnus Knudsen og var som gift kjent som Aadel Knudsen. Etter at hun ble skilt brukte hun igjen navnet Lampe. Hennes søster Dina Lampe var gift med stortingsmann og stadsfysikus Ole Jacob Sparre.


== Referanser ==
Jean-Marc Ayrault

Jean-Marc Ayrault (født 25. januar 1950 i Maulévrier, Maine-et-Loire) er en fransk politiker. Han var Frankrikes statsminister, utnevnt av president François Hollande fra 15. mai 2012 til 31. mars 2014, da han ble han erstattet av Manuel Valls. Han ble utenriksminister i forbindelse med omrokering av regjeringen i februar 2016. Han har tidligere vært borgermester i Nantes, medlem av den franske nasjonalforsamlingen 1986–2012 og parlamentarisk leder for sosialistpartiet (PS) 1987–2012.


== Biografi ==
Ayrault ble født i 1950 i  Maulévrier i Maine-et-Loire. Faren var fabrikkarbeider. Ayrault studerte tysk ved universitetet i Nantes og arbeidet deretter en periode som tysklærer. Denne utdanningsbakgrunnen skiller Ayrault fra mange andre franske topp-politikere som typisk har utdannelse fra de elitepregede Grandes écoles.
Som 27-åring ble han i 1977 valgt til borgermester i Nantes-forstaden Saint-Herblain og ble med det den yngste borgermesteren for en kommune på over 30 000 innbyggere. Han beholdt denne posisjonen fram til han i 1989 ble valgt til borgermester i Nantes. Han ble senere kontinuerlig gjenvalgt i første runde og var den lengst sittende borgermesteren av en større by i Frankrike fram til han gikk av 21. juni 2012.Aurault har sittet i den franske nasjonalforsamlingen siden 1986, siden 1997 har han vært parlamentarisk leder for det franske sosialistpartiet, PS. Gjennom denne posisjonen har han hatt et nært samarbeid med François Hollande.
Under presidentvalgkampen til Hollande fungerte Aurault som spesialrådgiver, med spesielt ansvar for kontakt med partier og politiker i andre land, særlig Tyskland.


== Regjeringsperioden ==
JAyrault ble utnevnt til statsminister av president François Hollande 15. mai 2012 og presenterte sin regjering 16. mai. Regjeringen hadde 34 ministre, hvorav 16 var plassert under en annen minister som ministre déléguée. I tillegg til medlemmer fra det franske sosialistpartiet inkluderte regjeringen to medlemmer fra venstrepartiet Parti radical de gauche, to medlemmer fra 
De Grønne og et medlem uten ordinær partitilknytning. For først gang i Frankrikes historie var halvparten av medlemmene kvinner. Sentrale statsråder var utenriksminister Laurent Fabius og finansminister Pierre Moscovici. Najat Vallaud-Belkacem ble regjeringens talsperson.
I det første statsrådet ble det besluttet at presidents og regjeringens lønninger skulle senkes med 30%.I det franske parlamentsvalget i juni 2012 ble Ayrault gjenvalgt i første runde.I tråd med fast praksis i forbindelse med parlamentsvalget gikk Aurault av som statsminister 18.juni 2012. Ettersom sosialistpartiet ved valget hadde oppnådd rent flertall i nasjonalforsamlingen ble han straks gjenoppnevnt av president Hollande. Den nye regjeringen som da ble utnevnt hadde fire flere medlemmer (tre fra sosialistpartiet og en av fra PRG) slik at den tilsammen hadde 38 medlemmer, hvorav halvparten kvinner.I 2019 ble han utnevnt til kommandør av Æreslegionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
France Info: Jean-Marc Ayrault(fransk)
Angelique Chrisafis: Jean-Marc Ayrault named as France's new prime minister The Guardian 15. mai 2012.
Bymålslaget

Bymålslaget er en norsk språkforening dannet i 1902. Laget oppstod da Det norske Samlaget (dannet 1868) ble delt i to: Landsmålslaget (senere Noregs Mållag)  og Bymålslaget. Årsaken til dette var at Samlaget utviklet seg til i hovedsak å bli talsorgan for landsmålet. Bymålslaget ble i praksis en selvstendig organisasjon. I 1972 ble samarbeidet tatt opp igjen idet Bymålslaget begynte å utgi sine publikasjoner på Det Norske Samlaget. Dette samarbeidet varte fram til  2010 da laget skiftet til Novus forlag.
Bymålslaget ønsket å utvikle norsk språk ved å justere det danske bokmålet i samsvar med talemålet i de norske byene. Knud Knudsen (1812–95) var rektor ved Oslo katedralskole og kalles ofte det norske bokmålets far. Da han døde, gav en stor gave til videreføring av dette arbeidet. Denne arven forvalter Bymålslaget. Pengene brukes til å gi ut Knudsens egne skrifter, samt støtte annet arbeid som er i samsvar med det språkpolitiske programmet hans. Bymålslaget og Oslo katedralskole har satt opp en minnesten over ham på Vår Frelsers gravlund i Oslo.
Fra 1909 har Bymålslaget utgitt tidsskriftet Maal og Minne.


== Ledere ==
Andreas Drolsum Haraldsrud (2013– )
Ruth Vatvedt Fjeld
Trygve Knudsen
Didrik Arup Seip (1916–1948?)
Jonathan Aars (1906–1908)
Jens Daniel Carolus Lieblein (1902– )


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bymålslaget 100 år i Knud Knudsens fotspor. Uniforum Juni 2002
Bymålslaget 100 år, i Språknytt 2/2002
Omtale hos Novus forlag
Leder med historisk oversikt i Maal og Minne nr. 1-2010
Jaktflaske

Jaktflaske eller lommeflaske er en liten, flat smal flaske av glass for brennevin til jakt-  og turbruk. Betegnelsen lommeflaske er også brukt for lommelerker. Jaktflasker er på størrelse med lommelerker, men lommelerker i glass har gjerne et tilnærmet sirkelformet, vertikalt tverrsnitt.
Jaktflasker ble laget på de norske glassverkene fra slutten av 1700-årene. Lommeflasker og jaktflasker er oppført i priskurantene fra Hadeland Glassverk  i 1851 og 1856, men de er ikke avbildet.I 1860-årene kom en ny type jaktflasker, løveflasker. De ble blåst i form svært populære. De har gjerne riksvåpenet med Den norske løve som dekor på siden og ofte også en drueklase. Løveflasker ble blåst både i klart og i farget glass. De ble produsert til omkring 1900 både på norske og på svenske glassverk. Løveflasker er laget både med form som jaktflasker og som lommelerker.


== Litteratur ==
Lie, Inger-Marie (1977): Hadelandsglass 1850-1900. Oslo
Korshavn, Jan Håvard (1994): Norsk empire glass. Gjøvigs Glasværk 1807-1843. Gjøvik. ISBN 82-09323-21-2
Polak, Ada (1958): Glassboken. Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Se jaktflasker i DigitaltMuseum
Se løveflasker i DigitaltMuseum
Michael Aris

Michael Vaillancourt Aris (født 27. mars 1946 i Havanna på Cuba, død 27. mars 1999) var en britisk akademiker som spesialiserte seg på bhutansk, tibetansk og himalayisk kultur og skrev mange bøker om buddhismen i de regionene. Han var gift med Aung San Suu Kyi. Tvillingbroren Anthony Aris ble også ekspert på Tibet.
Etter sin universitetseksamen tilbragte han seks år som privatlærer for kongebarna i Bhutan. Han underviste senere i asiatisk historie ved Universitetet i Oxford. I 1972 giftet han seg med Aung San Suu Kyi, som han traff under sine studier. 
Siden 1988 kunne han bare treffe Aung San Suu Kyi, som hadde vendt hjem til Burma, et fåtall ganger (siste gang ble julen 1995), ettersom den burmesiske regjering nektet å innvilge ham visum og Aung San Suu Kyi fryktet at hun ikke skulle bli sluppet tilbake inn i landet igjen dersom hun reiste ut for å treffe Aris.


== Verker ==
med Aung San Suu Kyi: Tibetan Studies in Honour of Hugh Richardson: Proceedings of the International Seminar on Tibetan Studies, Oxford, 1979: Seminar Proceedings (Aris & Phillips Central Asian Studies). Orchid Press, Thailand 1979, ISBN 9780856681905
med Joseph F. Rock: Lamas, Princes, and Brigands: Joseph Rock's Photographs of the Tibetan Borderlands of China. University of Washington Press, 1992, ISBN 978-0295972091
The Raven Crown: The Origins of Buddhist Monarchy in Bhutan. Serindia Publications, 2005, ISBN 9781932476217
med Françoise Pommaret: From the Land of the Thunder Dragon: Textile Arts of Bhutan. Serindia Publications, 2008, ISBN 9781932476422
med John A. Ardussi: Sources for the History of Bhutan. Motilal Banarsidass, 2009, ISBN 9788120834095


== Referanser ==
Heliumfusjon

Heliumfusjon er en form for kjernefysisk fusjon som involverer heliumatomer, og finner sted i eldre stjerner.
Fusjonen av helium-4 (alfapartikler) er kjent som trippel-alfaprosessen. Fusjon av to heliumkjerner danner beryllium-8, som er ustabil og henfaller til to heliumkjerner med en halveringstid på 1×10−16 til 2.6×10−16 sekunder. Hvis en stjernes kjernetemperatur overstiger 100 millioner kelvin (100 megakelvin, 8.6 KeV), noe som kan skje i de senere fasene i en rød kjempe eller rød superkjempe, vil det imidlertid være en signifikant sjanse for at en tredje heliumkjerne fusjonerer med beryllium-8-kjernen før den henfaller, og det dannes karbon-12. Videre kan enda et heliumatom fusjonere med karbon-12 og danne oksygen-16, og ved ekstremt høye temperaturer kan enda tyngre grunnstoffer dannes (se alfaprosess).
Fusjonen av helium-3 med seg selv eller med helium-4 foregår samtidig med fusjon av hydrogen i stjerner i hovedserien (se proton-protonkjeden), og dette refereres vanligvis ikke til som heliumfusjon.


== Kilder ==
Ray, Alak K. (2004) «Stars as thermonuclear reactors: their fuels and ashes.»