jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Voltinia

Voltinia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brune sommerfugler med hvite flekker.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog, men artene i denne slekten kan også forekomme i temmelig tørre områder.
Larvene lever på planter i ananasfamilien (Bromeliaceae).


== Fossil art ==
Det er kjent overraskende få fossiler av dagsommerfugler, men en slik blir plassert i denne slekten. Voltinia dramba er beskrevet fra 15-25 millioner år gammelt rav fra Den dominikanske republikk. Det er verdt å merke seg at gruppen Napaeina ikke lever i Vestindia i dag.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i mye av Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Slekten Voltinia Stichel, 1910
Voltinia agroeca (Stichel, 1910) – Brasil
Voltinia cebrenia (Hewitson, 1873) – sørøstlige Brasil
Voltinia danforthi (Warren & Opler, 1999) – Mexico
Voltinia phryxe (C. & R. Felder, 1865) – sørøstlige Brasil
Voltinia radiata (Godman & Salvin, [1886]) – Costa Rica og Colombia
Voltinia sanarita (Schaus, 1902)
Voltinia theata Stichel, 1910 – Costa Rica, Ecuador og Colombia
Voltinia tumbesia (Hall & Lamas, 2001) – Peru
Voltinia umbra (Boisduval, 1870) – fra Mexico til Panama
Voltinia dramba Hall, Robbins & Harvey, 2004 – fossil art fra Den dominikanske republikk


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Voltinia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Voltinia i Encyclopedia of Life 
(en) Voltinia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Voltinia hos Fossilworks 
(en) Voltinia hos NCBI 
(en) Kategori:Voltinia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Voltinia – detaljert informasjon på Wikispecies
Oscar Luigi Scalfaro

Oscar Luigi Scalfaro (IPA: [ˈɔskar luˈiːʤi ˈskalfaro], født 9. september 1918 i Novara, død 29. januar 2012 i Roma) var en italiensk politiker, som var president i Italia fra 1992 til 1999. Han var deretter livstidssenator. Scalfaro var opprinnelig med i partiet Democrazia Cristiana, men representerte senere Partito Democratico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oscar Luigi Scàlfaro, biografi fra Italias presidentembete (italiensk)
MT «Berge Tasta» (1969)

MT «Berge Tasta» var et tankskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted A/S som byggenummer 190. Skipet ble levert til rederiet Sig. Bergesen d.y. & Co. i mars 1969. Det ble solgt til Kypros i 1984, og skiftet da navn til MT «Kition». Skipet ble hugget opp i 1989.


== «Berge Tasta» ==
1969: 26. februar: Sjøsatt ved Rosenberg Mekaniske Verksted A/S
1969: 26. mars: Overlevert til Sig. Bergesen d.y. & Co., som «Berge Tasta»
1982: 8. februar: Lagt i opplag ved Stavanger


== «Kition» ==
1984: 27. april: Solgt til Moon Wave Shipping Co.S.A, Limassol, Kypros, Omdøpt «Kition»
1986: Solgt til Ridgeby Shipping Inc., Nassau, Bahamas
1988: 19. oktober: Maskinrom oversvømmet nær Cape Town på reise fra Den persiske gulf til Montevideo, Uruguay.
1989: Tauet til Singapore
1989: 16. mars: Solg til kinesiske opphuggere
1989: 17. juli. Tauet fra Singapore
1989: 1. august: Ankom Huangpu


== Kilder ==
www.sjohistorie.no «Berge Tasta»
www.norskeskip.no Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. «Berge Tasta»


== Eksterne lenker ==
(en) MT «Berge Tasta» (1969) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Prolegomena

Prolegomena (gresk: προλεγόμενα, prolegómena, en flertallsform i nøytrum av verbaladjektivet i mediopassiv på -os) betyr «innledning» eller «prolog». Dets særskilte betydning er «forarbeid» i forbindelse med en innledning til en lengre filosofisk avhandling. Det er da formelt sett et essay eller en kritisk utlegning hvor det redegjøres for forutsetninger og metode for verkets hoveddel. I betydningen «forarbeid» er det de grunnleggende spørsmålene og begrepene som avklares og defineres før det vesentlige i verket presenteres, nemlig de mer omfattende spørsmål som Guds eksistens, åpenbaringens natur, skriftens autoritet (for bare å ta noen eksempler fra religionsfilosofien). 
Prolegomena kan brukes som innledning for all slags emner, noe følgende verker antyder:

Prolegomena zu einer jeden künftigen Metaphysik («Prolegomena til enhver framtidig metafysikk»), et av Immanuel Kants kortere filosofiske tekster, utgitt 1783
Prolegomena zur Geschichte Israels («Prolegomena til Israels historie»), en bok fra 1878 av den tyske bibelforskeren Julius Wellhausen
Prolegomena zu einem rückläufigen morphologischen Wörterbuch des Althochdeutschen, en språkvitenskapelig ordbok av Rolf Bergmann fra 1984
Som oversettelse av Ibn Khaldūns Al-Muqaddimah


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Om et tankevekkende prolegomena», Strøtanker
Hyphilaria

Hyphilaria er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små sommerfugler (vingespenn ca. 20 millimeter). Vingene er hvite, gule eller rødlige med mørke tverrstriper.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordlige og vestlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Slekten Hyphilaria Hübner, 1819
Hyphilaria anophthalma (C. & R. Felder, 1865) – Colombia og Ecuador
Hyphilaria anthias (Hewitson, 1874) – Fransk Guyana, Guyana, Colombia, Venezuela, Bolivia og Peru
Hyphilaria nicia Hübner, [1819] – Fransk Guyana, Guyana og Bolivia
Hyphilaria parthenis (Westwood, 1851) – Fransk Guyana, Guyana, Surinam, Colombia og Bolivia
Hyphilaria thasus (Stoll, 1780)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Hyphilaria på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Hyphilaria i Encyclopedia of Life 
(en) Hyphilaria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyphilaria hos NCBI 
(en) Kategori:Hyphilaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyphilaria – detaljert informasjon på Wikispecies
Hermathena

Hermathena er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore, stort sett hvite sommerfugler, men noen grå til gråsvarte flekker langs kantene av vingene. Dette er en ganske uvanlig farge for Riodinidae, de ligner mer på små hvitvinger (Pieridae).


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Hermathena candidata har larver som lever på planter i slekten Vriesia (ananasfamilien).


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Slekten Hermathena Hewitson, 1874
Hermathena candidata Hewitson, 1874 – Costa Rica, Colombia, Bolivia, Guyana og Fransk Guyana
Hermathena eburna Hall & Harvey, 2005 – fra Costa Rica til Ecuador
Hermathena oweni Schaus, 1913 – Mexico og Costa Rica


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Hermathena på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Hermathena i Encyclopedia of Life 
(en) Hermathena i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hermathena hos NCBI 
(en) Kategori:Hermathena – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hermathena – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Hermathena candidata
Butterflies of America – Hermathena oweni
Ionotus alector

Ionotus alector er en dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil, i Paraguay og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Ionotus alector (Geyer, 1837)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Ionotus på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Ionotus alector hos NCBI
Eurybia

Eurybia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore sommerfugler, store til Riodinidae å være. Oversiden er mørkbrun, ofte med oransje flekker eller tegninger, men de kan også ha snøhvite tverrbånd eller metallisk blå felter. Forvingen har oftest en øyeflekk kantet med oransje. Undersiden er lysere brun med tegninger som ligner de på oversiden.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
I alle fall noen av artene har larver som lever på planter i slekten Calathea (familien Marantaceae).
Arten Eurybia lycisca har utviklet en sugesnabel som er omtrent dobbelt så lang som kroppen, uvanlig langt for en dagsommerfugl. Dette setter arten i stand til å drikke nektar fra blomster med at langt rør ned til nektaren.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Eurybiini
Slekten Eurybia Illiger, 1807
Eurybia albiseriata Weymer, 1890
Eurybia caerulescens Druce, 1904
Eurybia carolina Godart, [1824]
Eurybia cyclopia Stichel, 1910
Eurybia dardus (Fabricius, 1787)
Eurybia donna C. & R. Felder, 1862
Eurybia elvina Stichel, 1910
Eurybia franciscana C. & R. Felder, 1862
Eurybia halimede (Hübner, [1807])
Eurybia jemima Hewitson, 1869
Eurybia juturna C. & R. Felder, 1865
Eurybia latifasciata (Hewitson, 1869)
Eurybia lycisca Westwood, 1851
Eurybia misellivestis Stichel, 1910
Eurybia molochina Stichel, 1910
Eurybia nicaeus (Fabricius, 1775)
Eurybia patrona Weymer, 1875
Eurybia pergaea (Geyer, 1832)
Eurybia rubeolata Stichel, 1910
Eurybia silaceana Stichel, 1924
Eurybia unxia Godman & Salvin, [1885]


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Eurybia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Eurybia i Encyclopedia of Life 
(en) Eurybia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eurybia hos Artsdatabanken 
(en) Eurybia hos ITIS 
(en) Eurybia hos NCBI 
(en) Kategori:Eurybia (Riodinidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eurybia (Riodinidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Alesa

Alesa er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore sommerfugler mønstret i oransje og brunsvart.
Som vanlig hos Riodininae er det ofte stor forskjell mellom kjønnene, hannene kan være meget mørke.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Det har vist seg at arten Alesa amesis har larver som ikke spiser planter, men derimot er rovdyr eller snyltere som dels tigger honningdugg fra nymfene til ulike nebbmunner (trolig ved å etterligne atferden til maur), dels spiser disse nymfene. Det er mulig at flere av artene også har larver som er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Eurybiini
Slekten Alesa Doubleday, 1847
Alesa amesis (Cramer, 1777)
Alesa esmeralda
Alesa fournierae Lathy, 1958
Alesa hemiurga Bates, 1867
Alesa lipara Bates, 1867
Alesa prema (Godart, 1824)
Alesa rothschildi (Seitz, 1917)
Alesa telephae (Boisduval, 1836)
Alesa thelydrias Bates, 1867


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Alesa på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Alesa i Encyclopedia of Life 
(en) Alesa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alesa hos NCBI 
(en) Kategori:Alesa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alesa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Alesa lipara, hann og hunn
Trygve Swensen

Trygve Swensen (født 15. juli 1881 i Melhus, død 24. august 1967 i Oslo) var en norsk skipsingeniør og politiker.
Han var sønn av sogneprest Søren Hagerup Holck Swensen og hustru Astrid Lindeman. Han hadde flere slektninger med tekniske yrker, i tillegg til at mange var musikalske. Han var bror av kjemiker og teknisk leder ved Nyegaard & Co Halfdan Swensen, overingeniør ved Nylands mekaniske verksted Just Swensen, maskininspektør i Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab Søren Swensen og arkitekt Wilhelm Swensen. Søsteren Marie Louise ble gift med deres tremenning, cellist og rektor Trygve Lindeman, mens en annen søster, Ingrid, ble gift med overrettssakfører, banksjef, ordfører og stortingsmann Arne Falstad. Farbroren var direktør ved Akers mekaniske verksted Gunder Swensen. Trygve Swensen var gift tre ganger, og fikk tre barn i sitt første ekteskap.Etter eksamen ved skips- og maskinlinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1901 var han montør for Trondhjems Elektricitetsværk og Sporvei ved Øvre Leirfoss. Videre var Swensen konstruktør, tegner og senere byråsjef ved Akers mekaniske verksted, Trondhjems mekaniske verksted og skipsverft i Danzig, Oldenburg og Helsingfors. I 1918 kom han tilbake til Norge som underdirektør ved Larvik slip & verksted, deretter avdelingsingeniør i Patentstyret 1920–1927 og overingeniør sammesteds 1927–1949. Ved siden av var han lærer og inspektør ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og medarbeider i Teknisk Ukeblad. I 1949 ble han ansatt som overingeniør ved Nortraships tekniske avdeling. Han var formann i skips- og skipsmaskingruppen i Den Norske Ingeniørforening i Oslo og formann i Patentstyrets ingeniørforening.Swensen var formann i hovedstyret i Frisinnede Folkeparti 1937–1939. På dette tidspunktet var partiet i oppløsning, og lot seg ikke skille fra Høyre. Swensen var medlem av Aker herredsstyre 1935–1940 og medlem av formannskapet 1938–1940, valgt på en fellesliste for Frisinnede Folkeparti, Høyre og Bondepartiet. Han hadde også kommunale verv etter frigjøringen i 1945, da som høyremann.


== Referanser ==
H55-paviljongen

H55-paviljongen er en bygning i Helsingborg som har sitt utspring i en av de tre paviljongene som ble tegnet til Helsingborg-utstillingen i 1955, H55, av arkitekten Carl-Axel Acking. 


== Beskrivelse ==
Paviljongene var under utstillingen plassert tvers over Parapeten i Norra hamnen, i øst vest retning, med sine kortsider ut mot sundet henholdsvis inn mot byen og en utstikkende overetasje på langsiden som hvilte på pilarer ut over promenaden på kaien. På den måten kunne besøkende på utstillingen  passere under bygningene. De tre paviljongene hadde mindre individuelle forskjeller, men hovedtrekkene var at langsidene kledd med hvitlakkerte plater, som på sine plasser avbrutt av vindusseksjoner med varierende utformning. Övervåningarnas kortsidor var helt uppglasade, vilket gav riktade vyer mot staden i öster och Öresund i väster. Paviljongerna var utförda i enkla konstruktioner och efter utställningen monterades de ner. 
Til H99-utstillingen fant man rester av en av paviljongene hos en skraphandler ved hjelp  kundene hans kunne man oppføre en kopi av paviljongen til utstillingen, med tegninger av Tangram Arkitekter. Men replikaen ble plassert på en annen plass, ikke så nært Parapeten som sine forgjengere. I stedet for var den plassert nordøst for Restaurang Parapeten, ved den del av Norra hamnen som kalles Cityhamnens sørlige ende. Etter H99 har bygningen blant annet blitt brukt som utstillingspaviljong, for eksempel for utstillingen "ALLRUM – från H55 till H05" under designåret 2005. Paviljongen har siden blitt leid ut av Helsingborg by som konferense- alternativt festlokale.


== Billedgalleri ==

		
		


== Kilder ==
Bevarandeplanskommittén, Helsingborgs stad (2003). Helsingborgs stadskärna: Bevarandeprogram 2002. Helsingborg: Helsingborgs stad. ISBN 91-631-3664-3
Calephelis

Calephelis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små sommerfugler, med brunoransje grunnfarge og tette, mørke tverrstreker. Metalliske tegninger forekommer også.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog.
I alle fall en del av artene har larver som lever på planter i kurvplantefamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.
Noen arter lever også i det sørlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Riodinini
Slekten Calephelis Grote & Robinson, 1869
Calephelis acapulcoensis McAlpine, 1971
Calephelis argyrodines (Bates, 1866)
Calephelis arizonensis McAlpine, 1971
Calephelis aymaran McAlpine, 1971
Calephelis azteca McAlpine, 1971
Calephelis bajaensis McAlpine, 1971
Calephelis borealis (Grote & Robinson, 1866)
Calephelis braziliensis McAlpine, 1971
Calephelis browni McAlpine, 1971
Calephelis burgeri McAlpine, 1971
Calephelis candiope (Druce, 1904)
Calephelis clenchi McAlpine, 1971
Calephelis costaricola Strand, 1916
Calephelis dreisbachi McAlpine, 1971
Calephelis exiguus Austin, 1993
Calephelis freemani McAlpine, 1971
Calephelis fulmen Stichel, 1910
Calephelis guatemala McAlpine, 1971
Calephelis huasteca McAlpine, 1971
Calephelis inca McAlpine, 1971
Calephelis iris (Staudinger, 1876)
Calephelis laverna (Godman & Salvin, [1886])
Calephelis matheri McAlpine, 1971
Calephelis maya McAlpine, 1971
Calephelis mexicana McAlpine, 1971
Calephelis montezuma McAlpine, 1971
Calephelis muticum McAlpine, 1937
Calephelis nemesis (Edwards, 1871)
Calephelis nilus (C. & R. Felder, 1861)
Calephelis perditalis Barnes & McDunnough, 1918
Calephelis rawsoni McAlpine, 1939
Calephelis sacapulas McAlpine, 1971
Calephelis schausi McAlpine, 1971
Calephelis sinaloensis McAlpine, 1971
Calephelis sixola McAlpine, 1971
Calephelis sodalis Austin, 1993
Calephelis stallingsi McAlpine, 1971
Calephelis tikal Austin, 1993
Calephelis tapuyo McAlpine, 1971
Calephelis velutina (Godman & Salvin, 1878)
Calephelis virginiensis (Guérin-Méneville, 1831)
Calephelis wellingi McAlpine, 1971
Calephelis wrighti Holland, 1930
Calephelis yautepequensis R. G. Maza & Turrent, 1977
Calephelis yucatana McAlpine, 1971


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Calephelis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Calephelis i Encyclopedia of Life 
(en) Calephelis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calephelis hos ITIS 
(en) Calephelis hos NCBI 
(en) Kategori:Calephelis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calephelis – detaljert informasjon på Wikispecies
Parasittkapasitet

En parasittkapasitet er en utilsiktet elektrisk kapasitans som oppstår i en ikke-ideell komponent. Parasittkapasiteter gir uønsket tap av energi i selve kretsen, tap ved at signalet blir ugjenkjennelig, eller tap ved kobling til andre nærliggende kretser.Alle elektriske og elektroniske komponenter har parasittkapasiteter, for eksempel mellom vindingene i en spole, eller mellom tilkoplingene til en transistor. For de fleste komponenter er disse kapasitetene så små at de er ubetydelige ved typiske lave arbeidsfrekvenser, mens de blir mer dominerende ved høyere frekvenser inntil de forstyrrer fortsatt operasjon av komponenten.
En spole er typisk komponent som har en stor parasittkapasitans. Denne kommer av gjensidig elektrisk kobling mellom vindingene i spolen.I halvledere slik som transistorer kan slike kapasiteter få en verdi som er med på å begrense funksjonaliteten, særlig forsterkningen, ved høyere frekvenser. Kapasitetene får en relativt stor verdi i halvledere siden elektrodene internt ligger svært tett sammen; der befinner seg alle i et enkelt krystall. For felteffekttransistorer er kapasitetene for det meste høyere enn for bipolare typer. Dioders reaksjonstid forlenges av slike kapasiteter.
Komponenter har også parasittinduktans, ofte som følge av tilledningene.


== Referanser ==
Torsjon

Torsjon er i mekanikken vridning eller dreining av et legeme som utsettes for dreiemoment eller torsjonsmoment. Dreiemomentet måles i Nm (Newtonmeter), der lengden og kraften står vinkelrett på hverandre. For massive staver med sirkulært tverrsnitt eller surkulære rør er torsjonen: 

  
    
      
        T
        =
        
          
            
              J
              
                T
              
            
            ℓ
          
        
        τ
        =
        
          
            
              J
              
                T
              
            
            ℓ
          
        
        G
        ϕ
      
    
    {\displaystyle T={\frac {J_{T}}{\ell }}\tau ={\frac {J_{T}}{\ell }}G\phi }
  der

  
    
      
        τ
      
    
    {\displaystyle \tau }
   er den maksimale skjærkraft i overflaten.
JT er torsjonskonstanten i tverrsnittet.Ved vridning vil en rett linje på stavens overflate parallell med aksen bli deformert til en skruelinje.
Fredrik Lundh Sammeli

Carl Roland Fredrik Lundh Sammeli (født 18. mai 1977 i Korsträsk i Norrbottens län, Sverige) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2006. Han er valgt inn i riksdagen for Norrbottens läns valkrets på plass 312, men har siden november 2011 vært erstattet av Tomas Nilsson i Riksdagen. Sammeli er bosatt i Luleå, og er offiser av yrke.


== Medlem av Riksdagen ==
Sammeli hadde i perioden 2007 til 2008 permisjon fra sine oppgaver i Riksdagen, og ble denne perioden erstattet av Hannah Bergstedt.
Sammeli har tidligere sittet i sosialsikringskomiteen, samt vært vara i tre andre komiteer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fredrik Lundh Sammeli på Twitter 
(sv) Fredrik Lundh Sammeli hos Sveriges riksdag 
Fredrik Lundh Sammeli på Sveriges riksdags nettside
Fredrik Lundh – www.socialdemokraterna.se