Vatreastrild

Vatreastrild  – tidligere: vatret astrild –  (vitenskapelig navn Estrilda astrild) er en fugl som tilhører undergruppa astrilder (Estrildinae) i Veverfamilien (Ploceidae). Den er vidt utbredt i Afrika og omliggende øyer (se nedenfor). Den  er en populær burfugl, og lever fritt flere steder i verden hvor den er introdusert.
.


== Beskrivelse ==
En liten fugl, 11–13 cm lang, vingespenn 12– 14 cm og vekt 7- 10 g. Den har smal kropp, korte, runde vinger og forholdsvis lang avrundet hale. Nebbet og øyestripe er skinnende røde, ellers er den for det meste gråbrun med fine mørkebrune tverrstriper. Kinn og strupe er uklart hvite, undersiden gjerne rødlig. Overgump, undergump og hale er mørke. Hunnen likner hannen, men er svakere farget og mangler rødt på undersiden. Ungfuglene har svart nebb, men likner ellers hunnen.
Lydene består av kvitring og summing. Sangen er en enkel, hes og nasal strofe, som går ned på slutten


== Utbredelse og habitat ==


=== Naturlig forekomst ===
Det fins ca. 17 underarter fordelt på størsteparten av Afrika sør for Sahara. Unntatt de tørreste områdene og de tetteste skogområdene. De trives best i åpent terreng med spredte trær og busker, i bredder av elver og sjøer med takrør og i hager,parker og jordbruksområder. De kan være tamme og kan komme inn i hager, parker og på åkrer. I enkelte områder er de svært tallrike og utenfor hekketiden sees de gjerne i flokker på hundrevis, ofte tusener.
Arten finnes opprinnelig i: Angola, Botswana, Burundi, Kamerun, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Den demokratiske republikken Kongo, Elfenbenskysten, Ekvatorial-Guinea, Etiopia, Gabon, Ghana, Guinea, Kenya, Lesotho, Liberia, Malawi, Mosambik, Namibia, Nigeria, Rwanda, São Tomé og Príncipe, Sierra Leone, Somalia, Sør-Afrika, Sør-Sudan, Sudan, Swaziland, Tanzania, Uganda,  Zambia og Zimbabwe.


=== Spredning på grunn av menneskelig aktivitet ===
Som populære burfugler er de blitt introdusert over store deler av verden, og har etablert seg i frihet i subtropiske områder der tilgangen på gressfrø og lignende er tilstrekkelig: Først og fremst en rekke øyer utenfor Afrika: St. Helena, Ascension, the Kapp Verde-øyene, São Tomé og Príncipe, Mauritius, Réunion, Rodrigues, Seychellene og Île Amsterdam. I mindre antall på de atlantiske øyene Madeira, Gran Canaria, Tenerife og Azorene. I Amerika fins de på Trinidad, Bermuda og enkelte steder i Brasil. I Europa har den i senere tid spredd seg til Portugal og Spania, hvor den er blitt ganske vanlig i de større byene Madrid, Barcelona og Valencia. Det er små populasjoner på stillehavsøyene Ny-Caledonia, Vanuatu, Tahiti og Hawaii.


== Underarter ==
Det er beskrevet 15 underarter av vatreastrild:

Estrilda astrild kempi (Bates, 1930)
Estrilda astrild occidentalis (Jardine & Fraser, 1851)
Estrilda astrild rubriventris (Vieillot, 1823)
Estrilda astrild jagoensis (Alexander, 1898)
Estrilda astrild angolensis (Reichenow, 1902)
Estrilda astrild niediecki (Reichenow, 1916)
Estrilda astrild damarensis (Reichenow, 1902)
Estrilda astrild peasei (Shelley, 1903)
Estrilda astrild macmillani (Ogilvie-Grant, 1907)
Estrilda astrild adesma (Reichenow, 1916)
Estrilda astrild minor (Cabanis, 1878)
Estrilda astrild massaica (Neumann, 1907)
Estrilda astrild cavendishi (Sharpe, 1900)
Estrilda astrild astrild (Linnaeus, 1758)
Estrilda astrild tenebridorsa (Clancey, 1957)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) vatreastrild i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vatreastrild hos Artsdatabanken 
(en) vatreastrild hos Fauna Europaea 
(en) vatreastrild hos ITIS 
(en) vatreastrild hos NCBI 
(en) Kategori:Estrilda astrild – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Estrilda astrild – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Estrilda astrild – detaljert informasjon på Wikispecies 
St. Helena Waxbill, Honolulu Zoo
Estrilda astrild (ID 61CB98C064F82462). Avibase. Hentet ut 10. august 2013.
Estrilda astrild (TSN 179610). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 10. august 2013.
Birdlife Species Factsheet: Estrilda astrild. Hentet ut 10. august 2013.