jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jörn Klimant

Jörn Klimant (født 23. september 1958 i Kiel) er en tysk offentlig tjenestemann.
Etter abitur ved Humboldt-Schule i Kiel i 1977 gikk han i lære i Dresdner Bank, hvorpå han begynte å studere rettsvitenskap ved Christian-Albrechts-Universität zu Kiel i 1979. Etter sin andre eksamen i 1989 begynte han å arbeide i Landesbank Schleswig-Holstein. I løpet av denne tiden arbeidet han i all hovedsak med etableringen av Investitionsbank Schleswig-Holstein og en doktorgradsavhandling i rettsvitenskap med kommunalrett som spesialfelt.I 1990 ble han ansatt i Innenriksdepartementet i delstaten Schleswig-Holstein. I 1994 ble han kontorsjef og personlig rådgiver for delstatens sosialminister, Heide Moser. Den 1. juni 1996 tiltrådte han som landråd i Ditmarsken krets med kontor i Heide. Landråden er valgt av kretsdagen og øverste leder for administrasjonen i kretsen. Klimant fratrådte idet hans tredje periode utløp den 1. juni 2018. Klimant representerer ikke noe politisk parti.I 2018 gikk han inn i direksjonen for energiselskapet HanseWerk i Schleswig-Holstein.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klimant, Jörn (1992). Funktionen, Probleme und Arbeitsweise der Kommunalaufsicht: eine Untersuchung unter besonderer Berücksichtigung der Rechtslage in Schleswig-Holstein (tysk). Pfaffenweiler: Centaurus. ISBN 3-89085-704-3.
Saturntempelet

Saturntempelet befinner seg på Forum Romanum i Roma. Det er blant de eldste templene i Roma, grunnlagt så tidlig som rundt 497 f.Kr. med navnet Ara Saturni. Det vi ser i dag, er ruiner etter en restaurering på 300-tallet e.Kr. Under den romerske republikk rommet tempelet også den romerske statskassen, aerarium  (av aes = bronse) som var plassert under trappetrinnene opp til podiet. Her hang også bronsetavlene med de romerske lovene. En elfenbensstatue av guden Saturn hadde føttene bundet med ullbånd som ble løsnet under den årlige feiringen av saturnalia 17. desember.Da Julius Cæsar gjennomførte sitt statskupp i 49 f.Kr., la han uten skrupler beslag på en stor del av statskassen som da bestod av rundt 15.000 gullbarrer, 30.000 sølvbarrer og atskillige millioner sestertser. Han begrunnet sitt beslag med at det skulle brukes til å forsvare staten, i tilfelle av en gallisk invasjon - enda han nettopp roste seg av å ha nedkjempet gallerne.Tempelet er blitt rekonstruert flere ganger. Raden av søyler som nå reiser seg over podiet, ble gjenreist etter en brann omkring 370 e.Kr. med hjelp av tilgjengelig materiale fra ulike hold. Søylene er av to slags egyptisk granitt og har ikke eksakt samme mål. Marmorblokken i arkitraven er tatt fra andre bygninger, men de joniske  kapitélene med sine store volutter er typisk for senantikken og sikkert nylagde.


== Referanser ==
Eduardo Ampudia

Eduardo Ampudia (født 8. september 1971) er en meksikansk tidligere alpinist. Han deltok i Super-G og storslalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. Eduardo er bror til Veronica Ampudia som også deltok i Vinter-OL 1992.


== Meritter ==


=== OL-plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Eduardo Ampudia – Olympedia 
(en) Eduardo Ampudia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Íñigo Domenech

Íñigo Domenech (født 14. februar 1973) er en meksikansk alpinist. Han deltok i Super-G for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Íñigo Domenech – Olympedia 
(en) Íñigo Domenech – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Carlos Mier y Terán

Carlos Mier y Terán (født 31. oktober 1973 i London) er en meksikansk alpinist. Han deltok i slalåm og storslalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike. I tillegg til OL-deltakelse har han også deltatt i VM i alpint 1991 og i 1993.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carlos Mier y Terán – Olympedia 
(en) Carlos Mier y Terán – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Chus Cortina

Chus Cortina (født 14. oktober 1974) er en meksikansk alpinist. Hun deltok i slalåm og storslalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Chus Cortina – Olympedia 
(en) Chus Cortina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Utenomrettslig straff

Utenomrettslig straff er straff som tildeles av en stat eller annen offisiell autoritet, uten å benytte rettssystemet.
Det finnes tilfeller av kvinner som ble skamklipt - av personer som var i myndighetenes tjeneste i Norge og andre land - uten å ha blitt dømt i en rett; De skamklipte kvinnene var i stor grad antatte tyskertøser.
En tvungen forsvinning er når en person er bortføres i hemmelighet eller fengsles av en stat eller politisk organisasjon eller av en tredjepart som er autorisert-, støttet- eller stilltiende akseptert av en stat eller politisk organisasjon, uten å tilkjennegi personens plassering og skjebne, med hensikt at personen skal befinne seg der loven ikke klarer å beskytte personen.I 1966 ble ekstrajudisiell straff forklart (i forhold til det norske lovverket) i Juridisk leksikon - den femte utgaven. I den norske utgaven av GULag-arkipelet ble utenomrettslig avstraffelse brukt; boka ble oversatt av Per Egil Hegge, Ivar Magnus Ravnum og Odd Tufte Lund i 2006. 


== Se også ==
Lynsjing


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ekstrajudisiell straff
Sammantha Teuscher

Sammantha Teuscher (født 7. juli 1972) er en meksikansk alpinist. Hun deltok i slalåm og storslalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Sammantha Teuscher – Olympedia 
(en) Sammantha Teuscher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
German Sánchez

German Sánchez (født 14. februar 1972) er en meksikansk alpinist. Han deltok i slalåm og storslalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) German Sánchez – Olympedia 
(en) German Sánchez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Rufiji

Rufiji er Tanzanias  lengste elv. Den har sitt utspring øst for Malawisjøen og munner ut i Indiahavet om lag 200 km sør for Dar-es-Salaam ved Mafiakanalen og Mafiaøya. Elven er delvis seilbar, i alle fall frem til Kidatu-demningen. Deler av elvens øvre løp, mellom Kidatu og Mufindi, løper mer eller mindre parallelt med jernbanesporet til TAZARA.


== Virksomheten langs elven ==
I Rufijideltaet finnes 41 % (53 000 ha) av Øst-Afrikas samlede forekomst av mangroveskog. Elven er demmet opp ved Kidatu, men ellers uregulert, og store deler av elven renner gjennom det store Selous viltreservatet. Området er derfor relativt upåvirket av menneskelig aktivitet. Deltaet er rikt på fisk, reker og krabber året rundt. Lokalbefolkningens viktigste næringsvei er risdyrking og hugst i mangroveskogen. Det bor om lag 21 000 personer i Rufijideltaet, og tre fjerdedeler dyrker ris for selvforsyning. Vanskelige transportforhold bidrar til at deltabefolkningen har vansker med å drive handel med fastlandet, og regionen er derfor blant Tanzanias fattigste.
I elvens midtre del, ved Kidatu, ble det på 1970-tallet anlagt en demning og bygget en større kraftstasjon.
I elvens øvre del, i Mufindi, ble det på 1980-tallet bygget en cellulose- og papirfabrikk, Mufundi Pulp and Paper Mill. Det var den finske u-hjelpen, FINNIDA, som stod for denne oppgaven.
Jorge Eduardo Ballesteros

Jorge Eduardo Ballesteros (født 10. mars 1976 i Mexico by) er en meksikansk alpinist. Han deltok i slalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Eduardo Ballesteros – Olympedia 
(en) Jorge Eduardo Ballesteros – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Beskyttelsesbrevet for Fogdö kloster 1252

Beskyttelsesbrevet for Fogdö kloster 1252 er et beskyttelsesdokument på pergament utferdiget for Fogdö kloster (senere kalt Vårfruberga) i Södermanland og undertegnet av Birger jarl og hans sønn kong Valdemar i «Stokholm» i juli 1252. 
Beskyttelsebrevet kunngjorde at kong Valdemar og Birger jarl tok klosteret i beskyttelse samt at nonnenes eiendommer slapp allmene og kongelige avgifter. Midt på siste linje står det «dat(um) Stockholm».Beskyttelsebrevet er kjent som det eldste bevarte skriftlige dokument hvor Stockholm blir omtalt. Datoen på brevet brukes som tidspunkt for grunnleggelsen av Stockholm selv om byen anses å ha eksistert før det. 
Originalen oppbevares i Stora pergamentsbrevsamlingen på Riksarkivet.


== Se også ==
Riksrådets privilegiebrev 1436


== Referanser ==


== Kilder/eksterne lenker ==
stockholmskallan.se – Den siste jarlen
Friman, Helena: Söderström, Göran: Stockholm: en historia i kartor och bilder, Wahlström & Widstrand, Stockholm 2008, Monografier utgivna av Stockholms stad. ISBN 978-91-46-21843-2
Juan-Carlos Elizondo

Juan-Carlos Elizondo (født 2. oktober 1975) er en meksikansk alpinist. Han deltok i slalåm for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville i Frankrike.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Juan-Carlos Elizondo – Olympedia 
(en) Juan-Carlos Elizondo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Riksrådets privilegiebrev 1436

Riksrådets privilegiebrev er benevnelsen på Stockholms eldste bevarte privilegiebrev. Det ble utferdiget av riksrådet den 1. mai 1436. Brevet anses å markere starten på Stockholms rikspolitiske storhetstid og benyttes gjerne som tidsangivelse for når Stockholm innledet sin posisjon som hovedstad i Sverige.I Riksrådets privilegiebrev reguleres forholdet mellom kronen og Stockholm, på en gunstig måte for byen som takk for den «troskap och tjänst som rådet och menigheten i Stockholm hava riket och oss bevisat». Brevet starter med ordene:

In nomine sancte et indiuidue trinitatis. Vi Olaff, meth Gudz Nadh ærkebiscop i Upsalom, Bengt Lynköpunghe, Sven i Skara, Thomas i Strengnæs, Olaff i Vesterbros, Magnus i Abo, Niclas i Væghxio, meth sama nadh biscopa; Cristiern Niclisson, droste, Niclis Gödzstafson, Godzschalk Benctsson, […samt ytterligare 44 namn…] a vapn, rikesins radh ok mæn i Sverike, görom vitherlikhit meth thetta vart opna bref, at for troschap  ok thiænist, som radhit och menheten i Stockholm hafva rikeno oc oss bevist, sunderlica ther fore at vi upa mena Sverikes rikis væghna ærom sva forente meth thöm ok the meth oss, at riket ok rikesins inbyggiara oc stadhen ok stadzins inbyggeriara skulu her effter til æværdelikin tidh saman blifva ok aldreigh offtermer at skilias, æhvat oss ofver gar upa badha sidor, utan hvar delin fornæmpde schal androm til hielp oc tröst vara meth lif ok godz kronnnone i Sverike til værdughet oc styrkelse, Sverikis rike, Stockholm stadh oc oss allom rikesins oc stadszins inbyggiarom, föddom oc oföddom, til nytto, gagn ok bestand. Ok for them troschap oc kärlek, som riket ok vi ærom thöm nu meth thet första pliktughe, hafvom vi upa mena rikasins væghna unt oc tillåtit meth godhom friom vilia ok beradhno modhe, at radhit oc menhetin i Stockholm, the nu æra oc tilkommande vardha, til æværdelikin tidh mugha oc skula niuta ok bruka effterscrifna artickla, previlegia  oc frihet fri oc ohindradha fore oss ok alla vara effterkomanda, ok sculom vi oc vara effterkomanda vara thöm ther til behiælpughe effter vare ythersta macht mot alla mæn, æ hva the hælzt æra, som thöm oc thera effterkomanda her uti i nokrahanda mato hindra vilia.
Deretter følger 24 anvisninger og råd (privilegier) såkalte item. Den siste setningen er skrevet på latin og lyder: 

Datum Stockholm anno domini milessimo quadringentesimo tircesimo sexto feria tercia proximal ante festum Sancti Johannis apostoli et evangeliste ante portam latinam, que est dies mensis Maii.
Originalbrevet er av pergament, måler 62 x 34 cm og har 54 bevarte segl hvor hvert bånd bærer segleierens navn.   Riksrådets privilegiebrev oppbevares i Stockholms stadsarkiv.


== Se også ==
Beskyttelsesbrevet for Fogdö kloster 1252


== Referanser ==


== Kilder ==
Avskrift av brevet på Stockholmskällan
Friman, Helena: Söderström, Göran: Stockholm: en historia i kartor och bilder, Wahlström & Widstrand, Stockholm 2008, Monografier utgivna av Stockholms stad. ISBN 978-91-46-21843-2


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Lapis Niger

Lapis Niger (latin for «den svarte steinen») er antikk helligdom Forum Romanum i Roma. Sammen med Volcanal, den tilknyttede helligdommen til Vulkan, utgjør det eneste bevarte levning av gamle Comitium, en eldre forsamlingområde som gikk forut Forum og er antatt å være avledet fra et arkaisk kultsted fra 700- eller 600-tallet f.Kr.
Den svarte marmorsteinsettingen fra 100-tallet f.Kr. og den moderne innhegningen av betong fra tidlig på 1900-tallet av Lapis Niger ligger over en antikk grav eller alter, og en steinblokk med ett av de eldste kjente latinske inskripsjonene, datert til ca. 570–550 f.Kr. Overbygningen og helligdommen kan ha blitt bygget av Julius Cæsar under hans omorganisering av området som utgjorde Forum og Comitium. Alternativt kan det ha blitt gjort en generasjon tidligere av Sulla under hans byggeprosjekter rundt Curia Hostilia.
Lapis Niger er en nesten kvadratisk flate steinlagt med svart marmor og omgitt av en lav barriere av hvit marmor. Lapis Niger påstås ha blitt lagd av Julius Cæsar. I antikken ble stedet vanligvis identifisert som Romulus grav, og hadde dermed en stor symbolisk betydning. Stedet ble gjenoppdaget og gravd ut fra 1899 til 1905 av den italienske arkeologen Giacomo Boni. Under steinleggingen fantes da et alter og en steinblokk med den eldste kjente innskriften på latin, datert til 500-tallet f.Kr. Teksten er skadet og vanskelig å tolke, men inneholder antagelig en advarsel mot å vanhellige stedet, og det nevnes også en konge. Noen grav har ikke blitt funnet, kanskje dreier det seg om en heroon (heltekultsted) av den type som fantes i greske byer, det vil si en kultplass tilegnet byens grunnlegger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hülsen, Christian (1906): LacusCurtius — Lapis Niger and Sepulchrum Romuli
Stroux, Johannes (1931): «Die Foruminschrift beim Lapis niger» i: Philologus, 86, s. 460.


== Eksterne lenker ==
(en) Lapis Niger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rostra, Curia, Decennalia Base and Lapis Niger, Forum Romanum
Lapis Niger and Vulcanal
Eystein Michalsen

Eystein Michalsen (født 3. september 1894 i Kristiania, død 28. juli 1964 i Bergen) var en norsk arkitekt. Han gikk ut fra Norges tekniske høgskole i 1917 og praktiserte som murer fram til 1921. 


== Familie ==
Han var sønn av arkitekt Carl Michalsen og Ida Hansine Nielsen Skjelbred, og bror av blant andre juristen, forfatteren, illustratøren og statsarkivaren Fin Michalsen. Moren, som var født i Skien, drev forretning ved siden av å ta seg av hus og hjem.


== Michalsen, Smith, Michalsen ==
Fra 1923 drev far og sønn Michalsen, sammen med Einar Smith, arkitektkontoret Michalsen, Smith, Michalsen i Oslo. Sammen med Kristian Biong tegnet de Den norske Creditbanks bygning i Oslo (1923–26).


== Michalsen & Michalsen ==
Eystein Michalsen arbeidet fra 1925 kompaniskap med faren. Sammen tegnet de en rekke bygninger i overgangen mellom nyklassisisme, art deco og funksjonalisme. Både Hotell Astoria (nå kontorbygg for Stortinget) i Oslo (1928–30) og Studentersamfundet i Trondhjem (1927–29) ble belønnet med Houens fonds diplom i henholdsvis 1930 og 1931.


== Distriktsarkitekt Michalsen ==
Etter farens død i 1940 arbeidet Michalsen som distriktsarkitekt i Nordland. Etter krigen fungerte Michalsen som gjenreisingsarkitekt og byplanlegger i Bodø. 


== Byarkitekt Michalsen ==
Etterfulgt av Kaspar Hassel, fungerte Michalsen som byarkitekt i Bergen perioden 1947–61. Som byarkitekt fikk Michalsen tegnet en rekke skolebygg i Bergen. 


== Utvalgte verker ==
Villa i Halfdan Svartes gt. 44, Oslo (1919)
Nordenfjeldske dampskipsselskaps kontorbygg på Bradbenken, (nå Hotel Havnekontoret), Bergen (1919–20)
Den norske Creditbank, Oslo (1923–26)
Hotell Astoria (nå kontorbygg for Stortinget), Akersgata 21, Oslo (1928–30)
Studentersamfundet i Trondhjem, (1927–29)
Bygård, Drammensveien 70c, Oslo (1932)
Forretningsgård i Grønlandsleiret 14, Oslo (1939)
Bergen yrkesskole/Krohnsminde videregående skole, (Årstad videregående skole), Bergen (1950–61)
Slettebakken skole, Wilhelm Bjerkes vei 15, Bergen (1949–57)
De Gamles By, Kristofer Jansons vei 55-71, Bergen (1956)
Hellen skole, Bergen (1956)
Landås skole, Landåsveien 33, Bergen (1956)
Tilbygg til Bergen katedralskole, Bergen (1956–58)
Starefossen skole, Bergen (ca. 1958)
Ulriken skole (nå bydelssenter), Landåsveien 31, Bergen (1959)
Kronstad skole, Bergen
Langhaugen skole, Hagerups vei 17, Bergen (1961)
Bergen havnelager, Dokkeskjærskaien, Bergen (1961)


== Litteratur ==
Ole Vegard Skauge, «De Gamles By – arkitektur og kunst i samme øyeblikk», Masteroppgave i kunsthistorie, Universitetet i Bergen, 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BT – Byarkitekten var skolebygger
Konrad B. Knutsen

Konrad Birger Knutsen (født 21. september 1925 på Voss, død 2. oktober 2012) var en norsk embetsmann.
Knutsen var utannet jurist. Han var økonomisjef i Stavanger kommune fra 1967 til 1973 og fylkesmann i Rogaland fra 1973 til 1981. Fra januar 1975 til november 1981 var Knutsen riksmeglingsmann. Etter det var han administrerende direktør i Rogalandsbanken fra 1981 til 1987, og siden advokat.Han engasjerte seg sterkt for Stavangerregionen, blant annet for å få Statoil og Oljedirektoratet og et universitet i byen.Han ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1980 og i 1984 til kommandør av den franske Æreslegionen.


== Referanser ==
Charles Blewitt

Charles Edward Blewitt (født 1. november 1895, død 30. mai 1954) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Blewitt vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen på 3000 meter bak USA. De andre på laget var Albert Hill og William Seagrove.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen – Sølv i friidrett, 3000 meter lagløp  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Blewitt – Olympedia 
(en) Charles Blewitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Blewitt – Track and Field Statistics
William Seagrove

William Raymond Seagrove (født 2. juli 1898, død 5. juni 1980) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Seagrove vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen på 3000 meter bak USA. De andre på laget var Albert Hill og Charles Blewitt. Seagrove kom på sjetteplass på 5000 meter.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen – Sølv i friidrett, 3000 meter lagløp  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) William Seagrove – Olympedia 
(en) William Seagrove – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Seagrove – Track and Field Statistics
Charles Gunn

Charles Edward James Gunn (født 14. august 1885, død 30. desember 1983) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Gunn vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass på 10 km kappgang bak Ugo Frigerio fra Italia og Joseph Pearman fra USA. På 3 kilometer kappgang kom han på tiendeplass. 


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen – Bronse i friidrett, kappgang 10 kilometer  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Gunn – Olympics.com 
(en) Charles Gunn – Olympic.org 
(en) Charles Gunn – Olympedia 
(en) Charles Gunn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Erik Abrahamsson

Erik Adolf Efraim Abrahamsson (født 28. januar 1898 i Södertälje, død 19. mai 1965 i Södertälje) var en svensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Abrahamsson vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i lengdehopp bak sin landsmann William Pettersson og Carl Johnson fra USA
Abrahamsson spilte ishockey på landslaget og ble europamester i 1921 i Stockholm.


== OL-medaljer ==
1920  Antwerpen -  Bronse i friidrett, lengdehopp  Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Abrahamsson – Olympics.com 
(en) Erik Abrahamsson – Olympic.org 
(en) Erik Abrahamsson – Olympedia 
(en) Erik Abrahamsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Erik Abrahamsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Erik Abrahamsson – Track and Field Statistics 
(en) Erik Abrahamsson – Eurohockey.com
Luftfartsdirektør

Luftfartsdirektør er et norsk, statlig embede. Luftfartsdirektøren er sjef for Luftfartstilsynet. Frem til 1978 var luftfartsdirektøren sjef for Luftfartsdirektoratet, deretter Luftfartsverket.  I 2000 ble Luftfartstilsynet utskilt fra Luftfartsverket, og stillingsbetegnelsen luftfartsdirektør ble overført til Luftfartstilsynet.  Stillingen er en åremålsstilling med en periode på 6 år.


== Liste over luftfartsdirektører ==
Lars Kobberstad 2017–
Stein Erik Nodeland 2012-2017
Heine Richardsen 2006–2012
Otto Lagarhus 2005–2006
Per-Arne Skogstad 2000–2005Luftfartsdirektører som var sjef for Luftfartsdirektoratet/Luftfartsverket:  

Ove Liavaag 1990–2000
Erik Willoch 1964–1989
Einar Bøe 1947–1964
Pekka Johansson

Paavo «Pekka» Johansson senere Jaale (født 21. oktober 1895 i Helsingfors, død 5. desember 1983 i Helsingfors) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Johansson vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i spydkast bak sine landsmenn Jonni Myyrä og Urho Peltonen.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i friidrett, spydkast  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Pekka Johansson – Olympedia 
(en) Pekka Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pekka Johansson – WorldFootball.net 
(en) Pekka Johansson – EU-Football.info 
(en) Pekka Johansson – Track and Field Statistics
DOMREP

DOMREP, formelt Mission of the Representative of the Secretary-General in the Dominican Republic, var en fredsbevarende observasjonsstyrke opprettet 14. mai 1965 av FNs sikkerhetsråd ved resolusjon 203. Oppgaven var å observere situasjonen i landet etter borgerkrigen og rapportere brudd på våpenhvilen. DOMREP hadde til enhver tid to militærobservatører til disposisjon. Observatørene kom fra Brasil, Canada og Ecuador. Observasjonsstyrken var i aktivitet til oktober 1966.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
DOMREP, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Hugo Lahtinen

Hugo Jalmari Lahtinen (født 29. november 1891 i Tammerfors, død 29. desember 1977 i Tammerfors) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Lahtinen vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i femkamp bak sin landsmenn Eero Lehtonen og Everett Bradley fra USA. Femkampen besto av følgende grener; lengdehopp, spydkast, 200 meter, diskoskast og 1 500 meter. Han kom på nittendeplass i lengdehopp kun de seks beste gikk til finalen. 


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i friidrett, femkamp  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Hugo Lahtinen – Olympics.com 
(en) Hugo Lahtinen – Olympic.org 
(en) Hugo Lahtinen – Olympedia 
(en) Hugo Lahtinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hugo Lahtinen – Track and Field Statistics
UNGOMAP

UNGOMAP, formelt United Nations Good Offices Mission in Afghanistan and Pakistan, var en fredsbevarende observasjonsstyrke opprettet i mai 1988 og bekreftet 20. september samme år ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 622. Styrken ble etablert i siste fase av den afghansk-sovjetiske krig og oppgaven var å bistå med iverksettelsen av Genèveavtalen av 14. april 1988 mellom Afghanistan og Pakistan, som hadde USA og Sovjetunionen som garantister, og rapportere brudd på denne. UNGOMAP var i aktivitet til mars 1990.På sitt sterkeste hadde UNGOMAP til disposisjon 50 militærobservatører, som ble hentet fra andre pågående fredsbevarende operasjoner; UNDOF, UNTSO og UNIFIL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNGOMAP , United Nations, Department of Peacekeeping Operations