jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Richard-Wagner-Platz undergrunnsstasjon

Richard-Wagner-Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Richard-Wagner-Platz er på linjen U7. Stasjonen befinner seg i Charlottenburg i Charlottenburg-Wilmersdorf og ligger under torget med samme navn.
Den første stasjonen på stedet åpnet 14. mai 1906 under navnet Wilhelmplatz. Stasjonen var opprinnelig endestasjon for utvidelsen fra Ernst-Reuter-Platz ved Bismarckstraße. I 1935 ble denne stasjonen omdøpt til Richard-Wagner-Platz. Denne stasjonen ble lagt ned 2. mai 1970 og ble revet i 1974. Tunnelen fra denne stasjonen eksisterer fremdeles og er ved spesielle anleddinger åpen for publikum. 
Dagens stasjon på U7-linjen åpnet 28. april 1978 da linjen ble utvidet fra Fehrbelliner Platz undergrunnsstasjon. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Richard-Wagner-Platz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Konstanzer Straße undergrunnsstasjon

Konstanzer Straße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Konstanzer Straße er på linjen U7. Stasjonen befinner seg i Wilmersdorf i Charlottenburg-Wilmersdorf og ligger under krysset mellom Brandenburischen Straße og Konstanzer Straße.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Konstanzer Straße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blissestraße undergrunnsstasjon

Blissestraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Blissestraße er på linjen U7. Stasjonen befinner seg i Wilmersdorf i Charlottenburg-Wilmersdorf og ligger under gaten Blissestraße.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Blissestraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zhuozi

Zhuozi (kinesisk: 卓资县; pinyin: Zhuózī Xiàn) er et fylke i byprefekturet Ulaan Chab i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 237 033 innbyggere i 1999.


== Referanser ==
Huade

Huade (kinesisk: 化德县; pinyin: Huàdé Xiàn) er et fylke i byprefekturet Ulaan Chab i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 159 951 innbyggere i 1999.


== Referanser ==
Kunståret 1444

Kunståret 1444 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1444.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1441-1447: Fra Filippo Lippi maler Kroningen av jomfruen (Incoronazione Maringhi)
1440-1445: Fra Filippo Lippi maler Bebudelse med to knelende givere
1436-1449: Pisanello - Portrett av prinsesse (Ritratto di principessa estense)


== Fødsler ==
ca. 1443: Piero del Pollaiolo – italiensk kunstmaler (død 1496)
ca 1442: Domenico Morone - italiensk kunstmaler fra Verona (død 1518)
1440-1445: Colijn de Coter - tidlig nederlandsk kunstmaler som hovedsakelig malte alterstykker (død 1522-1532)


== Dødsfall ==
26. april – Robert Campin – ansett som den første store mesteren av det tidlig nederlandsk maleri (født ca. 1375)
Guo Chun – keiserlig kinesisk kunstmaler under det tidlige Ming-dynastiet (født ca. 1370)
Dali (kongedømme)

Dali (forenklet kinesisk: 大理国, tradisjonell kinesisk: 大理國, pinyin: Dàlǐguo) var et kongerike som eksisterte fra 937 til 1253 dominert av baifolket. Det omfattet store deler av dagens provins Yunnan i Kina.

 
Riket ble grunnlagt av Duan Siping i 937 og ble regjert av i alt 22 konger fram til 1253, da det ble ødelagt av invaderende mongoler. Hovedstaden var byen  Dali.
Kongeriket Dali etterfulgte Nanzhao-dynastiet, som gikk under  i 902. Da fulgte i rask rekkefølge tre dynastier, til Duan Siping grep makten i 937. I 1095 tvang Gao Shengtai marionettkongen Duan Zhengming til abdikasjon og tilbaketrekning til munkelivet, og fra da ble riket kalt Dazhong. Men innen sin død gav han makten tilbake til Duan-familien. Duan Zhengchun gav det følgende år staten det nye navnet Hou Li.
Den 11. konge av Nanzhao innførte buddhismen som statsreligion. Ti av de 22 Dali-kongene abdiserte fra tronen og ble munker.


== Litteratur ==
Cihai, Shanghai 1999, ISBN 7-5326-0839-5


== Eksterne lenker ==
Kongene av Dali 大理 938-1254 (engelsk)
Nanzhao State and Dali State
Union Luxembourg

Union Luxembourg var en fotballklubb i Luxembourg. Klubben ble stiftet i 1925 og oppløst i 2005, etter en fusjon med de to klubbene CA Spora Luxembourg og CS Alliance 01. Fusjonen førte til etablering av en ny klubb, Racing FC Union Luxembourg.
Union Luxembourg vant den nasjonale serien seks ganger og ble nasjonal cupmester ti ganger.
Klubben har 21 ganger deltatt i europeiske turneringer (fem ganger i Mesterligaen, ti ganger i Cupvinnercupen og seks ganger i UEFA-cupen). Samtlige ganger har klubben blitt utslått i første kamp. Dog vant klubben to enkeltkamper, først 1-0 mot tyrkiske Göztepe i 1970 (tap 1-5 sammenlagt), deretter 1-0 mot Bodø/Glimt i 1978 (tap 2-4 sammenlagt).


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Noël Gubbels

Pierre-Henri-Noël Gubbels (kinesisk: 顧學德, født 28. august 1874 i Cothem-Boorsheim i Belgia, død 18. november 1950) var en belgisk katolsk kinamisjonær som var biskop av Yichang i Hubei. Han tilhørte Fransiskanerordenen.
Gubbels ble presteviet den 8. september 1897. Den 25. mars 1930 ble han utnevnt til titulærbiskop og apostolisk vikar av Yichang, og ble bispeviet samme år den 11. mai. Da Yichang ble elevert til bispedømme ble han dets første ordinære biskop 11. april 1940, og forble det frem til sin død. Han var samtidig apostolisk administrator av Shinan. 


== Verker ==
Noël Gubbels: Trois Siècles d'Apostolat: Histoire du Catholicisme de Hu-kwang depuis les origines 1587 jusqu'à 1870, Wuchang/Paris: Franciscan Press, 1934


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Kardinal Willem Marinus van Rossum, C.SS.R. (1854-1932) *1918
Biskop Noël Gubbels, O.F.M.


== Referanser ==
Nauener Platz undergrunnsstasjon

Nauener Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Nauener Platz er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Wedding i Mitte og ligger under Nauener Platz i krysset mellom Schulstraße og Reinickendorfer Straße.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Nauener Platz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tre kløfter-universitetet

Tre kløfter-universitetet er et stort universitet i Yichang i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det er resultat av sammenslåing av Universitetet for hydraulikk og elektroteknikk og Hubei Tre kløfter-universitetet. Det er det største (2010) universitetet i provinsen Hubei utenfor provinshovedstaden Wuhan, med over 20 400 studenter.
Opprettelsen av universitetet henger sammen med De tre kløfters demning, som var under bygging da universitetet ble opprettet.
Prostneset

Prostneset er et nes på Tromsøya som i dag er Tromsøs busstasjon och båtterminal. Prosneset har en liten park, og statue av Roald Amundsen.
Det var trolig her at det på 1250-tallet ble bygd kirke. I 600 år var Prostneset kirkested, men senere ble kirkebygningen flyttet og er nå Elverhøy kirke, mens Tromsø domkirke overtok som byens nye kirkebygg.
Amrumer Straße undergrunnsstasjon

Amrumer Straße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Amrumer Straße er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Wedding i Mitte og ligger under Amrumer Straße i krysset mellom Luxemburger Straße og Amrumer Straße og Torfstraße.
Stasjonen hadde opprinnelig undertittelen Rudolf-Virchow-Krankenhaus etter et nærliggende sykehus. Da sykehuset ble omdøpt til Virchow-Klinikum i 1988 ble undertittelen fjernet helt.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Amrumer Straße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Europcar

Europcar er et bilutleiefirma etablert i Frankrike i 1949 og siden utviklet i et internasjonalt nettverk som har avdelinger eller Franchise-tagere over det meste av verden.


== Forretningsområde ==
Europcar eier i dag en flåte på over 200 000 kjøretøyer, fordelt på 2 825 kontorer i 143 land. Firmaet er tilstede i Europa, Afrika, Latin-Amerika, Midtøsten, Asia og Australia.
Det primære forretningsområde er innenfor korttidsleie av biler, busser og lastebiler til både private og forretningskunder samt leasing i kortere og lengre perioder.


== Historie ==
1949 – Europcar etableres i Paris av Raoul-Louis Mattei. Navnet var på det tidspunkt L'Abbonnement Automobile og var basert på utleie av biler uten sjåfør.1970 – Firmaet kjøpes av  Renault1973 – Europcar utvider med flere avdelinger, som foruten Frankrike, omfatter Belgia, Nederland, Sveits og Tyskland.1974 – Utvidelsen fortsetter til å omfatte Italia, Spania, Storbritannia og Portugal.1981 – Europcar International etableres, og det åpnes for franchise-muligheter. Godfrey Davids, Storbritannias største bilutleiefirma, kjøpes opp av Europcar.1988 – Wagon-Lits Group overtar eierskapet av Europcar. Senere selges 50% av aksjene til  Volkswagen AG.1992 – Accor Group overtar Wagon-Lits Groups aksjepost i Europcar. Selskapets navn endres til  Europcar Interrent og med Interrent partnerne National, Nippon og Tilden skapes en global utleievirksomhet.1998 – Interrent-samarbeidet avsluttes og det etableres i stedet en allianse med Dollar Rent A Car i USA. British Car And Van Rental (BCR) kjøpes opp.1999 – Europcar introduserer online bookingsystem. VolksWagen AG kjøper Accors aksjepost og blir eneeier av Europcar.2000- Europcar innleder samarbeide med Budget bilutleie i USA og Canada.2006 – Europcar drifter den europeiske siden av National og Alamo Rent A Car sine avdelinger i Europa. Europcar kjøper opp National og Alamo Rent A Car fra Vanguard Car Rental Holdings. Volkswagen trekker seg ut av Europcar og Eurazeo, et fransk investeringsselskap, overtar fullt eierskap.2007 – Europcar kjøper opp Betacar i Karibia. Europcar kjøper opp National og Alamo Rent A Car.2008 – Master Car Rental kjøper opp Europcar får utvidet adgang til markeder i Asia og Australia.
2015 -  Enterprise Rent-A-Car avslutter sitt samarbeid med Europcar om National og Alamo Rent A Car.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Europcar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mare Winningham

Mare Winningham (født Mary Megan Winningham 16. mai 1959 i Phoenix i Arizona) er en amerikansk sanger og skuespiller.
Winningham begynte sin karriere som sanger og låtskriver. I 1976 sang hun The Beatles-sangen «Here, There and Everywhere» på The Gong Show. Selv om Winningham ikke fikk noen platekontrakter som følge av sitt utseende, ble hun signert til en skuespiller-kontrakt med Hollywood-agenten Meyer Mishkin. Hun ble tildelt en Screen Actors Guild-kort for å si tre linjer i en episode av en TV-serie. 
Winningham har også spilt inn tre album, der What Might Be fra 1992 var det mest populære albumet.
I 2006 spilte Mare rollen som Susan Grey på ABC-serien Grey's Anatomy der hun spilte stemoren til karakteren Doktor Meredith Grey. I 2010 spilte Winningham i en episode av serien Cold Case som hovedperson Lilly Rush's sin mor, Celeste Cooper. Det har ikke blitt gjort klart om hun vil bli en gjennomgangsfigur i serien, men der har vært spekulert i som sådan på grunn av tilknytningen hun har til hovedpersonen Lilly Rush. 
Winningham første, korte ekteskap var med den meksikansk-amerikanske skuespilleren A. Martinez, de giftet seg i 1981 og ble skilt senere samme året. Året etter giftet hun seg med Charles William Mapel, en TV-teknisk rådgiver, de ble skilt i 1996. De fikk fem barn sammen: Riley Sam Mapel (1981–2005), Patrick Mapel (født 1983), Jack Walter Mapel (født 1985), Calla Louise Mapel (født 1986), og Hap Atticus Mapel (født 1988). 
Mare giftet seg igjen med Jason Trucco, den 15. november 2008 i Hollywood i California.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mare Winningham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mare Winningham på Internet Movie Database 
(sv) Mare Winningham i Svensk Filmdatabas 
(da) Mare Winningham på Filmdatabasen 
(da) Mare Winningham på Scope 
(fr) Mare Winningham på Allociné 
(en) Mare Winningham på AllMovie 
(en) Mare Winningham hos Turner Classic Movies 
(en) Mare Winningham hos Rotten Tomatoes 
(en) Mare Winningham hos The Movie Database 
(en) Mare Winningham hos Internet Broadway Database
Birkenstraße undergrunnsstasjon

Birkenstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Birkenstraße er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Moabit i Mitte og ligger under krysset mellom Birkenstraße og Wilhelmshavner Straße.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Birkenstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ray Winstone

Ray Winstone (født 19. februar 1957) er en engelsk skuespiller. 
Han er mest kjent for sine «tøff gutt»-roller, som begynner med filmen Scum fra 1979 og som karakteren Will Scarlet i kult-TV-eventyrserien Robin av Sherwood. 
Winstone spilte i 2000 sammen med Jude Law i den populære kultfilmen Love, Honour og Obey, som han  fikk stor applaus for i Storbritannia og fra det internasjonale publikum, og førte ham for alvor til oppmerksomheten til den amerikanske filmindustrien. Winstone spiller i denne filmen karakteren "Gal" Dove, en pensjonert og lykkelig gift tidligere tyv dratt tilbake i Londons underverden av en psykopatisk tidligere førsteamanuensis (Ben Kingsley, som fikk en Oscar-nominasjon for prestasjonen). 
Winstone bor sammen med sin kone i Roydon, Essex. Han er en ivrig fan av fotball-laget West Ham United som han var på nippet til å anskaffe 5% eierandel i, tidlig i 2010. Han støtter også den skotske Premier League på grunn av en pakt han gjorde med skuespilleren Dougray Scott. 
Han spilte en av dvergene i filmen Snow White and the Huntsmann (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ray Winstone på Internet Movie Database 
(sv) Ray Winstone i Svensk Filmdatabas 
(da) Ray Winstone på Filmdatabasen 
(da) Ray Winstone på Scope 
(fr) Ray Winstone på Allociné 
(en) Ray Winstone på AllMovie 
(en) Ray Winstone hos Rotten Tomatoes 
(en) Ray Winstone hos The Movie Database
Hanne Wilhelmsen

Hanne Wilhelmsen er en litterær figur, hovedperson i mange av bøkene til Anne Holt. Hun er politibetjent, og hun er lesbisk. Det er laget en TV-serie og en film basert på bøkene, henholdsvis Blind gudinne og Salige er de som tørster, begge fra 1997. Rollen som Wilhelmsen spilles her av Kjersti Elvik.


== Bøker med Hanne Wilhelmsen ==
Blind gudinne (1993)
Salige er de som tørster (1994)
Demonens død (1995)
Løvens gap (1997)
Død joker (1999)
Uten ekko (2000)
Sannheten bortenfor (2003)
1222 (2007)
Offline (2015)
I støv og aske (2016)
Det ellevte manus (2021)


== Referanser ==
Scott Wolf

Scott Richard Wolf (født 4. juni 1968 i Boston i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller.
Wolf er mest kjent for sine roller i TV-serier som Party of Five, Everwood og The Nine, og senere som den moralsk tvetydige journalisten Chad Decker i V. Wolf. Både i serien Everwood og den kortlevde The Nine spilte han lege. Han har også hatt en gjesteopptreden som seg selv på Action og Kids Inc. Han har vært oppført på rollelisten på én teaterproduksjon på Broadway; en oppsetning av stykket Side Man. 
Scott Wolf ble uteksaminert fra West Orange High School i 1986. Han studerte ved George Washington University og fikk en Bachelor of Arts i finans. Som student ble han medlem av Alpha Epsilon Pi-brorskapet. Han har en fetter som er komiker.
Wolf har en stemmerolle i Disneys animerte oppfølger av tegnefilmen Lady og Landstrykeren II – Fant på eventyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scott Wolf på Internet Movie Database 
(en) Scott Wolf på AllMovie 
(en) Scott Wolf hos Rotten Tomatoes 
(en) Scott Wolf hos The Movie Database 
(en) Scott Wolf hos Internet Broadway Database
Turmstraße undergrunnsstasjon

Turmstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Turmstraße er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Moabit i Mitte og ligger under Kleiner Tiergarten en park som ligger mellom Turnstraße og gaten Alt-Moabit.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Turmstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hansaplatz undergrunnsstasjon

Hansaplatz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hansaplatz er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Hansaviertel i Mitte og ligger under Hansaplatz.
Stasjonen åpnet 28. august 1961 og var første delen av en utvidelsen av linje G (dagens U9) som ble bygget som følge av at delingen av Berlin også delte undergrunnsbanelinjene. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Hansaplatz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans-Ulrich Wehler

Hans-Ulrich Wehler (født 11. september 1931 i Freudenberg bei Siegen, død 5. juli 2014 i Bielfeld) var en tysk historiker. Hans fembindsverk om tysk historie regnes med blant standardverkene i tysk historieskrivning når det gjelder tiden fra midten av det 18. århundret til 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Hans-Ulrich Wehler i Perlentaucher
Peder Jacobsen Hygom

Peder Jacobsen Hygom (født 28. november 1692 i Hygum, død 8. juni 1764 i Århus) var en dansk biskop. Han skrev med basis i den tyske originaltekst salmen Jesus, din søte forening å smake.


== Biografi ==
Han fikk sin tidlige skolegang i hjemmet, hans far Jacob Hygom (død 1754 som jubellærer) var prest i Hygum. Deretter kom han i presten Peder Wöldikes private latinskole i Sommersted. I 1710 begynte han å studere teologi ved Københavns Universitet, og fire år etter ble han cand.theol. Han studerte videre i Kiel og ble deretter kapellan i Lintrup hos prost Wellejus. I 1719 ble han gift med prostens datter Karen. Siden ble han så prest i sognet etter sin svigerfar. I 1732 ble han kapellan hos sin far i Hygum.
Peder Jacobsen Hygom var en pietist, allerede i studietiden hadde han blitt venn med brødrene Broder Brorson og Hans Adolph Brorson. Hans forkynnelse vakte både tilslutning og motstand, og i 1735 ble han klaget inn for biskopen i Ribe. Denne kom på visitas og fikk partene forlikt, men allerede året etter flyttet Hygom til Århus og ble sokneprest ved Vor Frue kirke der. Han ble også prost i Ning prosti. I 1737 flyttet han til Ålborg for å være stiftskapellan for den nyutnevnte biskopen, Broder Brorson. Året etter ble han utnevnt til biskop i Oslo, på den tiden het det Akershus stift. Men han rakk ikke å tiltre før han ble kalt til biskop i Århus, hvor han ble værende til han døde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Peder Jacobsen Hygom hos Den danske salmebog online
Om Hygom i Dansk biografisk Leksikon (1887–1905) bind 8 (runeberg.org)
Maceo Parker

Maceo Parker (født 14. februar 1943) er en amerikansk jazz-, funk- og soul-saksofonist mest kjent for sitt arbeid med James Brown på 60-tallet og som medlem av Parliament-Funkadelic på 70-tallet. Parker var solist på mange av Browns suksessalbum, og var en av nøkkelpersonene i bandet.


== Biografi ==
Parker ble født i Kinston, North Carolina. Hans far spilte piano og trommer (begge foreldrene sang og spilte i kirken). Hans bror, Melvin, spilte trommer mens en annen bror, Kellis spilte trombone.Maceo og Melvin sluttet seg til James Brown i 1964. I sin bok forteller Brown at han først kun ville ha Melvin som trommeslager, men gikk med på å ta med Maceo som en del av avtalen. Maceo, broren og noen få andre i bandet sluttet etter en tid for å opprette bandet Maceo & All the King's Men.
I 1974 returnerte Parker til James Brown. I 1975 forlot han og Fred Wesley igjen Brown for å være med i George Clintons band Parliament-Funkadelic. Men i årene 1984-1988 var igjen Parker med James Brown.
På 90-tallet startet Parker sin solokarriere som han fremdeles holder på med. Han har gitt ut 10 soloalbum og spiller rundt 100-150 turnekonserter hvert år.


=== Norgesbesøk ===
Parker besøkte Norge og Kongsberg da han holdt konsert på Kongsberg Jazzfestival i 1993.


== Diskografi ==


=== Som bandleder ===


=== Medvirkende ===


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Maceo Parker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maceo Parker på Internet Movie Database 
(sv) Maceo Parker i Svensk Filmdatabas 
(da) Maceo Parker på Filmdatabasen 
(da) Maceo Parker på Scope 
(fr) Maceo Parker på Allociné 
(en) Maceo Parker på AllMovie 
(en) Maceo Parker hos The Movie Database 
(en) Maceo Parker på Discogs 
(en) Maceo Parker på MusicBrainz 
(en) Maceo Parker på Songkick 
(en) Maceo Parker på Last.fm 
(en) Maceo Parker på Genius — sangtekster 
(en) Maceo Parker på AllMusic 
(en) Maceo Parker på Facebook 
(en) Maceo Parker på Myspace 
(en) Maceo Parker på Allmusic
(en) Shake Everything You've Got på YouTube
Eugène de Beauharnais

Eugène de Beauharnais (født 3. september 1781, død 21. februar 1824) var en fransk general under Napoleonskrigene, kjent som Napoléon Bonapartes adoptivsønn. Han var visekonge i Italia og som øverstbefalende vant han flere slag under Napoleonskrigene. Han var sønn av Joséphine de Beauharnais og bror av Hortense de Beauharnais.
I 1806 giftet han seg med Augusta av Bayern.

BarnJosefine av Leuchtenberg, 1807-1876, dronning av Sverige og Norge, gift med Oscar I av Sverige.
Hortense av Leuchtenberg, 1808-1847, gift med Fredrik Wilhelm av Hohenzollern-Hechingen.
August av Leuchtenberg, 1810-1835, gift med dronning Maria II av Portugal.
Amalie av Leuchtenberg, 1812-1873, gift med keiser Pedro I av Brasil.
Théolinde av Leuchtenberg, 1814-1857.
Maximilian av Leuchtenberg, 1817-1852, gift med Maria Nikolajeva av Russland.


== Annet ==
Eugène de Beauharnais er tipptippoldefar til Harald V.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi på engelsk
Güntzelstraße undergrunnsstasjon

Güntzelstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Güntzelstraße er på linjen U9. Stasjonen befinner seg i Wilmersdorf i Charlottenburg-Wilmersdorf og ligger under krysset mellom Güntzelstraße og Trautenaustraße. 
Gaten som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter Berhand Güntzel som var borgermester i Wilmersdorf mellom 1887 og 1892. 
Stasjonen ble åpnet 29. januar 1971 som del av den sørlige utvidelsen av U9.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Güntzelstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Walther-Schreiber-Platz undergrunnsstasjon

Walther-Schreiber-Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Walther-Schreiber-Platz er på linjen U9. Stasjonen ligger på grensen mellom Friedenau i Tempelhof-Schöneberg og Steglitz i Steglitz-Zehlendorf. Den ligger under torget med samme navn.
Stasjonen ble åpnet 29. januar 1971 som del av den sørlige utvidelsen av U9.
Stasjonen har også en ubenyttet plattform som ble bygget til den planlagte U10-linjen.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Walther-Schreiber-Platz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Schloßstraße undergrunnsstasjon

Schloßstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schloßstraße er på linjen U9. Stasjonen ligger i Steglitz i Steglitz-Zehlendorf under gaten med samme navn.
Stasjonen ble åpnet 30. september 1974 som del av den sørlige utvidelsen av U9.
Stasjonen har også en ubenyttet plattform som ble bygget til den planlagte U10-linjen.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Schloßstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons