jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Teboho Mokgalagadi

Teboho Mokgalagadi (født 29. november 1983) er en sørafrikansk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han konkurrerer i klassen T35, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. 


== Karriere ==
Mokgalagadi vant to gullmedaljer i sin internasjonale debut, ved Paralympiske sommerleker 2004 i Athen. Her vant han 100 meter med ny verdensrekord på 13,07, og han vant 200 meter med ny paralympisk rekord på 26,80.Ved VM i friidrett for handikappede 2006, som blr arrangert i Assen i Nederland, vant han gull på 100 meter, foran Fu Xinhan og Jon Halldorsson. Mokgalagadi slo her sin egen verdensrekord, og løp på tiden 12.98.I 2008 deltok han ved Paralympiske sommerleker i Beijing. Han hadde problemer med ryggen under disse lekene, men greide bronse på 100 meter med tiden 12,82, sesongbestenotering for hans del, men bak kineserne Sen Yang og Xinhan Fu. Sen Yang satte her ny verdensrekord og paralympisk rekord, med tiden 12,29.Han deltok ved VM i friidrett 2011 for handikappede (IPC Athletics World Championships) i Christchurch på New Zealand i januar 2011. På 100 meter vant han gull, med tiden 12,96, som var ny mesterskapsrekord. Også på 200 meter vant han gull, med tiden 27,59 sekunder. Han deltok også på Sør-Afrikas stafettlag på 4 x 100 meter, men de ble diskvalifisert i finalen.Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant han sølv på 100 meter. Han løp på 13,10 i finalen, og ble slått av ukrainske Iurii Tsaruk, som løp på 12,62, som var ny europarekord. På 200 meter satte han ny personlig rekord med tiden 27,02 i finalen, men dette holdt bare til femteplass. Også her vant Iurii Tsaruk gull, og han slo Mokgalagadis paralympiske rekord fra PL 2004, da han satte ny verdensrekord med tiden 25,86. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos IPC
London 2012 - Teboho Mokgalagadi
London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
Sabera

Sabera er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter), brune eller brunsvarte smygere, ofte med hvite eller gulaktige tegninger.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i myrkonglefamilien, særlig i slekten Calamus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Ny-Guinea, Australia og på omkringliggende øyer.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Taractrocerini Voss, 1952 – 13 slekter, Sørøst-Asia – Australia, mest på Ny-Guinea
slekten Sabera Swinhoe, 1908 – 14 arter
Sabera aruana (Plötz, 1886)
Sabera biaga Evans, 1949
Sabera caesina (Hewitson, [1866])
Sabera dobboe (Plötz, 1885)
Sabera dorena Evans, 1935
Sabera expansa Evans, 1935
Sabera fuliginosa (Miskin, 1889)
Sabera fusca Joicey & Talbot, 1917
Sabera iloda Parsons, 1989
Sabera kumpia Evans, 1949
Sabera madrella Parsons, 1986
Sabera metallica de Jong, 2008
Sabera misola Evans, 1949
Sabera tabla (Swinhoe, 1905)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Sabera på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 30.9. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Sabera i Encyclopedia of Life 
(en) Sabera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sabera hos NCBI 
(en) Kategori:Sabera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sabera – detaljert informasjon på Wikispecies
Gran Hotel Costa Rica

Gran Hotel Costa Rica er et hotell i sentrum av Costa Ricas hovedstad San José. Det ble oppført i 1930, og var da landets mest luksuriøse hotell. Det er i dag et viktig historisk landemerke i San José. Bygninga er på fem etasjer og befinner seg ved Parque Mora Fernández, skrått ovafor hovedinngangen til Nasjonalteateret. Hotellet har et lite kasino i lobbyen.


== Eksterne lenker ==
Hotellets nettsted
Oriens

Oriens er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune smygere, ofte med oransje tegninger. I likhet med mange andre Taractrocerini sitter de gjerne med bakvingene lagt flatt, forvingene oppstående.
Larven er naken og grønn, som ung med svart hodekapsel, men denne blir grønnlig etter hvert.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike gress.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia, fra det sørlige India i vest til Fiji i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Taractrocerini Voss, 1952 – 13 slekter, Sørøst-Asia – Australia, mest på Ny-Guinea
slekten Oriens Evans, 1932 – 8 arter
Oriens alfurus (Plötz, 1885)
Oriens augustula (Herrich-Schäffer, 1869)
Oriens californica (Scudder, 1872) - tross navnet lever denne arten på Filippinene
Oriens concinna (Elwes & Edwards, 1897)
Oriens fons Evans, 1949
Oriens gola (Moore, 1877)
Oriens goloides (Moore, 1881)
Oriens paragola (de Nicéville & Martin, 1896)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Oriens på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 30.9. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) oriens i Encyclopedia of Life 
(en) oriens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) oriens hos NCBI 
(en) Kategori:Oriens goloides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Indian Foundation for Butterflies - Oriens gola [2]
Indian Foundation for Butterflies - Oriens goloides [3]
Minutemen

Minutemen er en term som opprinnelig oppstod i Nord-Amerika på 1600-tallet i form av Minutemen-militsen.
Andre artikler som omhandler Minutemen:

Minutemen, menn fra Massachusetts militsenAndre artikler som omhandler Minuteman:

Minuteman-prosjektet
Edificio Correos

Edificio Correos (spansk for «Postbygninga») er ei bygning i sentrum av Costa Ricas hovedstad San José. Den ble oppført i 1917 og har vært siden vært hovedkontoret til landets postvesen. Den er tegna av Luis Llach i eklektisk stil, og har en grønn fasade med korintiske pilastere. Den er en av byens mest emblematiske bygninger. På plassen foran Edificio Correos står det en statue av president Juan Mora Fernández.


== Eksterne lenker ==
Correos de Costa Rica – Historia del Correo
Ankerjern

Ankerjern eller muranker er en fellesbetegnelse for flere typer stenger eller beslag av jern eller stål som brukes for å styrke og feste bygningsdeler til hverandre eller for å forankre dem til byggegrunnen. Den vanligste type av ankerjern er murankere som forbinder bjelker i etasjeskillene med murverket i ytterveggene for å holde veggene sammen og hindre at bjelkehodene mister opplegget i murverket. Det synlige smidde ankeret i enden på slike ankerjern var i utgangspunktet rent funksjonelle, men ble fra middelalderen og særlig i 1500- og 1600-årene brukt dekorativt, noen ganger formet som årstall, eieres navn eller initialer, eller fromme innskrifter. I «murbyen» Christiania var de meget vanlige. De står alltid i fasadens etasjeskiller hvis de skal tjene sitt egentlige formål, men kan være flyttet og brukt som ren dekor i forbindelse med ombygging. Ankerjern kan også støtte og forsterke konstruksjoner i trehus.
Ankerjern kan dessuten være støpt fast i hull i svaberg som fortøyningspunkt for båter. 


== Se også ==
Armeringsjern
Murverk
Anker


== Eksterne lenker ==
(en) Wall anchors – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ankerjern forklart i Arkitekturleksikon side 33
Mariakirken i København

Mariakirken (også Maria Kirke) ligger på Istedgade på Vesterbro i København.
Kirken, som er sognekirke for Maria Sogn, ble innviet 31. mai 1909, og er tegnet av Andreas Clemmensen. Ved innvielsen hadde den 1 050 sitteplasser, som siden er ombygget til 500. Bygningen er oppført i røde mursten og består av et langhus med tresidet avslutning mot nordvest, og et tårn ved sydvesthjørnet, mot gaten.


== Inventar ==
Kirken har krysshvelvet tak og omløpende pulpitur på tre sider. Korpartiet adskiller seg fra skipet ved en korskranke av sten. På alterbordet står et utskåret krusfiks og over selve alterpartiet, er en baldakin som i toppgavlen har et freskomaleri fra 1909 av Johannes Kragh. Ved 25-årsjubiléet i 1934, ble koret utsmykket med tre veggmaleriet av Stefan Viggo Pedersen. Samme kunstner tegnet i 1958 de to glassmosaikkene på hver side av alteret. Kirkens orgel er et Starup orgel fra 1909 med 18 stemmer.
Mariakirken er hjemsted for Mariatjenesten, som tilbyr hjelp og til støtte til migranter, rusmiddelbrukere, prostituerte, hjemløse og psykisk syke.


== Bilder ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
 (en) Mariakirken (Københavns Kommune) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Maria kirke, nordenskirker.dk Arkivert 31. januar 2011 hos Wayback Machine.
Mariakirken, kirkehistorie.dk
Andreas Clemmensen

Andreas Lauritz Clemmensen (født 7. august 1852 i Læk i hertugdømmet Slesvig, død 5. desember 1928 i København) var en dansk arkitekt og kongelig bygningsinspektør. 
Han var en stilskapende arkitekt omkring år 1900, hvor han skapte paléstilen og satte sitt personlige preg på nybarokken såvel som nasjonalromantikken. Han var far til roeren Ejgil Clemmensen og arkitekten Mogens Clemmensen. Han er begravet på Assistens Kirkegård (København). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Clemmensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Andreas Clemmensen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Darja Dontsova

Agrippina Arkadjevna Dontsova (russisk: Агриппина Аркадьевна Донцова; født Васильева, Vasiljeva 7. juni 1952 i Moskva), bedre kjent som Darja Dontsova (russisk: Дарья Донцова) er en russisk forfatter av «ironiske detektivromaner». Dontsova er medlem av den russiske forfatterforening. Hun har vunnet mange litterære priser. Dontsovas romaner er delt inn i seks sykluser. De viktigste heltene ligner forfatteren. Det er nesten ingen bøker som er oversatt til andre språk.
I 1998 led forfatteren av brystkreft, overvant sykdommen og er nå aktiv i å hjelpe andre kvinner til å gå gjennom denne ildprøven. I 2008 ble Dontsova ambassadør for det veldedige programmet Avon «Sammen mot brystkreft."
Darja Vasiljeva bor i feriebyen Lozhkina med familie og dyr. Hun er venn med en politimann Alexander. Darja har vært gift flere ganger. Hun har to barn. Hun jobbet som fransklærer ved Universitetet i Moskva og som journalist. Hennes viktigste hobby er kjæledyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Darya Dontsova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Darja Dontsova på Internet Movie Database 
Darja Dontsova på Twitter 
Darja Dontsova på Facebook 
Darja Dontsova på Instagram 
Darja Dontsova på Telegram
Jerikobakken

Jerikobakken er en alpinbakke som ligger på Lindeberg i Oslo. Bakken drives på dugnad av frivillige i Lindeberg Sportsklubb Ski.Jerikobakken er 190 meter lang og har en høydeforskjell på 40 meter. Den har to snøkanoner til å produsere snø.Det har vært planer om å utvide Jerikobakken med midler fra Groruddalssatsingen slik at den får økt lengde og flombelysning.


== Historie ==
Jerikobakken ble anlagt i forbindelse med byggingen av Lindeberg friområde i 1986. Anlegget ble bygget i årsskiftet 1985/1986 og ble åpnet første gang i 2-3 uker på slutten av 1986-vintersesongen. Anlegget ble bygget av Jeriko Idrettslag i samarbeid med park- og idrettsvesenet i Oslo, og ble driftet av Jeriko Idrettslag og Skogvesenet. Da bakken ble oppført hadde den skiheis, snøkanon-anlegg og en driftsbygning.Etter å ha vært stengt i to sesonger, ble Jerikobakken gjenåpnet i januar 2002 av en gruppe lokale ildsjeler kalt «Jerikobakkens Venner» med støtte fra Friluftsetaten i Oslo kommune. Høsten samme år gikk gruppen inn i Lindeberg Sportsklubb og ble til Lindeberg Sportsklubb Ski, som driver bakken på dugnadsbasis i dag.
I sesongen 2011-2012 ble heisen oppgradert, og i 2013 ble snøanlegget oppgradert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Jerikobakken på Facebook
Kou Zhun

Kou Zhun (kinesisk: 寇凖, pinyin: Kòu Zhǔn, født 961 i Xiagua i Huazhou i dagens provins Shaanxi i Kina, død 24. oktober 1023 i Liuzhou) var en høyt priset embedsmann på Songdynastiets tid i Kina. Han var kansler ved keiserhoffet fra 1004 til 1006 i keiser Zhenzongs regjeringstid.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Songshi [History of Song]. 1345.
Keiserinne Li

Keiserinne Li (kinesisk: 明德皇后, født 960 i fylket Changzhi i dagens provins Shanxi i Kina, død 1004) var en kinesisk keiserinne i Songdynastiets tid, gift med keiser Taizong av Song.


== Referanser ==
Wang Qinruo

Wang Qinruo (kinesisk: 王欽若, pinyin: Wáng Qīnruò, født 962 i Xinyu i Linjiangjun i Kina, død 1025 i Kaifeng) var en kinesisk embedsmann på Songdynastiets tid i Kina. Han var kansler fra 1017 til 1019 I keiser Zhenzongs regjeringstid og fra 1023 til 1025 under keiser Renzong.
Wang Qinruo ledet kompilasjonen av «Cefu Yuangui», en viktig encyclopedi - den fremste fra Songtiden.
Wang Qinruo fremsatte enkelte upopulære forslag, ikke minst å flytte hovedstaden sørover i landet. Videre kan det syenes som om hadde en personlig vendetta mot den rettskafne mandarinen Kou Zhun og gjorde sitt ytterste for å få ham fjernet fra hans embeder. Historieverket «Songshi» nedtegner at keiser Renzong trodde at Wang Qinruo var forrædersk av natur, og på denne tiden fikk han på folkemunne ry får å være en av «de fem djevler».


== I litteraturen ==
I de  folkelige legender kjent fra «Yangfamiliens generaler» er antagonist «Wang Qin» (王欽) basert på Wang Qinruo. I noen versjoner fremstilles Wang Qin som spion for Liaodynastiet.


== Referanser ==
LIM (Likestilling, integrering, mangfold)

LIM (Likestilling, integrering, mangfold) er en norsk organisasjon som arbeider med integreringsspørsmål basert på liberale verdier. Den har fått bevilgning over statsbudsjettet på 700 000 kr.
LIM ble startet som et uformelt nettverk av liberale muslimer og andre i 2009, og formelt organisert i 2010.  Blant grunnleggerne av LIM er Sylo Taraku, Lily Bandehy, Tina Shagufta Kornmo og Shakeel Rehman. Leder i 2010–2015 var norsk-pakistanske Tina Shagufta Kornmo, deretter overtok Walid al-Kubaisi i en overgangsperiode. Sylo Taraku var leder 2016–2017. Fra februar til november 2017 har Mahmoud Farahmand vært leder av styret. Nestleder Ragnhild Bjørnebekk ble konstituert som leder og har siden fungert som styreleder.    
Styret og rådet har hele tiden hatt enkelte medlemmer uten muslimsk eller innvandrerbakgrunn, som Ingalill Sandal, Ronnie Johanson, Per Elvestuen, Ragnhild Bjørnebekk, Jan Bøhler og Espen Goffeng.
2012–2013 var Shabana Rehman Gaarder ansatt som informasjonsansvarlig. I 2013-16 var Sylo Taraku ansatt som generalsekretær. I 2017 ble Dana Manoucherhi ansatt i denne stillingen.Organisasjonen har utarbeidet rapportene «Hvordan fremme felles verdier» (2011) og «Unge norske muslimer» (2016). Den har også i 2018 gitt ut en rapport om integreringstiltak. LIMs generalsekretærer og styremedlemmer har deltatt i en rekke debatter og innlegg i medier og i offentlig oppnevnte arbeidsgrupper og utvalg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LIM, offisielt nettsted
Fristaden (Sør-Aurdal)

Fristaden (Tigerstaden) er en fiskerlandsby ved innsjøen Høvren i Sør-Aurdal. Stedet ble brukt under det årlige sesongfisket. Opprinnelig var det flere fiskebuer på stedet, men nå står kun få igjen.


== Eksterne lenker ==
Avgrensing av området
DigitaltMuseum: Valdres folkemuseum – Fristaden
Gaëtan Bille

Gaëtan Bille (født 6. april 1988 i Soest) er en belgisk landeveissyklist. Han sykler for kontinentallaget Verandas Willems.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaëtan Bille – ProCyclingStats 
(en) Gaëtan Bille – Cycling Archives 
(en) Gaëtan Bille – Cycling Quotient 
(en) Gaëtan Bille – CycleBase
Brian Bulgaç

Brian Bulgaç (født 7. april 1988 i Amsterdam) er en nederlandsk landeveissyklist. I 2012 kjørte han sin første GrandTour i Giro d'Italia.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian Bulgaç – ProCyclingStats 

(en) Brian Bulgaç – Cycling Archives 
(en) Brian Bulgaç – Cycling Quotient 
(en) Brian Bulgaç – ITU
Jesu hellige ansikt

Jesu hellige ansikt er en benevnelse for noen avbildninger av Jesus Kristus som noen katolikker tror har blitt til på en mirakuløs måte. Et eksempel på dette er avbildningen på Likkledet i Torino og dette blir forbundet med en spesiell medaljong som enkelte katolikker bærer og er også en av de katolske symboler på hengivelse overfor Kristus.En rekke såkalte acheiropoieton (gresk: «ikke skapt av menneskehånd») gjenstander med tilknytning til Jesus har dukket opp gjennom århundrene, også framstillinger av Jesu ansikt. Fremstillinger av Jesu ansikt er blitt godkjente som hellige gjenstander av pavene Leo XIII i 1895 og Pius XII i 1958.I romersk-katolsk tradisjon har Jesu hellige ansikt blitt brukt i forbindelse med bønn. 


== Legenden om St. Veronika og svetteduken ==

Den hellige Veronika er i legenden satt i forbindelse med videreformidlingen av det sanne Kristusbildet. Hun skal ifølge Acta Sanctorum ha vært en vanlig kvinne som var møtt opp i menneskemengden langs Via Dolorosa for å se de dødsdømte slepe seg frem med korsene som de skulle nagles til på retterstedet. Hun fikk da se hvordan Jesus slet seg frem med det tunge korset sitt, og rakte ham et linklede for at han kunne tørke av seg svetten. Jesus tok imot tørklet, strøk seg over ansiktet med det og rakte det tilbake til henne. Da sto det et tydelig avtrykk av ansiktstrekkene igjen på svetteduken.
Legenden har ingen grunnlag i Bibelen, men en klut som en mente var St. Veronikas slør er (trolig siden det 700-tallet) blitt bevart blant relikviene i Peterskirken i Roma.


== Referanser ==
Sander Cordeel

Sander Cordeel (født 7. november 1987 i Sint-Niklaas) er en belgisk landeveissyklist.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sander Cordeel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sander Cordeel – ProCyclingStats 
(en) Sander Cordeel – Cycling Archives 
(en) Sander Cordeel – Cycling Quotient
Tina Shagufta Munir Kornmo

Tina Shagufta Munir Kornmo (født 1. mai 1968 i Lahore) er en norsk lege, samfunnsdebattant og politiker (V). Hun var med å starte organisasjonen LIM (Likestilling, integrering, mangfold), og var leder for organisasjonen fra 2009 til 2015. Fra 2017 har hun vært vararepresentant fra Oslo til Stortinget og møtende fra 30. januar 2018 til 13. mai 2018.
Hun er oppvokst på Lilleaker i Oslo og avla medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 2001.
Kornmo har fortalt om vanskelighetene hun møtte i sitt pakistanske miljø da hun valgte en etnisk norsk ektemann. Hun skrev en av tekstene i boka Utilslørt. Muslimske RÅtekster. 
Ved Stortingsvalget i 2009 sto hun på tiendeplass på Venstres liste i Oslo. Ved Stortingsvalget i 2013 sto hun på 19. plass på samme liste, og i 2017 sto hun på femteplass. Hun møtte i Stortinget fra 30. januar til 13. mai 2018.
Hennes tidligere ektemann er sønn av Morgan Kornmo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tina Shagufta Munir Kornmo hos Stortinget 
(no) Tina Shagufta Munir Kornmo hos Norsk senter for forskningsdata 
Tina Shagufta Kornmos blogg.
Claude Mellan

Claude Mellan (født 23. mai 1598 i Abbeville, død 9. mars 1688 i Paris) var en fransk gravør og maler. 
Han var av de ledende gravørene i sin samtid og er mest kjent for en rekke portretter samt for sin gravørteknikk hvor han brukte parallelle linjer av varierende tykkelse, i stedet for den mer tradisjonelle metoden  med kryssende linjer av lik tykkelse. Særlig kjent er hans fremstilling av «St. Veronikas svetteduk», (Le Linge de Sainte Véronique) fra ca. 1649, skapt av en lang spiralgående linje som starter på motivets nesetipp.  
I årene 1624 til 1636 bodde han i Roma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claude Mellan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yoani Sánchez

Yoani Maria Sánchez Cordero (født 4. september 1975) er en cubansk blogger, aktivist og regimekritiker.
Gjennom bloggen Generación Y har hun etablert et forum for kritikk av myndighetene på Cuba og mangelen på ytringsfrihet i landet. Boken Cuba libre. Vivir y escribir en La Habana, som Sánchez utga på spansk i 2010, er oversatt til flere språk, blant annet engelsk, fransk og tysk. Hun har vært anholdt og plassert i husarrest, og myndighetene har gjentatte ganger nektet henne å reise til utlandet. I oktober 2012 ble hun pågrepet av politiet da hun forsøkte å dekke rettssaken mot den spanske politikeren som førte bilen Oswaldo Paya omkom i.Sánchez ble i 2008 tildelt den spanske journalistutmerkelsen Ortega y Gasset-prisen av avisen El País. Året etter ble hun tildelt Maria Moors Cabot-prisen av Columbia University, men ble nektet å reise til New York for å motta utmerkelsen. Magasinet Time kåret henne i 2009 til en av verdens 100 mest innflytelsesrike personer.


== Utgivelser ==
Havana real. One woman fights to tell the truth about Cuba today, Brooklyn, NY: Melville House, 2011. ISBN 978-1935554257
Cuba Libre. Von der Kunst, Fidel Castro zu überleben, München: Heyne Verlag, ISBN 3453167376, ISBN 978-3453167377
Cuba libre. Vivre et écrire à La Havane, Montréal: M. Brûlé, 2010. ISBN 9782894854907, ISBN 2894854900
Cuba libre. Vivir y escribir en La Habana, Madrid: Debate, 2010. ISBN 978-9562583251


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Generación Y
Strømsveien (Akershus)

Strømsveien er en vei i Akershus som kommer fra Strømsveien fra Galgeberg i Oslo. Ved kommunegrensen på Karihaugen følger Strømsveien i Akershus traséen til riksvei 159. Den skjærer gjennom kommunen og kommunesenteret Kjenn og Solheim fra vest mot øst. Navnet forsvinner fra veien ved Vittenbergtunnelen ved Strømmen, hvorpå riksveien går via Rælingen og ender i Lillestrøm i Skedsmo.
Strømsveien er fra gammelt av en vei mellom gården Strøm i Rælingen og Oslo, og var en viktig innfartsvei til byen nordfra, blant annet for plankekjørere som skulle til sagtomtene på Grønland.


== Referanser ==
Jasen Zasurskij

Jasen Zasurskij (russisk: Ясен Николаевич Засурский, født 29. oktober 1929 i Moskva) er en russisk professor i journalistikk. Han er dekan ved fakultetet for journalistikk ved Statsuniversitetet i Moskva.Zasurskij har vært aktiv i UNESCO, der han var representant for Sovjetunionen på 1970-tallet. Han var rådgiver for UNESCO-kommisjonen ledet av Seán MacBride, som utarbeidet rapporten Mange stemmer. En verden om kommunikasjon i verdenssamfunnet.


== Referanser ==