jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heinz Schmidt (skihopper)

Heinz Schmidt er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1966 til 1972, og ble to ganger blant de ti beste sammenlagt: nummer 8 i 1968/69 og nummer 9 i 1969/70. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 4.-plass i Oberstdorf 29. desember 1968. I VM i Štrbské Pleso i 1970 ble han nummer 24 i storbakken. Han ble nummer 2 i det individuelle hopprennet i Lahtis 7. mars 1971.


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 7. mars 1971 Arkivert 30. oktober 2007 hos Wayback Machine. (besøkt 17. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Heinz Schmidt – FIS (skihopping) 
(en) Heinz Schmidt – TheSports.org
Vågøyvatnet

Vågøyvatnet (pitesamisk: Vággejávvre) er en innsjø i Bodø kommune i Nordland. Vågøyvatnet har gitt tittel til popmelodien «Vågøyvannet rundt», sunget av bandet Kråkesølv.


== Referanser ==
Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris

Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterpris (etablert 1997) ble delt ut til en oversetter for sin «generelle gjerning». Den ble finansiert av Bokklubbenes skjønnlitterære oversetterfond, som ble etablert i samarbeid mellom Norsk Oversetterforening, Cappelens Bokklubber og De norske Bokklubbene. Prisen var på 50 000 kroner. I tillegg ga de en periode ut bokklubbenes prosjektstipend.
Prisen oppfattes av utdelerne som en fortsettelse av Norsk kulturråds oversetterpris som ble utdelt 1968–94. Fra 2016 er prisen videreført under navnet Det skjønnlitterære oversetterfonds pris. 


== Mottakere ==
1996 – Sverre Dahl
1997 – Merete Alfsen
1998 – Magnus Ulleland
1999 – Åse-Marie Nesse
2000 – Bjørn Alex Herrman
2001 – Knut Johansen
2002 – Per Qvale
2003 – Christian Rugstad
2004 – Knut Ofstad
2005 – Mona Lange
2006 – Prisen ble ikke utdelt
2007 – Bente Christensen
2008 – Torstein Bugge Høverstad
2009 – Bodil Engen
2010 – Tommy Watz
2011 – Inger Gjelsvik
2012 – Thomas Lundbo
2013 – Tone Formo
2014 – Erik Krogstad
2015 – Prisen ble ikke utdelt


== Referanser ==
Aloe polyphylla

Aloe polyphylla (Spiralaloe) er en sjelden flerårig sukkulent plante i aloëfamilien fra fjellkjeden Drakensberg i Lesotho, i sørlige Afrika. Det er en vakker aloe med blader arrangert i en perfekt spiral.


== Beskrivelse ==

Spiralmønsteret er satt sammen av 5 rekker med 15 til 30 blader hver; en fullvokst plante kan ha så mange som 150 blader. Bladene er brede og har en grå-grønn farge.
Spiralaloe vokser i høylandet mellom 2000 og 2500 meter over havet i bratte skråninger, ofte i det fuktige tåkebeltet rundt Lesotho. I motsetning til de fleste andre arter i aloëfamilien trenger spiralaloen konstant tilgang på vann, men jorden må være veldrenert. Planten liker ikke mye varme og det er ikke uvanlig at planten er dekket av snø vinterstid. Trolig er spiralaloen den herdigste planten i aloëfamilien, og fullvokste eksemplar sies å tåle temperaturer ned mot −12 grader celcius.
Først når planten er 5-7 år gammel blomstrer den med flotte svakt røde til rosa blomstrer. 


== Eksterne lenker ==
(en) Aloe polyphylla i Encyclopedia of Life 
(en) Aloe polyphylla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aloe polyphylla hos ITIS 
(en) Aloe polyphylla hos The International Plant Names Index 
(en) Aloe polyphylla hos Tropicos 
(en) Kategori:Aloe polyphylla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aloe polyphylla – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aloe polyphylla – detaljert informasjon på Wikispecies Aloe polyphylla
Tadeusz Pawlusiak

Tadeusz Pawlusiak (født 9. august 1946 i Wilkowice, død 16. april 2011) war en polsk tidligere skihopper som representerte BBTS Włókniarz Bielsko-Biała.
Han deltok i VM i 1970 og 1974, med 10.-plass i normalbakken i Falun i 1974 som beste plassering. I OL var han med i 1972 og 1976, og greide 18.-plass i storbakken i Sapporo i 1972 som beste resultat. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1969 til 1978, med 7.-plass i 1970/71 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 3.-plass i Oberstdorf 30. desember 1970. Han ble også nummer 3 i Lahtis 2. mars 1969.
Tadeusz Pawlusiak var bror av langrennsløperen Anna Pawlusiak, kombinertløperen Józef Pawlusiak og skihopperen Stanisław Pawlusiak, som alle har deltatt i OL.


== Kilder ==
(en) Tadeusz Pawlusiak – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 17. februar 2011)
(en) Tadeusz Pawlusiak – Profil og resultatoversikt hos FIS (noen resultater feilaktig registrert under Stanisław Pawlusiak, besøkt 15. april 2011)
Sports Reference: Tadeusz Pawlusiak Arkivert 23. desember 2009 hos Wayback Machine. (besøkt 17. februar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 2. mars 1969 (besøkt 17. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Tadeusz Pawlusiak – Olympedia 
(en) Tadeusz Pawlusiak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Tadeusz Pawlusiak – Polens olympiske komité 
(en) Tadeusz Pawlusiak – FIS (skihopping)
Bollin

Bollin er ei elv i Cheshire og Stor-Manchester, England. Den er en av de største sideelvene til elva Mersey.
Elva har sitt utspring i Macclesfield Forest i den vestligste delen av Peak District. Den renner først mot vest, før den snur mot nord og passerer gjennom byen Macclesfield, hvor Macclesfield Canal krysser elva. Etter Macclesfield snur elva mot nordvest og fortsetter over slettene til byen Wilmslow. På vestsida av Wilmslow løper Bollin sammen med sin største sideelv, Dean, som kommer inn fra nord etter å ha rent parallelt med Bollin bare en drøy kilometer nord for denne. Elva renner deretter inn i Styal Country Park, hvor den passerer den tidligere bomullsfabrikken Quarry Bank Mill, som ved hjelp av et vannhjul, brukte Bollin som kraftkilde. Quarry Bank Mill er nå et museum for bomullsindustrien og en av de best bevarte tekstilfabrikkene fra den industrielle revolusjon.  

Rundt tre kilometer vest for Wilmslow blir Bollin ført i en kulvert under den søndre rullebanen på Manchester lufthavn. Over de neste 15 kilometrene danner elva den sørvestre delen av grensa mellom Greater Manchester og Cheshire. På denne strekningen renner den gjennom det flate jordbrukslandskapet sør for Altrincham. Ved Dunham Town krysser Bridgwater Canal over elva. Bollin løper til slutt sammen med Mersey rundt 2 km nord for Lymm, like ved stedet hvor Mersey igjen skiller lag fra Manchester Ship Canal, etter å ha vært en del av kanalen fra Irlam. 


== Eksterne lenker ==
(en) River Bollin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eve Muirhead

Eve Muirhead (født 22. april 1990) er en  britisk curlingspiller. Hun spiller for  Dunkeld Curling Club, 
Eve er datter av Gordon Muirhead som vant sølv i to curling-VM. Hun er scratch handicap i golf og har deltatt i verdensmesterskapet i sekkepipespilling.
Muirhead var skip for Storbritannias lag under Vinter-OL 2010 og 2014.
Muirhead ble i 2020 utnevnt til medlem av Order of the British Empire (MBE).Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eve Muirhead – Olympics.com 
(en) Eve Muirhead – Olympic.org 
(en) Eve Muirhead – Olympedia 
(en) Eve Muirhead – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eve Muirhead – Storbritannias olympiske komité 
(en) Eve Muirhead – World Curling Tour 
(en) Eve Muirhead – World Curling Federation
Christian Kiehl

Christian Kiehl er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1969/70 og 1971/72, og ble henholdsvis nummer 13 og 53 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 6.-plass i Oberstdorf 28. desember 1969. Han vant hopprennet i Lahtis 2. mars 1969.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 2. mars 1969 Arkivert 7. november 2007 hos Wayback Machine. (besøkt 17. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Kiehl – FIS (skihopping) 
(en) Christian Kiehl – TheSports.org
1030 (tegneserie)

1030 er en humoristisk tegnestripeserie om vikingtiden. Den ble tegnet av Thore Hansen. Stripeserien gikk ukentlig i magasinet Aktuell fra 1964 til magasinet ble lagt ned i 1974. 1030 gikk også mange år i Mannskapsavisa/Forsvarets forum og Alle Menn. Thore Hansen sluttet å tegne stripeserien rundt 1979.
En forløper til 1030 ble utgitt i Magasinet for Alle i 1964 under navnet Jomsvikingene. Den amerikanske stripeserien om vikingen Hårek den hardbalne ble skapt i 1973.


== Kilder ==
Thore Hansen (2010)
Tegn (tidsskrift om og med tegneserier) nr 1 1992.
George Kennedy Young

George Kennedy Young (født i 1911 i Dumfriesshire, død i 1990 i London) var en visedirektør for den britiske etterretningstjenesten Secret Intelligence Service (SIS), og senere var han involvert innen britisk politikk på høyresiden. Han satt også bankmann for en kortere periode. 
Young ble utdannet ved St. Andrews University, Dijon University, University of Giessen, og Yale University. I 1940 fikk han et militært oppdrag  som offiser i kongens regiment, men ble senere overført til britisk etterretning. Han har en lavere akademisk grad fra hans studier i Skottland. Han har for hans tjenester til landet sitt blitt tildelt en Order of the British Empire. Han har også fått The Most Honourable Military Order of the Bath (Order of the Bath).
Før utbruddet av den andre verdenskrig var han en del av redaksjonen i avisen Glasgow Herald, og etter at krigen var avsluttet meldte han seg til utenriksdepartementet i Storbritannia, og han tjenestegjorde som diplomat i Wien, Midtøsten og fra 1953, arbeidet han i Whitehall, der han spesialiserte seg på forsvars-etterretning. Hans misnøye med Macmillan og hans regjering ledet ham til å trekke seg fra rollen som nestleder for SIS i 1961.
Etter den andre verdenskrigen, arbeidet Young for en kortere periode innen journalistikken, før han returnerte til SIS der han ble ansatt som sjef for den britiske etterretnings-stasjonen i Wien, hvor han var involvert i de fleste hemmelige agentene og deres operasjoner i det sørøstlige Europa under den kalde krigen. 
I 1953 ble Young tilbakekalt til London for å ta over som direktør for Secret Intelligence Service og i 1956, under Suez-krisen, ble han igjen satt til å lede Storbritannias operasjoner i Midtøsten. I 1959 ble han utnevnt til visesjef for det britiske Secret Service. Han forlot endelig etterretningstjenesten og pensjonerte seg i 1961.


== Referanser ==
Niilo Halonen

Kalle Niilo Ponteva Halonen (født 25. desember 1940 i Kouvola) er en finsk tidligere skihopper som representerte Lahden Hiihtoseura.
Han deltok i OL i 1960 og 1964, og tok sølvmedalje i Squaw Valley i 1960. Han var med i VM i 1958, 1962 og 1966, og tok bronsemedalje i storbakken i Zakopane i 1962. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1961 til 1967, med 14.-plass i 1963/64 som beste sammenlagtplassering. Beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 2.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1964. Han vant det individuelle hopprennet i Lahtis 6. mars 1966.
Niilo Halonen var hoppdommer under VM i Trondheim i 1997.


== Referanser ==


== Kilder ==

(en) Niilo Halonen – Profil og OL-resultater på sports-reference.com.  (besøkt 17. februar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 6. mars 1966 Arkivert 29. oktober 2007 hos Wayback Machine. (besøkt 17. februar 2011)
Finlands Skiforbund: Niilo Halonen (besøkt 17. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Niilo Halonen – Olympedia 
(en) Niilo Halonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Niilo Halonen – FIS (skihopping)
Elisabeth Beresford

Elisabeth Beresford (født 6. august 1926 i Paris i Frankrike, død 24. desember 2010 i Alderney på Guernsey) var en britisk forfatter av barnebøker, kjent for å lage serien om The Wombles. 


== Liv ==
Elisabeth ble født inn i en familie med mange litterære forbindelser, og hun arbeidet som journalist, men hun skapte seg ikke et navn for seg selv før hun skapte serien om The Wombles på 1960-tallet. The Wombles ble en svært populær bokserie blant barn over hele verden. Selv om Beresford også skrev mange andre litterære verk, forble serien om The Wombles hennes mest kjente verk. 
Elisabeths far var forfatteren J.D. Beresford som også jobbet som bokanmelder for flere aviser. Noen av hennes foreldres venner var blant annet forfatterne H.G. Wells, George Bernard Shaw, John Galsworthy, Hugh Walpole, W. Somerset Maugham og D.H. Lawrence. Hun jobbet også som journalist og innenfor radio, film og fjernsyn. Hun arbeidet som radio-reporter for BBC i en periode. Beresford giftet seg med tenniskommentator og programleder i BBC, Max Robertson, i 1949. Paret hadde en sønn og en datter sammen. 
Over en periode på ti år har Beresford skrevet mer enn 20 bøker om The Wombles. Disse bøkene er blitt oversatt til mer enn 40 språk og mer enn 30 TV-filmer, og et The Wombles-teatershow. En rekke Wombles-produkter kom også på markedet, inkludert såpe, T-skjorter, krus, oppvaskkluter og mange forskjellige kosedyr. 
Beresford og hennes familie flyttet til øya Alderney i Den engelske kanal på midten av 1970-tallet. Hun og mannen Robertson skilte seg i 1980. I tillegg til å skrive 20 bøker om The Wombles, skrev Beresford en rekke eventyr og mysterier for barn, mange av disse bøkene basert på den lille øya Alderney hvor hun bodde i en 300 år gammel hytte. Beresford ble gjort til medlem av Order of the British Empire for sine tjenester til britisk barnelitteratur.
Beresford døde 24. desember 2010 på Mignot Memorial Hospital som ligger i Alderney, i en alder av 84 år. Ifølge hennes eneste sønn, Marcus Robertson, ble hennes dødsårsak satt til å være hjertesvikt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elisabeth Beresford på Internet Movie Database 
(en) Elisabeth Beresford hos The Movie Database 
(en) Elisabeth Beresford på Discogs 
(en) Elisabeth Beresford på MusicBrainz 
(en) «Elisabeth Beresford: A Lady who changed My Life» ved Mike Batt
Bjørnstadskipet

Bjørnstadskipet er en meget kjent helleristning og er enestående i sitt slag. Den består av en stor og to mindre skipsristninger. Blant helleristningenes motivverden fra bronsealderen (ca. 1000 år f. Kr.) er bilder av skip en fremtredende figurtype i flere varianter. Bjørnstadskipet er på sin loddrette bergvegg monumental. Den store ristningen er ca. 4 x 1,5 meter, og er trolig Nord-Europas største skipsristning. De to små figurene er ca. en meter lange.  
Bjørnstadskipet ligger på gården Bjørnstad, derav navnet Bjørnstadskipet. Selve lokaliseringen på Bjørnstad gård kalles for Pyntelunden ved Haugeveien, fylkesvei 583 gjennom Skjeberg, ca. 3.5 km fra Hafslund kirke. Avkjøring til parkeringsplass er skiltet. Feltet har Riksantikvarens ID nr. 11145. 


== Eksterne lenker ==
«Bjørnstadskipet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rieppeleon

Rieppeleon er en slekt av kameleoner. De er utbredt i det østlige Afrika fra Etiopia og Somalia sørover til Malawi og Mosambik.
De tre artene ble tidligere regnet til Rhampholeon, men en fylogenetisk studie fra 2004 førte til at de ble overført til en ny slekt. Da adskiller seg ikke bare genetisk og morfologisk fra Rhampholeon, men også økologisk. Artene i Rieppeleon har mye større utbredelse, og er ikke knyttet til skog, men forkommer i ulike halvtørre biotoper i lavlandet.


== Kilder ==
P. Uetz og J. Hallermann. «The Reptile Database - Rieppeleon». Besøkt 17. februar 2011. 
C.A. Matthee, C.R. Tilbury og T. Townsend (2004). «A phylogenetic review of the African leaf chameleons: genus Rhampholeon (Chamaeleonidae): the role of vicariance and climate change in speciation». Proc. R. Soc. Lond. B. 271 (1551): 1967–1975. ISSN 1471-2954. doi:10.1098/rspb.2004.2806. 


== Videre lesning ==
T. Hildenhagen (2007). «East African stump-tailed chameleons». Chameleons! Online E-Zine. 
P. Nečas og W. Schmidt (2004). Stump-tailed Chameleons: Miniature Dragons of the Rainforest. Edition Chimaira. ISBN 978-3930612598. 
S. Spawls m.fl. (2004). A Field Guide to the Reptiles of East Africa. Christopher Helm Publishers. ISBN 978-0713668179. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rieppeleon i Encyclopedia of Life 
(en) Rieppeleon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rieppeleon hos ITIS 
(en) Rieppeleon hos NCBI 
(en) Kategori:Rieppeleon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rieppeleon – detaljert informasjon på Wikispecies
Wilmersdorf

Wilmersdorf er en Ortsteil i den administrative bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. Det historiske sentrum Alt-Wilmersdorf er i gaten Wilhelmsaue.


== Historie ==
Landsbyen nær Berlin ble første gang nevnt i 1293 som Wilmerstorff. Fra 1850-tallet utviklet Wilmersdorf seg til et boligområde og ble i 1920 del av Berlin. Inntil sammenslåingen i 2001 fantes det en selvstendig bydel (Bezirk) av Berlin kalt Wilmersdorf. Denne omfattet i tillegg til området Wilmersdorf også områdene Halensee, Schmargendorf og Grunewald.
Under Mykonos-attentatet i Wilmersdorf 17. september 1992 ble fire kurdiske eksilpolitikere drept på oppdrag fra de iranske hemmelige tjenestene.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Overblikk over Wilmersdorfs historie på bydelens internettside
Wilmersdorf på gamle postkort
Erkki Luiro

Erkki Olavi Luiro (født 29. januar 1940 i Rovaniemi, død 2. august 1984 samme sted) var en finsk kombinertløper som representerte Ounasvaaran Hiihtoseura.
Han ble nummer 22 (av 32 deltakere) i kombinert i OL i Seefeld (Innsbruck) i 1964. Han ble nummer 3 i kombinert i Holmenkollen i 1963, og nummer 2 i spesielt hopp i Lahtis samme år.
Erkki Luiro var bror av Tauno Luiro og onkel til Tauno Käyhkö, som begge var skihoppere og deltok i OL. Tauno Luiro hadde også verdensrekorden i skiflyging.


== Kilder ==

(en) Erkki Luiro – Profil og OL-resultater på sports-reference.com.  (besøkt 17. februar 2011)
Hans Lysaker: Holmenkollrennene (besøkt 17. februar 2011)
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 3. mars 1963 Arkivert 28. oktober 2007 hos Wayback Machine. (besøkt 17. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Erkki Luiro – Olympedia 
(en) Erkki Luiro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Andrea Schöpp

Andrea Schöpp (født 27. februar 1965) er en tysk curler fra Garmisch-Partenkirchen. Hun har  vært europamester 7 ganger og verdensmester 2 ganger. Schöpp har detatt i 45 internasjonale mesterskap. Hun  underviser deltid ved Universitetet i München.


== Eksterne lenker ==
(de) Andrea Schöpp – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrea Schöpp – Olympics.com 
(en) Andrea Schöpp – Olympic.org 
(en) Andrea Schöpp – Olympedia 
(en) Andrea Schöpp – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrea Schöpp – World Curling Tour 
(en) Andrea Schöpp – World Curling Federation 
Curling Team Schöpp
Mitch Miller

Mitchell William Miller (født 4. juli 1911 i Rochester, New York, død 31. juli 2010 i New York City, New York) var en amerikansk musikkprodusent, oboist og dirigent. Han var en veldig innflytelsesrik skikkelse innen den amerikanske populær musikken og hjalp å få i gang karrierene til artister som Tony Bennett, Rosemary Clooney, Johnny Mathis og Patti Page.
Miller var på 1960-tallet programleder for Sing Along with Mitch på NBC. Den typen av tv-shower med allsang påvirket utviklingen av hva som seinere ble karaoke.Miller døde i 2010 på et sykehus i New York.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mitch Miller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mitch Miller på Internet Movie Database 
(en) Mitch Miller hos The Movie Database 
(en) Mitch Miller på Discogs 
(en) Mitch Miller på MusicBrainz 
(en) Mitch Miller på Songkick 
(en) Mitch Miller på AllMusic 
Mitch Miller på Facebook
Sfærocytose

Sfærocytose er en auto-hemolytisk anemi (en blodsykdom) som kjennetegnes av produksjonen av røde blodlegemer (erytrocytter) som er kuleformede (sfæriske) i stedet for bi-konkave og diskus-formede. Sfærocytter finnes innenfor hereditær sfærocytose og autoimmun hemolytisk anemi. 
Man snakker oftest om hereditær sfærocytose. Denne tilstanden er forårsaket av en molekylær defekt i en eller flere av proteinene i blodlegemets cellemembran. Fordi cellemembranen har en defekt blir blodcellene skjørere og blir sfæriske (kuleformede). Disse kuleformede blodcellene har derfor fått navnet sfærocytter. 
Selv om sfærocyttene har mindre overflate enn normale blodceller som gjør at oksygen og karbondioksid kan utveksles, utfører de sin funksjon slik som vanlige blodceller. De har imidlertid en lav osmotisk resistens, slik at hvis de plasseres i saltvann, vil de sprekke raskere enn normale blodceller. Sfærocyttene er også mer utsatt i forhold til fysisk degradering.
Sfærocytter forekommer først og fremst innenfor immunologisk-medierte hemolytiske anemier og innen hereditær sfærocytose, men den første vil ha en positiv Coombs-test, mens den andre ikke vil det. Det største problemet med sfærocyttene, er at milten bryter dem ned, selv om de egentlig er friske blodceller, fordi den forveksler dem med gamle eller skadede røde blodceller, og derfor ødelegger kroppen sin egen blodtilførsel (auto-hemolyse). På grunn av dette vil man ofte utføre en splenektomi (fjerne milten), slik at personen slipper blodoverføringer for å opprettholde blodprosenten. En slik planlagt splenektomi vil bare utføres hvis personen er vaksinert mot blant annet pneumokokker og meningokokker før prosedyren. Det kan også være lurt å ta årlige influensavaksiner i ettertid. dette på grunn av miltens funksjon i kroppens immunforsvar.
Sfærocytter

Sfærocytter er kuleformede røde blodlegemer som ofte ses i forbindelse med hemolytiske anemier, slik som i tilstanden Sfærocytose. Sfærocytter har en levetid på om lag 60 dager, mens en vanlig rød blodcelle normalt lever i 120 dager.
Release Me (The Like-album)

Release Me er det andre studioalbumet fra The Like. Det ble sluppet i juni 2010.


== Sporliste ==
«Wishing He Was Dead» – 2:53
«He's Not a Boy» – 2:35
«Release Me» – 3:03
«Walk of Shame» – 2:15
«Narcissus in a Red Dress» – 3:42
«I Can See It in Your Eyes» – 2:44
«Fair Game» – 2:28
«Square One» – 2:08
«In the End» – 2:57
«Trouble in Paradise» – 2:02
«Catch Me If You Can» – 3:11
«Don't Make a Sound» – 3:18
«Why When the Love Is Gone» – 2:39