jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Siste dans med Konstanse

Siste dans med Konstanse er et musikkalbum med Vanskapt, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Siste dans med Konstanse»
«Et barnehjem»
«Når du svikter»
«Harde tak (av mannebak)»
«Utrorskrømt»
«Alt det som tillsir»
«Blodskam»
«Ein døgernigds bekjænderlser»
«Elvilde Konstanse»
«Hæra av daue feskera»
Featuring…

Featuring... er et musikkalbum med Schtimm, utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«Schtories»
«I Am Dead»
«(Untitled)»
«...and Balloons for the Children»
«Waybackthens»
«Mraklands»
«The World's Strongest Man»
«Idiotsong»
«About Home»
«The Sixth Wheel»
«As I Make Me Sick»
«Out/In»
Prosaikk

Prosaikk er et musikkalbum med Æ, utgitt i 2010.


== Sporliste ==
«Om kidsa»
«Lille venn»
«Gje de te me»
«Vedrørende barnevennlighet, eller mangel på sådan»
«Tjutet»
«Fuglen»
«Seinsommerregn»
«Livet/døden»
«Døre som e stengt»
«Som dagan går»
«Avvikera»
«Vs. havet»


== Eksterne lenker ==
(en) Prosaikk på Discogs
Voksensløvsinn

Voksensløvsinn er et musikkalbum med Æ, utgitt i 2008. Dette er hans første plate som soloartist.


== Sporliste ==
«Et lite sammenbrudd»
«Livet»
«Komodovaransk»
«Spøkelsesskip»
«Slavesjel»
«Bortoverbakken»
«Liten, mindre, minst»
«Tog»
«Fin fyr/Idiot»
«Nattsvarteri»
«Vår»
Time, Space and Other Stories

Time, Space and Other Stories er et musikkalbum med Schtimm, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«White Holes»
«Dead Sparks and Wine»
«Don't Blame the Rain»
«From the Times of Neverletgo»
«Same Old Circle»
«Wryeries»
«Grey Void»
«Whatever Snow Says»
«Scccch.....»
«The Onceuponatimer's Theme»
«What Only Tomorrow...»
«Untitled»
Plays Mrakoslav Vragosh

Plays Mrakoslav Vragosh er et musikkalbum med Schtimm, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«Endore»
«Somewheregone»
«Red Dog Spiral»
«Suncotic Drive»
«Flowers»
«The Hardcore Waying of Happyflags»
«Leperman»
«-»
«As Sure As the Green Grass»
«Shiverworks»
«Twain Anthem, Red»


== Eksterne lenker ==
(en) Plays Mrakoslav Vragosh på Discogs
The Alcoholovefi Collection

The Alcoholovefi Collection er et musikkalbum med Schtimm, utgitt i 2000. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Cat»
«Partytime»
«Love-Fi»
«This Me, This Ease»
«" "»
«Today!»
«Big Time»
«V.I.V.A.»
«Freday EMO»
«S.A.M.M Needed»
Richard Gibbs

Richard «Ribbs» Gibbs (født 1955 i Bay Village, Ohio) er en amerikansk filmkomponist og musikkprodusent som har hatt oppdrag til filmene Sweet Hearts Dance, Dr. Dolittle, Big Momma's House, The Book of Stars, Queen of the Damned og TV-serien Battlestar Galactica.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Gibbs på Internet Movie Database 
(da) Richard Gibbs på Filmdatabasen 
(en) Richard Gibbs hos The Movie Database
Krista Pärmäkoski

Krista Pärmäkoski (født Lähteenmäki; 12. desember 1990 i Ikalis) er en finsk langrennsløper som representerer Ikaalisten Urheilijat. Hun debuterte i verdenscupen i Kuusamo 29. november 2008.


== Karriere ==
I VM 2009 i Liberec ble hun nr. 37 på 10 km klassisk. Hun ble juniorverdensmester på 5 km klassisk i Hinterzarten i 2010. I  OL 2010 i Vancouver ble hun nr. 25 på 30 km fellesstart og nr. 52 på 10 km fristil.
I Tour de Ski 2010/11 endte hun på åttendeplass sammenlagt med en andreplass på andre etappe, 10 km klassisk i Oberhof, som beste resultat. Under VM 2011 i Oslo fikk hun bronse på 4x5 km stafett sammen Riitta-Liisa Roponen, Pirjo Muranen og Aino-Kaisa Saarinen. Under OL 2014 gikk hun ankeretappen på det finske laget som fikk sølv på 4 x 5 km stafett etter Sverige og foran Tyskland. De andre på laget var Anne Kyllönen, Aino-Kaisa Saarinen og Kerttu Niskanen.
Under VM 2015 gikk hun siste etappe på det finske laget som tok bronse på 4 × 5 km stafett. De andre på laget var Aino-Kaisa Saarinen, Kerttu Niskanen og Riitta-Liisa Roponen. Under VM 2017 tok hun sølv bak Marit Bjørgen på 15 km duatlon. Hun tok sølv på 30 km klassisk og bronse på både 15 km jaktstart og 10 km fristil under vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Under VM 2021 i Oberstdorf gikk hun ankeretappen på Finlands lag som tok bronse på 4 × 5 kilometer stafett. 
Jasmi Joensuu, Johanna Matintalo og Riitta-Liisa Roponen gikk de tre første etappene.


=== Olympiske leker ===


=== Verdensmesterskap ===
F = fristil, K = klassisk stil; Tallet på 4 x 5 km stafett markerer hvilken etappe Pärmäkoski gikk.


=== Verdenscupseire ===


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Krista Pärmäkoski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Krista Pärmäkoski på Internet Movie Database 
(de) Krista Pärmäkoski – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Krista Pärmäkoski – Olympics.com 
(en) Krista Pärmäkoski – Olympics.com 
(en) Krista Pärmäkoski – Olympic.org 
(en) Krista Pärmäkoski – Olympedia 
(en) Krista Pärmäkoski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Krista Pärmäkoski – FIS (langrenn)
Satyavrat Shastri

Satyavrat Shastri (født 29. september 1930) er en indisk sanskrit-lærd, forfatter, grammatiker og poet. Han har skrevet tre Mahakavyas, tre Khandakavyas, en Prabandhakavyas, en Patrakavya og fem kritiske arbeider i sanskrit. Hans viktigste verker er Ramakirtimahakavyam, Brahattaram Bharatam, Sribodhisattvacharitam, Vaidika Vyakarana, Sarmanyadesah Sutram Vibhati og Discovery of Sanskrit Treasures i syv bind.
Han er for tiden æresprosessor ved Special Centre for Sanskrit Studies ved Jawaharlal Nehru-universitetet i New Delhi. Han har vært leder av institutt for sanskrit og rektor ved fakultetet for kunst ved Delhi-universitetet, hvor han var Pandit Manmohan Nath Dar professor i sanskrit (1970–1995).
I løpet av sin karriere har han vunnet mange nasjonale og internasjonale priser, deriblant Sahitya Akademi litteraturpris for sanskrit, gitt av Sahitya Akademi, Indias nasjonale akademi for skjønnlitteratur, i 1968 for sitt poetiske verk Srigurugovindasimhacharitam. Han mottok Padma Shri i 1999. I 2006 ble han den første som mottok Jnanpith-prisen for et verk i sanskrit, overdratt i 2009 av hans elev, Thailands prinsesse Maha Chakri Sirindhorn.


== Referanser ==
Danebo miljøtunnel

Danebo miljøtunnel er en to-løps motorveitunnel på E18 i Larvik kommune i Vestfold. Tunnelen er ca. 50 meter lang. Miljøtunnelen har to kjørefelt i hvert løp.


== Se også ==
Rødbøltunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Kunståret 1950

Kunståret 1950 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1950.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Utstillinger ==
Nasjonalmuséet i Stockholm har en spesialutstilling med deler av Viking Eggelings produksjon.


== Priser ==
Caldecott-medaljen: Leo Politi for Song of the Swallows
Eckersbergmedaljen
Richard Mortensen, maler
Carl-Henning Pedersen, maler
Prix de Rome: Paul Collomb
Prins Eugen-medaljen tildeles Sigurd Lewerentz, arkitekt, og Axel Nilsson, maler og grafiker.
Wynneprisen: Lloyd Rees for The Harbour from McMahons Point


== Fødsler ==
12. februar – Ingunn van Etten, norsk illustratør og billedkunstner
15. februar – Lars Karngård, svensk billedkunstner og portrettmaler
22. februar – Genesis P-Orridge, engelsk kunstner og musiker
10. mars – Arne Samuelsen, norsk kunstmaler.
19. juni – Viggo Ree, norsk billedkunstner, forfatter og biolog
23. juni – Carl Zetterström, svensk forfatter, skribent, kåsør og kunstner (død 2005)
17. juni – Lee Tamahori, newzealandsk kunstner, skuespiller, regissør og fotograf
27. juni – Denise Grünstein, finsk fotograf og kunstner
5. juli – Pål Svensson, svensk billedhugger
13. juli – Iben Sandemose, norsk billedkunstner, tegner, illustratør og forfatter
29. juli – Jenny Holzer, amerikansk konseptkunstner
14. august – Gary Larson, amerikansk tegneserieskaper
15. august – Andres Serrano, amerikansk tegner og fotograf
19. august
Kari Bøge, norsk kunstmaler, forfatter og tegneserieskaper
Arne Roar Lund, norsk karikaturtegner og illustratør
30. august – Antony Gormley, engelsk billedhugger
8. september – Øivind S. Jorfald, norsk illustratør
11. september – Ami Lanmark, svensk kunstner
30. oktober – Lamine Dieng, svensk skuespiller, danser og kunstner.
30. november – Jan-Kåre Øien, norsk tegner, illustratør og grafiker
Leif Elggren, svensk kunstner.
Carl-Axel Engstad, svensk kunstner
Kerold Klang, svensk tegneserietegner, vitsetegner og illustratør
Joel Svensson, svensk lege og kunstner
Jerker Swande, svensk kunstner, forfatter, regissør og skuespiller
Christian von Sydow, svensk formgiver
Agim Qena, kosovoalbansk karikaturtegner (død 2005)
Jan de Weryha-Wysoczański, polsktysk billedhugger


== Dødsfall ==
20. mai – Ossian Elgström, svensk kunstner og forfatter (født 1883)
26. september – Ewald Dahlskog, svensk kunstner (født 1894)
5. oktober – Johan Axel Sjöberg, svensk kunstner og forfatter (født 1866)
29. desember – Bertil Bull Hedlund, svensk kunstner (født 1893)


== Eksterne lenker ==
(en) 1950 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dagens Industri

Dagens Industri (DI) er en svensk næringslivsavis som ble etablert i 1976 og gis ut av Bonnier, via Bonnier Business Press. DI gir dessuten også ut avisa som nettavis (di.se), og TV-kanal (DiTV). Avisa kommer ut alle dager unntatt søndag. Den gir ut bilagene DI Weekend på fredager siden 2002, og siden høsten 2009 DI Dimension. En sportsavis, DiEgo, ble utgitt mellom 2005 og 2008. 
Opplaget ligger ihenhold til TS 2009 på 102 200, mens antallet lesere er 369 000 (Orvesto kosument 2010:1).


== Eksterne lenker ==
di.se
Staying Alive (1983)

Staying Alive er en amerikansk film fra 1983. Den var en oppfølger til Saturday Night Fever, med John Travolta i hovedrollen som Tony Manero. Filmen er regissert av Sylvester Stallone. Tittelen på filmen er hentet fra sangen Stayin' Alive med Bee Gees, som ble brukt som kjenningsmelodi for Saturday Night Fever og som også blir spilt i sluttscenen i Staying Alive.
Handlingen i filmen finner sted seks år etter Saturday Night Fever.
Staying Alive fikk svært dårlig mottakelse av filmanmelderne og ligger så lavt som 0% på Rotten Tomatoes (20 stemmer, juni 2011).


== Handling ==
Anthony "Tony" Manero drømmer om å begynne som profesjonell danser på Broadway. Han bor på Manhattan sammen med sin kjæreste Jackie, arbeider som danselærer og som servitør ved en danse-klubb. Tony ser på et show hvor Jackie danser sammen med en engelsk danser, Laura. Tony tilbringer natten sammen med Laura, men blir irritert når hun avskjediger ham etterpå. Jackie klarer ikke å stole på Tony, og slår opp med ham.
Han går på audition for en Broadway-produksjonen kalt Satan’s Alley. Jackie og Tony får også små roller i den samme produksjonen, og Laura får rollen som den kvinnelige hovedpersonen. Tony begynner å innse hvor ufølsom han har vært ovenfor Jackie, og ønsker å reparere forholdet deres. Han besøker også moren sin, og beklager sin tidligere egoisme og vanskelige væremåte. Men Laura er fremdeles rasende, og klorer Tony i ansiktet i løpet av en fremføring på scenen. Regissøren ber Tony ta deres personlige krig vekk fra produksjonen.


== Skuespillere ==

John Travolta som Anthony "Tony" Manero
Cynthia Rhodes som Jackie
Finola Hughes som Laura
Steve Inwood som Jesse
Julie Bovasso som Flo Manero
Charles Ward som Butler
Norma Donaldson som Fatima
Jesse Doran som Mark
Joyce Hyser som Linda
Frank Stallone som Carl
Kurtwood Smith som koreograf.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Staying Alive på Internet Movie Database 
(no) Staying Alive hos Filmfront 
(sv) Staying Alive i Svensk Filmdatabas 
(da) Staying Alive i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Staying Alive på Allociné 
(nl) Staying Alive på MovieMeter 
(en) Staying Alive på AllMovie 
(en) Staying Alive på Turner Classic Movies 
(en) Staying Alive på Rotten Tomatoes 
(en) Staying Alive på Metacritic
Kunståret 1951

Kunståret 1951 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1951.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Utstillinger ==


== Priser ==
Eckersbergmedaljen
Holger J. Jensen, maler
Hans Bendix, maler
Henning Seidelin, billedhugger
Grethe Bagge, billedhugger
Prix de Rome, maleri: Daniel Sénélar
Prins Eugen-medaljen tildeles John Lundqvist, billedhugger, Arthur von Schmalensee, arkitekt, Nathalie Krebs, dansk kunsthåndverker, og Alf Rolfsen, norsk kunstner
Wynneprisen: Charles Meere for Never Never Creek, Gleniffer


== Fødsler ==
24. februar – Hans Alexander Gerlanius, svensk kunstner og grunnlegger av Kultur1
3. februar – Byron Erickson, amerikansk tegneserieskaper
1. mai – Sally Mann, amerikansk fotograf
15. juni – Ada Einmo Jürgensen, norsk kunstner
29. juni – Don Rosa, amerikansk tegneserieskaper
31. august
Anders Rönnlund, svensk kunstner
Dror Feiler, svenskisraelsk komponist, musiker og kunstner
3. september – Karin Nordvaller, svensk kunstner
24. september – Hanne Borchgrevink, norsk billedkunstner
5. oktober – Bob Geldof, irsk musiker, kunstner, skuespiller og politisk aktivist
16. oktober – Roger Simonsson, svensk kunstner
26. oktober – Julian Schnabel, amerikansk kunstner og regissør
9. desember – Lis Engblom, svensk kunstner
25. desember – Kaj Stenvall, finsk kunstner
28. desember – Michael Fare, svensk kunstner
Niki Loong, svensk kulturarbeider, forfatter og kunstner
Torsten Jurell, svensk kunstmaler, grafiker og billedhugger
Kjell Hobjer, svensk kunstner
Jordi Arkö, svensk kunstner og kunstkonsulent
Anders A, svensk kunstner
Lilian Togelius, svensk billedkunstner
Danka Jaworska, polsksvensk kunstner
Gerhard Haderer, østerriksk tegneserietegner og karikaturtegner
Catarina Kruusval, svensk forfatter og illustratør
Anna Bengtsson, svensk illustratør, grafisk formgiver og barnebokforfatter
Eva Harr, norsk maler og grafiker
Einar Sigstad, norsk maler og grafiker


== Dødsfall ==
18. februar – Siri Schotte, svensk kunstner (født 1867)
6. mai – Johan Johansson, svensk kunstner (født 1879)
30. mai – Paul Myrén, svensk kunstner og forfatter (født 1884)
4. november – Johan Heurlin, svensk kunstner
9. november – Eero Snellman, finsk kunstner (født 1890)
27. desember – Nils Nilsson Skum, samisk kunstner (født 1872)
Tyra Kleen, svensk kunstner og forfatter (født 1874)


== Eksterne lenker ==
(en) 1951 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ballhaus Naunynstrasse

Ballhaus Naunynstraße er et teater i Berlin med hovedvekt på «postmigrativ kulturproduksjon». Scenen finnes i bydelen Friedrichshain-Kreuzberg og har eksistert siden 1983. Teatret blir støttet av kulturmyndighetene i Berlin.


== Historie ==
Teatret holder hus i en tidligere dansehall fra det 19. århundret. Det har siden starten gitt tilbud til frie grupper i Berlin, men også hatt gjesteopptredener fra internasjonale kunstnere.
Etter en ombygning ble scenen gjenåpnet i 2008 (Europaår for interkulturell dialog) og en ny kunstnerisk ledelse innsatt. I tillegg til egne produksjoner gjør teatret også koproduksjoner med frie grupper. Ballhaus Naunynstrasse er arena for Diyalog TheaterFest.


== Eksterne lenker ==
Teatrets hjemmeside
Petter Jahnsen

Petter Jahnsen (født 27. juni 1965) er en norsk hundekjører fra Oslo. Jahnsen innehar både norgesmester- og europamestertittel i langdistanse sledehundkjøring. Han er bosatt i Tufsingdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Omtale ved Finnmarksløpet
Johann Jacob Schweppe

Johann Jacob Schweppe (født 1740, død 1821) var en tysk-født naturalisert sveitsisk urmaker og vitenskapsmann som utviklet den første praktiske prosessen for å produsere kullsyreholdig mineralvann, basert på en prosess oppdaget av Joseph Priestley i 1770.
Schweppe ble født i Hessen (Witzenhausen) i Tyskland. Han flyttet til Genève i 1765 for å jobbe som urmaker og gullsmed. Han grunnla Schweppes Company i Genève i 1783. Karbondioksid ble på denne tiden vurdert for å ha diverse medisinske egenskaper. I 1792 flyttet Schweppe til Storbritannia for å utvikle urmaker-virksomheten sin der, men dette var ikke vellykket og hans virksomhet i London gikk konkurs i 1795. Schweppe reiste tilbake til Genève igjen i 1821.


== Referanser ==
Bendik Bye

Bendik Bye (født 9. mars 1990 på Byafossen i Steinkjer) er en norsk fotballspiller som spiller for Ranheim.Bye kom til Levanger fra Ranheim etter Levangers opprykk til 1. divisjon i 2014. Før han kom til Ranheim ble han toppscorer for Steinkjer tre sesonger på rad.
Bye signerte for Sogndal den 3. november 2016 med virkinig fra 1. januar 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bendik Bye – Transfermarkt 
(en) Bendik Bye – Soccerway 
(no) Bendik Bye – Norges Fotballforbund 
(en) Bendik Bye – FBref
Carl Waaler Kaas

Carl Godager Kaas (født Carl Waaler Kaas; 28. juli 1982) er en norsk orienteringsløper, og medaljevinner fra både VM i orientering og EM i orientering. Han løper nå for klubben Bækkelagets SK.


== Karriere ==
Godager Kaas har tidligere løpt for Heming-Njård, IL Tyrving og NTNUI i Trondheim. Hans prestasjoner har vist at han er best på mellomdistansen. Han la opp landslagskarrieren etter at verdenscupsesongen 2016 ble avsluttet 16. oktober 2016 i Aarau, Sveits.


=== VM ===
Godager Kaas vant mellomdistansen i VM i orientering 2010, som gikk i Granåsen i Trondheim. Der vant han som en av outsiderne med en margin på 7 sekunder til nr 2, Peter Öberg. Senere samme uke vant han sølv i stafetten der han løp 1. etappe. Da var han på lag med Audun Weltzien og Olav Lundanes.
Godager Kaas var med på tre strake stafettsølv i VM. På hjemmebane i Trondheim (2010), i Frankrike (2011) og i Sveits (2012) ble det sølvmedalje på de norske lagene. Det ble nok et stafettsølv i VM i Skottland i 2015. Da løp Godager Kaas andre etappe. Øystein Kvaal Østerbø og Magne Dæhli  (ankermann) var de øvrige på laget i Inverness. i 2016 ble det endelig stafettgull ettersom Norge gikk til topps på stafetten i VM i Sverige. Godager Kaas løp første etappe, Olav Lundanes andre etappe og Magne Dæhli tredje etappe for Norges vinnerlag.  
Hans første VM var i Olomouc i 2008, der han løp inn til en 11.-plass på langdistansen.I 2016 løp Carl Godager Kaas første etappe for Norges lag som tok VM-gull på stafetten i VM i Strömstad-Tanum i Sverige. Han sørget for å opparbeide en stor ledelse, før Olav Lundanes og Magne Dæhli fullførte triumfen på sine etapper. Senere vant Godager Kaas sin første kongepokal da han gikk til topps på mellomdistansen i NM i Bodø.


=== EM ===
I EM i 2012 i Falun vant Godager Kaas bronsemedalje på mellomdistansen. I dette mesterskapet løp Kaas 2. etappen på Norges stafettlag som til slutt ble nr. 4. 
Han fikk bronsemedalje i stafetten i EM i orientering i 2006 i Otepää, på lag med Lars Skjeset og Øystein Kvaal Østerbø. I samme mesterskap kom han på 14.-plass på sprintdistansen. 


=== Verdenscupseire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Waaler Kaas – World of O
Prinsdalen Wheels

Prinsdalen Wheels (stiftet 1. januar 1995) er et norsk ishockeylag fra Oslo. Laget spiller til daglig i 2. divisjon. Prinsdalens reservelag holder til i 4. divisjon.


== Historikk ==
Klubben ble stiftet 1. januar 1995 av Tommy Klemetsen og Finn Martin Johansen. Klubben begynte å spille i Oslo-seriens 5. divisjon, høsten 1995.


== Tabellen 2012-13 ==
1 Kråkene endret navn til Moss Hockey foran 2013/14.
Arshad Mahmood (Young Guns)

Arshad Mahmood (født 1969) er en norsk-pakistaner kjent for sin tilknytning til den kriminelle gjengen Young Guns.
Mahmoods eneggede tvillingbror ble i 1989 dømt for Romsåsdrapet, og er utvist fra Norge og internasjonalt ettersøkt.I 2003 ble Mahmood skutt i hodet ved Gardermoen, men overlevde.Han soner en dom på ti år, blant annet for å ha kidnappet tre medlemmer av en marokkansk narkoliga, ha holdt dem fanget og torturert dem i flere døgn i kjelleren i sitt hus på Jessheim.Mahmood har flere dommer for blant annet vold, trusler og frihetsberøvelse.


== Referanser ==
Radio Luster

Radio Luster er en nærradio i Luster kommune startet i 1985.Med et omfattende sendernett dekker radiostasjonen hele Luster kommune, men når også til Sogndal. Hovedsenderen ligger på det 1 116 meter høye fjellet Molden. Kanalen sender direkte hver onsdag med radiobingo, samt nattsending hver fredag. Fast innslag på nattsendingene er konkurranse. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside - www.radioluster.no
Europaår

Europaår eller europeisk år er et tema som Den europeiske union utlyser for ett år om gangen, for å tiltrekke allmennhetens oppmerksomhet til et særskilt område. For prosjekter som søker å realisere de aktuelle formål, stiller EU økonomiske midler til disposisjon. Fra etableringen i 1983 har det blitt tatt opp følgende temaer:

1983 – Små næringsdrivende og håndverk
1984 – Likestilling
1985 – Musikk
1986 – Trafikksikkerhet
1987 – Miljø
1988 – Film og TV
1989 – Kreft
1990 – Turisme
1992 – Arbeidsmiljø
1993 – Eldre
1994 – Mat og helse
1995 – Veisikkerhet og unge førere
1996 – Utdanning og livslang læring
1997 – Rasisme og fremmedfiendtlighet
1998 – Lokalt og regionalt demokrati
1999 – Kvinnemishandling
2001 – Språk
2003 – Funksjonshemmede
2004 – Utdannelse gjennom idrett
2005 – Samfunnsdeltakelse gjennom utdannelse
2006 – Arbetstakeres mobilitet
2007 – Like muligheter for alle
2008 – Interkulturell dialog
2009 – Kreativitet og innovasjon
2010 – Bekjempelse av fattigdom og sosial utestengning
2011 – Frivillig arbeid
2012 – Aktive eldre og solidaritet mellom generasjonene
2013 − EU-borgernes rettigheter
2014 − Utviklingens år
2016 − Ingen tittel
2017 − Ingen tittel
2018 − Europeisk kulturarvår


== Eksterne lenker ==
Europaår, Europaparlamentet
EU-kommissionen lanserer Europaåret for det frivillige arbeide 2011, pressemelding
European Year of Volunteering 2011
EYV 2011 Alliance
Naivasha-avtalen

Naivasha-avtalen (arabisk: اتفاقية السلام الشامل‎, Ittifāqiyyat al-Salām aš-Šāmil) er en fredsavtale mellom SPLM og regjeringen i Sudan som hadde til hensikt å avslutte den andre borgerkrigen i Sudan. Avtalen har fått navn etter stedet der den ble undertegnet i januar 2005, den kenyanske byen Naivasha.


== Komponenter ==
'Machakos-protokollen' (kapittel I) ble signert i Machakos, Kenya den 20. juli 2002 og omhandler prinsipper om styresett.
'Protokoll for Maktfordeling' (kapittel II) ble signert i Naivasha, Kenya den 26. mars, 2004
'Protokoll for Ressursfordeling' (kapittel III) ble signert i Naivasha, Kenya den 7. januar 2005. Deling av oljeforekomster står sentralt, og avtalen slår fast at inntektene skal deles likt mellom Nord og Sør.
'Protokoll for Konfliktløsning i Abyei-området'  (kapittel IV) ble signert i Naivasha, Kenya den 26. mai 2004.
'Protokoll for Konfliktløsning i Sør-Kordofan og An-Nil al-Azraq' (kapittel V) ble signert i Naivasha, Kenya den 26. mai 2004.
'Avtale om Sikkerhet' (kapittel VI) ble signert i Naivasha, Kenya den 23. september 2003.Det er i tillegg to tilleggsprotokoller som tar for seg realisering av en permanent fredsavtale og ytterligere sikkerhetsordninger.


== Eksterne lenker ==
AEC-Sudan.org, offisielt nettsted for Assessment and Evaluation Commission (AEC)
Avtaleteksten (engelsk)
Franz I av Lothringen

Franz I, hertug av Lothringen-Mercœur (født 23. august 1517 i Nancy, død 12. juni 1545 i Remiremont), var den eldste sønn av Anton II av Lothringen og dennes kone Renée de Bourbon-Montpensier (1494–1539).
Franz var kun hertug i kort tid. Han arvet tittelen fra faren i 1544, men døde selv allerede året etter. Fra 1541 var han gift med Christine av Danmark, datter av Christian II og enke etter Francesco II Sforza. 
Egentlig skulle Franz ha giftet seg med Anna av Kleve, men den gamle avtalen ble aldri noe av. Hun giftet seg i stedet for med Henrik VIII av England.


== Barn ==
Franz fikk følgende barn med Christine:

Karl III, hertug av Lothringen (født 15. februar 1543, død 14. mai 1608), gift med den franske prinsesse Claude de ValoisRenata (født 20. april 1544, død 22. mai 1602), gift i 1568 med hertug Wilhelm V av BayernDorothea (født 24. mai 1545, død 2. juni 1621), i 1575 gift med hertug Erich II av Braunschweig-Kalenberg, i annet ekteskap 1597 gift med Marc de Rye de la Palud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
kleio.org