jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rubin Langmo

Rubin Langmo også kjent under dekknavnet Ruben Larsen (født 9. mars 1920 i Telemark, død 24. januar 1981 i Oslo) var en norsk motstandsmann som gjorde tjeneste i Kompani Linge under andre verdenskrig. Han ble tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.


== Andre verdenskrig ==
Etter at Tyskland angrep Norge 9. april 1940 tjenestegjorde Langmo som militærpoliti i Valdres. Etter at kampen mot okkupantene var oppgitt i Sør-Norge forlot han Norge om bord på MK «Nyo» som gikk ut fra Ålesund den 30. mai 1940. MK «Nyo» gikk til Baltasound på Shetland.
I Storbritannia gikk han inn i de norske styrkene for å fortsette kampen mot okkupantene. Han ble etter hvert med i Norwegian Independent Company No. 1, senere kjent som Kompani Linge. Langmo var blant de første nordmenn som ble rekruttert til Special Operations Executive og fikk opplæring i etterretning og sabotasje.
Allerede i juni 1940 var Langmo tilbake i Norge, der han deltok i en sprengningsaksjon mot rørgaten til Bjølvefossen kraftverk i Hardanger. Aksjonen mot kraftanlegget i Ålvik 17. juni 1940 regnes som den første sabotasjeaksjon mot industrianlegg i Norge under okkupasjonen.I romjulen 1941 deltok han i Måløyraidet, der han tjenestegjorde som kaptein Martin Linges assistent. Langmos innsats ble særlig lagt merke til av det britiske Special Operations Executive, som også utarbeidet innstilling om dekorering. I statsråd 19. juni 1942 ble sersjant Langmo tildelt Krigskorset med sverd «For fremragende tapperhet under raidet på Måløy 27. desember 1941.»Langmo deltok i august 1942 i Diepperaidet, den allierte landgangsaksjonen ved Dieppe i Nord-Frankrike. Han ble senere på høsten 1942 sendt til østlandsområdet for å støtte oppbygningen av Milorg (Operasjon Bittern). Mot slutten av krigen var Langmo i Nord-Norge, der han fungerte som oversetter og assistent for den allierte overkommandoen.


== Etter verdenskrigen ==
Etter krigen arbeidet Langmo flere år i utlandet, blant annet i Sør-Amerika, Karibia og Frankrike. Han seilte også i utenriksfart. Da han i 1963 vendte tilbake til Norge, ble han fengselsbetjent. Langmo var i mange år ved Oslo kretsfengsel.
Langmos krigsopplevelser fortelles i boken Operasjon Norge, som ble utgitt i 1981. På grunn av samarbeidet med Martin Linge og deltagelsen i Måløyraidet, der Linge falt, omtales Langmo også i forfatteren Espen Haavardsholms bok Martin Linge – min morfar. Familieroman med fotografier (utgitt 1993).


== Utmerkelser ==
I tillegg til Krigskorset med sverd ble Langmo også tildelt Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje.


== Biografi ==
Oddmund Berg: Operasjon Norge. Rubin Langmos krigsopplevelser 1940–45, Oslo: Tiden, 1981, ISBN 82-10-02111-7, ISBN 82-10-02112-5. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket


== Referanser ==
Per Solnørdal

Per Solnørdal (født 17. mars 1919, død 8. oktober 1982 i Asker) var en norsk motstandsmann som gjorde tjeneste i Kompani Linge. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse.


== Andre verdenskrig ==
Solnørdal ble i 1939 sersjant. Han hadde også utdannelse som radiotelegrafist. Under Tysklands angrep på Norge i april 1940 deltok Sølnørdal i kampen mot inntrengerne. I desember 1941 kom han seg til Storbritannia via Sverige. I Storbritannia gikk han inn i de norske styrkene og ble med i Norwegian Independent Company No. 1, senere kjent som Kompani Linge.
Solnørdal ble i september 1942 sendt i oppdrag til Norge via Sverige for å opprette radioforbindelse til Milorgs sentralledelse, som på det tidspunkt hadde vanskeligheter med etablere stabil radioforbindelse til London. Operasjonen hadde kodenavn «Plover». I januar 1943 ble Solnørdal arrestert av tyskerne. For å unngå å røpe det han visste tok Solnørdal gift, men livet hans ble reddet. Han satt i fangenskap resten av krigen, deler av tiden i fengselet i Møllergata 19 i Oslo og andre deler av tiden i Grini fangeleir.
I statsråd 7. mars 1947 ble Solnørdal tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats. Innstillingen konkluderte med tildeling av Krigskorset  «For den innsats han gjorde som radiotelegrafist under meget vanskelige arbeidsforhold og for det mot og den høyeste grad av plikttroskap han viste ved å forsøke å ta sitt eget liv, fortjener han den høyeste utmerkelse.»


== Etter krigen ==
Solnørdal fortsatte etter krigen i Forsvaret og tjenestegjorde i Luftvernartilleriet som sjef for Luftvernartilleribataljon sone Rygge. Da han ble pensjonert hadde han grad av oberstløytnant.


== Referanser ==
Dead Can Dance (album)

Dead Can Dance er debutalbumet til Dead Can Dance fra 1984. Albumet er langt mindre eterisk og inspirert av etnisk og klassisk musikk som de senere albumene, og flere av sangene kan minne om alternativ gothic rock. Original LP-en besto av ti spor. Imidlertid ble EP-en Garden of the Arcane Delights inkludert på CD-versjonen av albumet, og har derfor 14 spor.
Multiinstrumentalistene Brendan Perry og Lisa Gerrard sto for mange instrumenter, men de fikk også hjelp av James Pinker, Peter Ulrich og Scott Rodger.


== Sporliste ==
«The Fatal Impact» – 3:21
«The Trial» – 3:42
«Frontier» – 3:13
«Fortune» – 3:47
«Ocean» – 3:21
«East of Eden» – 3:23
«Threshold» – 3:51
«A Passage in Time» – 4:03
«Wild in the Woods» – 3:46
«Musica Eternal» – 3:52
«Carnival of Light» – 3:31
«In Power We Entrust the Love Advocated» – 4:11
«The Arcane» – 3:49
«Flowers of the Sea» – 3:28


== Tilknytning til andre album ==
EP-en Garden of Arcane Delights spiller på Hieronymus Boschs altertavle ved samme navn (på norsk Lystenes hage). Coveret til Dead Can Dances fjerde album Aion er hentet fra samme altertavle.
Tittelen «A Passage in Time» fra albumet ble brukt som tittel på bandets første samlealbum.


== Eksterne lenker ==
Dead Can Dance at Dead-Can-Dance.com
Dead Can Dance Lyrics at Dead-Can-Dance.com
(en) Dead Can Dance på Discogs 
(en) Dead Can Dance på MusicBrainz 
(en) Dead Can Dance på AllMusic
Provinsen Sachsen

Provinsen Sachsen var en provins i kongedømmet Preussen og Fristaten Preussen som eksisterte fra 1816 til 1945. Provinsen grenset i vest til kongedømmet Hannover (fra 1866: Provinsen Hannover) og Hertugdømmet Braunschweig, i sørvest til kurfyrstedømmet Hessen-Kassel (fra 1866: provinsen Hessen-Nassau), i sør til de ti (og senere åtte) statene i Thüringen, i sørøst til kongeriket Sachsen og i øst til den prøyssiske provinsen Brandenburg.
Provinsen kom også til å bestå av deler av hertugdømmet Anhalt. Provinshovedstaden var Magdeburg. Dagens tyske delstat Sachsen-Anhalt, med unntak av Dessau, og den nordlige delen av Thüringen (inkludert Erfurt) tilsvarer i grove trekk den historiske provinsen Sachsen.


== Inndeling av forvaltningen ==


=== Regierungsbezirk Magdeburg ===


=== Regierungsbezirk Merseburg ===


=== Regierungsbezirk Erfurt ===


== Politikk ==


=== Overpresidenter ===
1816–1821: Friedrich von Bülow
1821/24–1825: Friedrich von Motz
1825–1837: Wilhelm Anton von Klewiz
1837–1840: Anton zu Stolberg-Wernigerode
1841–1844: Eduard Heinrich von Flottwell
1844–1845: Wilhelm von Wedell
1845–1850: Gustav von Bonin
1850–1872: Hartmann von Witzleben
1873–1881: Robert von Patow
1881–1890: Arthur von Wolff
1890–1897: Albert von Pommer Esche
1898–1906: Karl Heinrich von Boetticher
1906–1908: Kurt von Wilmowsky
1908–1917: Wilhelm von Hegel
1917–1919: Rudolf von der Schulenburg
1920–1927: Otto Hörsing (SPD)
1927–1930: Heinrich Waentig (SPD)
1930–1932: Carl Falck (DDP)
1933–1933: Friedrich von Velsen (DNVP)
1933–1933: Kurt Melcher (DVP)
1933–1944: Curt von Ulrich (NSDAP)
1944–1945: oppdelt i Provins Magdeburg og Provins Halle-Merseburg
Provinz Magdeburg: Rudolf Jordan (NSDAP)
Provinz Halle-Merseburg: Joachim Albrecht Eggeling (NSDAP)
1945: Erhard Hübener (LDPD)


=== Landeshauptmann ===
1876–1900: Wilko Graf von Wintzingerode
1908–1921: Kurt von Wilmowsky
1921–?: Rudolf Oeser, DDP
1924–1933: Erhard Hübener, DDP
1933–1945: Kurt Otto, NSDAP
Gjennestad

For den videregående skolen i Stokke, se Gjennestad videregående skoleGjennestad er ei grend i Arendal kommune i Agder. 
Grenda ligger i gamle Øyestad, rundt 2 km nordvest for Rykene. På stedet ligger Gjennestadkjenna, et populært utfartsted og turområde.
Benedicte Brænden

Benedicte Brænden (født 27. april 1981) er en norsk countrymusiker og sanger. Hun er tidligere vokalist i bandet Bazooka Boppers, hvor hun var medlem fra 2001 til 2006.


== TV-opptredener ==
Høsten 2007 var hun deltager i NRK-programmet Lyden av lørdag, der hun hadde Christian Ingebrigtsen som «trener».I 2008 deltok hun i TV-programmet Beat for beat.


== Diskografi ==
2012 Doghouse Rose
2017 Blood On Your Hands
2020 Raging Rivers


== Referanser ==
Thomas Connelly

Thomas Francis Connelly (født 25. oktober 1909 i Saint Paul i Minnesota, død 25. mai 1996) var en amerikansk gymnast og OL-bronsevinner, samt viseadmiral i den amerikanske marinen.
Han deltok i Sommer-OL 1932 hvor han tok bronse i grenen tauklatring. Dette var forøvrig siste gang tauklatring var olympisk øvelse, etter å ha stått på programmet siden starten i 1896. USA vant alle tre medaljer i denne øvelsen; Raymond Bass tok gull og William Galbraith sølv.
Connelly begynte sin utdanning ved UCLA, men fikk i 1932 en plass på United States Naval Academy. Han jobbet blant annet som testpilot, og fikk flere utmerkelser i sin karriere, blant annet Distinguished Flying Cross (USA) og Air Medal med gullstjerner. Han jobbet seg opp til graden viseadmiral, og sluttet i marinen i 1971.
Han døde av pulsåresvulst i aorta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Connelly – Olympedia 
(en) Thomas Connelly – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Biografi og verker på Naval History & Heritage Command
Lisa Loven Kongsli

Lisa Loven Kongsli (født 23. september 1979 i Oslo) er en norsk skuespiller. 
Kongsli er utdannet Art Director ved Westerdals Oslo School of Arts, Communication and Technology (2002) og skuespiller ved Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York og Los Angeles (2004–2007).
Hun har spilt i flere norske filmer, blant annet Fatso (2008) og Knerten (2009), men er best kjent for Turist (2014), regissert av Ruben Östlund. Hun har også spilt i flere TV-serier, blant annet Hvaler og Okkupert.
I mars 2016 ble det klart at hun skulle spille en birolle i den amerikanske filmen Wonder Woman som hadde premiere i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Loven Kongsli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lisa Loven Kongsli på Internet Movie Database 
(sv) Lisa Loven Kongsli i Svensk Filmdatabas 
(da) Lisa Loven Kongsli på Filmdatabasen 
(fr) Lisa Loven Kongsli på Allociné 
(en) Lisa Loven Kongsli hos The Movie Database
Nilsen & Aalberg

Nilsen & Aalberg er en norsk musikk- og showduo som ble dannet sommeren 2002 av Leif Terje Nilsen og Daniel Aalberg. Duoen var best kjent for sine show og fremføring av coverlåter som noen i publikum hadde et spesielt forhold til. I 2007 deltok duoen i NRK-programmet Lyden av lørdag, og i 2009 ga de ut sitt debutalbum Call Me a Dreamer. Duoen samarbeidet med Stargate, Sissel Kyrkjebø, Åge Aleksandersen, Jeanette Olsson og Frode Viken. Duoen deltok også i en episode av TV-programmet Beat for beat. Duoen var aktiv frem til 2016.
Aalberg og Nilsen har deltatt i blant annet radioprogrammet Lyden av lørdag og TV-programmene Beat for Beat og All Together Now.


== Diskografi ==
Call Me a Dreamer (2009)


== Referanser ==
Bezirk Halle

Bezirk Halle var et av 14 distrikter (Bezirk) i Den tyske demokratiske republikk (DDR). Det ble opprettet under forvaltningsreformen i DDR i 1952, og eksisterte frem til oppløsningen av DDR i 1990. Dets administrative senter var Halle.
Bezirk Halle ble dannet som et «kjemiarbeider-distrikt». Sentrale virksomheter var de store kjemifabrikkene i Leuna, Schkopau (Buna-verket) og Bitterfeld/Wolfen, brunkull-gruvene i midt-Tyskland som ble brukt til produksjon av energi i Geiseltal og Bitterfelder Bergbaurevier, utvinning av kobber i Mansfelder Land og Sangerhausen. Andre næringer var produksjon av mat og forbruksvarer.


== Administrativ inndeling ==
Bezirk Leipzig var inndelt i tre bykretser og 20 landkretser:


=== Bykretser ===

Halle
Dessau
Halle-Neustadt


=== Kretser ===

Artern
Aschersleben
Bernburg
Bitterfeld
Eisleben
Gräfenhainichen
Hettstedt
Hohenmölsen
Köthen
Merseburg
Naumburg
Nebra
Quedlinburg
Querfurt
Roßlau
Saalkreis
Sangerhausen
Weißenfels
Wittenberg
ZeitzVed oppløsningen av DDR sommeren 1990 ble Bezirk Halle oppløst, og kretsene ble en del av Sachsen-Anhalt, med unntak av Kreis Artern som ble en del av Thüringen. Den 6. mai 1990 ble bykretsene Halle og Halle-Neustadt slått sammen.


=== Leder av distriktets råd ===
1952–1955 Werner Bruschke (1898–1995)
1955–1958 Helmut Becker (1917–1998)
1958–1966 Otto Leopold (1901–1975)
1966–1984 Helmut Klapproth (1928–2011)
1984–1989 Alfred Kolodniak (1931–)
1990 Wolfgang Süss (1934–)
1990 Klaus Keitel (Regjeringsfullmektig) (1939–)


=== Førstesekretær i distriktets avdeling av SED ===
1953–1954 Heinz Glaser (1920–1980)
1954–1958 Franz Bruk (1923–1996)
1959–1963 Bernhard Koenen (1889–1964)
1963–1971 Horst Sindermann (1915–1990)
1971–1981 Werner Felfe (1928–1988)
1981–1989 Hans-Joachim Böhme (1929–2012)
1989–1990 Roland Claus (1954–)


== Referanser ==
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1924 – 10000 meter herrer

10000 meter hurtigløp på skøyter var en øvelse under Vinter-OL 1924 som ble avholdt lørdag, 27. januar 1924. 
16 skøyteløpere fra 6 nasjoner deltok i øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Verdensrekord var før konkurransen:

(*) Rekorden ble sett på naturis.


== Resultater ==


== Kilder ==
Offisiell olympisk rapport
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich». Besøkt 18. mai 2008.  Arkivert 16. februar 2009 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1924 – 10000 meter herrer – Olympedia
South Tarawa

South Tarawa (kiribatisk og engelsk: Teinainano Urban Council (TUC)) er den offisielle hovedstaden i republikken Kiribati. Den er en del av Tarawa-atollen. Teinainano betyr «nederst på masten», med hentydning til seilformen på atollen. De viktigste politiske sentra i hovedstaden er Bairiki (utøvende), Ambo (lovgivende) og Betio (juridisk).
South Tarawa består av alle de små øyene mellom Betio / Bairiki i vest og Temaiku / Bonriki i øst. Alle de tidligere separate øyene er knyttet sammen med veifyllinger, og danner nå ei lang øy på revet langs sørsiden av Tarawalagunen. Det er også en relativt ny fylling – Den japanske veien – som knytter Bairiki til Betio lenger vest.
På South Tarawa ligger Kiribati lærerhøyskole og en campus av University of the South Pacific. Det romersk-katolske bispedømmet og Kiribatis protestantiske kirke ligger på South Tarawa. Den viktigste havna for Tarawa ligger på Betio-øya.
Ved folketellingen i 2015 bodde det 56 324 innbyggere på South Tarawa.


== Bairiki ==
Bairiki er den sørligste og niende største øya på Tarawa-atollen. Byen Bairiki, som nå er en del av South Tarawa, ble tidligere regnet som Kiribatis hovedstad, ettersom både parlamentet og de viktigste regjeringskontorene lå der. Parlamentet har siden flyttet til Ambo, halvveis mellom Bairiki og Bonriki, men Bairiki er fremdeles det viktigste administrative senteret i Republikken Kiribati. Enkelte departementer ligger dog på Betio og Kiritimati (departementet for Linje- og Phoenixøyene).


== Referanser ==
Stine Nilsen

Stine Olin Nilsen Reiakvam (født 11. januar 1975) er en norsk countrymusiker og sanger. Hun er best kjent som deltaker i NRK-programmet Lyden av lørdag (NRK høsten 2007) og Det store korslaget (TV 2 vinteren 2010). Hun opptrer som regel med sitt eget Stine Nilsen Band, enten som trio eller med fullt band. Stine jobber for tiden i Maksofon studio i Ålesund og 16. januar 2012 kom hennes debutalbum med norske tekster.


== Stine Nilsen Band ==
Stine Nilsen – vokalist, gitar
Øystein Opsvik – keyboard
Asbjørn Brubakk – gitar


== Diskografi ==


=== Album ===
Kom bort og slå deg ned (2012)


=== Singler ===
Kom bort og slå deg ned (Radiosingle) (2010)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Maksofon
Geitungen

Geitungen er en norsk folkrockband. Utøverne kjente hverandre fra barndommen, og har spilt sammen siden 1997. Geitungen spiller låter hovedsakelig fra Rogaland, men har også noen egne komposisjoner på repertoaret. De setter dansespill høyt, og har et særegent klangbilde med instrumenter som fele, hardingfele, torader, mandolin, ulike gitarer m.m. Gruppa har gitt ut tre plater, og blant annet vunnet prisen for beste plate i åpen/eksperimentell klass ved Folkelarmprisen i 2005 (Norwegian Folk Music Awards). Bandet ble best kjent da de deltok i NRK-programmet Lyden av lørdag i 2007. De har spilt på de fleste norske festivalene som Nordsjøfestivalen (Farsund), Haukeliseterfestivalen, Hilmarfestivalen (Steinkjer), Jørn Hilme-stemnet (Fagernes), Riddu Riððu, Vikedal Roots Music Festival, Folkekulturfestivalen/ Folkedansfestivalen og Den norske folkemusikkveka (Ål). I tillegg har de vært på disse utenlandske festivalene i senere tid: Celtic Connections og Shetland Folk Festival. Høsten 2011 hadde de en lengre turné i USA.


== Medlemmer ==
Vidar Skrede – gitar, fele og hardingfele
Olav Rossebø – fele, mandola og gitar
Håvard Ims – torader


== Diskografi ==
Vaniljesaus (2001) – privat selskap
Bra kast (2005) – Grappa (plateselskap)
Langt ute (2010) – Grappa (plateselskap)
Javier Garrido

Javier Garrido Behobide (født 15. mars 1985 i Irun) er en spansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben UD Las Palmas. Han spiller venstreback, defensiv midtbane og sentral midtbanespiller. 


== Eksterne lenker ==
(en) Javier Garrido – FIFA 
(en) Javier Garrido – Transfermarkt 
(en) Javier Garrido – WorldFootball.net 
(en) Javier Garrido – Soccerbase.com 
(en) Javier Garrido – FootballDatabase.eu 
(en) Javier Garrido – Soccerway 
(en) Javier Garrido – FBref 
(es) Javier Garrido – as.com
Bao Tong

Bao Tong (forenklet kinesisk: 鲍彤, tradisjonell kinesisk: 鮑彤, pinyin: Bào Tóng; født i november 1932 i Haining i Zhejiang i Kina, død 9. november 2022) var en kinesisk kommunistisk politiker som senere ble politisk dissident.
Han var leder for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistpartis byrå for politisk reform og statsminister Zhao Ziyangs politiske sekretær. I slutten av mai 1989, rett før massakren på Den himmelske freds plass, ble han arrestert. Han satt fengslet i Qinchengfengselet, og har etter sin løslatelse bodd under overvåkning i Beijing. Trass i overvåkningen klarte han å få smuglet da avdøde Zhao Ziyangs hemmelige memoarer ut til en amerikansk forlegger (Prisoner of the State: The Secret Journal of Premier Zhao Ziyang). Han er blitt en kjent og kritisk kommentator av kinesisk politikk.


== Referanser ==
Nina Reithmayer

Nina Reithmayer (født 8. juni 1984 i Innsbruck), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Reithmayer vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 2010 i Vancouver. Hun kom på andreplass i konkurransen ener for damer bak Tatjana Hüfner fra Tyskland.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Sølv i aking, ener damer  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Reithmayer – Olympics.com 
(en) Nina Reithmayer – Olympic.org 
(en) Nina Reithmayer – Olympedia 
(en) Nina Reithmayer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nina Reithmayer – FIL 
(en) Nina Reithmayer – TheSports.org 
(en) Nina Reithmayer – TheSports.org
Julia (publikasjon)

Julia er et periodikum som utgis hver tredje uke av Egmont Serieforlaget. Bladets målgruppe er jenter mellom 9 og 14 år. Bladet presenterer tester, konkurranser, relasjonsstoff, klær, hår, nytt fra kjendisverdenen og historier fra virkeligheten. Fokusgrupper arrangeres for å for å holde redaksjonen oppdatert med lesernes virkelighet. 


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

2012: 14 006
2013: 12 279
2014: 10 426


== Historie ==
Nettsiden til Julia, Julia.no, hadde et forum før, i likhet med andre Egmont-eide nettsider slik som Donald.no, Andeby.dk, og Kalleanka.se, men i dag, omdirigerer siden til klikk.no/julia.


== Eksterne lenker ==
Annonseinfo hos Egmont
Natalie Geisenberger

Natalie Geisenberger (født 5. februar 1988 i München) er en tysk aker som deltok i De olympiske vinterleker i 2010 i Vancouver, 2014 i Sotsji og 2018 i Pyeongchang.
Geisenberger vant en olympisk bronsemedlje i aking under Vinter-OL i 2010 i Vancouver. Hun kom på tredjeplass i konkurransen ener for damer bak sin landsmann Tatjana Hüfner og Nina Reithmayer fra Østerrike.
Geisenberger ble verdensmester i aking 2009 i Lake Placid i lag.
Hun tok to gull under både Vinter-OL 2014 og Vinter-OL 2018. Hun tok også to gull under Vinter-OL 2022.


== OL-medaljer ==
2018  Pyeongchang -  Gull i aking, ener, damer  Tyskland
2018  Pyeongchang -  Gull i aking, mixedstafett  Tyskland
2014  Sotsji -  Gull i aking, ener, damer  Tyskland
2014  Sotsji -  Gull i aking, mixedstafett  Tyskland
2010  Vancouver -  Bronse i aking, ener damer  Tyskland


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Natalie Geisenberger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Natalie Geisenberger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Natalie Geisenberger – Olympics.com 
(en) Natalie Geisenberger – Olympic.org 
(en) Natalie Geisenberger – Olympedia 
(en) Natalie Geisenberger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Natalie Geisenberger – Tysklands olympiske komité 
(en) Natalie Geisenberger – FIL 
(en) Natalie Geisenberger – TheSports.org
Andris Šics

Andris Šics (født 12. mai 1985 i Sigulda) er en latvisk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Šics vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med sin eldre bror Juris Šics kom han på andreplass i konkurransen toer for menn bak Wolfgang og Andreas Linger fra Østerrike.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 5.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Sølv i aking, toer menn  Latvia
2014  Sotsji -  Bronse i aking, toer menn  Latvia
2014  Sotsji -  Bronse i aking, mixedstafett  Latvia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andris Šics – Olympics.com 
(en) Andris Šics – Olympic.org 
(en) Andris Šics – Olympedia 
(en) Andris Šics – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Andris Šics – Latvias olympiske komité 
(en) Andris Šics – FIL 
(en) Andris Šics – TheSports.org
Juris Šics

Juris Šics (født 26. april 1983 i Sigulda), latvisk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Šics vant en olympisk sølvmedalje i aking under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med sin yngre bror Andris Šics kom han på andreplass i konkurransen toer for menn bak Wolfgang og Andreas Linger fra Østerrike.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 5.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Sølv i aking, toer menn  Latvia
2014  Sotsji -  Bronse i aking, toer menn  Latvia
2014  Sotsji -  Bronse i aking, mixedstafett  Latvia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juris Šics – Olympics.com 
(en) Juris Šics – Olympic.org 
(en) Juris Šics – Olympedia 
(en) Juris Šics – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Juris Šics – Latvias olympiske komité 
(en) Juris Šics – FIL 
(en) Juris Šics – TheSports.org
Hanila kommune

Hanila  er en tidligere landkommune i Lääne fylke i det vestlige Estland, og lå sør i fylket ved stredet Väike Väin. Kommunen hadde cirka 1 680 innbyggere og et areal på om lag 323 km². Kommunens administrasjonssenter lå i Kõmsi.
Fra tettstedet Virtsu går det ferje ut til øya Muhu i vest, og derfra videre veiforbindelse til den store øya Saaremaa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanila Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons