Mekosuchinae

Mekosuchinae er en gruppe av krokodiller som relativt nylig dødde ut. De levde i Australia og på øyene i det sørvestre Stillehavet. Gruppen hadde opprinnelig status som en egen familie, Mekosuchidae, men regnes nå som en underfamilie av de ekte krokodillene, Crocodylidae.Noen arter i Mekosuchinae var i likhet med nålevende krokodiller akvatiske. Slekten Crocodylus dukket ikke opp i Australia før i pliocen, så den økologiske nisjen var tilgjengelig. Andre arter ser ut til å ha vært terrestriske, og kan ha levd omtrent som varaner. Det er til og med blitt hevdet at noen klatret i trær.
De eldste fossilene hører til slekten Kambara, og er funnet i Australia. De fire artene i denne slekten levde i delstaten Queensland i eocen og oligocen. I det sørlige Australia levde arten Australosuchus clarkae i sen oliogocen og tidlig miocen. Pallimnarchus pollens var en opptil 5 m lang art med uvanlig bred snute. Den jaktet antakelig på grunt vann, og er kjent fra pliocen og pleistocen i Queensland.
Harpacochampsa camfieldensis fra det australske Nordterritoriet levde i miocen, og hadde en lang, tynn snute. Den var sikkert en spesialisert fiskespiser, som den nålevende arten falsk gavial. Ikke alle mener at Harpacochampsa hører til Mekosuchinae.De øvrige artene er ganske nært beslektet, og tilhører stammen Mekosuchini.
Til slekten Baru regnes tre store halvakvatiske arter som er kjent fra sen oligocen til midtre miocen i Queensland og Nordterritoriet. Trilophosuchus rackhami var en liten art, som forekom sammen med Baru i tidlig miocen. 
Slekten Quinkana omfatter fire arter fra Queensland som var tilpasset et liv på land. De hadde lange bein, og tenner som var sammenklemte, krumme og utstyrt med sagtakker. Denne typen tenner kalles ziphodonte, og fantes også hos andre utdødde krokodiller som fanget byttet på land. Lignende tenner er kjent hos kjøttetende dinosaurer, men det eneste nålevende dyret med ziphodonte tenner er komodovaranen. 
Den eldste kjente arten i Quinkana levde i sen oligocen, og var omtrent 2 m lang. Etter hvert ble de større, og den siste arten, Qunikana fortirostrum fra pliocen og pleistocen ble over 5 m lang. Likevel var den bare den nest største predatoren i Australia, ettersom Varanus priscus kan ha blitt større.  
Quinkana forsvant sammen med den øvrige australske megafaunaen for omtrent 40 000 år siden, men på øyene i Stillehavet overlevde Mekosuchinae mye lenger.
Det er fire kjente arter i slekten Mekosuchus. To av dem er funnet i avsetninger fra sen oligocen og miocen i Queensland. Mekosuchus inexpectatus levde på Ny-Caledonia til menneskene ankom for omtrent 4000 år siden. Samtidig dødde også andre dyrearter på denne øya ut, som store ovnhøns, riksefugler, skilpadden Meiolania og en varan. På Vanuatu levde Mekosuchus kolpokasi fram til omtrent for 3000 år siden.Fra Fiji kjenner man Volia athollandersoni fra pleistocen. Eksakt tidspunkt for når arten dødde ut er ikke kjent. På New Zealand er det funnet en del av underkjeven til en krokodille fra miocen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mekosuchinae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Mekosuchinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mekosuchinae – detaljert informasjon på Wikispecies The Paleobiology Database - Mekosuchinae
Tetrapod Zoology: The small, recently extinct, island-dwelling crocodilians of the south Pacific
Australian Museum – Baru darrowi
Australian Museum – Trilophosuchus rackhami
University of Otago – A small fossil crocodile from Central Otago, New Zealand