jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Talicada

Talicada er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).   


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 25-30 millimeter), særpreget utseende blåvinger med en liten stjert på bakvingen. Hannens overside er blå, hunnens mørkbrun, begge kjønn med et stort, rødoransje felt på bakvingens bakre del. På undersiden er vingenes indre del hvit med noen brunsvarte flekker, den ytre delen er brunsvart bortsett fra i bakvingens bakre del der den er rød.


== Levevis ==


=== Larvene ===
Larvene lever på planter i slekten Kalanchoe (familien Crassulaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Talicada Moore, 1881
Talicada metane Riley & Godfrey, 1921
Talicada nyseus (Guerin-Ménéville, 1843)


== Kilder ==
Indian Foundation for Butterflies - Talicada nyseus - med bilder av alle livsstadier [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Talicada i Encyclopedia of Life 
(en) Talicada i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Talicada hos NCBI 
(en) Kategori:Talicada – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Talicada – detaljert informasjon på Wikispecies Brower, Andrew V. Z. 2007. Talicada in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Talicada
Vinkelrett

To linjer eller plan står vinkelrett, normalt eller perpendikulært på hverandre om supplementvinklene mellom de er like store, det vil si hvis begge supplementærvinklene er π/2 radianer eller 90°. Vi kan også si at de står normalt på hverandre.
I figuren står linjesegmentet AB vinkelrett på linjesegmentet CD, og dette kan skrives

  
    
      
        A
        B
        ⊥
        C
        D
        
      
    
    {\displaystyle AB\perp CD\,}
  


== Se også ==
Rett vinkel
Parallell
Ortogonalitet
Filippos Sakhinidis

Filippos Sakhinidis (gresk: Φίλιππος Σαχινίδης, født 27. mars  1963 i Vancouver) er en gresk økonom og politiker (PASOK). Han er fra 21. mars 2012 finansminister i Hellas i regjeringen til Loukas Papadimos. Han ble innvalgt til Hellas' parlament i 2007 og senere gjenvalgt i 2009.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Philippos Sachinidis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi på det greske parlamentets hjemmeside.
Lestranicus

Lestranicus er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 20–25 millimeter) blåvinger. Hannens overside er blå med mørke ytterkanter, undersiden er lysgrå med mørkere grå tegninger.
Hos hunnen er den blå fargen erstattet med hvitt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Lestranicus Eliot & Kawazoé, 1983
Lestranicus transpectus (Moore, 1879)
Lestranicus yoshidai Eliot & Kawazoé, 1983


== Eksterne lenker ==
(en) Lestranicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lestranicus hos NCBI 
(en) Kategori:Lestranicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lestranicus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Lestranicus in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lestranicus
Bider av Lestranicus transpectus Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bilder av Lestranicus yoshidai
Huset (realityprosjekt)

For bygge-realityserien på TV 2 i 2017, se Huset (TV-program 2017)Huset var et norsk reality-konsept som var tilgjengelig på nettet fra 2000 til 2001. Huset var et «Big Brother-lignende» konsept i regi av TV 2, der en gruppe unge mennesker skulle oppholdet seg i en bygning over en lengre periode. Konseptet var utelukkende tilgjengelig på internett og hadde få seere. Per Melbye var prosjektleder, mens Morten Holst var konseptredaktør.
Det unike med dette reality-«programmet» var at det utelukkende var tilgjengelig på nettet. Antallet seere ble derav begrenset. Deltakerne befant seg i en 700 kvadratmeter stor millionvilla lokalisert på Nordstrand i Oslo. Herfra kunne potensielle seere følge deltakerne på nettet døgnet rundt via 25 ulike kamera som var monter rundt om i huset. De kunne også chatte med deltakerne. Planen til TV2 var etterhvert å sende noe det på TV hvis det fikk mange nok seere på nettet, men den lave interessen gjorde at det aldri fikk noen sendeflate på TV.Deltakerne flyttet inn 1. november 2000 og den med flest poeng etter ti måneder skulle få en premie. Men det var uklart hva denne premien var. Det ble avsluttet den 1. juli 2001, noe tidligere enn det som ble annonsert i starten.Alle jentene trakk seg i protest i februar da det ble avslørt at TV 2 hadde gitt en av deltakerne 10 000 poeng for å ha sex for åpent kamera. Mange «kjedelige dager» og lav publikumsinteresse ble grunngitt som en medvirkende årsak. Tre nye jenter ble derfor sendt inn i løpet av februar.


== Deltakere ==
Vegard M. Thomassen (f. 1979) (fra Oslo)
Geir Nordby (f. 1978)
Kristian Hajdu (f. 1979)
Hege Thorstensen (f. 1980)
Elena Tamnes (f. 1980)
Marit (23)
Monica Dyrø (f. 1976) (forlot huset i protest)
Emma Marie Bjørke (f. 1979) (fra Skillebekk i Oslo) (forlot huset i protest)
Joan Kristin Hammeren (f. 1976) (fra Steinkjer) (forlot huset i protest)
Kjersti Hole (f. 1978) (fra Larvik) (forlot huset i protest)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TV 2-selskap belønnet nettsex (Dagbladet, 2001)
Megisba

Megisba er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).   


== Utseende ==
Små (vingespenn ca. 20 millimeter) blåvinger. Oversiden er brunlig hos begge kjønn. Undersiden er lysgrå med brune tegninger og noen få svarte flekker. Det er noe forskjell mellom regntids- og tørketidsformer, som vanlig for sommerfugler som lever i områder med monsunklima.


== Levevis ==


=== Larvene ===
Larvene lever på planter i familien Sapindaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Megisba malaya er vidt utbredt fra India til Indonesia, mens Megisba strongyle finnes i Australia, Ny-Guinea og omkringliggende øyer.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Megisba Moore, 1881
Megisba malaya (Horsfield, 1828)
Megisba thwaitesi Moore, 1881 – ofte regnet som en underart av M. malaya, India
Megisba strongyle (Felder, 1860)


== Kilder ==
Indian Foundation for Butterflies – Megisba thwaitesi [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Megisba i Encyclopedia of Life 
(en) Megisba i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megisba hos NCBI 
(en) Kategori:Megisba – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Megisba – detaljert informasjon på Wikispecies Brower, Andrew V. Z. 2007. Megisba in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Megisba
Bioskop

Bioskop var en prosjektør utviklet i 1895 av brødrene Emil og Max Skladanowsky i Berlin-Pankow. Bioskopet brukte to sløyfer av 54 mm film uten sideperforering. Dette skapte dårlig kontroll over filmfremtrekket gjennom prosjektøren og kan ha vært en medvirkende grunn til den vellykkede utviklingen av kinematografen til de franske brødrene Lumiere. 
Den første offentlige fremvisning av en filmscener ved hjelp av bioskop ble organisert i restauranten «Feldschlößchen» i Berlin-Pankow på Berliner Straße 27. Tre av scenene ble ikoniske for den tidlige filmindustrien, «The boxing Kangoroo», «The Wrestler» og «The Serpentine Dance». De var alle filmet tidligere i haven til den samme restauranten. Ballsalen i restauranten «Felschlößchen» ble senere omgjort til den første permanente kinoen i Tyskland og tjente publikum under navnet «Tivoli» inntil den ble lukket i 1994 og revet for å gjøre plass til et supermarked.
Brødrene Skladanovsky brukte senere bioskopet for å vise filmer til et større publikum i Berlin Varieté teater «Wintergarden». Dette kan anses som det første filmprogram for et betalende publikum. 
I 1896 reiste de gjennom Nederland og Skandinavia hvor de presenterte sin oppfinnelse til et internasjonalt publikum. I Sverige er begrepet Bio (kort for biograf) fortsatt synonymt med kino.
Ptox

Ptox er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore blåvinger uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er blå med smalt mørk ytterkant, dessuten kan et felt i vingens indre del være mer eller mindre hvitt. Undersiden er lysgrå med små, mørkere grå flekker.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Sumatra og Java.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Ptox Toxopeus, 1928
Ptox catreus (de Nicéville, 1895)
Ptox corythus (de Nicéville, 1895)


== Eksterne lenker ==
(en) Ptox i Encyclopedia of Life 
(en) Ptox i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ptox hos NCBI 
(en) Kategori:Ptox – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ptox – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Ptox in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Ptox
Bilder av artene Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Rhinelephas

Rhinelephas er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Levevis ==


=== Larvene ===


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Sumatra og Java.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Rhinelephas Toxopeus, 1927
Rhinelephas arrhina Toxopeus, 1928
Rhinelephas cyanicornis (Snellen, 1892)


== Eksterne lenker ==
(en) Rhinelephas i Encyclopedia of Life 
(en) Rhinelephas i Global Biodiversity Information Facility 
Rhinelephas – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Rhinelephas in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Rhinelephas
Uranobothria

Uranobothria er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 25-30 millimeter) blåvinger uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er blå, hunnen er brun med noen hvite og til dels blå felter i midten av vingene. Undersiden er lysgrå med små, mørkere grå flekker.


== Levevis ==


=== Larvene ===


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Uranobothria Toxopeus, 1927
Uranobothria celebica (Frühstorfer, 1917)
Uranobothria tsukadai Eliot & Kawazoé, 1983


== Eksterne lenker ==
(en) Uranobothria i Encyclopedia of Life 
(en) Uranobothria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Uranobothria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Uranobothria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Uranobothria in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Uranobothria
Caerulea

Caerulea er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore blåvinger uten stjerter på bakvingene. Hannen er skinnende blå på oversiden, hunnen er brun med et visst blåskjær. Undersiden er gråbrun, forvingen med en påfallende rad av runde, svarte flekker langs ytterkanten.


== Levevis ==


=== Larvene ===


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i vestre og sentrale deler av Kina og Tibet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Caerulea Forster, 1938
Caerulea coelestis (Alphéraky, 1897)
Careulea coeligena (Oberthür, 1876)


== Eksterne lenker ==
(en) Caerulea i Encyclopedia of Life 
(en) Caerulea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Caerulea hos NCBI 
(en) Kategori:Caerulea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Caerulea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Caerulea in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Caerulea
Bilder av Careulea coelestis Arkivert 14. september 2007 hos Wayback Machine.
Philotiella

Philotiella er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).   


== Utseende ==
Knøttsmå blåvinger uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er litt matt blå med smal mørk ytterkant, hunnen er mørkbrun. Undersiden er lysgrå med runde, svarte flekker.


== Levevis ==
Disse knøttsmå sommerfuglene lever på tørre, sandete steder med mange busker, også i spesielle miljøer i vulkanske områder.


=== Larvene ===
Larvene lever på planter i slektene Eriogonum og Oxytheca (syrefamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika. De er bare kjent fra California, Nevada og Oregon.
Philotiella leona er bare kjent fra én enkelt populasjon i Oregon, man regner med at verdensbestanden teller under 2000 eksemplarer, og arten er sterkt truet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Philotiella Mattioli, 1978
Philotiella speciosa (H. Edwards, 1877)
Philotiella leona Hammond & McCorkle, 2000


== Kilder ==
The Xerces Society – Philotiella leona [1] Arkivert 24. mai 2012 hos Wayback Machine.
Butterflies of America – Philotiella speciosa [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Philotiella i Encyclopedia of Life 
(en) Philotiella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Philotiella hos ITIS 
(en) Philotiella hos NCBI 
(en) Kategori:Philotiella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philotiella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Philotiella in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Philotiella
Carl Johan Erichsen

Carl Johan Erichsen (født 14. september 1879, død 10. november 1949) var en norsk offiser. I 1901 ble han offiser og i 1934 forfremmet til generalmajor og utnevnt til divisjonssjef.


== Karriere ==
Erichsen var fra 1930 til 1933 sjef for 8. infanteriregiment, og i 1934 for 6. infanteriregiment.
I 1934 ble han kommanderende general over 6. divisjon. Han førte befal over 6. divisjon til han i 1939 og frem til andre verdenskrig tok over som kommanderende general over 1. divisjon. Fra 1939 og til andre verdenskrig var han også kommandant på Fredriksten festning.


== April-dagene 1940 ==
8. april 1940 beordret generalmajor Erichsen på eget initiativ oppsettelse av mitraljøse på kaien i Halden da tyskerne nærmet seg. Den høyere ledelsen meddelte at det ikke ville komme noen ordre i løpet av natten. Den 9. april kom endelig mobiliseringsordren. Generalmajor Erichsen klarte å samle noen få avdelinger og kjempet så lenge styrkene kunne, før de trakk seg tilbake inn i Sverige.


== Referanser ==
Benegal Rama Rau

Benegal Rama Rau (født 1. juli 1889, død 13. desember 1969 i Bombay) var den fjerde direktør for Reserve Bank of India fra 1. juli 1949 til 14. januar 1957. Han var utdannet ved Presidency College i Madras og ved Kings College i Cambridge. Han ble adlet i 1936. Rama Rau var medlem av Indian Civil Service. Han var den lengst sittende sjef RBI. Like før han skulle utnevnes for en ny periode, gikk han av på grunn av uoverensstemmelser med finansministeren.Fra han gikk inn i Indian Civil Service og før han gikk inn i Reserve Bank of India holdt Rama Rau følgende poster:
Undersektretær og visesekretær for administrasjonen i Madras Presidency (1919–1924)
Finansdepartementet (1925–1926) som sekretær for Indian Taxation Committee
Finansdepartementet  (1926–1928) som visesekretær
Simons Commission (1928–1930) som  økonomirådgiver
Industries Department Joint Secretary
Rundebordskonferansene om India, sekretær
Indian Bill (1931–1934), Joint Select Committee of Parliament
Indias visehøykommissær i London (1934–1938)
Indias høykommissær i Sør-Afrika (1938–1941)Da Rama Rau returnerte til India ble han utnevnt til formann i Bombay Port Trust (1941–1946). Etter å ha arbeidet i posten tjenestegjorde han igjen som diplomat i form av Indias ambassadør i Japan (1947–1948) og som ambassadør i Amerikas forente stater (1948–1949). I 1949–1952 var han viseformann i International Law Commission. Hans siste post var som direktør i Reserve Bank of India.
Benegal Rama Rau var Chitrapur Saraswat Brahmin og hans morsmål var konkani.
Han var companion av Den indiske imperieordenen.


== Referanser ==
Moskuskattost

Moskuskattost (Malva moschata) er en vakker flerårig blomst i kattostfamilien.
Den har en opprett stengel med utstående enkle hår. Blomstene i rosa eller hvitt er svakt moskusduftende. Ytterbegerbladene er lansettformede opptil ca. 3–4 mm lange. Hele planten blir mellom 30 til 80 cm høy. Fruktene ser ut som en rund skive med 15-20 enkeltfrukter i, og denne lille ringen ble brukt til forskjellig slags lek. De ble tredd på tråd til perlekjeder, og de ble også brukt som knapper i gamle dager.

Moskuskattost har helt siden middelalderen vært dyrket og populær som prydvekst og nytteplante i hele Norden. Det var munkene som først begynte å dyrke den i Norge i middelalderen og siden har den spredt seg og finnes nå fullstendig naturalisert mange steder i lavlandet østafjells.

Den er hardfør og herdig opp til H6-H7. Den trives best på en godt drenert gjerne tørr plass, og er en villig og takknemlig plante som sprer seg lett med frø. Man kan klippe den ned etter første blomstring, og da vil blomsten få en blomstring til. Noen klarer å få den til å blomstre tre ganger i løpet av en sommer. Moskuskattost danner pælerot og er ikke så lett å grave opp når det har blitt litt størrelse på den, men første året kan man flytte på den. Blomstene til moskuskattost har både pollen og nektar som biene er svært glade i. Av og til kan biene bli så overfylt med pollen at de får problemer med å lette.
Hele planten er spiselig og både bladene, blomstene og frø kan brukes i salater og i suppe. Den er rik på A, B og C-vitaminer. Som legeplante er moskuskattost mye brukt mot forstoppelse og diaré. Den er også god mot sår hals og hoste, og den skal gi økt melkeproduksjon hos ammende kvinner. Det er særlig som slimløsende middel den er i bruk i dagens folkemedisin.
Moskuskattost har fått flere lokale dialektnavn som silkeserk, moskusblomst, knappeblomst og guttesnåv.
Moskuskattost kan forveksles med Rosekattost (Malva alcea), men sistnevnte har ytterbegerblad som er ovale til trekantformede.


== Eksterne lenker ==
(en) Moskuskattost i Encyclopedia of Life 
(en) Moskuskattost i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Moskuskattost hos Artsdatabanken 
(sv) Moskuskattost hos Dyntaxa 
(en) Moskuskattost hos ITIS 
(en) Moskuskattost hos NCBI 
(en) Moskuskattost hos The International Plant Names Index 
(en) Moskuskattost hos Tropicos 
(en) Kategori:Malva moschata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Malva moschata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Malva moschata – detaljert informasjon på Wikispecies
Inlesjøen

Inlesjøen (burmesisk: အင်းလေးကန်) er den nest største innsjøen i Myanmar. Sjøen er grunn med en snittdybde på bare halvannen meter i den tørre årstiden. I monsuntiden øker dybden med ytterligere halvannen meter.
Sjøen er særpreget ved sine flytende hager og flytende landsbyer. Om lag 70 000 innbyggere bor på og ved sjøen. De tilhører Intha-folket.


== Kilder ==
(no) Inlesjøen i Store norske leksikon
Sør-Afrika under OL

Sør-Afrika deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1904 i St. Louis, og første gang i vinterlekene under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Sør-Afrika var utestengt fra deltakelse i OL mellom 1964 og 1988 på grunn av sin apartheid-politikk. 


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Sør-Afrikas OL-statistikk på Olympedia.org
Sør-Afrikas OL-statistikk Arkivert 25. mars 2019 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Tadsjikistan under OL

Tadsjikistan deltok første gang i olympiske leker som selvstendig nasjon under Sommer-OL 1996 i Atlanta, og har siden deltatt i samtlige sommerleker. De deltok første gang i vinterlekene under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Utøvere fra Tadsjikistan har tidligere deltatt som en del av Sovjetunionen (1952–1988) og SUS (1992).


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Tadsjikistans OL-statistikk på Olympedia.org
Tadsjikistans OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Tanzania under OL

Tanzania deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1964 i Tokyo under sitt tidligere navn, Tanganyika. De har deltatt i alle påfølgende sommerleker, unntatt Sommer-OL 1976 i Montréal, som de boikottet. Tanzania har aldri deltatt i vinterlekene.


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Tanzanias OL-statistikk på Olympedia.org
Tanzanias OL-statistikk Arkivert 6. januar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com