jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Overfladisk vene

Overfladisk vene (engelsk: superficial vein) er en betegnelse som brukes for å beskrive en vene som ligger nær overflaten av kroppen. Betegnelsen brukes til å skille vener som er nær overflaten fra vener som er langt fra overflaten, kjent som dype vener. Overfladiske vener danner ikke par med en arterie, i motsetning til de dype venene, som vanligvis har en arterie med samme navn like ved. 
Overfladiske vener er fysiologisk sett viktige for nedkjøling av kroppen. Når kroppen er for varm ledes blod fra de dype venene til de overfladiske venene for å legge til rette for varmeoverføring til omgivelsene. Overfladiske vener kan sees under huden. Venene under hjertenivå har en tendens til å bule ut. En umiddelbar måte å se dette ved å se på hånden: løft den over hjertet og venene vil tømmes for blod – senk hånden under hjertenivå for å se venene bli fylt med blod. Venene blir mer synlige når du løfter noe tungt, spesielt etter en periode med skikkelig styrketrening.
Fysiologisk sett er overfladiske vener ikke like viktige som de dype venene (ettersom de frakter mindre blod) og de blir enkelte ganger fjernet i en prosedyre som kalles venestripping, som brukes til behandling av åreknuter. Overfladiske vener, og spesielt de i armen, er lette å komme til og dermed et viktig sted for intravenøse injeksjoner. Ved å bruke disse venene reduseres sannsynligheten for å gjøre utilsiktet skade på omkringliggende vev og kroppsstrukturer, gitt at det brukes en god og hygienisk injeksjonsteknikk. 


== Utvalgte overfladiske vener med navn ==
Vena jugularis externa (den store ytre halsvene)


=== Øvre lem ===
Vena cephalica
Vena mediana cubiti (den store medianåre) – ofte brukt til å ta ut blod (venepunksjon).
Vena basilica


=== Nedre lem ===
Vena saphena parva
Vena saphena magna


== Se også ==
Åreknuter
Dype vener


== Eksterne lenker ==
(en) The Veins of the Lower Extremity, Abdomen, and Pelvis – Gray's Anatomy
(en) Varicose vein therapy – medlineplus.org
Lee Ok-sung

Lee Ok-sung (født 7. februar 1981 i Jinju) er en sørkoreansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Lee fikk sin olympiske debut da han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Walid Cherif fra Tunisia i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2005 i Mianyang, Kina der han tok gullet i fluevektklassen.


== Eksterne lenker ==
(en) Lee Ok-sung – Olympedia 
(en) Lee Ok-sung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Samir Mammadov

Samir Mammadov (født 15. mai 1988) er en aserbajdsjansk amatørbokser som konkurrerer i vektklassen fluevekt.
Mammadov fikk sin olympiske debut da han representerte Aserbajdsjan under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Somjit Jongjohor fra Thailand i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han tok bronsen.


== Eksterne lenker ==
(en) Samir Mammadov – Olympics.com 
(en) Samir Mammadov – Olympic.org 
(en) Samir Mammadov – Olympedia 
(en) Samir Mammadov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Samir Mammadov – BoxRec
Robenílson de Jesus

Robenílson Vieira de Jesus (født 24. september 1987 i Salvador) er en brasiliansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassene fluevekt og bantamvekt. Han har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Brasil under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Anvar Yunusov fra Tadsjikistan i vektklassen fluevekt. Han ble igjen tatt ut til å representere Brasil under Sommer-OL 2012 i London i vektklassen bantamvekt, der han ble slått ut i kvartfinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robenilson Vieria – Olympedia 
(en) Robenilson Vieria – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Robenilson Vieria – Brasils olympiske komité 
(en) Robenilson Vieria – BoxRec
McWilliams Arroyo

McWilliams Arroyo (født 5. desember 1985 i Ceiba) er en puertoricansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Arroyo fikk sin olympiske debut da han representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i kvartfinalen av Andry Laffita fra Cuba i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2009 i Milano, Italia der han tok gullet foran Tugstsogt Nyambayar fra Mongolia. Han er tvillingbror til bantamvektbokseren McJoe Arroyo.
Arroyo vant gull i fluevekt under de Panamerikanske leker 2007 i Rio de Janeiro i Brasil. Han vant finalen over Juan Carlos Payano fra Den dominikanske republikk.


== Eksterne lenker ==
(en) McWilliams Arroyo – Olympics.com 
(en) McWilliams Arroyo – Olympic.org 
(en) McWilliams Arroyo – Olympedia 
(en) McWilliams Arroyo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) McWilliams Arroyo – BoxRec
Jitender Kumar

Jitender Kumar (født 18. juli 1988 i Bhiwani) er en indisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Kumar har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte India under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i kvartfinalen av Georgy Balakshin fra Russland i vektklassen fluevekt.


== Eksterne lenker ==
(en) Jitender Kumar – Olympedia 
(en) Jitender Kumar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Walid Cherif

Walid Cherif (født 9. mars 1978) er en tunisisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Cherif har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Tunisia under Sommer-OL 2004. Han representere også Tunisia under Sommer-OL 2008 der han ble slått ut i kvartfinalen av Vincenzo Picardi fra Italia i vektklassen fluevekt. 


== Eksterne lenker ==
(en) Walid Cherif – Olympics.com 
(en) Walid Cherif – Olympic.org 
(en) Walid Cherif – Olympedia 
(en) Walid Cherif – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Walid Cherif – BoxRec
Anvar Yunusov

Anvar Yunusov (født 1. februar 1987) er en tadsjikistansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Yunusov har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Tadsjikistan under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i kvartfinalen av Somjit Jongjohor fra Thailand i vektklassen fluevekt. 


== Eksterne lenker ==
(en) Anvar Yunusov – Olympedia 
(en) Anvar Yunusov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anvar Yunusov – BoxRec
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 200 meter individuell medley kvinner

Øvelsen 200 meter individuell medley kvinner ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 10. og 12. august i Budapest, Ungarn.


== Finale ==


== Eksterne lenker ==
Finaleresultater
Dyp vene

Dyp vene (engelsk: deep vein) er en betegnelse som brukes for å beskrive en vene som er dypt inne i kroppen. Den brukes til å skille dype vener fra vener som finnes nær kroppsoverflaten, også kjent som overfladiske vener.
Dype vener går nesten alltid ved siden av en arterie med samme navn (for eksempel ligger vena femoralis ved arteria femoralis). Sammen transporterer de mesteparten av blodet i kroppen. Okklusjon av en dyp vene kan være livstruende og forårsakes oftest av trombose. Okklusjon av en dyp vene ved trombose kalles dyp venetrombose.
Dype vener er de blodårene som befinner seg langt under huden, og det kan være vanskelig å komme frem til disse i tilfelle en operasjon. 


== Utvalgte dype vener med navn ==
Vena jugularis interna


=== Øvre lem ===
Venae brachiales
Venae radiales
Venae ulnares


=== Nedre lem ===
Vena femoralis – noen ganger kalt den overfladiske femoralvenen, som er en kilde til forvirring.
Vena profunda femoris
Vena poplitea
Venae fibulares
Venae tibiales anteriores
Venae tibiales posteriores


== Se også ==
Dyp venetrombose
Overfladiske vener
Cordell Mosson

Cordell (egentlig Cardell) «Boogie» Mosson (født 16. oktober 1952, død 18. april 2013) var en USA-amerikansk bassgitarist.
Han var med i gruppa United Soul (i noen sammenhenger med navnet US Music), som i 1971 hadde funk-musikeren George Clinton som produsent på en del låter. Clinton var så fornøyd med resultatet at han inviterte Mosson og bandkamerat Garry Shider til å bli med i funk-kollektivet Parliament-Funkadelic. 
Mosson var med på plater både med Funkadelic og Parliament fra 1972 til gruppene blei oppløst tidlig på 1980-tallet. Etter at Bootsy Collins forlot kollektivet for en solokarriere, fikk Mosson også plassen som bassist på konserter. I 1997 blei han – sammen med femten andre PF-medlemmer – innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kevin Johnson: «In Memoriam: P-Funk Bassist Cordell "Boogie" Mosson», nekrolog på nettstedet No treble – Nothing but bass 19. april 2013; besøkt 17. januar 2016.
Daniel E. Slotnik: «Cordell Mosson, Funk Guitarist, Dies at 60», nekrolog i New York Times 26. april 2013; besøkt 17. januar 2016.


== Eksterne lenker ==
(en) Cordell Mosson på Internet Movie Database 
(en) Cordell Mosson på Discogs 
(en) Cordell Mosson på MusicBrainz 
(en) Cordell Mosson på AllMusic
Rippel Rappel

Rippel Rappel er et musikkalbum med Maj Britt Andersen, utgitt i 1994.


== Sporliste ==
«Instrumentenes opptog»
«Stakkars lille væla mi»
«Rippel rappel»
«Je har en flekk på ryggen»
«På bærtur»
«Hestehoven»
«Hest er best»
«Livet er ei vise»
«Dæinsefest på sokkelesten»
«Bønnen min»
«Fisketuren»
«Fugleskremslet»
«Grisevisa»
«Huliatten duliatten»
«Det dukker fram så mye»
«Rippel rappel omatt»
«Sov godt»


== Eksterne lenker ==
(en) Rippel Rappel på Discogs 
(en) Rippel Rappel på MusicBrainz
Hyperinflasjonen i Weimarrepublikken

Hyperinflasjonen i Weimarrepublikken var en hyperinflasjon som fant sted i Tyskland mellom 1921 og 1923, den gang kjent som Weimarrepublikken.


== Bakgrunn ==
Retten til å trykke penger tilhørte Riksbanken som var en privateid sentralbank, og vinnermaktene forbød staten å utøve kontroll over den. Pengene, den gang som i dag, kom i eksistens ved at noen måtte låne dem fra en bank.
I tillegg måtte gjelden betales i utenlandsk valuta, og det var dette som knuste papirmarken. Fordi staten måtte selge store mengder papirmark for å betjene gjelden gikk verdien ned. Valutaspekulatører kunne da låne mye mark, selge dem på valutamarkedet, kjøpe tilbake når verdien var gått ned, betale tilbake lånet og sitte igjen med fortjeneste. Dette økte pengemengden og ved salg på valutamarkdedet var med på å drive verdien nedover.
Fra 1922 til 1923 gikk papirmarken gjennom en kraftig devaluering.
I 1923 satte det inn panikk og folk brukte opp pengene så fort som mulig. Når alle sparepengene ble brukt på en gang betød det en voldsom økning i tilgjengelig pengemengde, og butikkene gikk raskt tom for varer.
Da det i 1923 ble innført en ny midlertidig valuta Rentenmark var denne forbudt å overføre til utlendinger.


== Verdiutvikling av papirmarken ==
I 1922 var største pålydende verdi 50 000 Papirmark. Innen 1923 var høyeste pålydende verdi 100 000 000 000 000 Papirmark. I november 1923 var vekslingskursen 4 200 000 000 000 Papirmark mot 1 amerikansk dollar. I 1923 nådde inflasjonen 3,25 × 106 prosent per måned (prisene dobles annenhver dag). Fra og med 20. november 1923 ble 1 000 000 000 000 Papirmark byttet mot 1 Rentenmark slik at 4,2 Rentenmark var verdt 1 amerikansk dollar, nøyaktig samme rate som Papirmarken hadde i 1914.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hyperinflation in the Weimar Republic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Germanys 1923 Hyperinflation – A "Private" Affair – Stephen Zarlenga
Alex’ beste

Alex' beste er en samleplate med Alex, utgitt i 1981.


== Sporliste ==
«Rock'n'Roller»
«Losing Hand»
«I Gotta Feel Something»
«Flying High (You & I)»
«Hello, I Love You»
«Heartbreak Queen»
«Only You Can Make Me Stronger»
«Love Is for the Birds»
«Listen to the Music»
«Davy»
Living in Color

Living in Color er en musikk-EP med Alex, utgitt i 1993. Dette er hennes  eneste utgivelse på selskapet MTG. Men "Living In Color" ble deretter reutgitt på ALEXMUSIC.com/EMU LTD i 2008.


== Sporliste ==
«Living in Color»
«Love Like Fire»
«Masterplan»
«Living in Color» (beatversion)
«Living in Color» (classicversion)
Daddy’s Child

Daddy's Child er et musikkalbum med Alex, utgitt i 1980. Albumet lå ti uker på VG-lista og endte med ellevteplass som beste plassering.


== Sporliste ==
«I'm Not Alone»
«Inside My Love»
«Let Me Be the Beat»
«We Got Love»
«Daddy's Child»
«Universe»
«Are You Really So Bad»
«Ain't No Sunshine»
«Sound In Me»
«Touch Me Again»
Always (Alex-album)

Always er et musikkalbum med Alex, utgitt i 1983. Albumet lå syv uker på VG-lista og endte med syvendeplass som beste plassering.
Eneste singleutgivelse fra albumet var "Dream Boy (Big Shot)"/"I Love Warszawa"
"I Love Warszawa" ble fremført under Spellemannprisen.


== Sporliste ==
«For Your Love»
«Bebop»
«Always»
«There Is a Feelin' In Me»
«I Love Warszawa»
«Dream Boy (Big Shot)»
«Passion Flower»
«All Night»
«Caprice»
«In All Sincerity»
Kjærlighetsviser

Kjærlighetsviser er et musikkalbum med Elisabeth Andreassen, utgitt i 2001. Albumet lå syv uker på VG-lista og endte med femteplass som beste plassering. Albumet inneholder norske og svenske hit som «Lys og varme», «Vinsjan på kaia», «Dains me mæ», «Eg ser» og «Tusen bitar».


== Sporliste ==
«Vi vandrar saman» (Svein Dag Hauge)
«Kjærlighetsvisa» (Halvdan Sivertsen)
«Dains me dæ» (Åge Aleksandersen)
«Ingen er så nydelig» (Løvland/Borøchstein)
«Har en drøm» (Hoff/Gundersen)
«Lys og varme» (Åge Aleksandersen)
«Tusen bitar» (Linnet/Afzelius)
«Neste sommer» (Lillo-Stenberg/Fritzner)
«Vinsjan på kaia» (Viken/Lind)
«Eg ser» (Bjørn Eidsvåg)
«En natt forbi» (Jan Eggum)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Elisabeth Andreassen - sang
Svein Dag Hauge - gitarer, produsent, låtskriver
Rino Johannessen - bass
Trond Lien - piano, keyboard
Stein Austrud - keyboard
Per Hillestad - trommer, perkusjon
Hans Fredrik Jacobsen - fløyte
Annbjørg Lien - nøkkelharpe på Vi vandrar saman
Kristin Skaare - trekkspill på Kjærlighetsvisa
Svein Gundersen - produsent, låtskriver, trekkspill på Vinsjan på kaia
Hege Sundt Magnussen - obo på Har en drøm
Torfinn Hoffart - cello En natt forbi
Aina Andreassen - kor
Åse Karin Hjelen - kor
Per Øystein Sørensen - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Morten Lund - mastering


== Eksterne lenker ==
(en) Kjærlighetsviser på Discogs 
(en) Kjærlighetsviser på Spotify 
Kjærlighetsviser
Short Stories

Short Stories er et musikkalbum med Elisabeth Andreassen, utgitt i 2005. Albumet lå 1 uke på VG-lista og endte med 31.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«The Year We Painted Pink» (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
«I Met Bob» (Hagfors/Gebhardt)
«Tears of Lead» (Hagfors)
«Jackson» (Billy Edd Wheeler/Jerry Leiber)
«Boulder to Birmingham» (Emmylou Harris/Bill Danoff)
«She Could Even Talk to the Sparrows It Seems» (Hagfors/Gebhardt)
«Forever Faithful» (Hagfors/Gebhardt)
«My Tennessee Mountain Home» (Dolly Parton)
«I Still Miss Someone» (Johnny Cash/Roy Cash)
«Amarillo» (Emmylou Harris/Rodney Crowell)
«Last Night» (Åge Aleksandersen)
«I Never Will Marry» (Linda Ronstadt)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Elisabeth Andreassen - sang
Bjarte Hjelmeland - sang på Tears of Lead
Lee Hazlewood - sang på Jackson
Lars Lien - piano, kor, tekniker, produsent, miksing
Håkon Gebhardt - gitarer, banjo, perkusjon, kor
Kjetil Rostad - gitarer, mandolin
Kjell Karlsen - steelgitar, dobro, kor
Andreas Hamre - el-bass, kontrabass
Morten Fagervik - trommer, perkusjon
Ola Kvernberg - fiolin
Ole Bjarne Østby - trekkspill


=== Øvrige medvirkende ===
Jørn Adde - fotograf
Gitte Johannessen - fotograf
Anne Lise Flavik - fotograf
Merete Lien - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Short Stories på MusicBrainz 
(en) Short Stories på Spotify 
Short Stories
Så skimrande var aldrig havet (sang)

«Så skimrande var aldrig havet» er en svensk vise av Evert Taube. Den ble publisert først i 1946 som et dikt i sangboken Svärmerier og i 1948 ble den publisert i boken Ballader i det blå.


== Referanser ==


== Kilder ==
Den svenska sångboken[1]
Evert Taube – Sångboken
20 bästa

20 bästa er en samleplate med Elisabeth Andreassen, utgitt i 1997.


== Sporliste ==
«Morning Train» (Florrie Palmer)
«La det swinge» (Rolf Løvland), (Let It Swing/La det swinge)
«Together Again» (Buck Owens), (Angel of the Morning)
«Sommar reggae» (Hasse Olsson/John Guldberg/Tim Stahl), (I'm a Woman)
«Waiting for the Morning» (Jon Terje Rovedal/Jan Egil Thoreby/Lars Kilevold/Eivind Rølles), (Waiting for the Morning)
«Gå nu» (George Keller/Philip Kruse/Ingela Forsman), (I'm a Woman)
«Håll mig hårt» (Torgny Söderberg), (I'm a Woman)
«Om jag lyssnar» (Guido de Angelis/Maurizio de Angelis/Monica Forsberg), (I'm a Woman)
«Take Me Away» (Lasse Holm), (Angel of the Morning)
«Stjärnhimmel» (Göran Fritzson/Per Gessle), (I'm a Woman)
«Lipstick on Your Collar» (George Goehring/Edna Lewis), (Angel of the Morning)
«Killen ner på konsum svär att han är Elvis» (Kirsty MacColl/Philip Rambow/Hasse Olsson), (Angel of the Morning)
«Då lyser en sol» (Lasse Holm), (Angel of the Morning)
«Dreamer» (Lasse Holm), (Angel of the Morning)
«När jag behövde dig mest» (Randy VanWarmer/Ingela Forsman), (Angel of the Morning)
«Se på mej jag flyger» (Hasse Olsson/Bert Östlund), (I'm a Woman)
«I'm a Woman» (John Ballard/Torgny Söderberg), (I'm a Woman)
«In My Dreams» (Mats Rådberg), (In My Dreams), med Mats Rådberg
«Operator» (William Spivery), (I'm a Woman)
«En enda morgon» (Chip Taylor/Mats Rådberg), (Angel of the Morning)


== Eksterne lenker ==
20 bästa
The Girl in the Other Room

The Girl in the Other Room er det åttende albumet av jazzpianisten og sangeren Diana Krall. For første gang fremfører hun sanger som hun har skrevet i samarbeid med ektemannen Elvis Costello. 


== Sporliste ==
«Stop This World» (Mose Allison)
«The Girl in the Other Room» (Diana Krall / Elvis Costello)
«Temptation» (Tom Waits)
«Almost Blue» (Costello)
«I've Changed My Address» (musikk: Krall, tekst: Costello / Krall)
«Love Me Like a Man» (Chris Smither)
«I'm Pulling Through» (Arthur Herzog / Irene Kitchings)
«Black Crow» (Joni Mitchell)
«Narrow Daylight» (musikk: Krall, tekst: Costello / Krall)
«Abandoned Masquerade» (musikk: Krall, tekst: Costello)
«I'm Coming Through» (musikk: Krall, tekst: Costello / Krall)
«Departure Bay» (musikk: Krall, tekst: Costello / Krall)


== Musikere ==
Diana Krall: vokal, piano
Peter Erskine: trommer på «Stop This World», «Almost Blue» og sporene 7 til 12
Jeff Hamilton: trommer på «The Girl in the Other Room», «I've Changed My Address» og «Love Me Like a Man»
Terri Lyne Carrington: trommer på «Temptation»
Christian McBride: bass på «Stop This World», «Temptation», «Almost Blue» og sporene 7 til 12
John Clayton: bass på «The Girl in the Other Room», «I've Changed My Address» og «Love Me Like a Man»
Neil Larsen: Hammond B-3 på «Temptation»
Anthony Wilson: gitar


== Eksterne lenker ==
(en) The Girl in the Other Room på Discogs 
(en) The Girl in the Other Room på MusicBrainz 
(en) The Girl in the Other Room på AllMusic 
Diana Kralls hjemmeside
Diana Krall hos Verve Music
artikkel om «The Girl In The Other Room» på Allmusic
From This Moment On

From This Moment On er det tiende albumet til den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall utgitt i 2006. Albumet debuterte som nummer en på listen Canadian Hot 100. Albumet ble nominert til «beste jazzalbum 2007» på Grammy Awards. 


== Sporliste ==
«It Could Happen To You» (Johnny Burke, Jimmy Van Heusen) – 3:29
«Isn't This a Lovely Day?» (Irving Berlin) – 6:07
«How Insensitive» (Vinicius de Moraes, Norman Gimbel, Antônio Carlos Jobim) – 5:20
«Exactly Like You» (Dorothy Fields, Jimmy McHugh) – 3:03
«From This Moment On» (Cole Porter) – 3:24
«I Was Doing All Right» (George Gershwin, Ira Gershwin) – 5:11
«Little Girl Blue» (Richard Rodgers, Lorenz Hart) – 5:38
«Day In, Day Out» (Rube Bloom, Johnny Mercer) – 3:59
«Willow Weep for Me» (Ann Ronell) – 5:38
«Come Dance With Me» (Sammy Cahn, Van Heusen)– 4:23
«It Was a Beautiful Day in August»/«You Can Depend on Me» (Ray Brown)/(Charles Carpenter, Louis Dunlap, Earl Hines) – 5:17
Bonusspor:
«The Boulevard Of Broken Dreams» (Al Dubin, Harry Warren) – 5:35
Bonusspor på «Target special edition»:
«My Shining Hour» (Harold Arlen, Mercer) – 4:30


== Musikere ==
Diana Krall – piano, vokal
Anthony Wilson – gitar
John Clayton – bass
Jeff Hamilton – trommerAndre medvirkende

Tamir Hendelman – piano
Gerald Clayton – piano
The Clayton-Hamilton Jazz Orchestra


== Eksterne lenker ==
(en) From This Moment On på Discogs 
(en) From This Moment On på MusicBrainz
John Clayton (bassist)

John Travis Clayton jr. er en jazz- og klassisk bassist fra USA dom har mottatt grammyprisen. 


== Musikk ==
John Travis Clayton jr. startet som 16-åring å studere kontrabass under legenden Ray Brown. Som 19-åring ble han bassist for Henry Mancinis TV-serie The Mancini Generation og ble uteksaminert i 1975 fra universitetet i Indiana.
Han dro på turne med Monty Alexander Trio og Count Basie Orchestra før han besatte stillingen som hovedbassist i Amsterdam Philharmonic Orchestra i Amsterdam. 
Men etter fem år returnerte han til USA for å ta en pause fra den klassiske musikken og heller fokusere på jazz og jazzkomposisjon. Han startet opp Clayton-Hamilton Jazz Orchestra sammen med sin bror, saksofonisten Jeff Clayton, og trommeslageren Jeff Hamilton. Han og broren startet også The Clayton Brothers.
Fra 1999 til 2001 hadde han stillingen som Artistic Director of jazz for Los Angeles Philharmonics program på Hollywood Bowl.
For tiden har han stillingen som Artistic Director for Lionel Hampton Jazz Festival, Sarasota Jazz Festival, Santa Fe Jazz Party,  Jazz Port Townsend Summer Workshop,
Han underviser også ved University of Southern California Thornton School of Music og er president i International Bassist Association (som har over 1 500 medlemmer).
Han har komponert og arrangert musikk for artister som The Count Basie Orchestra, Diana Krall, Whitney Houston, Carmen McRae, Nancy Wilson, Joe Williams, Ernestine Anderson, Quincy Jones, Dee Dee Bridgewater, Natalie Cole, og Tonight Show Band.
Hans sønn, Gerald Clayton, er en habil jazzpianist som kom som nummer to i «the Thelonious Monk International Jazz Piano Competition» i 2006.


== Grammyprisen ==
I 2007 vant John Clayton en Grammy for «Instrumental Arrangement Accompanying Vocalist(s)» for sitt arrangement på : I'm Gonna Live Till I Die, (Queen Latifah).
I desember 2009 bvle Brother To Brother av «The Clayton Brothers»  nominert til en Grammy i «Best Jazz Instrumental Album, Individual or Group» kategorien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en)  Offisielt nettsted
(en) John Clayton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Offisiell biografi
(en) BH Hopper biografi
(en) Clayton-Hamilton Jazz
John Clayton

John Clayton er navnet til flere personer:

John Clayton (bassist), amerikansk jazzbassist
John M. Clayton, utenriksminister i USA i perioden 1849–1850
John Clayton (arkeolog)
MS «Bratvaag»

MS «Bratvaag» (1921–1935) var en norsk skute kjent fra Bratvaag-ekspedisjonen i 1930. Den ble bygd   ved Edv. Stenødegårds båtbyggeri i Remmemsvik, Vestnes.
Navnet kommer av tettstedet Brattvåg i Haram kommune og  skuta M-139-H var først eid av rederlaget P. Hildre og Ole J. Skjelten fra Haram og Fugleberg & Tøsse fra Ålesund. Den var 80,8/20/9,5  fot, 96 brt/32 netto og med 120 hk Bolinder-motor.  Hildre/Skjelten ble eiere etter F&T gikk konkurs i 1925, og i 1927 ble den solgt til det nye selskapet AS M/S Bratvaag i Ålesund eid av Ole Skjelten, Peder Eliassen og Harald M. Leite (M 125 A).Det bars til Kvitsjøen i 1928 og i Danmarkstredet 1929 måtte de assisteres av «Øst» og «Polarstrøm» og gikk fangst- og forskningstokt til Frans Josefs land, der isforholdene gjorde landing umulig. Året etter,
med Peder Eliassen som skipper, ble skuta  innleid til Bratvaag-ekspedisjonen som 6. august 1930 oppdaget leirrestene etter Andrées ballongferd i 1897 og annekterte Victoriaøya to dager etter.
Den ble i 1931 første skute, etter tvangsauksjon grunnet manglende betaling på Bolinder-motoren, i det nye rederiet A/S Kviting i Hjørungavåg ved Bjørn Øvrelid m.fl. Med nytt navn  «Kviting» (M 14 HD, kjennings-signal LGPI) forliste den på selfangst i Danmarkstredet den 11. juli 1935. De femten ombord reddes av
«Sælbarden», «Hisø» og «Mari», og deler av formasta er i dag på Ishavsmuseet Aarvak i Brandal.


== Referanser ==