jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ivan Kristoffersen

Ivan Kollbjørn Kristoffersen (født 21. januar 1931 i Tromsø, død 26. februar 2016 samme sted) var en norsk journalist og var redaktør i avisa Nordlys fra 1976 til 1997.


== Liv og virke ==
Kristoffersen vokste opp i Tromsø. Etter examen artium 1951 tok han Journalistakademiet og begynte tre år etter som journalistlærling i Nordlys. De første årene dekket han særlig Finnmark og fiskerisektoren. I 1964 ble han redaksjonssekretær, i 1974 reportasjesjef. Han var tidlig, kanskje den første, til å dekke forhandlingene rundt opprettelsen av 200-milssonen.
Han ble til sist politisk redaktør i 1976 før han i 1982 ble ansvarlig redaktør. Han forble redaktør til han gikk av med pensjon i 1997. I Kristoffersens redaktørtid gikk avisen i retning fra å være en partiavis for Arbeiderpartiet, til i større grad å være en regionavis for Nord-Norge uten så utpregede politiske bindinger.
Hans spesialfelt var havrett og ressurs- og sikkerhetspolitikk i nordområdene, og denne ekspertisen bidro til at han fra 1979 til 1981 var statssekretær for fiskeriminister Eivind Bolle. I 1972 hadde han vært tilhenger av norsk medlemskap i EU (da EEC). Men etter medlemskapsforhandlingene forut for folkeavstemningen i 1994 byttet han side. Kristoffersen hadde vært klar på at han og Nordlys ikke skulle ta standpunkt om ja eller nei til EU før begge sidene ble belyst. Fjorten dager før avstemningen kom han med sitt synspunkt i en helsiders kommentar hvor det kom fram at han var imot medlemskapet; han mente avtalen ikke sikret nordnorske fiskerinteresser godt nok. Hans lederartikkel som anbefalte folk å stemme nei 15. november 1994 ble sett på som av stor innflytelses.
I 1993 utga han en biografi om fiskeren og arbeiderpartipolitikeren Aldor Ingebrigtsen (1888–1952) og i 1997 en biografi om forfatteren og humoristen Arthur Arntzen.
Fra 1998 til 2001 var han leder for Kringkastingsrådet.


== Hedersbevisninger ==
1997 Kongens fortjenstmedalje i gull.
1997 Polarstatuetten
2000 Fritt Ords honnør


== Litteratur ==
1997 Han Arthur illustrasjoner av Kaare Espolin Johnson Samlaget ISBN 82-521-4998-7
1993 Aldor : kystens og fiskernes høvedsmann Tiden ISBN 82-10-03680-7
1981 Norsk fiskeripolitikk i et nasjonalt og internasjonalt perspektiv Atlanterhavskomitéens skriftserie Bind nr 64
1979 Troms fra bokserien Bygd og by i Norge (under redaksjon av Ivan Kristoffersen) ISBN 82-05-11477-3
1977 Havn og havneliv i Tromsø utgitt av Tromsø havnevesen til 150-årsjubileum
1975 Havet – 75 en bok om ressurser og kystfolk Tiden ISBN 82-10-01141-3
1962 Fanevakt i 50 år beretning om Tromsø arbeiderungdomslags virksomhet illustrasjoner Harald Myrmo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ivan Kristoffersen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Publikasjoner av Ivan Kristoffersen i BIBSYS
(no) Ivan Kristoffersen i Norsk biografisk leksikon
Tore Planke

Tore Planke (født 25. januar 1943 i Oslo) er en norsk sivilingeniør og én av gründerne av selskapet Tomra Systems. 
Planke tok eksamen ved Institutt for teknisk kybernetikk på Norges tekniske høgskole (nå NTNU) i Trondheim 1969 og hovedfag med emnet datastyring av industriprosesser og numerisk styring av verktøymaskiner. Etter utdannelsen arbeidet han først ved SINTEF i Trondheim og deretter i Norcontrol i Horten. Han kom på ideen om å la fotoceller identifisere ulike flasketyper og han tok ut sitt første patent på slik teknologi i 1973. Sammen med sin bror Petter Planke etablerte Tore Planke returautomatselskapet Tomra i 1972. Planke var senere markedsdirektør i noen år før han forlot Tomra i 1986. Senere etablerte han firmaet Vensafe i Moss som produserer automater for butikkjøp av særlig tyveriutsatte varer. Planke har fått innvilget over ti ulike patenter.


== Hedersbevisninger ==
1980 Norges Eksportråds eksportproduktpris, sammen med Petter Planke
1992 NTNFs ærespris


== Verv ==
1977–1982 Komiteen for teknisk fysikk og elektronikk, NTNF
1985–1991 NTNFs programråd for miljøteknikk
1980–1982 Styremedlem i Elektronikkindustriens forskningsutvalg og programvareforum
1983–1989 Elektronikkindustriens testsenter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tore Planke i Norsk biografisk leksikon
Fobos-programmet

Fobos-programmet bestod av to romsonder (Fobos 1 og Fobos 2) som ble sendt opp av Sovjetunionen. Fobos-programmet hadde som oppgave å studere planeten Mars og dens måner Phobos og Deimos.
Fobos 1 ble skutt opp 7. juli 1988 mens Fobos 2 ble skutt opp 12. juli samme år.
Fobos 1 gikk tapt 2. september 1988 på grunn av en programmeringsfeil som gjorde at romsonden vendte solfangerne vekk fra solen, noe som medførte at batteriene gikk tomme.
Fobos 2 nådde frem til Mars og samlet inn data om planeten og dens måne Phobos. Rett før den siste delen av oppdraget, da romsonden skulle fly i en høyde av 50 m over overflaten og sette ned to landingsfartøy, en mobil enhet (kjent som "frosk") og en stasjonær plattform, mistet man kontakt med romsonden. 27. mars 1989 ble Fobos-programmet avsluttet siden man ikke lengre kunne få kontakt med Fobos 2.


== Eksterne lenker ==
Tidligere Mars-sonder, av Øyvind Guldbrandsen Smånytt om Romfart, nummer 5, 1999
Arne Juland

Arne Johansen Juland (født 17. august 1877 på Juland i Lom, død 27. januar 1957) var en norsk lærer og stortingspolitiker for Arbeiderpartiet og senere for Nasjonal Samling.
Han var sønn av gårdbruker Johan Johansen Juland (1847–1923) og Eldri Hansdotter (1836–1925). Han ble uteksaminert fra Elverum lærerhøgskole i 1900 og arbeidet siden i henholdsvis Lom, Vågå, Elverum, Stange (fra 1908 til 1923) og Vang (fra 1923 til 1936). Han var deretter deltidslærer ved Hamar lærerhøgskole i perioden 1923 til 1936, og siden skoledirektør for Hamar bispedømme fra 1936 til januar 1944.
Juland var medlem av Stange kommunestyre fra 1910 til 1923, hvor han i sistnevnte år fungerte som kommunens ordfører. Han fungerte også som kommunerevisor og som formann i skolestyret i Stange. Juland ble valgt inn på Stortinget ved valget i 1918 fra Søndre Hedemarken valgkrets og var medlem av Landbrukskomiteen for én periode. Han fungerte deretter som ordfører ved Vang i perioden fra 1928 til 1931. Juland var også medlem av fylkesskolestyret i Hedmark fra 1924 til 1936, hvor han var formann i de siste seks år.
Han var formann av Sør-Hedmark krinsparti i Arbeiderpartiet fra 1912 til 1920, og formann av Vang herredsparti for samme parti i perioden 1926 til 1928. Fra 1920 til 1923 var han varastyremedlem hos NSB. Under okkupasjonen av Norge ble Juland medlem av Nasjonal Samling, og som en del av det norske landssvikoppgjøret ble han i 1947 dømt til seks måneder betinget fengsel.Juland døde i 1957, 79 år gammel.


== Stortingskomiteer ==
Landbrukskomiteen 1919–1921


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arne Juland hos Norsk senter for forskningsdata
Mars Observer

Mars Observer var et romfartøy som ble sendt opp 25. september 1992 av NASA. Det hadde som oppgave å studere klimaet og geologien på planeten Mars.
NASA mistet kontakten med romfartøyet 21. august 1993, tre dager før den skulle gå inn i bane rundt Mars.


== Referanser ==
De Breuckbreen

De Breuckbreen er en isbre som ligger i den sentrale delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag sju kilometer lang og ligger i den vestlige delen av Brattnipene. Den strømmer i sørøstlig retning parallelt med Goossensbreen lenger øst.Breen er kartlagt og navngitt av Norsk Polarinstitutt. Den er oppkalt etter den belgiske glasiologen William De Breuck som deltok på rekognoseringsflygninger i området under den belgiske antarktisekspedisjonen i 1960.


== Referanser ==
Langenberg (Rothaargebirge)

Langenberg er et fjell ved grensen mellom de tyske delstatene Nordrhein-Westfalen og Hessen. Fjellets topp befinner seg 843.2 meter over havet, og er den høyeste i fjellkjeden Rothaargebirge. Den er også det høyeste punkt i Nordrhein-Westfalen såvel som det høyeste i det nordlige Tyskland, utenfor fjellområdet Harz.
Øivind Strøm

Øivind Aage Strøm (født 27. august 1922 i Oslo, død 20. desember 1991 samme sted) var en norsk pressemann.
Han gikk reallinjen ved Ris skole og Wangs handelsskole. Han var redaksjonssekretær i Ringerikes Blad, og fungerte i redaktørstillingen fra Kaare Filseth ble skutt under unntakstilstanden på Hønefoss i 1944 og frem til mars 1945. Strøm ble deretter redaksjonssekretær i Smaalenenes Amtstidende.I 1956 flyttet han til Levanger, hvor han først ble ansvarlig redaktør og forretningsfører i Levanger-Avisa. I 1959 etablerte han et Levanger-kontor for Adresseavisen, som han så ble bestyrer og journalist for. Han påtok seg dessuten vervene som formann i Levanger Høyre 1964–1965 samt sekretær og forretningsfører i Levanger og omegns avdeling av NAF.I 1968 flyttet han tilbake til Oslo, hvor han ble journalist ved nattdesken i Aftenposten. Fra 1970 til han avgikk med pensjon i 1989, var han siderevisor for morgenutgaven, og således et bindeledd mellom trykkeriet og redaksjonen.Øivind Strøm var bror av skuespillerinnen Eva Strøm Aastorp.


== Referanser ==
Leif Bjorholt Burull

Leif Bjorholt Burull (født 29. november 1895 i Langesund, død 18. november 1971) var en norsk politiker som representerte Høyre. Han representerte Kjøpstedene i Hedmark og Oppland fylker på Stortinget fra 1945 til 1949.
På lokalpolitisk plan satt han i bystyret i Hamar i periodene 1934–1937, 1937–1945 og 1945–1947. Han var formann i Hamar høyreforening fra 1938 til 1946.
Han var jurist, og var utdannet cand.jur. i 1920. Fra 1921 til 1923 var han dommerfullmektig, og fra 1923 til 1927 sakførerfullmektig, før han drev egen sakførerforretning fram til 1971.  Han hadde  mange verv og styreverv; han satt bl.a. i styreformann for Hamar Sparebank fra 1955 til 1971 og for Hamar Stiftstidende fra 1950 til 1969. 


== Eksterne lenker ==
(no) Leif Bjorholt Burull hos Stortinget 
(no) Leif Bjorholt Burull hos Norsk senter for forskningsdata
Nueva Ocotepeque

Nueva Ocotepeque er en by i sørvest Honduras. Den er administrativ hovedstad for departementet Ocotepeque, og også en kommune med navnet Ocotepeque. Sentrale Nueva Ocotepeque hadde 8 297 innbyggere ved folketellingen i 2001, med totalt 15 884 innbyggere i hele kommunen.


== Referanser ==
Meie

En mei eller meie (fra norrønt meiðr) er én av to parallelle lister som utgjør den delen av en kjelke, slede, spark eller lignende som er beregnet på å gli mot et underlag av is eller snø. Framenden er oppsvinget for å lette framkommeligheten.  Meier på en spark er som regel laget av metall, ofte stål, mens de på sleder og kjelker kan være laget av tre, med metallbeslag.


== Funksjon ==
Meienes funksjon er å gi et kraftig trykk på en liten kontaktflate slik at noe av isen eller snøen smelter og danner en tynn flytende vannhinne som kraftig minsker friksjonen mot underlaget. Dermed glir meiene lett.


== Annen betydning ==
Meier er også betegnelsen på den delen av en gyngestol, gyngehest eller vogge som har kontakt med underlaget.


== Se også ==
Meieskyer
Norsk rutebilhistorie


== Eksterne lenker ==
Meie i Søk etter Meie i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
Finn Øen

Finn Øen (født 12. april 1902 i Vik i Sogn, død 6. april 1979 i Bergen) var en norsk rederidirektør og politiker (V).
Han var sønn av lensmann og stortingsmann Anfin Øen og hustru Kari Røysum. Han hadde studentereksamen fra 1920 og juridisk embedseksamen fra 1925. Han var konstituert lensmann i Vik mens faren satt på Stortinget 1925–1926, dommerfullmektig ved Hardanger sorenskriverembede 1926–1928, sekretær i Justisdepartementet 1928–1934 samt administrerende direktør i Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap 1934–1972.Øen var medlem av Bergen bystyre og formannskap 1946–1951, deretter innvalgt på Stortinget fra Bergen 1950–1953, og satt i Stortingets samferdselskomité. Han ble i 1949 nominert til Stortinget mot sin vilje, og ble fritatt etter valgloven for en ny periode i 1953.Ellers var Øen medlem av sentralstyret i Norsk Arbeidsgiverforening 1937–1951, styreformann i Bergens Sparebank 1963–1972 og ordfører i representantskapene i Forenede Liv, Vesta, Investa og DPC og viseordfører i Norcem.Øen var kommandør av St. Olavs Orden fra 1975.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Finn Øen hos Stortinget 
(no) Finn Øen hos Norsk senter for forskningsdata
Merlespiker

En merlespiker er et verktøy som brukes ved spleising av trosser. Den er konisk for å kunne stikkes inn mellom og dele kordelene. Ved spleising av wire brukes en merlespiker i stål og som har hulkil i spissen. Mindre merlespikre for finere arbeider kalles også prel eller pren/merlpren/merlepren eller spleishorn og har gjerne håndtak i tre. Merlespiker i stål kan også bli brukt til å åpne sjakler med øye.
Ved arbeid med merlespiker gjelder de samme sikkerhetsanbefalingene som ved bruk av andre spisse vertøy som for eksempel kniv; før alltid merlespikeren i distal retning, altså fra deg selv.


== Kilder ==
Hin, Floris (1984). Knoper og spleis i farger. Oslo: Dreyer. ISBN 8209102117. 
Pawson, Des (1998). Knop og stikk. [Oslo]: Teknologisk forl. ISBN 8251205387. 
Eide, Sigurd (1971). Ståltau i skogbruket. Oslo: Landbruksforl.
Honning (film)

Honning (tyrkisk: Bal) er en tyrkisk film fra 2010 regissert av Semih Kaplanoğlu. Det er den siste i filmen i hans såkalte Yusuf-trilogi etter Egg (2007) og Melk (2008).Filmen hadde premiere 16. februar 2010, under filmfestivalen i Berlin - hvor den vant Gullbjørnen.


== Handling ==
I en avsidesliggende og lite utviklet region i nærheten av Svartehavet, vandrer en liten seks år gammel gutt gjennom en skog. Gutten er på leting etter sin forvunnede far. Faren hans var en birøkter, hvis bier plutselig har forsvunnet uventet - noe som truer hele hans levebrød.
Men en bisarr ulykke har tatt livet av faren hans. Det er lite dialog eller musikk i løpet av filmen. De tre hovedpersonene (Yusuf og foreldrene hans) er alle ganske fåmælte. Men lydsporet blir i stedet fylt opp med lydene fra skogen, eller de forskjellige skapningene som holder til der.


== Rolleliste ==
Erdal Beşikçioğlu som Yakup.
Tülin Özen som Zehra.
Alev Uçarer.
Bora Altaş som Yusuf.
Ayşe Altay.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Honning på Internet Movie Database 
(sv) Honning i Svensk Filmdatabas 
(da) Honning i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Honning på Allociné 
(nl) Honning på MovieMeter 
(en) Honning på AllMovie 
(en) Honning på Turner Classic Movies 
(en) Honning på Rotten Tomatoes 
(en) Honning på Metacritic
Deutsche Nationalbibliothek

Deutsche Nationalbibliothek (DNB) er Tysklands nasjonalbibliotek. Det har ansvar for å samle og permanent arkivere alle tyske og tyskspråklige publikasjoner fra 1913 og senere, utenlandske publikasjoner om Tyskland, oversettelser av tyske verker og verker av tyskspråklige emigranter publisert mellom 1933 og 1945, samt å gjøre disse tilgjengelige for almenheten.


== Historikk ==
Allerede i 1848 var der planer om et tysk nasjonalbibliotek. Planene ble skrinlagt, men de bøker som allerede fantes ble forvart i Germanisches Nationalmuseum i Nürnberg. I 1912 kom Kongeriket Sachsen og den tyske bokhandlerforeningen overens om å etablere et tysk nasjonalbibliotek med sete i Leipzig. Den 1. januar 1913 begynte man å systematisk samle inn alle publikasjoner på tysk, herunder bøker fra Sveits og Østerrike.


== Se også ==
Gemeinsame Normdatei (GND)


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Deutsche Nationalbibliothek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Barnacken

Barnacken er et 446,4 meter høyt fjell i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Fjellet er det høyeste i Teutoburger Wald i Kreis Lippe, og befinner seg i nærheten av fjellkjeden Eggegebirge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barnacken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Velmerstot

Velmerstot er det nordligste og høyeste fjellet i fjellkjeden Eggegebirge i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Den omfatter blant annet fjelltoppen Preußische Velmerstot (464 moh.), som ligger i Steinheim-Sandebeck, i Kreis Höxter såvel som fjelltoppen Lippische Velmerstot (441,4 moh.), som ligger i Kreis Lippe. Fjellet er en del av Naturpark Teutoburger Wald / Eggegebirge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Velmerstot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karl Rixecker

Karl Rixecker (født 18. november 1906 i Merchweiler, død 22. september 1959 i Wetzlar) var en tysk offiser som deltok i angrepet på Norge. Han var Stabsobersteuermann og sjef på minesveiperen R23 som deltok i angrepet på Norge. Han ble for innsatsen belønnet med Jernkorset.
Han ble forfremmet til Kapitänleutnant 1. april 1944.


== Litteratur ==
Fellgiebel, Walther-Peer. Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas, 2000. ISBN 3-7909-0284-5.
Range, Clemens (1974). Die Ritterkreuzträger der Kriegsmarine. Stuttgart, Germany: Motorbuch Verlag. ISBN 3-87943-355-0.


== Eksterne lenker ==
Karl Rixecker @ Deusche Marinesoldaten
Bengt Solheim-Olsen

Bengt Solheim-Olsen (født 18. mai 1968 i Florø) er en norsk politiker (H). Han har vært medlem av Flora bystyre siden 2007 og var ordfører fra 2011 til 2015. I perioden 2007–2011 ledet han kultur- og oppvekstutvalget i bystyret. Solheim-Olsen ble valgt til ordfører gjennom et samarbeid mellom Høyre og Venstre.Før han ble ordfører, drev han skobutikken Sko Olsen AS i Florø, som har vært i familiens eie siden 1897.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bengt Solheim-Olsen». Høyre. Arkivert fra originalen 10. juni 2015. 
Ordførarar i Flora - Allkunne, levande leksikon
Sancho II av Portugal

Sancho II av Portugal (født 8. september 1207 i Coimbra i Portugal, død 4. januar 1248 i Toledo i Castilla) var den fjerde kongen av Portugal. Han etterfulgte sin far, Afonso II som eldste sønn den 26. mars 1223 og styrte fram til 4. desember 1247 da han ble etterfulgt av sin bror, Alfonso III.


== Liv og virke ==
Hans far Alfonso II hadde hatt et dårlig forhold til den katolske kirke da han forsøkte å begrense kirkens makt. Selv forsøkte Sacho i hvertfall i noen grad å forbedre dette. En traktat med ti artikler ble inngått mellom paven og kongen, men kongen la seg lite i selen for å oppfylle den. Han kom raskt i konflikt med kirken, særlig med biskopene av Lisboa og Porto, som fant størr hos pave Gregor IX. I 1238 ble også Sancho II ekskommunisert, noe også hans far var blitt.
Etter 124 giftet Sancho seg med sin slektning den leonesiske adelige Mécia Lópes de Haro. Mécia var datter av adelsmannen Lope Díaz II de Haro og Urraca Alfonso av León;  Urraca var et uekte barn av Alfons IX av León. Men ettersom ekteskapet ble inngått uten pavelig dispens fra slektskapsbåndshinderet, ble det i 1245 eller 1246 tvangsoppløst av kirken. Man ønsket ikke at kongen skulle få noen ektefødte barn. Men uansett så fikk paret ingen barn.Sancho II var mer opptatt av å gjenerobre den sørlige delen av Portugal fra maurerne. Han erobret flere byer i Algarve og Alentejo og sikret portugisisk styre i landsdelen. Hen hans styre vakte misnøye. Han var mindre kompetent hva gjaldt viktige administrative spørsmål, og mindre interessert i dem enn i sine felttog. Dermed vokste indre spenninger. Adelen ble misfornøyd med kongen, og begynte å konspirere mot ham. Middelklassen lå på sin side i mange konflikter med presteskapet, uten at kongen intervenerte.


=== Siste strid med kirken ===
Etter en tid klaget erkebiskopen av Porto på kongen overfor paven. Pave Innocens IV utstedte da en bulle, «Inter alia desiderabilia», som fordømte kongen for grove overtredelser, og erklærte ham i Grandi non immerito til  «udugelig hersker (rex inutilis)». Paven krevde at portugiserne valgte seg en ny konge.


=== Fratreden og landflyktighet ===
Sanch dro i eksil til Castilla den 4. desember 1247, og døde der en måned senere. Adelen valgte Sanchos bror Afonso av Bologne til landets neste konge. Afonso abdiserte med en gang fra sine franske besittelser og dro til Portugal.
Han hadde tilnavnet o Piedoso, «den fromme», og o Piedoso, «den kappekledde». Han skal ofte ha ikledt seg munkedrakt av fransiskansk type.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fernandes, Hermenegildo (2006): D. Sancho II. Tragédia. Circulo de Leitores, Lisboa, ISBN 972-42-3727-3.


== Eksterne lenker ==
(en) Sancho II of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Portugal, Kings» hos Medieval Lands. Foundation for Medieval Genealogy.
«Castile & Leon Nobility (1)» hos Medieval Lands. Foundation for Medieval Genealogy
Morten Andreas Hagen

Til artikkel om golfspilleren Morten HagenMorten Andreas Hagen (født 1. juni 1970) er en norsk lokalpolitiker for Høyre. Han var ordfører i Vågsøy kommune i Sogn og Fjordane fra 2011 til 2015.Morten Andreas Hagen er politibetjent av yrke. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Morten Andreas Hagen hos Stortinget 
(no) Morten Andreas Hagen hos Norsk senter for forskningsdata
Noralv Distad

Noralv Distad (født 21. juni 1957) er en norsk politiker for Høyre. Han var ordfører i Aurland kommune i Sogn og Fjordane fra 2011 til 2019. Distad er også medlem av fylkesutvalget og Høyres gruppeleder i fylkestinget. Han var Høyres fylkesordførerkandidat ved fylkestingsvalget i 2011.Distad var daglig leder av Aurland og Lærdal Reiselivslag før han ble ordfører i Aurland.


== Referanser ==
Karl Vidar Førde

Karl Vidar Førde (født 3. august 1972) er en norsk politiker for Senterpartiet. Han var ordfører i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane fra 2011 til 2015.


== Referanser ==
Amorphophallus

Amorphophallus er en slekt i myrkonglefamilien med omkring 170 arter som hører hjemme i tropiske og subtropiske områder. 
Arten Amorphophallus titanum har noen av verdens største blomster.


== Arter (utvalg) ==
Amorphophallus mossambicensis
Amorphophallus titanum


== Eksterne lenker ==
(en) Amorphophallus i Encyclopedia of Life 
(en) Amorphophallus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amorphophallus hos ITIS 
(en) Amorphophallus hos NCBI 
(en) Amorphophallus hos The International Plant Names Index 
(en) Amorphophallus hos Tropicos 
(en) Kategori:Amorphophallus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Amorphophallus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amorphophallus – detaljert informasjon på Wikispecies
Brunsvigia

Brunsvigia er en planteslekt i underfamilien Amaryllidoideae i løkfamilien. Den omfatter omkring 20 arter som hører hjemme i det sørlige Afrika.
Plantene blomstrer vanligvis tidlig på høsten. Deres blomster er purpurfarget, rosa eller røde.


== Arter ==

Brunsvigia appendiculata
Brunsvigia bosmaniae
Brunsvigia comptonii
Brunsvigia grandiflora
Brunsvigia gregaria
Brunsvigia herrei
Brunsvigia josephinae
Brunsvigia litoralis
Brunsvigia marginata
Brunsvigia natalensis
Brunsvigia orientalis
Brunsvigia pulchra
Brunsvigia radula
Brunsvigia radulosa
Brunsvigia striata
Brunsvigia undulata


== Eksterne lenker ==
(en) Brunsvigia i Encyclopedia of Life 
(en) Brunsvigia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brunsvigia hos NCBI 
(en) Brunsvigia hos The International Plant Names Index 
(en) Brunsvigia hos Tropicos 
(en) Kategori:Brunsvigia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brunsvigia – detaljert informasjon på Wikispecies
Svømming under Panamerikanske leker 1967

Svømming under Panamerikanske leker 1967. Svømming var med som en av flere sporter i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 6. august 1967. Det var 12 individuelle øvelser for kvinner og menn, samt tre stafetter for menn og to for kvinner. USA ble beste nasjon, de vant 24 gullmedaljer foran Canada med tre.


== Medaljer ==


=== Resultater ===


==== Menn ====


==== Damer ====


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1963