jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rysops scintilla

Rysops scintilla er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn ca. 32 millimeter) blåvinge med en forholdsvis lang, tynn stjert på hver bakvinge. Hannens overside er skinnende blå bortsett fra en liten, rund, svart flekk ved bakvingens bakhjørne. Undersiden er lysbrun med hvite tegninger, to små, svarte ringer ved forkanten av bakvingen og en liten øyeflekk ved bakhjørnet.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Rysops Eliot, 1973 – bare én art
Rysops scintilla (Mabille, 1877)


== Eksterne lenker ==
(en) Rysops scintilla i Encyclopedia of Life 
(en) Rysops scintilla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rysops scintilla hos NCBI 
(en) Kategori:Rysops scintilla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rysops scintilla – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Rysops in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Rysops
Jostein Solberg

Jostein Solberg (født 1. februar 1949) er en tidligere norsk tjenestemann og politiker (KrF).
Han har eksamen fra lærerhøyskole og Statens forvaltningshøgskole, og var lærer 1972–1973, menighetsarbeider 1974–1975, yrkesrettleder i arbeidsmarkedsetaten i Nord-Trøndelag 1975–1984, kontorsjef ved fylkesarbeidskontoret 1985–1991, underdirektør ved fylkestrygdekontoret 1991–1993, rektor ved Bakketun folkehøgskole 1993–1998, fylkesarbeidssjef i Nord-Trøndelag 1998–2006 og fylkesdirektør i NAV 2006–2011. Han hadde permisjon for å være assisterende arbeidsdirektør i 2002 og prosjektmedarbeider i NAV Interim 2005–2006.Solberg var medlem av Kristelig Folkepartis sentralstyre 1993–1995 og 1997–1999 samt statssekretær i Arbeids- og administrasjonsdepartementet 1999–2000, og har også vært medlem av Steinkjer kommunestyre og formannskap. Han har dessuten vært styreleder i Normisjon Trøndelag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jostein Solberg hos Stortinget 
(no) Jostein Solberg hos Norsk senter for forskningsdata
N’ Krestjan kvart

n' Krestjan kvart var en norsk humor stripetegneserie, tegnet av Atle Steinsfjord. Serien ble utgitt i Skib O' Hoi fra blad nr 3 i 1945 til blad nr 43-44 i 1946. Det ble tilsammen utgitt 53 striper av serien (Skib O'Hoi ble utgitt som dobbeltnummer gjennom året 1946).
Serien om n' Krestjan kvart var en føljetong og ble aldri helt avsluttet før serien ble lagt ned. Humoren i serien spiller på de absurde situasjonene n' Krestjan kvart opplever, både til havs og til lands.
Marlene van Niekerk

Marlene van Niekerk (født 10. november 1954) er en sørafrikansk forfatter og akademiker. Hun er best kjent for romanen Triomf som hun fikk Noma-prisen for. Hennes grafiske og kontroversielle beskrivelse av en fattig afrikanderfamilie i Johannesburg brakte henne i rampelyset i post-apartheidsamfunnet som strevde med å finne seg selv etter alle forandringene som hadde skjedd i landet.


== Biografi ==
Marlene van Niekerk ble født på farmen Tygerhoek nær Caledon i Western Cape. Hun gikk på skole i Riviersonderend og Stellenbosch, hvor hun gikk ut fra Hoërskool Bloemhof. 
Hun studerte språk og filosofi ved Stellenbosch University og tok en mastergrad med avhandlingen Die aard en belang van die literêre vormgewing in Also sprach Zarathustra i 1978.
Ved universitetet skrev hun tre skuespill for amatørteater. I 1979 flyttet hun til Tyskland for å gå i regilære på teatre i Stuttgart og Mainz. Fra 1980 til 1985 fortsatte hun studiene i filosofi i Nederland og tok en doktorgrad med avhandling om verkene til Claude Lévi-Strauss og Paul Ricoeur: Taal en mythe: een structuralistische en een hermeneutische benadering.
Tilbake i Sør-Afrika foreleste hun i filosofi ved University of Zululand og senere ved Unisa. Etter dette foreleste hun i  afrikaans og nederlandsk ved University of the Witwatersrand.
Marlene van Niekerk er nå professor ved avdelingen for afrikaans og nederlandsk ved Stellenbosch University.


== Bibliografi ==
Sprokkelster (dikt), 1977
Groenstaar (dikt), 1983
Die vrou wat haar verkyker vergeet het (noveller)
Triomf (roman), 1994
Agaat (roman), 2004
Memorandum: 'n Verhaal met Prente (roman), 2006, med malerier av Adriaan van Zyl


== Priser ==
Agaat oversatt av Michiel Heyns vant Sol Plaatje Prize for Translation i 2007.
Triomf vant Noma-prisen i 1995.
Sprokkelster vant Ingrid Jonker Prize i 1978.


== Referanser ==
Phlyaria cyara

Phlyaria cyara er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 28 millimeter) blåvinge med korte stjerter på bakvingen. Hannens forvinger er blåfiolette på oversiden, bakvingene er kremgule med brunsvart rot og ytterkanter. Undersiden er hvit med svarte flekker langs vingenes kanter og noe gult ved roten av bakvingen.


=== Larvene ===
Larvene lever på busker og trær i slekten Albizia (mimosafamilien).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika, fra Guinea i vest til Kenya i øst og Angola i sør.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Phlyaria Karsch, 1895  – bare én art
Phlyaria cyara (Hewitson, 1876)


== Eksterne lenker ==
(en) Phlyaria cyara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phlyaria cyara hos NCBI 
(en) Kategori:Phlyaria cyara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phlyaria cyara – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Brower, Andrew V. Z. 2007. Phlyaria in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Phlyaria
Zintha hintza

Zintha hintza er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familien glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
En liten blåvinge (vingespenn ca. 25 millimeter) med svært korte stjerter på bakvingene. Hunnes overside er brun med hvite flekker og spredte, blå skjell ved roten av vingene. Hannens overside er lysblå med vage, hvite flekker. Undersiden er hvit med brunlige ytterkanter og litt uregelmessige, brune flekker.


== Levevis ==
Arten lever på savannen, der larvene utvikler seg på bladene av busker i slekten Ziziphus (trollheggfamilien), der de lever sammen med maur. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Afrika: Sør-Afrika, Namibia, Botswana og Zimbabwe. Den er også utbredt i Øst-Afrika nord til Etiopia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Zintha – bare én art
Zintha hintza (Trimen, 1864)


== Eksterne lenker ==
(en) Zintha hintza i Encyclopedia of Life 
(en) Zintha hintza i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zintha hintza hos NCBI 
(en) Kategori:Zintha hintza – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zintha hintza – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Brower, Andrew V. Z. 2007. Zintha in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Zintha
Pseudozizeeria maha

Pseudozizeeria maha er en dagsommerfugl som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
En liten blåvinge (vingespenn ca. 25 millimeter) uten stjerter på bakvingene. Hannens overside er blå med smalt svarte ytterkanter. Hunnen er ensfarget brun. Undersiden er grå med svarte flekker.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i slekten Oxalis (gaukesyrefamilien).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Asia, fra Iran i vest til Japan i øst, mot sør til det sørlige India, Vietnam og Laos.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble før regnet til slekten Zizeeria.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Pseudozizeeria Beuret, 1955  – bare én art
Pseudozizeeria maha (Kollar, 1844)


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudozizeeria maha i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudozizeeria maha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudozizeeria maha hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudozizeeria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudozizeeria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Pseudozizeeria in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Pseudozizeeria
Kitia Touré

Kitia Touré (født i 1956, død 18. desember 2012) var en ivoriansk filmskaper, forfatter og film-, multimedia- og internettviter. Han har gitt ut en rekke filmer og flere bøker. I 1996 fikk han Noma-prisen for boken Destins paralleles og han har vunnet flere priser for filmproduksjonene sine.
Touré har en PhD i moderne litteratur fra Sorbonne i Paris og post.dok-arbeider med film og teater fra samme universitet. Han underviser nå om økonomien rundt kino, multimedia og internett på universitetsnivå i Elfenbenskysten.
I 1996 fikk han Noma-prisen for boken Destins paralleles og samme år fikk han også hederstittelen «Boursier» fra det franske boksenteret. I Elfenbenskysten har han hatt flere verv innen fjernsyn og kino.


== Utgivelser ==


=== Filmer ===
Comédie exotique, (1985), Vant kritikerprisen ved den internasjonale filmfestivalen i Tunisia og kritikerprisen på Vues d'Afrique i Canada.
Maman je veux vivre (1987), Filmserie som vant UNICEF-prisen for barn ved den panafrikanske fimfestivalen i Ouagadougou i Burkina Faso
Les dix commandements de l'enfant (1988)
L'or d'azito (1990)
Ca n'arrive pas qu'aux autres (1991)
Les gestes ou la vie (199#), Vant Promacoprisen for kamp mot aids og en pris fo filmkvalitet ved FESPACO samt juryens spesialpris ved Festival du Film Scientifique de Paris-Tour Eiffel i 1993.
Nantes, archéologie de la mémoire (1994), Vant pris på den internasjonale filmfestivalen i Amiens i 1994.
Kongoli (1996)
Den'ko, Affaires d'Enfant (2000)
Cette négrillonne, sept millions (2001), TV-serie i femten deler basert på roman av TouréHan har også skrevet serien "La geste de Ségou samt en rekke animasjonsfilmer.


=== Bøker ===
L'arbre et le fruit (1979)
Chez tantie (1984)
Le corbillard (1987), Hatier-pris for beste novelle på fransk.
Maman, je veux vivre (1989), vant pris for å reise spørsmålet om barnehelse i Afrika
Destins paralleles (1995), vant Noma-prisen


== Eksterne lenker ==
(fr) Biografi på africultures.com
(fr) Biografi på lesfrancophonies.com
(en) Kitia Touré på Internet Movie Database
The Silicone Veil

The Silicone Veil er et musikkalbum med artisten Susanne Sundfør utgitt i 2012 av EMI Music Norway. The Silicone Veil er Sundførs tredje studioalbum.


== Sporliste ==
«Diamonds» (5:03)
«White Foxes» (4:16)
«Rome» (6:44)
«Can You Feel the Thunder» (4:57)
«Meditations in an Emergency» (2:30)
«Among Us» (4:24)
«The Silicone Veil» (5:02)
«When» (4:06)
«Stop (Don't Push the Button)» (4:14)
«Your Prelude» (3:16)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Silicone Veil på Discogs 
(en) The Silicone Veil på MusicBrainz
Mildt sagt

Mildt sagt er et musikkalbum med Gabrielle Leithaug. Albumet kom ut 2. mars 2012. Albumet er utgitt via selskapet Universal Music og er utgitt på CD, Vinyl og digitalt. Albumet er produsert av Lars K. Hustoft.


== Sporliste ==
«Glemt meg»
«Bordet»
«Løkken»
«Alt du gjorde»
«Eg flyr»
«Høster»
«Mildt sagt»
«Inn i deg»
«Ring meg»
«Ingenting»
Andrea Stramaccioni

Andrea Stramaccioni (født 9. januar 1976 i Roma, Italia) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den qatarske klubben Al-Gharafa SC. 
Han har tidligere trent juniorlaget til både AS Roma og Inter. Han tok steget opp til internasjonalt nivå da Ranieri fikk sparken som Inter-trener 26. mars 2012 etter dårlige resultatet både i den hjemlige serien og ute i Europa.
Stramaccioni hadde en seiersprosent på 62 prosent i løpet av tiden som trener for juniorlaget til Inter.
Han fikk sparken som Inter-trener etter en dårlig første-sesong og ble erstattet av Walter Mazzari etter 2012/13-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrea Stramaccioni – Transfermarkt 
(en) Andrea Stramaccioni – Transfermarkt (manager) 
(en) Andrea Stramaccioni – WorldFootball.net
Johan Solheim

Johan Solheim (født 1. oktober 1942) er en tidligere norsk skolemann og politiker (Ap).
Han har examen artium fra Orkdal landsgymnas fra 1963, og er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Trondheim. Solheim var lærer og rådgiver i Steinkjer kommune 1963–1964 og 1970–1983, ekspeditør i SAS 1966–1970, konsulent for skoledirektøren 1983–1987, kultursjef i Steinkjer kommune 1987–1990, skolesjef/oppvekstsjef i Steinkjer kommune 1990–1994 og assisterende fylkesrådmann/fylkesutdanningssjef i Nord-Trøndelag 1994–2004.
Solheim var medlem av Steinkjer kommunestyre og formannskap 1976–1987, statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet 1987–1989 og medlem av Nord-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg 1992–1995. Han har vært leder i både Steinkjer Arbeiderparti og Nord-Trøndelag Arbeiderparti, og var medlem av Norges Banks representantskap i 12 år.


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Solheim hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Johan Solheim». Steinkjerleksikonet.
Djibril Samb

Djibril Samb er en senegalesisk professor i filosofi. Hans spesialfelt er Platons dialoger og antikkens Hellas. Han skriver også om senegalesisk kultur og vant i 1999 Noma-prisen for L'interpretation des reves dans la region Senegambienne. 
Samb er Commandeur de l'Ordre du mérite og Lauréat ved Det franske akademi.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Sambs tale ved tildelingen av Noma-prisen
(fransk) Intervju med Samb
Saarlands landdag

Saarlands landdag (tysk: Landtag des Saarlandes) er delstatsparlamentet i den tyske delstaten Saarland. Landdagen hadde sitt første møte i oktober 1947 og består av 51 folkevalgte representanter.


== Historie ==
Etter den første verdenskrigen ble Saarområdet (etter elven Saar) utskilt fra Det tyske riket. Mellom 1920 og 1935 var det Landesrat som var den folkevalgte forsamling i området og dermed landdagens forgjenger. Under nasjonalsosialismen fantes ingen folkevalgt forsamling i Saarland. 
Etter det tyske nederlaget i den andre verdenskrigen ble Saarland en autonom republikk, som var del av Frankrikes økonomi. En forfatningskommisjon ble innsatt 23. mai 1947 og den 5. oktober 1947 ble det valgt en forfatningsgivende forsamling. Da delstatsforfatningen var vedtatt tok den forfatningsgivende forsamlingen rollen som den første landdagen i Saarland.


== Valg ==


=== Landdagens sammensetning etter 1947 ===
__________


=== Delstatsvalget 2012 ===
Valget til den 15. Landdagen fant sted 25. mars 2012. Regjeringskoalisjonen som var etablert i 2009, basert på en Jamaica-koalisjon ble brutt og etterfulgt av forhandlinger om en storkoalisjon mellom CDU og SPD. Da også disse forhandlingene strandet ble landdagen oppløst og det ble utlyst nyvalg. Valget ble avholdt 26. januar 2012 og vunnet av CDU med 35,2 % av stemmene.


== Se også ==
Landdag (historisk)
Liste over presidentene for Saarlands landdag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Landtag des Saarlandes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sexologi (tidsskrift)

Sexologi var et sexologisk tidsskrift som ble startet i 2003, og ble gitt ut to ganger årlig. Det eies og driftes av Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS).  
Dette fagtidsskrift ble etablert av det første studentkullet som tok eksamen i sexologi ved Universitetet i Agder (UiA) i 2003. Den første redaktøren var Bernt Barstad. Siden da har tidsskriftet hatt flere redaksjoner og redaktører: Margrete Wiede Aasland, Peter Zachariassen, Stine Kühle-Hansen og Svein Øverland.
Sexologi kom først ut som en papirutgave, men fra 2009 har bladet kommet ut online. Det har to seksjoner, både en temadel og en medlemsdel. Sexologi inneholder fagartikler, intervjuer, bokomtaler, nyheter innen forskning og annet relevant for det sexologiske fagmiljøet i Norge. Sexologi kunne leses på nettsiden til Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS). Siste utgave kom i 2013 og nettsiden med tidsskriftet er nå arkivert.


== Eksterne lenker ==
Om tidsskriftet Sexologi på NFKS' nettsider
Shiguai

Shiguai (kinesisk: 石拐区; pinyin: Shíguǎi Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Baotou i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 619 km² og teller ca. 60.000 innbyggere.
Yuanbaoshan

Yuanbaoshan (kinesisk: 元宝山区; pinyin: Yuánbǎoshān Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 887 km² og teller 290.000 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
www.xzqh.org
Arxan

Arxan (kinesisk: 阿尔山市; pinyin: Ā'ěrshān Shì) er et byfylke nordvest i Hinggan i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det ligger ved elven Tao'er He. 
Jernbanestrekningen Baicheng-Arxan (Bai-A tielu) fører gjennom stedet.
Arealet er på 7.409 km² og befolkningen på ca 50.000 innbyggere (2004).


== Administrative enheter ==
Arxan består av tre subdistrikter og tre storkommuner:

Subdistriktet Linhai 林海街道
Subdistriktet Xincheng 新城街道
Subdistriktet Wenquan 温泉街道Storkommunen Tianchi 天池镇
Storkommunen Bailang 白狼镇
Storkommunen Wuchagou 五岔沟镇


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Arxan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Saihan

Saihan (kinesisk: 赛罕区, pinyin: Sàihǎn Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Hohhot i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 1 013 km² og teller ca. 360 000 innbyggere.
Narve Læret

Narve Læret (født 10. mars 1966) fra Horten er en norsk kampsportutøver er verdensmester i Tameshiwari (knusing). Han er den nordmannen med flest rekorder i Guinness rekordbok per 2012 (14 stk).Læret begynte med kampsport i 1984, og har vært innom flere stilarter.I 2008 ble han verdensmester og vant tittelen «Best of the Best world breaking champion» i Tyrkia da han blant annet knuste 700 steinblokker på 29 sekunder. Samme år tok han sort belte i Kyokushin Karate (fra gult belte gikk han opp til en tilpasset svartbeltegradering).Læret er lisensiert Mixed martial arts- og Shootfighting-dommer, og var hoveddommer i den norske TV-serien Norges beste fighter i 2012. Han har også vært på flere andre TV-programmer, som Senkveld, Liga, Guinness-TV, Sportsmagasinet, God morgen, Norge! og Norske Talenter. Sammen med Arild «Hulk» Haugen var han i 2012 med å vinne i programmet Hvem kan slå Aamodt og Kjus?.


== Referanser ==
Electric Feet

Electric Feet er et musikkalbum med Bertine Zetlitz, utgitt den 16. mars 2012. På albumet samarbeidet hun med blant andre William «Nasty Kutt» Wiik Larsen, Fred Ball, Tommy Tee, Souldrop, Samsaya og Martin Sjølie. 


== Sporliste ==
«One In a Million»
«Electric Feet» med Samsaya
«Pop Pop Pop»
«Get Me Out of Bed»
«Bittersweet Embrace»
«Stuck in Reverse»
«Starlight»
«Pretend to Dance»
«Wrap Me 'Round Your Finger»
«Wrong»
«For All That is Lost»


== Eksterne lenker ==
(en) Electric Feet på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Electric Feet på MusicBrainz
Kokeplate (album)

Kokeplate er et musikkalbum med Visvas, utgitt i 1974.


== Sporliste ==
«Visvasvise»
«Våknevise»
«Fremmedordvise»
«Den nye guten i gata»
«Gutt og jentevise»
«Tannpussevise»
«Tristevise»
«Undulaten Fjæra von Buskenstjærts frihetsvise»
«Barn i blokk»
«Trafikkvise»
«Spisevise»
«Badetimen»
«Reklamevise»
«Erta berta sukkererta»
«Søppel og skrot»
«Kveldsvise»
«Den store avslutningssongen»


== Eksterne lenker ==
(en) Kokeplate (album) på Discogs
Bob Donaldson

Robert Donaldson (født 27. august 1868, død 28. april 1947) var en skotsk fotballspiller, som spilte som spiss.
Donaldson spilte for Airdrieonians og Blackburn Rovers, før har gikk til Newton Heath, nå kjent som Manchester United, i 1892. Han scoret 66 mål på 147 kamper for klubben. Det første målet, scoret mot Blackburn Rovers 3. september 1898, var også klubbens første seriemål noensinne.


== Referanser ==
Riv ned gjerdene

Riv ned gjerdene er et musikkalbum med Lars Klevstrand og Guttorm Guttormsens kvartett, utgitt i 1976.


== Sporliste ==
«Kveld»
«Johan Kristoffer Fjell»
«Her i byen, på vår kant»
«Rivalen»
«Vinternatt»
«Arbeidsgjeng»
«Hilsen Nilsen»
«He is Dead»
«Víctor Jara»
«Riv ned gjerdene»
«Kva så?»


== Medvirkende ==
Lars Klevstrand – sang, låtskriver, arrangement, gitar, produsent
Tore Bjørgum – oversettelser
Carl Morten Iversen – bass
Espen Rud – trommer, perkusjon
Egil Kapstad – piano på spor 2
Lars Jansson – piano
Guttorm Guttormsen – saksofoner, klarinett, fløyte, arrangement, produsent, låtskriver
Ingar Helgesen – ingeniør
Bruno Oldani – kunst, fotografi
Rudolf Nilsen – låtskriver
Arnljot Eggen – låtskriver
Hans Børli – låtskriver
Torstein Bugge Høverstad – låtskriver
Hoagy Carmichael – låtskriver
Otto Nielsen – låtskriver
Lillebjørn Nilsen – låtskriver
Daniel Viglietti – låtskriver


== Eksterne lenker ==
(en) Riv ned gjerdene! på Discogs 
(en) Riv ned gjerdene! på Spotify
Blenheim (New Zealand)

Blenheim (maorisk: Waiharakeke) er en by på New Zealand. Den er den største byen og administrasjonssenter i regionen  Marlborough på Sørøya. Området rundt Blenheim er sentrale i New Zealands vinindustri. 
Blenheim har fått navnet sitt etter slaget ved Blenheim i 1704 hvor John Churchill, 1. hertug av Marlborough beseiret en kombinert fransk-bayersk styrke.
Blenheim opplevde et kort gullrush i løpet av 1860-årene. Men gullrushet varte ikke og den viktigste næringen ble sauehold.
Den lokale flyplassen er Woodbourne lufthavn som er en innenriksflyplass med flyvninger til Wellington, Christchurch og Auckland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blenheim, New Zealand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Akaroa

Akaroa er en by på New Zealand. Den ligger på Bankshalvøya i Canterbury-regionen på Sørøya og ligger rundt 84 kilometer fra storbyen Christchurch.
Akaroa er et populært sommerferiested og har rundt 6000 innbyggere i sommersesongen.

I 1838 kjøpte den franske kapteinen Jean François L'Anglois land i området og dro tilbake til Frankrike for å oppmuntre til fransk immigrasjon. Da de første franske nybyggerne ankom Bankshalvøya hadde britene allerede gjort krav på landområdet. De franske nybyggerne slo seg likevel ned og har lagt igjen spor i stedsnavn og gatenavn i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akaroa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Queanbeyan

Queanbeyan er en by i delstaten New South Wales i Australia. Ved folketellingen i 2006 hadde byen cirka 34 000 innbyggere. Queanbeyan ligger rundt 15 kilometer øst for Australias hovedstad Canberra. Navnet Queanbeyan er fra aboriginenes ord for «klart vann».


== Kjente personer fra Queanbeyan ==
Mark Webber – Formel 1-fører
George Lazenby – skuespiller
Suzanne Balogh – olympisk leirduemester


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Queanbeyan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons