jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cihai

Cihai (tradisjonell kinesisk: 辭海, forenklet kinesisk: 辞海, «ordhav») er en omfattende ordbok for kinesiske skrifttegn og flerstavelsesbegreper innen kinesisk.
Det ble kompilert første gang i 1936 av Shu Xincheng (舒新城) og utgitt av forlaget Zhonghua shuju i Shanghai. På halv-ensyklopedisk manér behandler det de forskjelligste vitensområder: Naturvitenskaper, filosofi, historie og meget annet.
Cihai er det mest populære og innen mange felter mest normative leksikon i Kina, og et av de viktigste moderne hjelpemidler innen den vestlige sinologi.
Verket er blitt revidert en rekke ganger. Dens siste utgave (aktuelt pr 2010) utkom i 2002 på forlaget Shanghai cishu chubanshe og ordner ordene i alfabetisk rekkefølge i henhold til pinyinromaniseringen av ordene. Det er første gang at Cihai er blitt organisert på denne måten.


== Bibliografisk informasjon ==
Cihai, Shanghai cishu chubanshe, Shanghai 2002, ISBN 7-5326-0839-5
Alberto Pellegrino

Alberto Pellegrino (født 20. mai 1930 i Tunis, død 9. mars 1996 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Pellegrino ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1956 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Giorgio Anglesio, Franco Bertinetti, Giuseppe Delfino,  Edoardo Mangiarotti og  Carlo Pavesi.
Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han sin andre olympiske gullmedalje i fekting. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Giuseppe Delfino, Fiorenzo Marini, Carlo Pavesi, Edoardo Mangiarotti og Gianluigi Saccaro.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i fekting, kårde lag  Italia
1960  Roma -  Gull i fekting, kårde lag  Italia
1960  Roma -  Sølv i fekting, florett lag  Italia
1964  Tokyo -  Sølv i fekting, kårde lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Pellegrino – Olympics.com 
(en) Alberto Pellegrino – Olympic.org 
(en) Alberto Pellegrino – Olympedia 
(en) Alberto Pellegrino – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alberto Pellegrino – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Alberto Pellegrino – Italias olympiske komité
Giorgio Anglesio

Giorgio Anglesio (født 13. april 1922 i Torino, død 24. juli 2007 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Anglesio ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1956 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Alberto Pellegrino, Franco Bertinetti, Giuseppe Delfino,  Edoardo Mangiarotti og  Carlo Pavesi.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i fekting, kårde lag  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giorgio Anglesio – Olympics.com 
(en) Giorgio Anglesio – Olympic.org 
(en) Giorgio Anglesio – Olympedia 
(en) Giorgio Anglesio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giorgio Anglesio – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Giorgio Anglesio – Italias olympiske komité
Det samiske flagget

Det samiske flagget representerer samene og Sápmi, og har de samiske fargene og en sirkel som symboliserer solen (rødt) og månen (blått). Det gule og grønne skal forestille naturen og dyrene i samisk kultur.
Flagget skal ha blitt til under inspirasjon av runebommen og diktet «Paiven parneh» («Beaivvi bártnit») av sørsamen Anders Fjellner (1795–1876). Flagget ble formgitt av den samiske kunstneren Astrid Båhl fra Skibotn i Troms og offisielt godkjent i 1986, på den 13. nordiske samekonferansen i Åre i Sverige. Flagget er basert på et sameflagg som allerede var i bruk siden 1977 på landsbasis (lansert av Synnøve Persen) og lokalt i Karasjok siden 1962 (Marit Stueng).Flagget ble i 2003 i Norge offisielt anerkjent gjennom endringer i Sameloven og Lov om flagging på kommunenes offentlige bygninger. Stortinget bemyndiget samtidig Sametinget til å vedta forskrifter for bruk av flagget, noe Sametinget gjorde 27. mai 2004. Flagget har offisiell status, men det er ikke et nasjonalflagg og flagging med det samiske flagget i Norge må ikke føre til at det reises tvil om hvilket flagg som folkerettslig og statsrettslig representerer kongeriket Norge.


== Samiske flaggdager ==
I 1993 fastsatte Den 15. samekonferansen syv samiske flaggdager. Senere er flere dager lagt til.

6. februar: Samenes nasjonaldag. Den er til minne om det første samiske landsmøtet i Trondheim 1917. Dagen ble første gang feiret i 1993.
2. mars: Sametinget i Finland ble åpnet (1996).
25. mars: Marimesse. Maria bebudelsesdag. En tradisjonell samisk merkedag.
24. juni: Midtsommer. Sankthansdagen.
9. august: FNs internasjonale urfolksdag.
15. august: Dagen da sameflagget ble godkjent
18. august: Samerådet ble stiftet (1956).
26. august: Sametinget i Sverige ble opprettet (1993).
9. oktober: Sametinget i Norge ble åpnet (1989).
9. november: Sameparlamentet i Finland ble opprettet (1973).
15. november: Isak Sabas fødselsdag (født 1875 i Nesseby). Han har skrevet teksten til den samiske nasjonalsangen «Sámi soga lávlla».
29. november: Elsa Laula Renbergs fødselsdag (født 1877 i Storsele i Västerbottens län). Initiativtaker til Samemøtet i 1917 m.m.


== Referanser ==
Voyageur Spirit

FPSO «Voyageur Spirit», tidligere «Sevan Voyageur», er et sylinderformet FPSO (Floating Production, Storage and Offloading) rigg, tidligere eid av Sevan Marine, nå eid av Teekay Petrojarl.
Overdelen ble bygget i 2007-2008 på Yantai Raffels i Kina, og underdelen på Keppel Verolme i Nederland. Riggen er 66 meter lang, og er 60 meter i diameter ved vannlinjen. Dekkarealet er på 3 200 kvadratmeter, og boligkapasiteten er på 54 personer. Produksjonskapasiteten er på 10 000 – 200 000 tønner, og lagringskapasiteten er 300 000 tønner. Tømmekapasiteten er 3 600 kubikkmeter pr. time. Hun har ingen maskinell kraft for framdrift eller manøvrering.
«Voyageur Spirit» operererte på Shelley-feltet i den sentrale britiske sektor i Nordsjøen, med produksjon og lagring av hydrokarbon. Hun ble satt i drift i august 2009, og ett år senere samme måned ble hun tauet til Arendal havn i Tromøysund ved Eydehavn for ombygging hos Nymo for over 100 mill. NOK. Der lå hun inntil 30. september 2012, hvor hun så ble slepet ut til Huntington-feltet på britisk sektor i Nordsjøen.


== Referanser ==
‎
Gianluigi Saccaro

Gianluigi Saccaro (født 29. desember 1938 i Milano, død 17. februar 2021) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Saccaro ble olympisk mester i fekting under OL 1960 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde. De andre på laget var Giuseppe Delfino, Alberto Pellegrino, Carlo Pavesi, Edoardo Mangiarotti og Fiorenzo Marini.


== OL-medaljer ==
1960  Roma -  Gull i fekting, kårde lag  Italia
1964  Tokyo -  Sølv i fekting, kårde lag  Italia
1968  Mexico by -  Bronse i fekting, kårde lag  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gianluigi Saccaro – Olympics.com 
(en) Gianluigi Saccaro – Olympic.org 
(en) Gianluigi Saccaro – Olympedia 
(en) Gianluigi Saccaro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gianluigi Saccaro – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Gianluigi Saccaro – Italias olympiske komité
Royal Observer Corps

Royal Observer Corps (ROC) var en sivilforsvarsorganisasjon som eksisterte i Storbritannia mellom 1925 og 1995, da ROC ble nedlagt grunnet avslutningen av den kalde krigen og teknologiske fremskritt knyttet til strategisk og taktisk varsling av luftangrep. Bakgrunnen for opprettelsen av ROC var tysk bombing av London under første verdenskrig og observatørene i korpset besto hovedsakelig av sivile, de ble trenet av en lite gruppe profesjonelle fulltids offiserer med bakgrunn fra RAF.
Royal Observer Corps hadde en viktig rolle under andre verdenskrig hvor de inngikk som en del av Dowdingsystemet, Storbritannias varsling og kontrollsystem for luftforsvar. Ved utbruddet av krigen var det 30 000 observatører og 1 000 observasjonsposter. I Slaget om Storbritannia i 1940 hadde ROC en sentral funksjon, dels fordi radarsystemene ikke var så nøyaktige og dels fordi de ikke fanget opp fly som fløy lavt. De tidlige radarsystemene i Chain Home kunne heller ikke følge fly inn over land, noe det finmaskede nettet med observatører forsøkte å avhjelpe.  


== Distinksjoner ==

		
		
		
		

		


== Eksterne lenker ==
ROCs historie, fra nettstedet til Royal Observer Corps Association Arkivert 2. oktober 2009 hos Wayback Machine.
Gore Vidal

Eugene Luther Gore Vidal (født 3. oktober 1925, død 31. juli 2012) var en amerikansk forfatter, dramatiker, essayist, manusforfatter og politisk aktivist. Han tilhørte det tyvende århundrets mest prominente intellektuelle.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født Eugene Luther Vidal jr. i  West Point (New York). Han er eneste barn av Eugene Luther Vidal (1895–1969), som var offiser, idrettsmann og pilot som hadde en romanse med Amelia Earhart, og Nina S. Gore, en skuespiller som var datter av den demokratiske senatoren Thomas Gore som representerte Oklahoma. Hans foreldre skilte seg i 1935. Nina Gore giftet senere på nytt med Hugh D. Auchincloss, som også var Jacqueline Kennedy Onassis' senere stefar. Hans mor hadde også ifølge Vidal «a long off-and-on affair» med skuespiller Clark Gable.  Vidal vokste opp i Washington, DC og etter å ha tatt eksamen ved Phillips Exeter Academy vervet han seg til hæren og tjenestegjorde på Aleutene under andre verdenskrig. Vidal tok navnet Gore som en hyldest til sin morfar Thomas Gore.


=== Karriere ===
Han utga sin første roman, Williwaw, 1946. I 1948 kom hans roman The City and the Pillar som ble kontroversiell for sin skildring av homoseksualitet. På 1950-tallet begynte han å arbeide som manusforfatter og bidro blant annet med manus til filmene Ben-Hur og Suddenly, Last Summer (begge 1959). Han skrev også to kjente Broadwaystykker, The Best Man og Visit to a Small Planet. 
Senere skrev han også manus til den kontroversielle filmen Caligula (1979 (etter uenigheter med regissøren Tinto Brass forsøkte Vidal få fjernet sitt navn fra filmen)) og en rekke filmer har blitt basert på hans bøker, blant annet den like kontroversielle Myra Breckinridge (1970). I de senere år tok hans filmkarriere en annen retning, nemlig som skuespiller. Han medvirket i filmer som Bob Roberts, Gattaca og Igby Goes Down.
Vidal interesserte seg alltid for politikk. Han stilte opp i politiske valg som demokrat. I de senere år var han sterkt kritisk til George W. Bush og USAs utenrikspolitikk som han anså å være imperialistisk. Dette skrev han om blant annet i bøker og essaysamlinger som Evig krig for evig fred og Dreaming War: Blood for Oil and the Cheney-Bush junta. Han skrev også flere romaner om amerikansk historie.
Vidal var en kort tid forlovet med skuespilleren Joanne Woodward før hun giftet med Paul Newman. I 1950 møtte han sin livspartner, Howard Austen, som døde i 2003. I lange perioder bodde han vekselvis i California og Ravello i Italia. I 2003 solgte han huset i Italia.


== Bibliografi ==
In a yellow wood på norsk Livet er mitt eget, 1947)
The City and the Pillar (1948)
Washington, D.C. (1967)
Lincoln (1984)
Empire (1987)
Hollywood (1990)
Palimpsest (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gore Vidal på Internet Movie Database 
(sv) Gore Vidal i Svensk Filmdatabas 
(da) Gore Vidal på Filmdatabasen 
(da) Gore Vidal på Scope 
(fr) Gore Vidal på Allociné 
(en) Gore Vidal på AllMovie 
(en) Gore Vidal hos The Movie Database 
(en) Gore Vidal hos Internet Broadway Database 
(en) Gore Vidal hos Behind The Voice Actors
Giuseppe Beghetto

Giuseppe Beghetto (født 8. oktober 1939 i Tombolo) italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.
Beghetto ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1960 i Roma. Sammen med Sergio Bianchetto vant han 2000 meter tandem foran Jürgen Simon / Lothar Stäber fra Tyskland og Vladimir Leonov / Boris Vassiljev fra Sovjetunionen.
Beghetto har blitt verdensmester i banesykling tre ganger, 1965, 1966 og 1968.


== OL-medaljer ==
1960  Roma -  Gull i tandem  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giuseppe Beghetto – Olympedia 
(en) Giuseppe Beghetto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Giuseppe Beghetto – Italias olympiske komité 
(en) Giuseppe Beghetto – ProCyclingStats 
(en) Giuseppe Beghetto – Cycling Archives 
(en) Giuseppe Beghetto – CycleBase 
(en) Giuseppe Beghetto – TheSports.org
Kongevalget i 1534

Kongevalget i 1534 er betegnelsen på valget av Christian III som konge av Danmark og Norge. Valget fant sted den 4. juli 1534 og ble en skjebnesvanger begivenhet for landene.
Christians protestantiske innstilling betød, at det var vanskelig å samle flertall for ham i riksrådet. De fleste adelsmenn og naturligvis bispene, så heller en katolsk konge på tronen, og foretrakk derfor Christians halvbror hertug Hans.
Kongevalget foregikk i kirken i byen Rye på Jylland og den jyske adelen valgte prins Christian, sønn av kong Frederik I og hertug av Slesvig og Holsten, som konge. Dette førte til grevefeiden og senere også til gjennomføringen av reformasjonen i Danmark og Norge.
Møtet fant sted i Sankt Sørens kirke i Gammel Rye etter initiativ av blant andre rikshovmester Mogens Gøye og til stede var åtte jyske medlemmer av riksrådet og fire jyske biskoper. Flere andre adelsmenn hadde også møtt opp, men de måtte vente på utsiden av kirken.
Christian aksepterte valget og ble senere hyllet på et møte i Horsens den 18. august. Her erklærte han at han ville underskrive en håndfestning og at denne skulle inneholde en nyordning av kirken; dvs. gjennomføring av reformasjonen.
Fra Norges side ble valget sett på nærmest som et kupp ettersom landet ble avskaffet som eget rike og ansett som en dansk landsdel, noe som i realiteten innebar at Norge kort tid etter ble et lydrike.


== Eksterne lenker ==
Christian 3  – SNL
Christian 3 1503-1559 – Danmarkshistorien
Danske konger – Chr.III
Perseo Miranda

Perseo Miranda (født 15. april 1965 i Genova, Italia) er en Heavy metal – Hard rock sanger, låtskriver og skribent .


== Diskografi ==
Perseo Miranda – Perseo Miranda and his theatre (1980–1981)
Perseo Miranda – I sayd I look away! (1981)
Perseo Miranda – Light and darkness (2006)
Perseo Miranda – Evolution of the spirit (2007)
Perseo Miranda – Parallel dimensions (2008)
Perseo Miranda - Praise my Day (2009, Erga Editions)
Perseo Miranda – A silence that screams, in a broken dreams(2010, Erga Editions)
Perseo Miranda - A silence that screams (2010, Erga Editions)
Perseo Miranda – Firmament (2011)
Perseo Miranda – Theatre Metal - The Armed Poet (2012)
Perseo Miranda – Theatre Metal (2012)


== Publikasjoner ==
Manuale di astrologia (2001)
Gli astri dicono (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Perseo Miranda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Perseo Miranda på Encyclopaedia Metallum 
(en) Perseo Miranda på Encyclopaedia Metallum 
Perseo Miranda official page
Perseo Miranda Myspace page
Sergio Bianchetto

Sergio Bianchetto (født 16. februar 1939) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.
Beghetto ble olympisk mester i sykling i Sommer-OL 1960 i Roma. Sammen med Giuseppe Beghetto vant han 2000 meter tandem foran Jürgen Simon / Lothar Stäber fra Tyskland og Vladimir Leonov / Boris Vassiljev fra Sovjetunionen.Fire år senere, i Sommer-OL 1964 i Tokyo, vant han sin andre olympiske gullmedalje i banesykling. Sammen med Angelo Damiano vant han 2000 meter tandem.


== OL-medaljer ==
1960  Roma -  Gull i sykling, tandem  Italia
1964  Tokyo -  Gull i sykling, tandem  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Sergio Bianchetto – Olympedia 
(en) Sergio Bianchetto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Sergio Bianchetto – Italias olympiske komité 
(en) Sergio Bianchetto – Cycling Archives 
(en) Sergio Bianchetto – CycleBase
I barndommens dage

«I barndommens dage» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Alf Prøysen samlet den inn til visespalten sin i «Magasinet for alle» årgang 1954-1955, og den er også tatt med i samlingen «De gamle visene med Alf Prøysen», utgitt på Forlaget For Alle i 1972. Også Eli Støre Erichsen har den med i «Oldemors visebok» fra 1976, under tittelen «En eldgammel sang». Hun forteller at i hennes familie ble den benyttet som godnattsang.


== Teksten ==
Sante Gaiardoni

Sante Gaiardoni (født 29. juni 1939 i Villafranca di Verona) italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.
Gaiardoni ble olympisk mester i sykling to ganger under Sommer-OL 1960 i Roma. Han vant både sprinten og  1000 meter tempo.
Gaiardoni ble verdensmester i banesykling 1963 i sprint.


== OL-medaljer ==
1960  Roma -  Gull i sykling, sprint  Italia
1960  Roma -  Gull i sykling, 1000 m tempo  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Sante Gaiardoni – Olympedia 
(en) Sante Gaiardoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Sante Gaiardoni – Italias olympiske komité 
(en) Sante Gaiardoni – Cycling Archives 
(en) Sante Gaiardoni – CycleBase
Øens fagre rose

«Øens fagre rose» er et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i bladet «Magasinet for alle», årgang 1954-1955. Skillingsvisen er av ukjent opprinnelse, men den skal ifølge skillingstrykket synges til melodien «Sørg ikke søte pike slå sorgen av ditt sinn». Visen er også tatt med i «De gamle visene med Alf Prøysen», utgitt på Forlaget For Alle i 1972.


== Teksten ==
Vartegn

Et vartegn er et typisk kjennetegn; et byggverk, et monument eller en figur, som er et iøynefallende eller typisk kjennemerke for et bestemt sted. Ordet kommer fra plattysk warteken, og på moderne tysk Wahrzeichen.


== Eksempler på vartegn ==
Det mest kjente vartegn i Paris er Eiffeltårnet, mens Indias mest markante vartegn utvilsomt er Taj Mahal. 


== Referanser ==


== Se også ==
Landemerke
Thomas Frischknecht

Thomas Frischknecht (født 17. februar 1970 i Feldbach, Sveits) er en sveitsisk terrengsyklist og sykkelcross-rytter med en lang karriere som syklist. Han vant sitt første verdensmesterskap i 1996 og det siste i 2005.
Frischknecht ble innlemmet i The Mountain Bike Hall of Fame i 1999.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Thomas Frischknecht – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thomas Frischknecht – Olympedia 
(en) Thomas Frischknecht – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Frischknecht – ProCyclingStats 
(en) Thomas Frischknecht – Cycling Archives 
(en) Thomas Frischknecht – CycleBase
Pia Sundstedt

Pia Ann-Katrine Sundstedt  (født 2. mai 1975 i Karleby) er en finsk profesjonell terrengsyklist, landeveissyklist og langrennsløper. Hun har vunnet Birkebeinerrittet seks ganger. 


== Meritter ==
 Finsk mester i rundbane Maraton (2006, 2007). Finsk mester i rundbane olympisk format (2007).
 Finsk mester i landeveisritt (1997, 2001, 2005, 2011)
 Finsk mester i temporitt (1997, 2011)
Europamester i Maraton (2012)
Sammenlagtvinner verdenscupen i maraton (2006,2007,2008)
 Vinner av Birkebeinerrittet (2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pia Sundstedt – Olympedia 
(en) Pia Sundstedt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pia Sundstedt – FIS (langrenn) 
(en) Pia Sundstedt – ProCyclingStats 
(en) Pia Sundstedt – Cycling Archives
Roland (greve)

Roland, opprinnelig Hruotland, Hruodland (italiensk: Orlando, født ca. 736, død 15. august 778) var markgreve av Bretagne på 700-tallet. Han er helten og hovedpersonen i Rolandskvadet (fransk: La Chanson de Roland), et gammelfransk heltedikt fra 1100-tallet og det eldste bevarte betydelige verk i fransk litteratur.


== Liv og legende ==


=== Skriftlig kilde ===
Det er for den historiske skikkelse Hruotland/Roland for ettertiden bare blitt bevart ett eneste dokument som kan sies å gå forut for de legendariske utbroderinger. Det dreier seg om Vita Karoli Magni av Einhard. Her er den følgende passasje:

Adjubat in hoc facto Vascones et levitas armorum et loci, in quo res gerebatur, situs. Contra Francos et armorum gravitas et loci iniquitas per omnia Vasconibus reddidit impares. In quo proelio Eghartus, regiae mensae praepositus, Anshelmus, comes palatii, et "Rotlandus" britannici littoris (limitis) praefectus, cum aliis pluribus interficiuntur.Norsk: «Det kom til baskernes hjelp den lett bevæpning og slagfeltets beskaffenhet. Frankerne hadde ulempen at deres våpen var tunge og at de befant seg stedlig ugunstig overfor baskerne. I dette trefningen ble drept Eghart, kongens bailiff, palatialgreven Anselm, og Rodland (Roland), hærføreren for det  brettanniske grenseområde.»


=== Overleveringer, utbroderinger ===
Han var hærfører under Karl den store og ble drept i et bakholdsangrep i Roncevaux i Pyreneene i 778. Ifølge legenden var det de muslimske maurere som tok livet an ham, men i virkeligheten var det baskerne, og de var kristne. Blant det baskiske fjellfolket i området oppstod det den legende at man stormfulle netter kan høre hans horn olifant gjalle;dette skal den døende Roland ha blåst i for å tilkalle Karl dens stores hovedhær til å komme ham til unnsetning. 
Einhard, som var Karl den stores biograf, kaller ham Hruolandus Brittannici limitis praefectus oftest oversatt med Roland, herre over bretonske markene», en adelsmann som styrte grensetraktene ved vestkysten ved munningen av Loire.Den historiske Roland ble i middelalderen forbilde for helten i Rolandskvadet, som har inspirert til mange senere sagn og litterære verker. Han er helten i folkevisa Roland og Magnus kongen. Her høre man om Rolands magiske sverd Durendal, og om hans trofaste våpendrager Holger Danske. Rolandskvadet gav støtet til en rekke utbroderinger, og til de senmiddelanderske episke diktene Den forelskede Roland av Matteo Maria Boiardo og Den rasende Roland av Ludovico Ariosto.


== Rolandstatuer ==
Rolandstatuer er reist i en rekke byer i Tyskland og andre sentraleuropeiske land som tegn på byenes frihet og rettslige selvstendighet. Den største av dem er Rolandstatuen i Bremen. Rolands sverd fikk navnet Durendal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok

Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok er et leksikon fra 1995 over forfattere og komponister som har skrevet tekster og melodier i Norsk Salmebok og Norsk Koralbok. Leiksikonet er utarbeidet av Anne Kristin Aasmundtveit. Forlagsredaktør Åge Håvik og salmedikter Svein Ellingsen har medvirket i arbeidet med leksikonet, som har 866 oppslagsord.


== Inndeling ==
Systematiseringen av bidragsyterne er knyttet til tidsepoke og geografi, og i oversikten over hver periode nevnes kort om generelle kirkehistoriske strømninger, generelle litterære og musikalske strømninger og noe om periodens salmediktning.

Ca. 33 e. Kr – ca 700-tallet
Ca. 700 – 1400-tallet
1500-tallet
1600-tallet
1700-tallet
1800-tallet
1900-tallet
Alfabetisk register
Antonio Bailetti

Antonio Bailetti (født 29. september 1937) er en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.
Bailetti ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1960 i Roma. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen på 100 km landeveissykling foran Tyskland og Sovjetunionen. De andre på laget var Ottavio Cogliati, Giacomo Fornoni og Livio Trapè.
Bailetti har vunnet to etapper i Giro d'Italia (1962 og 63) og to i Tour de France (1962 og 63).


== OL-medaljer ==
1960  Roma -  Gull i sykling, 100 km landevei lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Antonio Bailetti – Olympics.com 
(en) Antonio Bailetti – Olympedia 
(en) Antonio Bailetti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Antonio Bailetti – Italias olympiske komité 
(en) Antonio Bailetti – ProCyclingStats 
(en) Antonio Bailetti – Cycling Archives 
(en) Antonio Bailetti – CycleBase 
(en) Antonio Bailetti – TheSports.org