jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Countryfest 5

Countryfest 5 er det femte albumet i plateserien Countryfest, amerikanske countryslagere oversatt til norsk. I tillegg til de nummererte utgavene, ga plateselskapet Talent også ut albumet Vill Vest - Countryfest i 1975. På Countryfest 5 er sanginnslagene presentert av Lillian Askeland, Helge Borglund, kjent fra plateserien Frem fra Glemselen, Ottar Johansen, Carl Hjalmby og Harry Williams. Platen besto av 10 gamle slagere oversatt til norsk, inkludert to nye spor skrevet av Ottar Johansen. Platen ble utgitt våren 1980, og lå 5 uker på VG-lista med 10# som beste plassering. Potpurriet på denne platen er viet til 125-årsjubileet for jernbanen i Norge. Lillian Askeland hadde stor slager med sangen «Skilsmisse» fra dette albumet.


== Sporliste ==
«Skilsmisse» («D-I-V-O-R-C-E») (B. Braddock/C. Putman/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Reisefeber» («Ramblin' Fever») (M. Haggard/A. Sigvaldsen/O. Johansen), sang: Ottar Johansen
«Hvor er du som forstår meg i kveld» («(Now and Then There's) A Fool Such as I») (B. Trader/A. Sigvaldsen), sang: Harry Williams & Friends
«I natt vil jeg drømme» («Your Old Cold Sholder») (R. Leigh/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Hvileløs tramp» («King of the Road») (R. Miller/Pirre P), sang: Vidar Lønn Arnesen
«Fanden» (O. Johansen/A. Sigvaldsen), sang: Ottar Johansen
«Drammen» («Jackson») (Wheler/Rogers/Carl Hjalmby), sang: Carl Hjalmby
«Sheriffen» («The Ballad of High Noon») (Tiomkin/Washington/Simensen), sang: Helge Borglund
«Kvinnehud» («Womanhood») (B. Braddock/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Luxury Girl» (Ottar Johansen), sang: Ottar Johansen
«Countryfestpotpurri»: «Bergensbanen»/«Sørlandsbanen»/«Nattog til Bergen»/«Venter på et tog»/«NSB»/«Godstogblues»/«Dovregubbens hall»/«Til Oslo»/«Y'all Come», sang: Alle


== Andre medvirkende ==
Produsent: Arve Sigvaldsen
Tekniker: Asbjørn Krogtoft
Innspilt i Talent Studio, Oslo
Arrangementer, gitar: Ottar Johansen
Gitar: Rune Lindqvist
Gitar, steelgitar: Gard «Dutte» Christensen
Klaviatur: Ole Petter Berger
Bass: Erik Østerås
Trommer: Allan Graves
Munnspill: Sigmund Groven
Foto: Arve Ringen


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Talent Produksjon TLS 3060
1991 MC Crema/Talent TCC 2005
2007 mp3 Talent A/S
Jim Parsons

James Joseph «Jim» Parsons (født 24. mars 1973) er en amerikansk skuespiller. Han er kjent for sin rolle som Sheldon Cooper i komiserien The Big Bang Theory.
Parsons fullførte sin koreografutdannelse i 1999.
Han har også spilt mindre roller i filmene Garden State med Zach Braff og Natalie Portman og The Big Year med Owen Wilson, Jack Black og Steve Martin.
Parsons vant en Golden Globe for beste rolle i en komiserie i 2011, og har vunnet fire Emmy for beste mannlige hovedrolle i en komedie (2010, 2011, 2013 og 2014), alle for sin innsats i The Big Bang Theory.
Parsons er bosatt i Los Angeles. Under et intervju med avisa The New York Times i mai 2012 stod Parsons fram som homofil og sa at han hadde vært i et forhold med en mann i ti år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Parsons på Internet Movie Database 
(sv) Jim Parsons i Svensk Filmdatabas 
(da) Jim Parsons på Filmdatabasen 
(da) Jim Parsons på Scope 
(fr) Jim Parsons på Allociné 
(en) Jim Parsons på AllMovie 
(en) Jim Parsons hos Turner Classic Movies 
(en) Jim Parsons hos Rotten Tomatoes 
(en) Jim Parsons hos The Movie Database 
(en) Jim Parsons hos Internet Broadway Database
Cougnou

Cougnou er en form av brød. Det bakes tradisjonelt omkring jul i det nordlige Frankrike og sørlige Belgia. Dette brød er en brioche hvis form skal ligne på Jesusbarnet svøpt i lendeklær. Som variant finns det med sjokolade og med søtsaker innbakt i seg.
Det finnes forskjellige regionale navn for bakverket: 

Coquille i Flandern og Tournai, der man også bruker navnet fisquemalles.
Cougnole eller cugnoli i Hainaut i Belgia (Cognolle lokalt i Mons)
Cougnou i vallonsktalende provinser og Brussel
Jesus i nordre Hainaut (Lessines)
Quéniole eller cuniole i Hainaut og fransk Cambrésis
Quénieu i Champagne,
Volaeren eller folarts i Flandern (Dunkerque).


== Eksterne lenker ==
(en) Cougnou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Croque monsieur

Croque monsieur, også kalt parisertoast, er et varmt smørbrød med skinke og ost (oftest emmentaler eller gruyère) som stekes eller grilles. I blant dyppes brødet i pisket egg først. Det finnes varianter der smørbrødet dekkes av mornay- eller béchamelsaus. Hvis man legger et stekt egg over kalles retten croque madame.
Croque monsieur har sin opprinnelse i Frankrike som hurtigmat på kaféer og barer. Opprinnelsen til navnet er usikker, men kommer fra det franske verbet croquer («mumse»). Croque er også et fransk ord for «å steke». Navnet ble første gang skrevet på en parisisk kafémeny i 1910.


== Referanser ==
Countryfest 6

Countryfest 6 er det sjette albumet i plateserien Countryfest. Foruten den nummererte serien, ga også plateselskapet Talent ut platen Vill Vest - Countryfest i 1975. På den sjette platen synger Lillian Askeland, Ottar Johansen, Ørnulf Holthe, Lars Børke og Vidar Lønn-Arnesen. Orkesteret heter «The Country Team». På platen finner vi det populære sporet «Bli hos meg til dagen gryr», der Lillian Askeland og Ottar Johansen får latterkrampe på slutten. Plateselskapet ga det imidlertid ut på platen slik det ble, og har blitt en kuriositet. Videre var det Ørnulf Holthe som fikk mest oppmerksomhet for sine sanginnslag på platen. Slageren «Jernbaneslusk» ble mye spilt på radio. Countryfest 6 kom ut like før jul i 1980, og var den første platen i serien uten «Potpurriet».


== Sporliste ==
«Bli hos meg til dagen gryr» («Help Me Make It Through The Night») (K. Kristoffersen/A. Finne), sang: Lillian Askeland & Ottar Johansen
«Jernbaneslusk» («Railroad Bum») (Balthrop/H. Rotmo), sang: Ørnulf Holthe
«Du kan synge, syng en sang» («I'm The Singer, You're The Song» (T. Tucker/J. Goldstein/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Memphis, Tennessee» (C. Berry/A. Sigvaldsen), sang: Ottar Johansen
«Feiging på stripa» («Coward of the County») (R. Bowling/B. E. Wheeler/L. Børke), sang: Lars Børke
«Hvite skjell» («Pearly Shells») (L. Lober/W. Edwards/Vidar Lønn-Arnesen), sang: Vidar Lønn-Arnesen
«Etterstad» («Streets of Baltimore») (Glaser/Howard/T. Mosnes), sang: Ørnulf Holthe
«Sånn er du, sånn er jeg» («River Road») (S. Tyson/G. Jørstad), sang: Lillian Askeland
«Morgenregnet» («Early Morning Rain») (G .Lightfloor/P. Kruse), sang: Ottar Johansen
«Min ønskebrønn» («The Bargain Store») (D. Parton/G. Jørstad), sang: Lillian Askeland
«Gambleren» («The Gambler») (D. Schliz/L. Børke), sang: Lars Børke
«Hvor er du nå» («Who's Sorry Now?») (Snyder/Kalmar/Ruby/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Livets harde spill» («Yonder Comes a Sucker») (J. Reeves/V. Lønn-Arnesen), sang: Vidar Lønn-Arnesen
«Et falmet foto» («I Recall a Gypsy Woman») (A. Reynolds/B. McDill/A. Sigvaldsen), sang: Ørnulf Holthe


== Andre medvirkende ==
Klaviatur, arrangement: Ole Petter Berger
Akk.gitar, kor, arrangement: Ottar Johansen
El.gitar: Pete Knutsen
Steelgitar: Gard «Dutte» Christensen
Akk.gitar: Nipe Nyrén
Munnspill: Sigmund Groven
Bass: Terje Methi
Trommer: Thor Andreassen
Kor: Iselin Alme, Kari Gjærum, Jan Thoresen
Produsent: Arve Sigvaldsen
Teknikere: Petter Hox, Jan Egil Thoreby
Innspilt i Talent Studio, oktober 1980
Foto: Arve Ringen
LAyout: BM Design A/S


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Talent Produksjon TLS 4042
2007 mp3 Talent A/S
Aligot

Aligot er en matrett som tradisjonelt tilbakeføres til regionen Auvergne i Frankrike, gjerne til Aubrac i Massif Central. Den er også populær ved julemarkedet i Toulouse, som ligger et par hundre kilometer fra Aubrac-regionen. Ordet aligot stammer fra latin aliquot, som betyr «noe» (som i «noe å spise»).
Aligot lages av potetmos og smeltet ost (gjerne «tomme fraîche aligot» fra Aubrac), ofte smakssatt med hvitløk og muskat. 
Opprinnelig ble retten laget av munker til pilegrimer på vei til Santiago de Compostela men da brukte man brød i stedet for potet. Da retten ble introdusert i Frankrike ble brødet byttet ut med potet ettersom det gav anretningen en mer behagelig konsistens.
Howard Cooke

Howard Felix Hanlan Cooke (født 13. november 1915, død 11. juli 2014 i Kingston) var generalguvernør på Jamaica mellom 1. august 1991 og 15. februar 2006, da han ble den første generalguvernøren som innsatte sin etterfølger som generalguvernør, professor Kenneth Octavius Hall. 
Cooke ble tiltalt med tittelen Hans Eksellense mens han satt som generalguvernør. Han er utnevnt til medlem av den jamaicanske Order of the Nation og er kommandør av Order of Distinction. Cooke er storkorsridder av The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George og av Royal Victorian Order. Han er derved opphøyet i ridderstanden og har rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Han er også ridder av The Most Venerable Order of the Hospital of Saint John of Jerusalem.
Før han ble innsatt som generalguvernør på Jamaica var han utdannet lærer, og han var president for Jamaica Union of Teachers. Han arbeidet også i forsikringsbransjen. Han ble medlem av parlamentet i Den vestindiske føderasjonen i 1958, og deretter ble han medlem av det uavhengige Jamaicas parlamentet som senator og medlem av House of Representatives etter 1962. Han var minister i regjeringen til statsminister Michael Manley på 1970-tallet og han var president for det jamaicanske senatet fra 1989 til 1991.
Cooke døde den 11. juli 2014 i en alder av 98 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Most Honourable Sir Howard Cooke ON, GCMG, GCVO, CD, biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete
Kenneth O. Hall

Kenneth Octavius Hall (født 24. april 1941 i Lucea på Jamaica) var generalguvernør av Jamaica fra 16. februar 2006 til 26. februar 2009. Han var Jamaicas femte generalguvernør siden uavhengigheten fra Storbritannia den 16. august 1962. 
Før han ble generalguvernør på Jamaica, var han en pro-visekansler og rektor ved Universitetet i Karibia, Mona Campus. Hall har vært ansatt i flere andre stillinger, inkludert som visepresident ved State University of New York at Old Westbury før han ble ansatt som universitetslektor ved universitetet i Vest-India fra 1972 til 1973.
Kenneth Hall har en bachelorgrad i historie, et diplom i internasjonale relasjoner, og en doktorgrad i historie fra Queen's University i Ontario i Canada. Han underviste i historie ved UWI og var professor i historie ved State University of New York at Oswego. I 1994 inngikk Hall som en av staben hos det karibiske fellesskap CARICOM som assisterende generalsekretær. 
Han har mottatt Order of Jamaica i 2004 og er tildelt landets nest høyeste orden Order of the Nation. Han har også blitt utnevnt til storkorsridder av The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George. Han er derved opphøyet i ridderstanden og har rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Most Honourable Professor Sir Kenneth Octavius Hall, ON, GCMG, OJ Governor-General of Jamaica, biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete
Florizel Glasspole

Florizel Glasspole (født 25. september 1909 i Kingston, død 25. november 2000 samme sted) var den tredje generalguvernøren på Jamaica.
Glasspole var medlem av partiet People's National Party, og senere ble han valgt inn til Representantenes hus i den første valget med alminnelig stemmerett på Jamaica i 1944. Han kom fra valgkretsen Øst Kingston og Port Royal, og holdt setet i representantenes hus gjennom alle de påfølgende valgene før han ble utnevnt til generalguvernør på Jamaica i 1973. Han holdt det embetet til 1991, da han ble erstattet av Howard Cooke.
Fra 1955 til 1962 og igjen mellom 1972 og 1973, var han minister for utdanning under statsminister Norman Manley før den britiske uavhengigheten, og senere under sønnen Michael Manleys periode som statsminister fra 1972. 
Glasspole er utnevnt til medlem av den jamaicanske Order of the Nation. Han er storkorsridder av The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George og av Royal Victorian Order. Han er derved opphøyet i ridderstanden og har rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Han er også ridder av The Most Venerable Order of the Hospital of Saint John of Jerusalem.
Glasspole døde på Jamaica i en alder av 91 år.


== Eksterne lenker ==
The Most Honourable Sir Florizel Augustus Glasspole, O.N., G.C.M.G., G.C.V.O., C.D., biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete
Chateaubriand (matrett)

Chateaubriand (av fr. châteaubriand eller châteaubriant) er midtstykket av indrefileten av storfe. Den tilberedes som regel i stekepanne, men kan også grilles og ovnsbakes. Chateaubriand serveres ofte som et helstekt stykke som transjeres ved servering, men den kan også serveres skivet som biffstykker. Tilbehøret består som oftest av ovnsstekte poteter og en type sjysaus eller béarnaise, kanskje også sopp og kryddersmør. Indrefileten består ellers av biffstykket, chateaubriand, tournedos, og filet mignon (også kalt pyramiden).
Opprinnelsen til det franske navnet chateaubriand er uklar. Ifølge Larousse Gastronomique ble retten utviklet av forfatteren François-René de Chateaubriands personlige kokk, Montmirail, og mens forfatteren levde i London, også for sir Russell Retallick. Dette savner imidlertid dokumentasjon. En stek à la Chateaubriand kan ikke påvises før i 1850, verken i Frankrike eller i England. Derimot er det noen indikasjoner på at garnituret ble utviklet i Paris, etter Chateaubriands død.En alternativ staving av retten er châteaubriant, noe Dictionnaire de l'Académie des Gastronomes antar peker mot kvaliteten på oksekjøttet som ble frembragt i området rundt småbyen Châteaubriant, i Loire-Atlantique i Frankrike.


== Kilder ==
Henriette Schønberg Erken: Stor Kokebok, utgave 1929, side 183


== Referanser ==
Countryfest 7

Countryfest 7 er det syvende og siste albumet i plateserien Countryfest utgitt på plateselskapet Talent Produksjon. I tillegg til de syv nummererte utgavene, ga også selskapet ut albumet Vill Vest - Countryfest i 1975. På den syvende platen ble sanginnslagene presentert av Lillian Askeland, Ottar Johansen, Vidar Lønn-Arnesen, Kjell Birkeland samt Gunnar Wiklund som også fremfører sin store slager «Vi skal gå hand i hand» på dette albumet. Countryfest-potpurriet på platen var en hyllest til Hank Williams, med slagere av ham. Denne platen solgte ikke spesielt godt, og serien ble lagt død etter denne utgivelsen, men Ottar Johansen og Lillian Askeland ga ut plater både hver for seg, og sammen etterpå på andre plateselskap.


== Sporliste ==
«Tenk litt på barna» («Some days are diamonds») (D. Feller/A. Sigvaldsen), sang: Ottar Johansen
«Gjør hva du vil for meg» («Queen Of Hearts») (H. DeVito/G. Jørstad), sang: Lillian Askeland
«Så länge jag lever» («Roll on Mississippi») (K. Fleming/D. W. Morgan/M. Forsberg), sang: Gunnar Wiklund
«I vår gamle leilighet» («Apartment no.9») (Paycheck/Foley/Owen/Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Det er ingen idé» («Country Girl») (C. Smith/M. Forsberg), sang: Gunnar Wiklund
«Swinging doors again» (Ottar Johansen), sang: Ottar Johansen
«Min første dag» («Amazing Grace») (Trad/A. Sigvaldsen), sang: Lillian Askeland
«Elvira» (D. Frazier/S. Fjeld), sang: Ottar Johansen
«Vi skal gå hand i hand» («Dunja Du») (W. Rolof/B. Sundström), sang: Gunnar Wiklund
«Den tredje mann» («The Harry Lime Theme») (A. Karas), fremført av: Kjell Birkeland
«Jeg har sett det hele» («I've been everywhere») (Mack/Sigvaldsen), sang: Vidar-Lønn Arnesen
«Countryfest»: «Honky Tonk Blues»/«Your Cheating Heart»/«Hey Good Looking»/«LOvestick Blues»/«Move It On Over»/«Your Win again»/«Kaw Liga»/«I'm So lonesome I Could Cry»/«I Can't Help It»/«Jambalaya», sang: Alle


== Andre medvirkende ==
Akk-gitar, el-gitar, mandolin: Kjell Birkeland
Akk-gitar, el-gitar, steelgitar: Gard «Dutte» Christensen
Akk-gitar, sang og arrangement: Ottar Johansen
Klaviatur og arrangement: Ole Petter Berger
Trommer: Thor Andreassen
Bass: Edvard Askeland, Terje Methi
Kor: Iselin Alme, Shari Gerber, Dag Eriksen, Helge Lindeman, Ottar Johansen
Innspil i Talent Studio, september 1981
Produsent: Arve Sigvaldsen
Tekniker: Jan Egil Thoreby
Foto: Arve Ringen
Coverdesign: BM Design A/S


== Utgivelser ==
1981 LP/MC Talent Music Organisation TLS 3072
2007 mp3 Talent A/S


== Eksterne lenker ==
(en) Countryfest 7 på Discogs 
(en) Countryfest 7 på Spotify
Kenneth Blackburne

Kenneth William Blackburne (født 12. desember 1907 i Bordon i England, død 4. november 1980 på Isle of Man) var en britisk kolonitjenestemann. Han er mest kjent som den første generalguvernøren på den karibiske øya Jamaica. 
Blackburne var utdannet ved Marlborough College. Han studerte deretter moderne språk og geografi ved Clare College ved University of Cambridge. 
Blackburne gikk inn i den britiske koloniforvaltningen i 1930 og var før andre verdenskrig  utstasjonert i Nigeria og Palestina. Fra 1938 til 1941 var han ved kolonidepartementet i London og fra 1941 til 1943 var han utstasjonert i Gambia. Deretter ble han sendt til Karibia der han mellom 1943 og 1947 tjenestegjorde i britisk koloniadministrasjonen med ansvar for utvikling og velferd i britisk Vestindia. Han var så ansatt som direktør i de britiske informasjonstjenester i London fra 1947 til 1950, før han igjen vendte tilbake til Karibia, denne gang som sjefguvernør og øverstkommanderende for Leewardøyene fra 1950 til 1956. 
Blackburne tjenestegjorde som guvernør på Jamaica fra 1957 til 1962. Da Jamaica fikk sin uavhengighet fra Storbritannia 16. august 1962, ble Blackburne utnevnt til generalguvernør i landet. Han tjenestegjorde i denne stillingen i tre måneder før hans etterfølger overtok. 
I 1946 ble Blackburne utnevnt til følgesvenn av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. I 1952 ble han forfremmet til kommandørridder og derved opphøyet i ridderstanden. Han fikk dermed rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Blackburn ble i 1939 utnevnt til offiser (OBE) av Den britiske imperieordenen.
Blackburne døde i Douglas på Isle of Man i 1980, i en alder av 72 år. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sir Kenneth William Blackburne, biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete
Louis Delgrès

Louis Delgrès (født 2. august 1766 i Saint-Pierre på Martinique, død 28. mai 1802 i Saint-Claude på Guadeloupe) var en offiser og politisk leder på Guadeloupe. 
Delgrès var mulatt og en erfaren offiser som hadde lang erfaring med krig og kamper mens han kjempet for Storbritannia i de mange krigene som de hadde mot det revolusjonære Frankrike.
Delgrès var en stund leder for motstandsbevegelsen som kjempet med alle midler mot den franske lederen Napoléon Bonaparte. Delgrès og hans tilhengere mente at Napoleon hadde forrådt både idealene til den franske republikken og interessene til Frankrikes fargede borgere i de franske koloniene. Og han ville å kjempe mot Frankrike helt til han vant eller døde.
Etter en dristig, men håpløs motstandskamp, fant Delgrès og hans cirka 300 tilhengere seg fanget på Matouba i Guadeloupe, der Delgrès og de fleste av hans tilhengere valgte å begå selvmord ved å sprenge seg i lufta med sine egne sprengladninger slik at de franske styrkene ikke skulle få tak i dem. Denne handlingen, selv om den effektivt endte Guadeloupes motstand mot fransk autoritet, hadde kraftig symbolsk verdi og står fortsatt som eksempel på eksepsjonelt heltemot i Guadeloupe, Frankrike og andre steder.


== Referanser ==
Leo de Gale

Leo de Gale (født 1921 mær Grenville i St. Andrew Parish på Grenada, død 23. mars 1986 i Storbritannia) var den første generalguvernøren i Grenada etter den grenadiske uavhengigheten fra Storbritannia. Han var generalguvernør fra 7. februar 1974 til 30. september 1978.
Han var fungerende guvernør i Grenada i to uker før uavhengigheten fra Storbritannia offisielt inntrådte i februar 1974 og han ble utnevnt til generalguvernøren da landet ble selvstendig. Han ble i 1978 etterfulgt av Paul Scoon som generalguvernør i Grenada. 


== Eksterne lenker ==
Biography: Sir Leo De Gale, Government of Grenada
Silverado

Silverado er en amerikansk westernfilm fra 1985 regissert, produsert og skrevet av Lawrence Kasdan. Filmen er lagt til 1880-årenes USA der fire menn kastes inn i kampen mot en korrupt rancheier og en brutal sheriff. Hovedrollene spilles av Kevin Kline, Scott Glenn, Kevin Costner og Danny Glover.
Silverado ble forholdsvis godt mottatt av filmkritikerne og ble en moderat publikumssuksess.


== Handling ==
Handlingen er lagt til 1880-årenes USA. Fire menn – Paden, Emmett, Jake og Mal – møtes ved en tilfeldighet og reiser til byen Silverado. Der kastes de inn i kampen mot en korrupt rancheier og en brutal sheriff som forøvrig er på lønningslista til førstnevnte.


== Om filmen ==


=== Mottakelse ===
Siverado ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 77 % på Rotten Tomatoes og 64% på Metacritic. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner.Både VG og Dagbladet gav den terningkast tre, mens Dagsavisen gav den fem.


=== Publikum ===
Silverado ble en moderat publikumssuksess i USA, hvor den innbrakte $32,2 millioner i 1985. Den havnet på en 28.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1985.


=== Priser ===
Den ble nominert til to Oscar (i kategoriene lyd og  musikk). Lawrence Kasdan vant i 1985 en pris ved Filmfestivalen i Venezia for sitt arbeid med filmen.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silverado på Internet Movie Database 
(no) Silverado hos Filmfront 
(sv) Silverado i Svensk Filmdatabas 
(da) Silverado i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Silverado på Allociné 
(nl) Silverado på MovieMeter 
(en) Silverado på AllMovie 
(en) Silverado på Turner Classic Movies 
(en) Silverado på Rotten Tomatoes 
(en) Silverado på Metacritic
Liste over Østerrikes finansministre

* samtidig med kansleren

** samtidig med visekansleren
EM i friidrett 2010 – 1500 meter menn

Herrenes 1500 meter under EM i friidrett 2010 fant sted på Estadi Olímpic Lluís Companys den 27., 28. og 30. 2010.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==


== Program ==


== Resultater ==


=== Round 1 ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Sammendrag ====


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater I runde 1
Finaleresultater
Perviktunnelen

Perviktunnelen er en veitunnel i Hitra kommune. Fylkesvei 714 ble opprinnelig bygget med en trasé langs vestsiden av Valslagvågen, men ved Pervika var et lite parti av veien særlig svingete og smal. Etter oppslag i lokalpressen og Trøndelagsnytt om at veien bare hang i noen bolter festet i fjellet ble det ble tatt initiativ til å få utbedret den farligste strekningen da Fastlandsforbindelsen Hitra–Frøya sto ferdig i 2000, og det viste seg at det var noe penger igjen som opprinnelig var avsatt til å bygge ny veiforbindelse fra fast-Hitra til Dolmøya. Disse midlene ble omfordelt til dette prosjektet som la veistrekningen i tunnel under Middagshaugen. Tunnelen er 632 meter lang og ble åpnet 1. juli 2002.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Frida ensam

Frida ensam er et musikkalbum med Anni-Frid Lyngstad, utgitt i 1975. Albumet ble produsert av Benny Andersson og Björn Ulvaeus.


== Sporliste ==
«Fernando»
«Jag är mig själv nu»
«Som en sparv»
«Vill du låna en man?»
«Liv på Mars?»
«Syrtaki»
«Aldrig mej»
«Guld och gröna ängar»
«Ett liv i solen»
«Skulle de' va' skönt»
«Var är min clown?»


== Eksterne lenker ==
(en) Frida ensam på Discogs 
(en) Frida ensam på MusicBrainz 
(en) Frida ensam på Spotify