jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Parargina

Parargina er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==

Middelsstore, forholdsvis slanke og smalvingede, brune sommerfugler. Vingene har vanligvis øyeflekker, gjerne også lyse felter rundt disse.


== Levevis ==
Parargina har forholdsvis smale vinger og er raskere flygere enn de fleste andre ringvinger. Hannene har gjerne en form for fluktspill med luftkamp om territorier. Larvene lever på gress (Poaceae).


== Utbredelse ==
Gruppen er primært utbredt i den palearktiske sone, med de fleste artene i Asia. Én art finnes i Etiopia og noen få arter i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Parargina Tutt, 1896
Slekten Chonala Moore, 1893 – 5 arter, Øst-Asia
Slekten Kirinia Moore, 1893 – 5 arter, den palearktiske sone
Slekten Lasiommata Westwood, 1849 – 15 arter, den palearktiske sone, én art i Etiopia. I Norge:
Klipperingvinge, Lasiommata maera (Linnaeus, 1758) – til Nordland
Sørringvinge, Lasiommata megera (Linnaeus, 1767) – Østlandet og Sørlandet, sjelden og truet
Bergringvinge, Lasiommata petropolitana (Fabricius, 1787) – over hele landet, men få funn i Nord-Norge
Slekten Lopinga Moore, 1893 – 9 arter, den palearktiske sone
Nosea hainanensis Koiwaya, 1993 – Kina
Slekten Orinoma Gray, 1846 – 2 arter, Asia
Slekten Pararge Hübner, 1819 – 3 arter, Vest-Palearktis. I Norge:
Skogringvinge, Pararge aegeria (Linnaeus, 1758) – i skog, spredt til Sør-Trøndelag
Slekten Rhaphicera Butler, 1867 – 3 arter, Asia
Tatinga thibetana (Oberthür, 1876) – Kina


== Kilder ==
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Parargina hos NCBI 
Parargina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Parargina på Tree of life
Mycalesina

Mycalesina er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen er artsrik i Afrika (særlig på Madagaskar) og i Sørøst-Asia.


== Utseende ==

Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. De har gjerne øyeflekker og ofte oransjefargede felter på vingene. Mange arter har regntids- og tørketidsformer som ser ganske ulike ut, dette gjør klassifiseringen vanskelig.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika (inkludert mange arter på Madagaskar), Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Mycalesina Reuter, 1896
Slekten Bicyclus Kirby, 1871 – ca. 80 arter, Afrika
Slekten Hallelesis Condamin, 1961 – 2 arter, Afrika
Slekten Heteropsis Westwood, 1850 – over 60 arter, de fleste på Madagaskar
Slekten Lohora Moore, 1880 – 17 arter, Sulawesi og omkringliggende øyer
Slekten Mycalesis Hübner, 1818 – ca. 90 arter, India-Australia
Slekten Nirvanopsis Vane-Wright, 2003 – 2 arter, Sulawesi og nærliggende øyer


== Kilder ==
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Mycalesina hos NCBI 
Mycalesina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mycalesina på Tree of life
Dry Kill Logic

Dry Kill Logic er et metal-band fra Westchester County i New York i USA. De ble dannet i 1993 under navnet Hinge.


== Medlemmer ==
Cliff Rigano – Vokalist
Jason Bozzi – Gitarist
Brendan Duff – Bassist
Phil Arcuri – Trommeslager


== Studioalbum ==
The Darker Side of Nonsense (2001)
The Dead and Dreaming (2004)
Of Vengeance and Violence (2006)
Californian

Californian er en domestisert kaninrase som ble utviklet tidlig på 1920-tallet av George West i Southern California. 


== Fremavling av rasen ==
På 1920-tallet krysset George West rasen Himalaya med standardversjonen av Chinchilla, og så krysset han avkommet med kaniner av rasen New Zealand White. Hensikten med denne nye rasen var å få frem kaniner som egnet seg for kjøttproduksjon, men som skulle også ha en pels av god kvalitet. Rasen ble ikke populær før 15 år etter den ble utviklet. I dag er Californian den andre mest populære kaninrasen for kjøttproduksjon i verden, etter New Zealand White. Pelskvaliteten gjør at denne rasen også kan klassifiseres som en "fancy breed".


== Rasebeskrivelse ==
Californian har store ører og en middels stor kanin som veier mellom 3,5 og 4,75 kg. Originalfargene var veldig like fargene hos rasen Himalaya, med en overveiende hvit kropp og en mørkebrun farge på føttene, nesen, ørene og halen. Kaninene har rødrosa øyne.


== Referanser ==
Klaus Berntsen

Klaus Espen Berntsen (født 12. juni 1844 i Eskilstrup, død 27. mars 1927 i København) var en dansk politiker (V) og høyskolelærer. Han var konseilspræsident (statsminister) i regjeringen Klaus Berntsen fra 1910 til 1913.Klaus Berntsen ble født i Eskilstrup på Midtfyn i et gårdshjem, hans foreldre var Espen Berntsen og Christiane f. Christensen. Hans første skolegang var i den lille rødmalte skolen ved siden av kirken i Søllinge. Skolen er museum i dag. Hjemmet var grundtvigsk preget, og under påvirkning av Christen Kold stiftet han en friskole, og senere ble han høyskoleforstander i Særslev ved Bogense. Han var sterkt politisk interessert, og med sine gode talegaver og slagferdighet var han medvirkende til å få den fynske bondestand til å slutte seg til Venstre som på den tiden ennå var et ungt parti. Han var på samme måte med på å stifte dagbladet Fyns Tidende, og han var særdeles aktiv i kommunalpolitikken.
I 1873 kom han inn i Folketinget for Bogensekredsen. Han trakk seg i 1884. I 1886 ble han igjen valgt, denne gangen i Assenskredsen, som han representerte i de følgende 40 år, inntil 1926. Han er således den danske politikeren som har sittet lengst i Folketinget, i alt 51 år. Politisk hørte han alltid til Venstres moderate fløy, og han var således med i forliket med Højre i 1894. Som følge av tilknytningen til det Moderate Venstre oppnådde han først i 1908 en ministerpost i Niels Neergaards ministerium, hvor han ble innenriksminister.
I 1910 ble han selv regjeringssjef samt forsvarsminister og satt på disse postene inntil 1913 da han måtte avgi makten til den radikale Zahle
Hans mest betydningsfulle innsats må nok sies å være arbeidet med den nye grunnloven, som han la frem den 23. oktober 1912. Den ble vedtatt i 1915. Hovedsaken for Berntsen var at den privilegerte valgrett til Landstinget ble opphevet.
Fra 1920 til 1922 var han forsvarsminister i Neergaards andre regjering. Fra 1922 til 1924 minister uten portefølje (i samtiden kalt "erfaringsminister") i Neergaards tredje regjering.
Berntsen ble ridder av Dannebrog i 1892 og fikk Dannebrogordenens hederstegn i 1907.  Han fikk kommandørkorset av 1. grad i 1911. Få dager før folketingsvalget, i september 1920, fikk han storkorset av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harald Jørgensen (red.), Tre venstremænd : en brevveksling mellem Frede Bojsen, Klaus Berntsen og Niels Neergaard, Gad, 1962.


== Eksterne lenker ==
 Biografi i H. Wulff: Den danske Rigsdag
Liste over øyer i Aleutene

Liste over øyer i Aleutene er en oversikt over de øyene som tilhører øygruppen Aleutene i Alaska. Hovedgrupper av Aleutene er ordnet fra øst til vest, undergruppene og enkeltøyene i alfabetisk rekkefølge. 


== Øyer i Aleutene ==


=== Enkeltøyene ===
Buldir Island


== Kilder ==
Orth, Donald J.  1971.  Dictionary of Alaskan place names.  U.S. Geological Survey Professional Paper 567, 1083 pp.
Hans Peter Jenssen (1848–1902)

Hans Peter Jenssen (II) (født 5. juni 1848 i Trondhjem, død 24. juli 1902) var en norsk brukseier, kjøpmann, bankdirektør, rittmester og politiker (V). Han tilhørte den fjerde generasjonen i handelshuset Jenssen & Co. i Trondhjem.


== Familie ==
Han var sønn av Anton Mathias Jenssen fra hans første ekteskap med Johanna Katharina (Hanna) Richter. Han var eldre bror av kjøpmann Anton Jenssen. Søstrene deres Caroline, Sophie og Hanna giftet seg med henholdsvis generalmajor Trygve Olafssøn Klingenberg, kjøpmann Mathias Helmer Lundgreen og lagmann Jacob Lindboe. Fra farens andre ekteskap med Caroline Birgitte Nordrum hadde de tre halvsøsken; major og brukseier Einar Jenssen, bryggerimester Harald Jenssen og Marie (Mimi) Jenssen, som giftet seg med generalmajor August Spørck.Hans Peter Jenssen giftet seg i 1872 med Signe Klingenberg, datter av kjøpmann Halfdan Fredrik Klingenberg d.e., som drev handelshuset H.F. Klingenberg. Eldstesønnen Hans Peter Jenssen (III) gikk inn i farens industriforetak i 1898 og arvet dem etter farens død i 1902. Datteren Hanna giftet seg med fabrikkeier og stortingsmann Johan Throne Holst.


== Utdannelse og yrke ==
Etter Trondhjems katedralskole studerte brødrene Hans Peter og Anton Jenssen økonomi og klassiske fag i England, Tyskland og Frankrike. De var utsett av farfaren Hans Peter Jenssen (I) til å overta familievirksomheten Jenssen & Co., hvor de ble medeiere i 1877. Hans Peter Jenssen var også rittmester i Trondhjems ridende borgergarde fra 1873 og brasiliansk konsul i Trondhjem fra 1880. I 1892 delte brødrene familievirksomheten mellom seg, slik at Anton videreførte handelshuset med kjøpmannsvirksomheten, mens Hans Peter overtok de store jordegodsene samt Forbygden og Tangen bruk med teglverk, kalkbrenneri, pottemakeri og skiferbrudd i Stjørdal.


== Kunstsamling og offentlig liv ==
Selv bodde han i Kjøpmannsgaten 40 (Jenssengården) og på Leangen gård. I likhet med sin far dyrket han sin sterke interesse for kunst og vitenskap, og holdt seg med en stor privat kunstsamling. Han var direktør (styremedlem) i Trondhjems Kunstforening fra 1874 til 1886.Av offentlige verv var Jenssen formann i tilsynet for Trondhjem–Tynsetbanen fra 1880 og direktør i Norges Bank fra 1893 til 1901.Politisk hadde han fra ung alder en liberal holdning, og sluttet seg til venstrepartiet under forfatningsstriden i 1880-årene. Han var medlem av Trondhjem bystyre og formannskap. Han ble valgt til 1. vararepresentant til Stortinget fra kjøpstedene Trondhjem og Levanger for perioden 1895–1897, og møtte fast hele perioden, idet Hans Hagerup-Lyngvær ble fradømt sitt mandat. Jenssen var medlem av Lagtinget og Stortingets veikomité, men hadde flere sykdomsforfall, og måtte tidlig trekke seg tilbake fra det offentlige liv på grunn av helseplager.Han var i 1885 medstifter av Trondhjems Kvinnesaksforening, der han var styremedlem fra starten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Peter Jenssen (1848–1902) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Hans Peter Jenssen hos Norsk senter for forskningsdata
Lethina

Lethina er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==

Middelsstore til nokså store, brune, forholdsvis smalvingede sommerfugler. Vingene har ofte øyeflekker. Hos noen ender bakvingen i en kort stjert.


== Utbredelse ==
Gruppen har flest arter i Asia, men forekommer også i Afrika og i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Lethina Reuter, 1896
Slekten Aphysoneura Karsch, 1894 – 2 arter, Afrika
Slekten Enodia Hübner, 1819 – 3 arter, Nord-Amerika
Slekten Lethe Hübner, 1819 – ca. 105 arter, Asia
Mandarinia regalis (Leech, 1889) – Sørøst-Asia
Slekten Neope Butler, 1867 – 19 arter, Sørøst-Asia
Ninguta schrenkii (Ménétries, 1858) – Øst-Asia
Slekten Ptychandra Felder & Felder, 1861 – 5 arter, Borneo og Filippinene
Slekten Satyrodes Scudder, 1875 – 2 arter, Nord-Amerika


== Kilder ==
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Lethina hos ITIS 
(en) Lethina hos NCBI 
Lethina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Lethina på Tree of life
Anton Jenssen

Anton Jenssen (født 18. mai 1850 i Trondhjem, død 25. desember 1927 samme sted) var en norsk kjøpmann, konsul og politiker (H). Han var fjerde generasjon i handelshuset Jenssen & Co., og den som la om til ren grossistvirksomhet. Jenssen var stortingsmann for Trondhjem og Levanger fra 1889 til 1891.


== Familie ==
Han var sønn av Anton Mathias Jenssen fra hans første ekteskap med Johanna Katharina (Hanna) Richter. Han var yngre bror av kjøpmann Hans Peter Jenssen. Deres søstre Caroline, Sophie og Hanna giftet seg med henholdsvis generalmajor Trygve Olafssøn Klingenberg, kjøpmann Mathias Helmer Lundgreen og lagmann Jacob Lindboe. Fra farens andre ekteskap med Caroline Birgitte Nordrum hadde de tre halvsøsken; major og brukseier Einar Jenssen, bryggerimester Harald Jenssen og Marie (Mimi) Jenssen, som giftet seg med generalmajor August Spørck.Han giftet seg i 1872 med tyske Emilie Frieda Lizzy Bühring, datter av godsforvalter Anton Tobias Friedrich Bühring og Sophie Christine Friederiche Jürrs i Sachsenhof (Brodziszewo) i daværende Posen.


== Yrke, politiske og offentlige verv ==
Han hadde handelsutdannelse fra England, Dresden og Paris. Han var medeier i familiebedriften Jenssen & Co. fra 1877 og eneeier fra 1892. I 1877 kjøpte han Grilstad gård.Jenssen var medlem av Trondhjem bystyre 1882–1914 og stortingsmann for Trondhjem og Levanger 1889–1891.Jenssen var børskommissær ved Trondhjems Børs fra 1893, styreformann i Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab, styremedlem i Trondhjems Privatbank, Trondhjems Sparebank, Trondhjems Aktietrælastkompani og skadeforsikringsselskapet Norske Alliance samt ordfører i Røros Værks representantskap.
Han ble i 1877 utnevnt til tysk konsul for Trondhjem og det nordenfjelske Norge.


== Utmerkelser ==
Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1895, og forfremmet til kommandør av 2. klasse i 1911 «for allmennnyttig virksomhet». Han ble tildelt Kroningsmedaljen 1906. Jenssen ble også utnevnt til ridder av 2. klasse av den prøyssiske Kroneordenen, ridder av 3. klasse av Den røde ørns orden, og ridder av den saksiske Albrechtsordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anton Jenssen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Anton Jenssen hos Norsk senter for forskningsdata
Maniolina

Maniolina er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen er et sjeldent eksempel på en insektgruppe som har flest arter i Europa.


== Utseende ==

Middelsstore, brune, forholdsvis bredvingede sommerfugler. Vingene har ofte øyeflekker. Hos noen ender bakvingen i en kort stjert.


== Levevis ==
Disse artene finnes gjerne på enger, der larvene lever på gress (Poaceae).


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Maniolina Grote, 1897
Gullringvinge, Aphantopus hyperantus (Linnaeus, 1758) – vidt utbredt i den palearktiske sone, også i Norge
Gyrocheilus patrobas (Hewitson, 1862) – sørlige Nord-Amerika, noe usikkert om den hører hjemme her
Slekten Maniola Schrank, 1801 – 6 arter, Europa. I Norge:
Rappringvinge, Maniola jurtina (Linnaeus, 1758) – langs kysten til Hordaland, ser ut til å spre seg nordover
Slekten Pyronia Hübner, 1819 – 5 arter, den palearktiske sone


== Kilder ==
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Maniolina hos ITIS 
(en) Maniolina hos NCBI 
Maniolina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Maniolina på Tree of life
MT «Berge Odel» (1963)

MT «Berge Odel» var et tankskip bygget ved Rosenberg Verft som byggenummer 182. Det ble levert til rederiet Sig. Bergesen d.y. & Co.  i mars 1963. Til Hellas i 1971. Skipet hadde to eiere i Hellas før det ble tatt i arrest i Bombay i august 1981. Solgt til hugging i samme by året etter.


== «Berge Odel» ==
1962: 12. oktober: Sjøsatt ved Rosenberg Mek. Verksted, Stavanger
1963: 6. mars: Levert fra til Sig. Bergesen d.y. & Co. som «Berge Odel»


== «Challenger Colocotronis» ==
1971: 8. oktober: Solgt til Navese Valientes SA Hellas Omdøpt «Challenger Colocotronis»


== «St. Nicolas» ==
1977: Solgt til Seafort Shipping Co. Hellas Omdøpt «St. Nicolas»
1981 21. august: Ankom Bombay. Skipet tatt i arrest.
1982: Solgt til opphugging – Haryana Steel & Co., Darukhana, Bombay
1983: Opphugging påbegynt


== Kilder ==
«Berge Odel» www.sjohistorie.no


== Bilder ==
«Berge Odel» www.shipspotting.com


== Eksterne lenker ==
(en) MT«Berge Odel» (1963) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Krishnagiri (distrikt)

Krishnagiri (tamilsk: கிருஷ்ணகிரி மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Krishnagiri. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 1 883 731 innbyggere i distriktet, mot 1 561 118 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 22,75 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,82 % i 2011 mot 13,77 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 924 i 2011 mot 869 i 2001. 


== Inndelinger ==


=== Taluker ===
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Krishnagiri distrikt har 5 taluker.
Denkanikottai
Hosur
Krishnagiri
Pochampalli
Uthangarai


== Byer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Krishnagiri district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordlig marflo

Nordlig marflo er et lite krepsdyr av gruppen amfipoder (amfipoder), som lever i ferskvann. Den bidrar sammen med andre krepsdyr til å gi den røde fargen på kjøttet til ørret og røye. Den blir 1–2 cm lang og er i likhet med andre amfipoder flattrykt fra siden og uten ryggskjold (carapax). Fargen varierer fra gråbrun til brungrønn. Den lever i innsjøer i alle landene i Norden unntatt Island.Nordlig marflo spiller ofte en viktig rolle i ferskvannsøkosystemene. Den er viktig som næring for fisk, vannkalver og øyenstikkerlarver. Arten er vert for mange parasitter. Bendelormen Cyathocephalus truncatus har nordlig marflo som mellomvert og angriper deretter ferskvannsfisk.
Arten foretrekker stillestående vann med sand- eller steinbunn. Den stiller høye krav til vannkvaliteten; temperaturen bør være mellom 10–14 °C, pH bør være over 6,7 og hardheten høyere enn 0,50 °dH. Arten trives ikke i eutrofe innsjøer eller kraftmagasiner, og er svært følsom for miljøgifter. Forekomst, eller mangel, av arten er derfor en indikasjon på miljøtilstanden.
Nordlig marflo er utbredt i det meste av Norge, men den er vanligst over 200 moh, og er funnet helt opptil 1450 moh. Arten mangler på Sørlandet på grunn av sur nedbør, og på deler av Østlandet der berggrunnen er naturlig sur. Den finnes av ukjent grunn heller ikke i Lofoten.
Den er den eneste norske ferskvannsarten i slekten Gammarus. Lenger sør i Europa er Gammarus pulex vanlig, men den er aldri funnet i Norge. To brakkvannsarter, kystmarflo (G. duebeni) og elveosmarflo (G. zaddachi), tåler i korte perioder ferskvann og kan dukke opp i elver og innsjøer langs norskekysten. Det finnes også tre andre amfipodearter i norsk ferskvann; de tilhører de såkalte istidskrepsene.
Molekylærgenetiske undersøkelser viser at de norske populasjonene har ulikt opphav. Da istiden tok slutt, vandret marflo fra Russland inn i Nord-Norge, mens marflo fra Vest-Europa koloniserte Sør-Norge. Bestandene i de nordvestre kyststrøkene er nærmest i slekt med den vestlige stammen, men skiller seg likevel ut genetisk. Dette tyder på at de har overlevd siste istid i et eget refugium.Denne arten er tradisjonelt blitt kalt bare «marflo» på norsk, men dette navnet brukes også om andre Gammarus-arter. Artsnavnebasen har derfor tatt i bruk «nordlig marflo» om den eneste norske arten i ferskvann. Det finnes også flere andre tradisjonelle navn, for eksempel «grunnåte».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordlig marflo – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nordlig marflo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nordlig marflo hos Artsdatabanken 
(sv) Nordlig marflo hos Dyntaxa 
(en) Nordlig marflo hos Fauna Europaea 
(en) Nordlig marflo hos ITIS 
(en) Nordlig marflo hos NCBI 
(en) Kategori:Gammarus lacustris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anne May Lien (31. august 2002). «Hvorfor fisken er rød i kjøttet». fjellogfiske.no. Arkivert fra originalen 1. juli 2016. Besøkt 21. desember 2011. 
«Artstre: Marflo (Gammarus lacustris)». miljolare.no. Besøkt 21. desember 2011. 
«Gammarus lacustris». Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 14. september 2013. Besøkt 28. desember 2011.
MS «Rogaland» (1964)

MS «Rogaland» er et lasteskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted som byggenummer 185. Det ble levert til Det Stavangerske Dampskibsselskap i juni 1964. Solgt til Kommandittselskap P/R Albert Abrahamsen, Aukra. Videresolgt til Filippinene, der det fremdeles er aktiv pr. 2019


== Historie ==
1964: juni: Levert til Det Stavangerske Dampskibsselskap som «Rogaland»
1978: mai: Omdøpt «Obrestad»
1978: sept.: Solgt til KS P/R Albert Abrahamsen ved Albert Abrahamsen, Aukra
1989: juli: Solgt til Triton Shipping Corp., Cebu City, Filippinene. Omdøpt «Antares»
2005: april: Omdøpt «Gypsy Queen»
2019: Fremdeles i drift.


== Kilder ==
Flåtelister www.skipet.no
MS Rogaland www.sjohistorie.no


== Bilder ==
«Antares»www.shipspotting.com


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Rogaland» (1964) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
(For her er det) Solskinn og sang

«(For her er det) Solskinn og sang» er ei munter norsk vise med melodi av Bjarne Amdahl og tekst av Alf Prøysen. Den ble skrevet til TV-serien Kanutten på 1960-tallet, hvor Prøysen selv framførte visa i rollen som gatesanger Romeo Clive.
Alf Prøysen med Ragnar Danielsens orkester spilte den også inn på singlen Philips P 353 200 PF.


== Referanser ==