jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arne Berg (stuntmann)

Arne Berg (død 2013) var en norsk stuntmann som har jobbet i norske spillefilmer, samt TV-serien Helmer og Sigurdsson.
I 1976 så hoppet han fra 8. etasje på Økernsenteret, og han landa på kartong. Seinere i 1976 skadet Berg hælene sine under et oppvisningsstunt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.youtube.com/watch?v=TqBkoj0_NfQ
Giovanni Francesco Anerio

Giovanni Francesco Anerio (ca. 1567–1630) var en italiensk kapellmester og komponist innen romerskolen i overgangen mellom renessansen og barokken.


== Liv og virke ==
Anerio virket hovedsakelig i Roma og Verona. I 1624 ble han kormester ved Sigismund III Vasas hoffkapell i Warszawa. Han sluttet i posten i 1628, sannsynligvis av helsemessige årsaker, og døde i Graz på vei tilbake fra Warszawa til Roma. 
Anerio skrev blant annet messer, madrigaler, åndelige dialoger og litanier. Mange av madrigalene hans er monodier inspirert av den florentinske musikkreform. Om madrigalene er fremadskuende, er messene og motettene hans mer konservative og Palestrina-inspirerte, selv om han i motettene tar i bruk den nye generalbassteknikken. En kan finne noe påvirkning fra Lodovico da Viadana i disse stykkene.
Oratoriet Teatro armonico spirituale (1619) er et svært tidlig eksempel på formen, om ikke det aller første. Tidsepoken tatt i betraktning er instrumenteringen angitt med omhu, og Anerios oratorium er det første kjente og bevarte eksempelet på bruk av obligate instrumentalstemmer i romerskolen. Vekslingen mellom instrumentale og vokale passasjer fikk stor påvirkning på musikken i årtiene etter.
Den eldre broren Felice Anerio var en langt mer tilbakeskuende komponist enn Giovanni.


== Referanser ==


== Kilder ==
Liliana Pannella: «ANERIO, Giovanni Francesco», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 3 (1961).  Hentet 8. oktober 2019.


== Litteratur ==
Artikkelen "Giovanni Francesco Anerio," i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4
Manfred Bukofzer, Music in the Baroque Era.  New York, W.W. Norton & Co., 1947.  ISBN 0-393-09745-5


== Eksterne lenker ==

(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Francesco Anerio i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Marco Scacchi

Marco Scacchi (ca. 1605 – 1685) var en italiensk kapellmester og barokk-komponist.


== Liv ==
Scacchi fikk sin utdannelse hos Giovanni Francesco Anerio i Roma og ble senere fiolinist ved Sigismund III Vasas hoffkapell i Warszawa, der han etterhvert avanserte til kapellmester.
Av helsemessige grunner vendte han tilbake til hjemstedet i 1649 hvor han underviste og skrev musikkteoretiske avhandlinger. Eleven Angelo Berardi siterte Scacchi uttrykkelig og flere steder i sin Documenti armonici (1687).
I sin tid i Polen hadde Scacchi utstrakt kontakt med italienske og tyske musikere, som Romano Micheli, Heinrich Schütz, Johann Stobaeus, Ambrosius Profe og særlig med organisten og kapellmesteren Kaspar Förster.


== Musikk ==
Scacchi var en produktiv komponist som skrev messer, madrigaler og kirkekonserter. Et oratorium og nesten all scenemusikken er tapt. Han benyttet seg flittig av en venetianskinspirert flerkorsteknikk og stilen kan beskrives som en syntese av læreren Anerios romerske stil og stilen til Claudio Monteverdi.
På 1600-tallet var Scacchi kjent som forfatter av  musikkteoretiske skrifter som mye dreide seg om diskusjoner rundt prima pratica og seconda pratica.  I avhandlingen Cribrum musicum (1643) anklaget han kollegaen Paul Siefert for å ha dårlig teknikk, noe som førte til en årelang ordkrig dem imellom.


== Teoretiske verk ==
Cribrum musicum ad triticum Siferticum, seu Examinatio succinta psalmorum ... Venetiis: Alessandro Vincenti, 1643
Lettera per maggiore informatione a chi leggerà il mio 'Cribrum' Venice, 1644; lost, survives in two manuscript transcriptions
Judicium cribri musici Warsaw c1649; tapt, transkribert manuskript i Civico Museo Bibliografico Musicale Giovanni Battista Martini, Bologna
Breve discorso sopra la musica moderna, di Marco Scacchi romano, maestro di cappella del serenissimo & potentissimo Giovanni Casimiro rè di Polonia & Svetia, ...  Warszawa: Peter Elert 1649


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Fritt tilgjengelige noter av Marco Scacchi i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Angelo Berardi

Angelo Berardi (ca. 1636 – 1694) var en italiensk komponist, fiolinist og musikkteoretiker. Berardi regnes som en av de mest betydelige italienske musikkteoretikerne på 1600-tallet.


== Liv og virke ==
Berardi ble antagelig født Sant'Agata Feltria ved Pesaro. Han fikk sin tidlige utdannelse under kapellmestereren ved domkirka i Forlì, Giovanni Vincenzo Sarti (1600–1655). Fra 1662 var Berardi selv kapellmester i  Montefiascone og mens han holdt denne posten fikk han undervisning av Marco Scacchi. I 1668 ble Berardi kapellmester ved domkirka i Viterbo. Fra 1673 var han kapellmester og organist ved domkirka i Tivoli og fra 1679 til 1683 i samme post i Spoleto. Fra 1693 var han kanonikus og kapellmester ved  S.Maria in Trastevere i Roma.
En kopi av avhandlingen Documenti armonici (Bologna 1687) befant seg i boet etter Johann Sebastian Bach.


== Verk ==
2 samlinger to- til firestemmige åndelige sanger
4 samlinger tre- til seksstemmige salmer
Rundt 20 flerstemmige messer
Kammermusikk med ulike besetninger
Sinfonia a violino solo con basso continuo Libro primo op.7 (1670)


== Musikkteoretiske verk ==
«Discorsi musicali» (Viterbo 1670)
«Ragionamenti musicali» (1681)
«Documenti armonici» (Bologna 1687)
«Arcani musicali svelati amicitia(.....)con un modo facilissimo per sonare trasportato» (1690)
«Il perché musicale, overo staffetta armonica» (1693)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angelo Berardi på Internet Movie Database 
(en) Angelo Berardi hos The Movie Database 
(en) Angelo Berardi på Discogs 
(en) Angelo Berardi på MusicBrainz
Polisrytteriet

Polisrytteriet er det ridende politiet i Sverige. Det har avdelinger i Stockholms, Västra Götalands og Skåne len, men kan rykke ut også i andre deler av landet på begjæring fra andre politimyndigheter.
Hester har vært i bruk i Sveriges politi siden slutten av 1800-tallet. Polisrytteriet har omkring 60 politihester og like mange ryttere, jevnt fordelt på de tre avdelingene. I tillegg har hver avdeling et antall sivilt ansatte hestepassere.Det daglige arbeidet ved Polisrytteriets avdelinger planlegges og utføres lokalt, men etter et felles, nasjonalt konsept. Det handler blant annet om ved hvilke tilfeller hestene skal anvendes. Rytterne får sin utdannelse ved den avdelingen der de skal arbeide, men utdannelsen bygger på en felles struktur.
Siden 2009 inngår Polisrytteriet i konseptet «særskilt polititaktikk».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mounted police in Sweden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amstel Playwright of the Year Award

Amstel Playwright of the Year Award, var en uavhengig ikke-statlig pris, som ble innstiftet i Sør-Afrika i 1978. Den kunne tildeles sørafrikanske dramatikere. Prisen ble tildelt til mange av Sør-Afrikas anti-apartheid dramatikere.  
Prisen opphørte i 1994.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
National English Literary Museum, Grahamstown, Sør-Afrika
Forordning (Danmark)

En forordning svarte i dansk lovgivning, før avskaffelsen av eneveldet i Danmark, til det vi i dag kaller en lov rettet mot hele befolkningen, i motsetning til et reskript som var en befaling som kun var rettet mot kollegier og andre underordnede myndigheter. Dengang brukte man kun ordet «lov» om de aller viktigste som Kongeloven og Danske Lov. Etter innføringen av en demokratisk forfatning med Junigrunnloven i 1849 ble kun lover og anordninger anvendt i dansk lovgivning.
Forordningene, som i første omgang ble trykket og utgitt enkeltvis, ble også utgitt samlet i årganger til bruk for jurister. Juristen Jacob Henric Schou utarbeidet fra 1770-årene et verk som besto av alle utgitte forordninger fra 1660 og frem, heri tilføyet han dessuten de senere endringene i lovgivningen som hadde relevans for de enkelte forordningene. Verket ble etter hans død fortsatt av Janus Lauritz Andreas Kolderup-Rosenvinge og ført frem til 1849. Dessuten ble mange forordninger publisert i tidsskriftet Collegial-Tidende, som begynte å utkomme i 1798.


== Kilder ==
Forordning (Historisk):

Håndbog for danske Lokalhistorikere


== Eksterne lenker ==
Schous forordninger – 1. bind af Schous værk, indeholdende forordningerne udstedt under Christian 5., i digitaliseret udgave.
Forordning

Forordning kan vise til:

Kongelig forordning
Forordning (Den europeiske union)
Forordning (Danmark)
Forordning (Norge under andre verdenskrig)
Ameln (slekt)

Ameln er en norsk-svensk slekt som kom fra Oldenburg til Bergen med regimentsfeltskjær Reinholdt Ameln (1703–1748). Som slektens stamfar regnes hans farfar, Johann Ameln (1620–1687) i Höxter i Westfalen. Den svenske slektsgrenen er opphav til Aktiebolaget Bröderna Ameln (ABBA) som fra 1995 inngår i Orkla-konsernet.Blant slektens kjente medlemmer nevnes:

Johan Gerhard Theodor Ameln (1838–1917), kjøpmann, skipsreder, ordfører og stortingsmann (V).
Carl Robert Ameln (1919–), industrimann og seiler (bronse i Sommer-OL 1948).
Lauritz Theodor Paul Ameln (1847–1925), dispasjør og svensk konsul i Bergen.
Henrik Ameln (1879–1961), dispasjør, ordfører og stortingsmann (H).
Henrik Berle Ameln (1910–1971), dispasjør.
Haakon Ameln (1881–1949), assurandør.
Knut Ameln Hoem (1970–), litteraturkritiker i NRK.
Christian Gerhard Ameln Sundt (1816–1901), skipsreder og kjøpmann (C. Sundt).


== Referanser ==
Djurgårdsandan

Djurgårdsandan (norsk: Djurgårdsånden) ble grunnlagt 2006 av blant annet Djurgårdens IF Fotboll. Djurgårdsandan er samlingsnavnet for Djurgårdens sosiale arbeid (CSR).
Djurgårdsandans tre hovedområder:

Aktiv samfunnsengasjement
Verdigrunnlagsarbeid
Arbeid for en positiv supporterkulturDet mest kjente prosjektet i Djurgårdensandan er Drive-In-Fotball. Dette drevet av Djurgårdsandan i Botkyrka kommune og bydelsområder Spånga-Tensta og Rinkeby-Kista i Stockholm.
I 2013-sesongen av Allsvenskan hadde Djurgårdens IF Djurgårdsandans logo på brystet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Djurgårdsandan
Djurgårdsandans sportssenter
Lucretia (Britten)

Lucretia (engelsk: The Rape of Lucretia) er en opera i to akter med musikk av Benjamin Britten. Libretto av Ronald Duncan bygger på André Obeys teaterstykke Le viol de Lucrèce.


== Historie ==
Verket er en kammeropera med veldig liten orkesterbesetning. Den ble uroppført i Glyndebourne 12. juli 1946 med Kathleen Ferrier og Peter Pears i tittelrollene. 
I Sverige ble den spilt først gang den 17. oktober 1949 på Stora Teatern, Göteborg. Det ble gjort et eksperiment i regi av Bengt Peterson, framført 7. juni 1958 på Drottningholmsteatern, der man anvendte dekor fra 1700-tallet og den ble også satt opp på Stockholmsoperan 20. september 1958.


== Roller ==
Tarquinius (baryton)
Collatinus (bass)
Junius (baryton)
Luretia (alt)
Lucia (sopran)
Bianca (mezzosopran)
Kor (sopran og tenor)


== Handlingen ==
Operaen utspiller seg i Roma i ca. 510 f.Kr. og tar for seg en semihistorisk/legendarisk hendelse i romersk historie hvor sønnen til Romas siste konge Lucius Tarquinius Superbus forgrep seg på en dydig kvinne og bidro til kongens fall og innførelse av den romerske republikken.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mogens Wenzel Andreasen (1990). Operans värld : ett lexikon över kompositörer, roller och innehåll i våra vanligaste operor (svensk). Stockholm: Rabén & Sjögren. s. 40. ISBN 91-29-59233-X.  [libris 7236411]
Alessandro, Macchia (2013): «Benjamin Britten» i: L'Epos, Palermo, ISBN 978-88-8302-384-2
Årnes (Bodø)

Årnes er et strøk i Rønvik bydel i Bodø, plassert i byens nordvestre kant. Årnes er en av bydelskjernene i Rønvik, og strøket huser Rønvik kirke, Rønvik skole og en planlagt videregående skole.


== Referanser ==
Rundskriv

Et rundskriv eller sirkulære (fra fransk lettre circulaire) er et brev eller annet skriv som ofte inneholder en orientering om en bestemt sak og som sendes til berørte parter.
Rundskriv kan både brukes i det offentlige og i bedrifter og organisasjoner. Statlige rundskriv om lovtolkninger er offentlig tilgjengelige, mens private rundskriv sjelden er ment for offentligheten.
Rundskriv er en nyere direkte oversettelse av det tradisjonelle ordet sirkulære.


== I offentlig bruk ==
Rundskriv kan blant annet betegne orienteringer fra en myndighet, typisk et departement eller direktorat, til berørte parter om tolkninger av lover og forskrifter.
Rundskriv inneholder typisk bestemmelser som er rettet til hierarkisk lavere plasserte institusjoner. Slike rundskriv utstedes med hjemmel i det bestående over–underordnelsesforhold som gir adgang til å gi tjenestlige ordrer. Rundskriv kan i motsetning til forskrifter ikke forplikte borgere direkte. Omvendt kan borgere i visse tilfelle i saker hvor det er til borgernes fordel, støtte rett på et rundskriv og dermed gjøre krav på en behandling som beskrevet i det pågjeldende rundskrivet. Særlig gjelder dette der hvor rundskriv er offentlig publisert for borgeren. Men etter norsk rett kan brudd på en instruks gjengitt i et rundskriv som hovedregel ikke medføre at et enkeltvedtak blir ugyldig.


== Referanser ==
Retsinformation

Retsinformation, i dagligtale simpelthen Retsinfo, er den danske statens nettbaserte juridiske informasjonssystem, etablert i 1996.


== Innhold ==
På Retsinformation er det adgang til alle gjeldende lover, bekjentgjørelser og sirkulærer. Videre er det adgang til Folketingets dokumenter og til Folketingets Ombudsmands beretningssaker samt avgjørelser fra visse andre organer, for eksempel Pressenævnet.
Det foregår ingen utvelgelse av dokumenterne, da formålet med Retsinformation er å sikre at det finnes et system hvor borgere og andre kan få adgang til alle normerende rettsforskrifter.
Systemet administreres av Civilstyrelsen, men det er de enkelte ministerier og Folketinget selv som legger lover og andre dokumenter inn på Retsinformation. Retsinformation oppdateres minst en gang i døgnet.


== Bruk ==
Retsinformation finnes på hjemmesiden www.retsinformation.dk. Det er mulighet for både å søke i systemet og for å finne den relevante lov på lister over gjeldende lover.
Lover og bekjendtgjørelser på Retsinformation gjengis uredigerte. Eventuelle senere lovendringer er ikke alltid skrevet inn i lovteksten, men skal finnes gjennom en henvisning til senere endringslover.


== Se også ==
EUR-Lex
Lovdata


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gjøltroll

Gjøltroll også kjent som Damtroll (dansk: Gjøl Trolde og Dam Trolde) eller Lykketroll, er en serie leketøystroll som ble utviklet av treskjærer Thomas Dam fra byen Gjøl ved Limfjorden i Jylland. 
Det første trollet så dagens lys i 1959 og ble fremstilt av Dam til datterens fødselsdag. I 1960-årene var figuren blitt så populært at familien Dam måtte bygge en fabrikk hvor man kunne starte en systematisert produksjon. I begynnelsen ble trollene fremstilt av naturgummi fylt med sagspon, og håret ble sydd sammen av små biter saueskinn. Senere ble gummien erstattet av plast. Trollet utviklet seg til det karakteristiske gummitrollet med filttøy og oransje bustehår som ble kjent over store deler av verden. En mindre variant av Good Luck Trolls er de såkalte pennetroll som kan festen i enden på en penn eller blyant. 


== Rettighetene selges ==
I april 2013 kjøpte filmselskapet DreamWorks Animation rettighetene til å markedsføre trollene over hele verden, bortsett fra Skandinavia. Sistnevnte rettigheter til å selge trollene har virksomheten Dam Things Holding i Gjøl beholdt.


== Referanser ==
Bekjentgjørelse

En bekjentgjørelse (tysk: Urkunde) har igjennom tiden hatt mange former: En runesten, stele eller en gravsten kan sies å bekjentgjøre noe. Et opprop på et ting var i århundrer en anerkjent måte. Martin Luthers oppslag på en kirkedør i 1517 var en bekjentgjørelse med vide konsekvenser. En vektersang var også en bekjentgjørelse.
Offentlig bekjentgjørelse er oftest forutsetningen for at en rettsakt får gyldighet, enten det skjer i Lovtidende, Statstidende eller «i de på egnen alminnelig utbredte dagblader og ukeaviser».
En bekjentgjørelse er også betegnelse for en administrativ forskrift utstedt av en forvaltningsmyndighet, oftest et departement. En bekjentgjørelse inneholder regler som er bindende både for borgerne og for myndighetene. En bekjentgjørelse utstedes med hjemmel i lov.
St. Laurentius’ tårer (hørespill)

St. Laurentius' tårer  er et norsk kriminalhørespill som gikk som påskekrim på NRK Radio i 2013. Stykket starter med en drept russer som får strupen revet av og etterlater seg en hemmelig rapport om en eksplosjon over Oslofjorden. Journalisten Henrik forsøker å finne ut av mysteriet, men de han snakker med blir myrdet. Etter hvert som han graver dypere, viser det seg at romvesen, ufoer, hemmelig forskning og norsk etterretning er del av mysteriet.. Stykket ble skrevet av Kasper Hoff og produsert av NRK Radioteateret.


== Medvirkende ==


== Referanser ==
Lovtidende

Lovtidende er et elektronisk tidsskrift som utgis av Danmarks regjering (Civilstyrelsen), som et dagblad med det formål å gi den danske stats rettsakter bindende virkning overfor almenheten. Således kan statsmakten ikke støtte rett på en rettsakt før den er blitt offentliggjort (kunngjort) i Lovtidende.
Lovtidende er blitt utgitt siden 1. januar 1871, da det erstattet Departementstidende, og består av tre avdelinger:

Avdeling A inneholder alle lover, bekjentgjørelser og anordninger, bortsett fra de som utkommer i avdeling B
Avdeling B inneholder finanslover, tilleggsbevilgningslover og normeringslover
Avdeling C inneholder traktaterDet er normalt at lover kunngjøres dagen etter at de stadfestes, liksom bekjentgjørelser og anordninger kunngjøres slik at de aktiverer lover helt eller delvis, likeledes normalt kunngjøres dagen etter utstedelse. Det betyr at Lovtidende kan utkomme lørdager, søndager og helligdager. En rekke administrative rettsakter utgis ikke i Lovtidende men i Ministerialtidende, herunder sirkulærer og anstaltsanordninger.


== Kilder ==
Germer, Peter: Statsforfatningsret, 3. udgave. Jurist- og Økonomforbundets Forlag, 2001.


== Eksterne lenker ==
Lovtidende
Retsinformation
Loven om udgivelsen af Lovtidende
Adelsten Sivertsen

Adelsten Gudvan Sivertsen (født 7. mai 1925, død 13. mai 2010) var en norsk forretningsmann og jurist fra Alvøen, Laksevåg i Bergen.
Sivertsen tok Cand. jur. grad ved universitetet i 1951, før arbeidet som skattedirektør i Sør-Vågsøy og dermed dommerfullmektig i Gjerpen. Fra 1952 til 1959 arbeidet han som sekretær i Norsk Arbeidsgiverforening. Fra 1959 til 1973 var han sekretær og direktør for GC Rieber & Co, og 1974 til 1990 var han administrerende direktør i Storli.
Sivertsen ledet Norges Rederiforbunds avdeling i Bergen fra 1987 til 1988 hvor han jobbet for å få etablert Norsk internasjonalt skipsregister og å få det lagt til Bergen. Han har også vært med i styret av IS-Banken 1989-1995, og Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Han var gift med Anne-Lise Eide Sivertsen som døde av Als i 1996. Han har to barn, Bente Eide og Stig Eide Sivertsen.
Adelsten Sivertsen bodde i Bergen før pensjonsalder, men var de siste årene bosatt i Sandvika.
Sivertsen døde av kreft den 13. mai 2010.
Ding-Dong! The Witch Is Dead

«Ding-Dong! The Witch Is Dead» (på norsk gjerne gjengitt som «Den onde heksa er død») er en sang fra den amerikanske musikalfilmen Trollmannen fra Oz fra 1939. Komponist er Harold Arlen, teksten er ved E. Y. Harburg. Melodien er, på linje med «We're Off to See the Wizard» og «Over the Rainbow», en av de klassiske sangene fra eventyrfilmen.
«The Witch Is Dead» fikk ny aktualitet og ble omstridt da den i april 2013 ble benyttet etter at den tidligere britiske statsministeren Margaret Thatcher døde. En omfattende aksjon på sosiale medier førte til at den seilte opp på engelske platebarometere. BBC fikk et dilemma. Å spille plata ville være særs lite ærbødig, sett i forhold til Thachers bortgang. Å kutte den fra lista ville bli sett på som sensur. BBC valgte en mellomløsning; de spilte en del av melodien, ledsaget av et nyhetsinnslag som forklarte sammenhengen.Barbra Streisand og Harold Arlen spilte inn duetten på Arlens studioalbum Harold Sings Arlen (with Friend) i 1966.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Spada, James (1995). Streisand: Her Life (engelsk). New York: Crown Publishers. ISBN 0-517-59753-5.
Heinrich Carl Zwilgmeyer

Heinrich Carl Zwilgmeyer (født 1761 i Hannover, død 1850 i Christiania) var lærer og forfatter.
Zwilgmeyer deltok i Den amerikanske uavhengighetskrigen. Etter krigen kom han til Danmark som språklærer. Han underviste fra 1791 i engelsk og fransk ved katedralskolen i Christiania fram til 1809, og i geografi, historie og naturfag ved Krigsskolen fra 1797. I tillegg til en tysk språklære utga han en lærebok i fransk grammatikk (1800). Han besvarte to prisoppgaver utlyst av Det kongelige Selskab for Norges Vel: Hvori adskiller den sande og gavnlige Handelsaand sig fra den skadelige og falske, især med Hensyn paa Norge? (1811) og Hvad hører der til en, saavidt muelig fuldkommen Politieindretning paa Landet i Norge? (1813). Det første skriftet ble utgitt i Historisk-philosophiske Samlinger i 1813, mens det andre ikke ble trykt, men finnes som manuskript i Nasjonalbibliotekets håndskriftsamling.


== Skrifter ==
Tydsk Sproglære til Skolebrug (Chra., 1798)
Udtog af den franske Grammatikk til Skolebrug (Chra., 1800)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Zwilgmeyer hos Nasjonalbiblioteket.
5. divisjon fotball for menn

For pågående sesong, se: 5. divisjon fotball for menn 2023.5. divisjon i fotball for menn er det sjette nivået i det norske seriesystemet for norsk herrefotball. Divisjonen er fra 2011-sesongen den nest øverste ikke-nasjonale i systemet, og det er de forskjellige fotballkretsene som bestemmer antall avdelinger.
Finnmark Fotballkrets har, som eneste krets, i 2011 ingen avdelinger i 5. divisjon. Mens for fotballkretsene Hålogaland, Indre Østland, Nordmøre og Romsdal og Sunnmøre er dette i 2011 kretsenes laveste divisjon.


== Avdelinger ==


=== Agder ===


=== Akershus ===


=== Buskerud ===


=== Finnmark ===


=== Hordaland ===


=== Hålogaland ===


=== Indre Østland ===


=== Nordland ===


=== Nordmøre og Romsdal ===


=== Oslo ===


=== Rogaland ===


=== Sogn og Fjordane ===


=== Sunnmøre ===


=== Telemark ===


=== Trøndelag ===


=== Troms ===


=== Vestfold ===


=== Østfold ===


== Eksterne lenker ==
Norges Fotballforbund
Valgbarhedsnævnet

Valgbarhedsnævnet er en dansk nevnd nedsatt av Indenrigs- og Socialministeriet som tar stilling til saker hvor det er stilt spørsmålstegn ved folkevalgte politikeres valgbarhet.
Valgbarhedsnævnet vurderer hvorvidt et medlem av en kommunestyre eller et regionsråd er valgbar hvis vedkommende er straffet for kriminalitet. Hovedregelen er at medlemmet mister sin valgbarhet hvis det ved en dom eller bot er straffet for en handling som i alminnelig omdømme gjør medlemmet uverdig til å være politiker. Nevndens avgjørelse kan ikke ankes til annen offentlig myndighet.
Nevnden tar også stilling til valgbarheten for personer som besitter andre offentlige hverv som forutsetter at de pågjeldende er valgbare til kommunestyrer og regionsråd. Spørsmål om valgbarhet for personer innvalgt i Folketinget eller Europaparlamentet avgjøres av Folketinget.
Medlemmene av nevnden er dels utpekt av innenriks- og sosialministeren, dels av KL og Danske Regioner. Formannen er landsdommer eller høyesterettsdommer.


== Kilder ==
Om Valgbarhedsnævnet på Indenrigs- og Socialministeriets hjemmeside