jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boddinstraße undergrunnsstasjon

Boddinstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Boddinstraße er på linjen U8. Stasjonen ligger i Neukölln under Hermannstraße og ikke langt fra krysset mellom Boddinstraße og Flughafenstraße.
Boddinstraße som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter Hermann Boddin som var ordfører i Neukölln (da kjent som Rixdorf) fra 1899 til 1907.
Stasjonen ble åpnet 17. juli 1927 sammen med de tre første stasjonene ved linje D (nåværende U8) og frem til utvidelsen til Leinestraße undergrunnsstasjon sto ferdig


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Boddinstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vinicio Cerezo

Vinicio Cerezo (født 26. desember 1942) er guatemalsk politiker og president.
Han var president i Guatemala i perioden 14. januar 1986 til januar 1991 etter det satt han i den guatemalanske Kongressen. I presidentvalget den 3. november 1985 fikk Cerezo først 38,6% av de samlede stemmene, og i den andre runde 8. desember vant han over motkandidaten Jorge Carpio, da han fikk 68,4% av stemmene.
Partiet hans DCG fikk i 1985 totalt 51 av de 100 setene i Kongressen, og partiet fikk også et flertall i mange av departementene og kommunene i landet. Han var den første demokratisk valgte presidenten. Han var også den første sivile presidenten i Guatemala siden 1966. Alle tidligere presidenter siden 1966 hadde hatt en lang karriere innen de militære styrkene før de begynte i politikken og ble valgt til presidenter.


== Referanser ==
Pankstraße undergrunnsstasjon

Pankstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Pankstraße er på linjen U8. Stasjonen ligger i Gesundbrunnen i Mitte under krysset mellom Badstraße, Pankstraße og Prinzenallee.
Pankstraße som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter Panke som er en av bielvene til Spree.
Allerede i begynnelsen av 1900-tallet var det planer om en stasjon i nærheten av Pankstraße. Men utbruddet av første verdenskrig og økonomiske problemer gjorde at kun linjen frem til Gesundbrunnen stasjon ble bygget. Etter andre verdenskrig og delingen av Berlin fikk planene høyere prioritet.
Stasjonen ble åpnet 30. april 1976 som del av den nordlige utvidelsen av U8 mot Osloer Straße undergrunnsstasjon.
I likhet med Siemensdamm undergrunnsstasjon på U7 kan Pankstraße fungere som tilfluktsrom i tilfelle krise eller krig. Tilfluktsrommet kan huse 3300 mennesker og er selvforsynt med strøm, vann og surstoff.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Pankstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Residenzstraße undergrunnsstasjon

Residenzstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Residenzstraße er på linjen U8. Stasjonen ligger i Reinickendorf under gaten med samme navn.
Stasjonen ble åpnet 27. april 1987 som del av den nordlige utvidelsen av U8 mot Paracelsus-Bad undergrunnsstasjon.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Residenzstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paracelsus-Bad undergrunnsstasjon

Paracelsus-Bad undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Paracelsus-Bad er på linjen U8. Stasjonen ligger i Reinickendorf under Lindauer Allee.
Stasjonen er oppkalt etter et nærliggende bad som igjen har navnet sitt etter den sveitsiske legen og alkymisten Paracelsus.
Stasjonen ble åpnet 27. april 1987 som endestasjon for den nordlige utvidelsen av U8. Stasjonen forble endestasjon frem til U8 utvidet til Wittenau stasjon i september 1994.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Paracelsus-Bad (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lindauer Allee undergrunnsstasjon

Lindauer Allee undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Lindauer Allee er på linjen U8. Stasjonen ligger i Reinickendorf under Lindauer Allee.
Etter byggingen av drabantbyen Märkisches Viertel på 1960-tallet var det planlagt å bygge ut U8 til den.
Stasjonen ble åpnet 25. september 1994 som del av en nordlige utvidelse av U8 til Wittenau stasjon.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Lindauer Allee (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rathaus Reinickendorf undergrunnsstasjon

Rathaus Reinickendorf undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Rathaus Reinickendorf er på linjen U8. Stasjonen ligger i Wittenau i Reinickendorf under en park mellom gatene Am Nordgraben og  Eichborndamm ikke langt fra distriktsrådhuset for Reinickendrof som stasjonen har navnet sitt fra.
Etter byggingen av drabantbyen Märkisches Viertel på 1960-tallet var det planlagt å bygge ut U8 til den.
Stasjonen ble åpnet 25. september 1994 som del av en nordlige utvidelse av U8 til Wittenau stasjon.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Rathaus Reinickendorf (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tierpark undergrunnsstasjon

Tierpark undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Tierpark er på linjen U5. Stasjonen ligger i Friedrichsfelde i Lichtenberg i nærheten av dyrehagen Tierpark Berlin.
Etter krigen ble det planlagt en større drabantby i området rundt Tierpark.
Stasjonen ble åpnet 25. juni 1973 som del av en østlig utvidelse av linje E (dagens U5). Tierpark var endestasjon frem til utvidelsen til Elsterwerdaer Platz undergrunnsstasjon sto ferdig i juli 1988.
Tierpark er den eneste underjordiske undergrunnsstasjon som ble bygget i Øst-Berlin under den kalde krigen. Stasjonen har flere likhetstrekk med andre undergrunnsstasjoner som ble bygget før andre verdenskrig, men den har også likhetstrekk med sovjetiske undergrunnsbaner.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Tierpark (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Biesdorf-Süd undergrunnsstasjon

Biesdorf-Süd undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Biesdorf-Süd er på linjen U5. Stasjonen ligger i Biesdorf i Marzahn-Hellersdorf.
Stasjonen ble åpnet 1. juli 1988 som del av en østlig utvidelse av linje E (dagens U5).


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Biesdorf-Süd (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Schillingstraße undergrunnsstasjon

Schillingstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schillingstraße er på linjen U5. Stasjonen ligger i Mitte under Karl-Marx-Allee i nærheten av Alexanderplatz.
Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 samtidig som linje E (dagens U5).


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Schillingstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Strausberger Platz undergrunnsstasjon

Strausberger Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Strausberger Platz er på linjen U5. Stasjonen ligger i bydelen Friedrichshain som administrativt hører til Friedrichshain-Kreuzberg, under Strausberger Platz i gaten Karl-Marx-Allee. Opprinnelig befant stasjonen seg under et torg med samme navn, men etter krigen ble gaten, som fikk navnet Stalinallee, utvidet og gjort til Øst-Berlins paradegate. Derfor befinner stasjonen seg idag øst for selve plassen.
Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 samtidig som linje E (dagens U5).


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Strausberger Platz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rita Engebretsen

Rita Engebretsen (født 15. september 1957) fra Kirkenær i Grue, er en norsk gitarist og vokalist. Hun er mest kjent som den kvinnelige sangeren på Frem fra Glemselen-platene sammen med Helge Borglund. Denne serien kom med i alt 22 kapitler, hvorav første platen kom i 1974, og den siste Frem fra Glemselen-platen ble utgitt i 2017  Denne serien solgte over 1,8 millioner enheter, og er Norges mestselgende plateserie, ifølge boken «Frem fra Glemselen – hele historien» av Per Johan Skjærstad. Foruten «Frem fra Glemselen»-platene, har Rita Engebretsen også utgitt to soloplater. I tillegg opptrer Rita Engebretsen på en rekke samleplater som Countryfest og Stjerne 73.
I flere år var Rita Engebretsen borte fra rampelyset, men vinteren 2015 - slo hun seg sammen med Tommy Michaelsen, kjent fra dansebandet Picazzo - og de har siden reist rundt, med sanger og viser fra Frem fra Glemselen - katalogen - og underholdt, fortrinnsvis eldre, på ulike arrangement og institusjoner.
Våren 2017, ga Rita Engebretsen ut et avsluttende album i "Frem fra Glemselen"-serien, med Helge Borglund. Dette fikk undertittelen "Hjemkomsten", og ble laget som en hyllest til seriens opphavsmann, Per Johan Skjærstad, som gikk bort i 2014. Platen ble forlagt på plateselskapet Talent, med blant annet Arve Sigvaldsen som produsent, som forøvrig var mannen som produserte de aller første platene i Frem fra Glemselen-serien. Denne gangen tolket Rita og Helge  sanger fra den gamle skolesangboka, og Rita hadde med seg sin datter, Marita Engebretsen Haugen, som duett på sangen Den fyrste song. Dette var forøvrig den første singelen som ble sluppet fra platen. Foruten Marita, har Rita Engebretsen en sønn, Glenn Hugo.


== Diskografi ==


=== Frem fra Glemselen ===
se Frem fra Glemselen for fullstendig diskografi i plateserienFrem fra Glemselen kap.1–22, pluss diverse samleplater i serien. (Talent 1974–1982/PolyGram 1983–1987/Talent 1997–2017)


=== Soloalbum ===
Rita (Talent 1983)
Knallgode låter (Arne Bendiksen 1987)


== Referanser ==


== Kilder ==
www.mic.no om Rita Engebretsen
https://www.glomdalen.no/musikk/kultur-og-underholdning/rita-og-tommy-fant-tonen-fra-glemselen/s/5-19-38773
http://www.h-a.no/kultur/musikk/perfekt-avslutning-etter-43-aar


== Eksterne lenker ==
(en) Rita Engebretsen på Discogs 
(en) Rita Engebretsen på MusicBrainz 
(en) Rita Engebretsen på Spotify
Weberwiese undergrunnsstasjon

Weberwiese undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk og betjenes av linje U5 mellom Alexanderplatz og Hönow. Stasjonen ligger under Karl-Marx-Allee i bydelen Friedrichshain som administrativt er en del av Friedrichshain-Kreuzberg. Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 under navnet Mermeler Straße samtidig som linje E (dagens U5) ble åpnet fra Alexanderplatz til Friedrichsfelde.
Stasjonen ble svært skadet under andre verdenskrig. 200 mennesker ble funnet omkommet i stasjonen etter bombeangrepet 26. februar 1945.Gaten og stasjonen ble i 1950 omdøpt til Marchlewskistraße etter den polske kommunisten Julian Marchlewski. Etter den tyske gjenforeningen i 1991 fikk stasjonen sitt nåværende navn som er etter en nærliggende park og som betyr Veverengen.  Like ved stasjonen  ligger  '''Hochhaus an der Weberwiese'''. Det er en boligblokk på ni etasjer og regnes som det første sosialistiske bolighus i Berlin. Det er hovedsakelig bygget av resirkulerte teglstein og ble ferdigstilt 1. mai 1952 og overlevert til de fremtidige beboere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Weberwiese (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Samariterstraße undergrunnsstasjon

Samariterstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk og den betjenes av linje U5 mellom Alexanderplatz og Hönow. Stasjonen ligger i bydelen Friedrichshain under Frankfurter Allee i nærheten av krysset med Samariterstraße.
Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 samtidig som linje E (dagens U5) ble åpnet til Friedrichsfelde. Stasjonen er tegnet av den svensk-tyske arkitekten Alfred Grenander og i motsetning til de andre stasjonene langs U5, har den beholdt sitt opprinnelige utseende med turkise fliser på veggene. Idag er stasjonen fredet.
I 1992 ble stasjonen kjent da antifascisten Silvio Meier ble drept av en gjeng neonazister i forhallen til stasjonen. Senere ble det satt opp en minnetavle på dette stedet og på årsdagen – 21. november – er det en minnemarkering og en anti-fascistisk demonstrasjon. Tavlen har vært stjålet flere ganger, men er kommet på plass igjen.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Samariterstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cao (navn 曹)

Cao (kinesisk: 曹, pinyin: Cáo, Wade-Giles: Ts'ao eller Tsao) er et alminnelig kinesisk slektsnavn.
Det oppstod fra navnet til staten Cao, grunnlagt av Ji Zhenduo under Zhoudynastiet. 
Navnet er oppført i Baijiaxing, som omfatter de på sin tid hundre antatt mest utbredte kinesiske slektsnavn. 


== Kjente bærere av navnet 曹 Cáo ==
Cao Gui
Cao Shen
Cao Cao
Cao Pi
Cao Zhi
Cao Guojiu
Cao Xueqin
Cao Kun
Cao Yu
Cao Gangchuan
Cao (navn 操)

Cao (kinesisk: 操, pinyin: Cāo, Wade-Giles: Ts'ao eller Tsao, er et kinesisk slektsnavn. På kantonesisk lyder det chou1.
Navnet er ikke oppført i Baijiaxing, som omfatter de på sin tid hundre antatt mest utbredte kinesiske slektsnavn.
Cao (navn 草)

Cao (kinesisk: 草, pinyin: Cǎo, Wade-Giles: Ts'ao eller Tsao, er et kinesisk slektsnavn. Det har flere betydningsvarianter, alle knyttet til gress eller urter.
Navnet er ikke oppført i Baijiaxing, som omfatter de på sin tid hundre antatt mest utbredte kinesiske slektsnavn.
Mathilde Andersson

Mathilde Cathrine Andersson (født 1824 i Borås, død 15. april 1909 i Østre Aker) var en fattig, svensk veverske som kom til Christiania en gang i 1840-årene og fikk jobb på Hjula væveri ved Akerselven.


== Bakgrunn ==
Foreldrene var Anna Andersdotter Andersson (1802–1842) og Anders Andersson (1794–1866). Datteren var døpt Anna Cathrine, men fikk med sine foreldres tillatelse lov til å skifte navn til Mathilde for å kvitte seg med kallenavnet «Svensk-Anna», og bli mer respektabel i borgerlige kretser. Dette var på den tid hun ble tatt inn som pleiedatter av den velstående enkefru Dorothea Christophersdatter From (1773-1855). Enkefru From eide gården Rosenborggaten 2 og den omkringliggende Froms løkke på Hegdehaugen. Ved hennes død arvet Mathilde det meste av formuen. Hun forvaltet sine rikdommer på kløktig vis gjennom utleie, kjøp og salg av eiendommer. Mathilde Andersson kjøpte således i 1872 Vestre Sæter på Nordstrand, og bodde både på Hegdehaugen og der oppe. De siste 25 årene av sitt liv bodde hun kun på Nordstrand.
Den delen av den nåværende Solveien som går fra Nordstrandveien til Ljabruveien ved Ljan stasjon, ble anlagt av Mathilde Andersson, og ble den første tiden kalt «Jomfru Anderssons vei». Mathilde ble riktignok aldri gift, men det finnes kilder som viser at noen jomfru var hun langt i fra. En av hennes elskere var den kjente eventyrsamleren Peter Christen Asbjørnsen (1812–1885). Hun skal også ha hatt et forhold til tømmermester Karl Alexander Vilhelm Westmann, (en forsmådd frier som hun flere tiår lå i juridiske rettstvister med), og den nokså alkoholiserte sakføreren fra Hamar, Christian Fredrik Bergersen (1830–1873). Han var far til Hulda Bergersen, senere kjent som Hulda Garborg.


== Trivia ==
Hulda Garborg skildret hele miljøet rundt Mathilde Andersson i skuespillet Edderkoppen (1902), men da modellbruken ble kjent ble stykket øyeblikkelig tatt av plakaten på Nationaltheatret.
Fortsatt finnes Anderssondammen liggende i utkanten av skolegården på Nordstrand videregående skole. Den ble av Mathilde Andersson anlagt som gårdsdam med vannrør ned til hennes gård (i dag Seterveien 2B). Dammen blir gjerne feilaktig omtalt som Andersendammen.
Byantikvaren i Oslo bevilget i mars 2012 100.000 kroner til restaurering av gårdens stabbur.
De som ordnet opp med hensyn til dødsfallet var hennes bror, Anders Andersson, og pleiedatteren, Matty eller Mathilde Fredrikke Christiansen, gift Thams (1883-1945).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edvardsen, Erik Henning 2001: Asbjørnsens kvinnehistorier. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 150. Oslo: Aschehoug & Co. (W. Nygaard). ISBN 82-03-18562-2.
Lindboe, Rudolf 1997: «Jomfru Adersson på Gressæter gård» (s. 9-71). Sør i Aker. Søndre Aker historielag. Årbok 1997.


== Eksterne lenker ==
Dødsannonsen
Takk for deltakelse i begravelsen
Cao (stat)

Cao (forenklet kinesisk: 曹国; tradisjonell kinesisk: 曹國; pinyin: Cáo Guó) var en vasallstat i Kina under Zhoudynastiet (1046-221 f.Kr.) Staten ble opprettet en gang i løpet av det 11. århundre f.Kr. av Ji Zhenduo (død 1053 f.Kr., sønn av Kong Wen av Zhou og lillebror av Kong Wu av Zhou). 
Hovedstaden var Taoqiu (陶丘). Staten Cao dekket omtrent samme område som det moderne fylket Dingtao i provinsen Shandong.
Diamond League 2010

Diamond League 2010 var en serie over 14 friidrettskonkurranser som startet 14. mai og ble avsluttet 27. august. Diamond League erstatter Golden League, hvor utøverne måtte vinne alle stevnene i serien for å vinne sammenlagt; i Diamond League benyttes et poengsystem.
Det ble kåret vinnere i 16 øvelser for kvinner og menn.


== Stevner ==
Følgende fjorten stevner ble arrangert i 2010:


== Regler ==
Hver arrangør inviterte deltakere til hver distanse; vanligvis 8 på de korte løpsøvelsene og de tekniske øvelsene, flere i lengre løp, på 100 m og i høydehopp eller stavhopp.
Seier i ett stevne ga 4 poeng, 2.-plass 2 poeng og 3.-plass 1 poeng. Det var doble poeng i det siste stevnet, og utøvere som ikke stilte opp i det siste stevnet ble ikke regnet som sammenlagtvinnere.


== Vinnere sammenlagt ==


== Resultater etter øvelse, menn ==


=== 100 m ===


=== 200 m ===
Walter Dix stilte ikke opp i finalen i Zürich, og Wallace Spearmon vant trofeet.


=== 400 m ===


=== 800 m ===


=== 1500 m ===
Løpene i Oslo, Eugene og London gikk over 1609 m (en mile).


=== 5000 m ===


=== 3000 m hinder ===


=== 110 m hekk ===


=== 400 m hekk ===


=== Høyde ===


=== Stavhopp ===


=== Lengde ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===
Stevnet i Stockholm gikk i Kungsträdgården den 5. august.


=== Diskos ===


=== Spyd ===


== Resultater etter øvelse, kvinner ==


=== 100 m ===


=== 200 m ===


=== 400 m ===


=== 800 m ===


=== 1500 m ===


=== 5000 m ===
Løpene i Lausanne og Monaco gikk over 3000 m.


=== 3000 m hinder ===


=== 100 m hekk ===


=== 400 m hekk ===


=== Høyde ===


=== Stavhopp ===


=== Lengde ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===
Stevnet i Zürich ble arrangert 18. august inne i hovedbanestasjonen.


=== Diskos ===


=== Spyd ===


== Referanser ==
Trekirkene i Maramureș

Trekirkene i Maramureș er en del av verdensarven i Europa som finnes i Romania. Kirkene viser en høyt raffinert teknisk kunnskap som må ha sirkulert uhindret siden middelalderen over store deler av kontinentet.
I dag er 42 trekirker bevart i Maramureș, de representerer om lag en tredjedel av de 120 kirkene som var i bruk i begynnelsen av 1800-tallet. Halvparten av de bevarte trekirkene ble bygget på 1700-tallet. Koret i Cornești kirke og tårnet i Breb kirke er datert til begynnelsen av 1500-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Wooden churches in Maramureș County (World Heritage Sites) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tracing a Sacred Building Tradition
Et dateringsprosjekt ved Lunds universitet
The wooden architecture of Maramures Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Reiserapport: Rumänskt kulturarv i trä  Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Skopolamin

Skopolamin, C17H21NO4, er en av de tropane alkaloidene som inneholder et epoksid. Den forekommer i mange arter i søtvierfamilien, for eksempel i piggeple, Datura stramonium, bulmeurt, Hyoscyamus niger og engletrompet, Brugmansia  sp.
Stoffet, som er svært giftig, fungerer som kompetetiv acetylkolinantagonist ved M1-reseptorer. Substansen er svært hallusinogen, og kan forårsake delirium og vrangforestillinger. Det er muskelavslappende og beroligende. Skopolamin er ikke narkotikaklasset. Innen moderne medisin anvendes skopolamin for eksempel i preparatene Scopoderm, Morfin-skopolamin og i visse middel mot reisesyke. Det har også vært anvendt i såkalte sannhetsserum.


== Referanser ==
Torshov kompetansesenter

Torshov kompetansesenter var et  spesialpedagogisk senter som holdt til tidligere Torshov skoles gamle lokaler og fra 2003 på Bredtvet i Oslo, like ved Bredtvet kompetansesenter. Senteret hadde spesielt regionalt ansvar for Oslo, Akershus, Østfold og Vestfoldfor barn, unge og voksne med store og sammensatte lærevansker. Fagmiljøet ved senteret er eksperter på utredning og spesialpedagogisk tilrettelegging med særskilt kompetanse innen særs alvorlig og dyp utviklingshemming og minoritetsspråklige med særskilte opplæringsbehov.
Torshov kompetansesenter gikk 31. desember 2012 inn i Statped, og fagmiljøene ble da en del av Statped sin region, Statped sørøst.


== Eksterne lenker ==
Om Statped
Johann Baptist van Helmont

Johann Baptist van Helmont (født 12. januar 1579 i Brussel, død 30. desember 1644) var en belgisk lege.
Helmont ble doktor i medisin 1599, og bosatte seg 1605 i Vilvorde ved Brussel. Helmont var en av sin tids fremste naturforskere; han oppdaget kullsyren, var en grundlig kjenner av anatomien og hadde betydelige resultater som praktisk lege, framfor alt gjennom sin motstand mot den da og lenge etter så vanlige årelatningen. Hans Opera omnia utgavs 1707. Hans minnesmerke reistes 1889 i Brussel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Claus Bernet: Jean Baptiste van Helmont, in: BBKL, 25, 2005, 597-621, online: http://www.bautz.de/bbkl/h/helmont_j_b.shtml
Rathaus Schöneberg undergrunnsstasjon

Rathaus Schöneberg undergrunnsstasjon er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk tilhørende linje U4, som går fra Nollendorfplatz til Innsbrucker Platz. Stasjonen ble bygget mellom 1908 og 1910 i Schöneberg som da fortsatt hadde bystatus. Den ble åpnet 1. oktober 1910 under navnet «Stadtpark».  Arkitekt var Johann Emil Schaudt.
Pennsylvania Hospital

Pennsylvania Hospital («Pennsy») er et sykehus i Center City, Philadelphia, for tiden tilknyttet Universitetet i Pennsylvanias helsesystem («Penn Health System»).
Pennsylvania Hospital var det første sykehuset i den nye verden og i USA. Det ble grunnlagt i 1751 av Benjamin Franklin og Thomas Bond. Det har også det første medisinske bibliotek i USA.


== Kjente leger ==
Benjamin Rush, i staben fra 1783 og til 1813; han var medisinsk lærer, en sosial reformator, og en av de som signerte USAs uavhengighetserklæring.
Philip Syng Physick, i staben fra 1794 og til 1816; han oppnådde berømmelse ved hans kirurgiske dyktighet.
C. Everett Koop, sykehuskandidat i 1941, allmennlege av USA (USAs generalkirurg) for U.S. Public Health Service Commissioned Corps i tiden 1982-1989. Dr. Koop fullførte turnustjeneste ved Pennsylvania hospital.
Andrew von Eschenbach, sykehuskandidat i 1963, direktør ved det biteknologiske selskapet BioTime, tjenestegjorde som den 20. kommisjonær (sjef) for Food and Drug Administration.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Graham, Kristen A. (2008): A History of the Pennsylvania Hospital, The History Press
Morton, Thomas G. & Woodbury, Frank (1897): The History of the Pennsylvania Hospital, 1751-1895, onlineutgave
Tomes, Nancy (1978): «‘Little World of Our Own’: The Pennsylvania Hospital Training School for Nurses, 1895–1907» i: Journal of the history of medicine and allied sciences  33#4, s. 507-530
Williams, William H. (1973): «The ‘Industrious Poor’ and the Founding of the Pennsylvania Hospital» i: Pennsylvania Magazine of History and Biography, s. 431-443. Hos JSTOR
Williams, William H. (1976): America's First Hospital: The Pennsylvania Hospital, 1751-1841


== Eksterne lenker ==
Pennsylvania Hospital, University of Pennsylvania Health System
Bloodless Medicine & Surgery Center, Pennsylvania Hospital
Kunståret 1380

Kunståret 1380 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1380.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
Hans von Tübingen -  østerriksk kunstner (død 1462)


== Dødsfall ==
…