jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brigida Haraldsdatter

Brigida Haraldsdatter (i Sverige kalt Birgitta Haraldsdotter), født etter 1130, var en norsk konges frilledatter som ble dronning i Sverige. 
Hun var datter av kong Harald Gille, men morens navn er ukjent. Tora Gudmundsdatter som var mor til Sigurd Munn, kan også ha vært mor til Brigida. 
Ifølge Morkinskinna og Heimskringla var Brigida først gift med Inge Halstensson (Inge den yngre); men det er kronologisk umulig, for Inge døde senest rundt 1130, og Brigida var ung nok til at få syv barn etter 1161. Derimot kan hun ha vært gift med Karl Sunesson, jarl i Västergötland. Karls far skal ha vært sønnesønn til stormannen i Närke, Sigtrygg, som Olav Haraldsson besøkte på sin ferd fra Norge til Russland i 1029. Karls morfar var sønn av Orm Eilivsson som tilhørte Arnmødlingætten og nedstammet fra ladejarlene i Trøndelag. I landflyktighet søkte Magnus den blinde tilflukt hos Karl Sunesson i 1137, og fikk egget ham til å foreta et angrep inn i Bohuslän, der mange underkastet seg ham av frykt. Magnus den blindes motstander Harald Gille, Karls svigerfar, var nylig drept og hadde etterlatt seg en liten sønn, Inge Krokrygg, som var Karls svoger gjennom ekteskapet med Brigida. Karl ble beseiret av Inges tilhengere og flyktet hjem til Västergötland.Derimot er det sikkert at hun var gift med Magnus Henriksson som ble svensk konge ett års tid etter å ha drept den forrige kongen, Erik den hellige, i mai 1160. Etter at Magnus selv ble drept i slaget ved Örebro, giftet enken seg med Birger Brosa. De fikk fire sønner og tre døtre, og deres datter Ingegjerd blev senere gift med den svenske kongen Sverker 2. I 1174 opsøgte den norske tronkræver, birkebeineren Øystein Møyla Brigida og hennes mann Birger jarl i Östergötland, fordi han som påstått sønn av Harald Gilles sønn, kong Øystein Haraldsson, regnet Brigida som sin faster - hun var kong Øysteins halvsøster. Dessuten ble Øystein Møylas far dyrket regnet som lokal helgen i Bohuslän under navnet Sankt Östen konung. Øystein Møyla fikk da også med seg noen menn og et pent pengebeløp av Birger jarl for å ta opp kampen mot et annet norsk kongsemne, Magnus Erlingsson.Gjennom sitt ekteskap med Magnus Henriksson var Brigida svensk dronning fra 1160–61 etter at Magnus og hans menn hadde drept Erik den hellige i mai 1160. Som enke etter Birger jarls død i 1202, tilbrakte hun sine siste år i Riseberga kloster, hvor hun også ble gravlagt. Som kongsdatter og ektefelle til politisk ledende menn oppnådde hun en posisjon med politisk innflytelse.   


== Ekteskap ==
Muligens gift med Karl Sunesson, jarl i Götaland, sønn av Sune Ivarsson og Astrid Ogmundsdatter.
Magnus Henriksson, svensk konge 1160–61.
Birger Bengtsson Brosa, svensk jarl 1174–1202, som hun fikk fire sønner og tre døtre med.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brigida Haraldsdatter på snl.no
Kommuner i departementet Corrèze

Dette er en liste over de 286 kommunene i departementet Corrèze i regionen Nouvelle-Aquitaine i Frankrike. Per 1. januar 2021 er antall kommuner redusert til 279.

(CAB) Communauté d'agglomération de Brive, dannet i 2002.
Marine Stewardship Council

Marine Stewardship Council (MSC) er en uavhengig non-profit organisasjon og et sertifiseringsorgan. MSC har utviklet en miljøstandard for bærekraftige fiskerier, og bruker et miljømerke som kun gis til de fiskeprodusentene som oppfyller miljøstandarden. Når det kjøpes fisk med det blå MSC-miljømerket indikerer det at den kommer fra et fiskeri som drives på en miljømessig ansvarlig måte som ikke bidrar til det globale miljøproblemet med overfiske. Ved utgangen av 2010 hadde mer enn 1 300 fiskerier og selskaper oppnådd sertifisering fra Marine Stewardship Council.MSC ble grunnlagt i 1997 av World Wide Fund for Nature (WWF) og Unilever, og ble fullt ut uavhengig i 1999. Det har kontorer i London (hovedkontor), Seattle, og Sydney, og lokale kontorer i Edinburgh, Berlin, Haag, Paris, Cape Town og Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hva er MSC? på WWF Norge
Danuta Siedzikówna

Danuta Helena Siedzikówna (født 3. september 1928 i Guszczewina nær Narewka, død 28. august 1946 i Gdańsk (arkebusering)) var en polsk ambulansearbeider i Armia Krajowa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Publikasjon om Danuta Siedzikówna
Omloop Het Volk 2005

Omloop Het Volk 2005 var den 60. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 26. februar 2005. Rittet på 201 km ble vunnet av Nick Nuyens foran Tom Boonen og Steven de Jongh.


== Resultat ==


== Eksterne lenker ==
Rapport og resultater (Engelsk tekst)
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Françoise Henry

Françoise Henry (født 16. juni 1902 i Paris, død 10. februar 1982 i Auxerre) var en fransk forsker med kunst og kunsthåndverk fra tidlig irsk middelalder som fagfelt. Hun arbeidet for University College Dublin i tiden fra 1934 til 1974. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Henry var født i Paris men vokste opp i Limousin. Hun var eneste barn av Jeanne Henry (født Clément) og René Henry, assisterende chef de cabinet for presidenten for det franske deputertkammer, professor ved L'École des Sciences Politiques og forfatter. Faren forlot familien i Françoises barndom. Hennes bestefar, Charles Clément (1821-1887), far kunstskribent og filosof, og hans innflytelse satte et preg på henne under hennes besøk hos bestemoren nær Paris.Etternavnet var opprinnelig stavet Henri.
Hun studerte ved École du Louvre under keltologen Henri Hubert. 


=== Karriere ===
Henrys første betydelige utgivelse var Les Tumulus du Départment de la Côte-d’Or, en omfattende avhandling av gravanlegg i jernalderen ved Côte-d'Or i Frankrike. Hun studerte kunsten under karolingerne, og annen middelalderkunst og det var hennes interesse for kunsten under middelalderen som førte henne til Irland og University College Dublin, særlig etter et besøk på slutten av 1920-tallet hvor hun fikk studere de to Ahenny-høykorsene i sandstein fra 700-tallet i grevskapet Tipperary. I 1928 publiserte hun sin første artikkel om irsk middelalderkunst, La chapelle de Cormac à Cashel.På University College Dublin begynte hun i 1934 som utvekslingsforeleser i fransk. På 1940-tallet foreleste hun i arkeologi og europeisk kunst samtidig mens hun arbeidet med studiet av irske oldtidsgjenstander og samlet en stor samling av illustrasjoner av irsk kunst i form av trykk og fotografier. En tid senere ble hun direktør for studiet av arkeologi og kunsthistorie av europeisk maleri.
Hun utførte en betydelig med arkeologisk utgravning i Glendalough, en landsby ved ruinene av et kloster i Wicklow, ved Iniskeaøyene utenfor kysten av grevskapet Mayo, og andre steder, men var hovedsakelig kjent som forsker på irsk kunst fra tidlig irsk middelalder. I 1940 publiserte hun Irish Art, en omfattende studie som kombinerte resultatet av manuskripter, skulptur, og metallarbeid i Irland. 
Under andre verdenskrig har hun involvert i evakueringene av gjenstander fra museer i Frankrike og London, som sekretær for kommisjonen for bevaringen av kunst i det okkuperte Europa. Senere under krigen arbeidet hun i krigsindustrien i England, og så som ambulansesjåfør i Frankrike fra 1944. 
Høydepunktet i hennes publisering var et verk i tre bind på fransk og engelsk som kom i tiden mellom 1963 og 1970; L’Art irlandais, irsk kunst i den tidlige kristne perioden, under invasjonene fra vikingene og romansk tid.Henry ble pensjonert fra universitet i 1974, det samme året hvor den moderne utgivelsen av Kellsboken kom ut, og hvor hun selv hadde skrevet teksten for reproduksjonene. Hun var den som hadde identifiserte de ulike skriverne i det opprinnelige manuskriptet,
Hennes siste år tilbrakte hun ved sitt hjem i Lindry i Frankrike hvor hun døde i 1982.


== Referanser ==
Carl Rein Seehuus

Carl Rein Seehuus (født 12. juni 1900 i Skien, død 13. februar 1975 på Eidsvoll) var pastor og predikant tilknyttet den norske pinsebevegelsen. Han var den første pastor eller forstander i Tabernaklet (Pinsekirken Tabernaklet Bergen) i Bergen, fra etableringen i 1920 frem til 1922. I en årrekke var han også redaktør og utgiver av tidsskriftet Profetrøsten. Rein Seehuus er sønn av Carl Magnus Seehuus og Ida Berthea f. Hanson.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rødland, Kjartan 2010. Glede i Gud. Pinsekirken Tabernaklet Bergen 1920 – 2010. (jubileumsbok)
Omloop Het Volk 2006

Omloop Het Volk 2006 var den 61. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 25. februar 2005. Etter 202 km kom Philippe Gilbert alene til mål og vant foran Bert de Waele og Leon van Bon.


== Resultat ==


== Eksterne lenker ==
Rapport og resultater (Engelsk tekst)
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Arun Gandhi

Arun Gandhi (født 14. april 1934 i Durban, Sør-Afrika) er det femte barnebarn av den kjente fredsaktivisten Mohandas Gandhi. Arun fulgte i fotsporene til bestefaren sin, og ble også en kjent sosio-politisk aktivist, selv om han ikke levde den samme asketiske livsstilen som bestefaren hadde gjort. 
Aruns barndom under apartheid-regimet i Sør-Afrika var ofte svært vanskelig for ham, i likhet med mange av hans medborgere. Han ble nedverdiget av hvite europeere fordi han ikke hadde hvit hudfarge, han ble utstøtt av afrikanerne fordi han ikke var svart, og han var flere ganger gjenstand for rasistisk motivert vold fra ekstremister fra begge disse gruppene utelukkende på grunn av hans hudfarge. 
Arun bodde sammen med sin bestefar Mahatma Gandhi fra 1946 og frem til han ble myrdet i 1948. Dette var også den mest turbulente perioden i Indias kamp for å frigjøre seg fra britisk styresett. Da Mahatma Gandhi ble myrdet i 1948, reiste Arun til Sør-Afrika sammen med sine foreldre. Arun Gandhi har i likhet med bestefaren gjennomført flere fredelige demonstrasjoner og marsjer for fred. I oktober 2006 gjennomførte han en marsj i Los Angeles, California sammen med flere kjente skuespillere som f.eks. Sally Kirkland.
Etter farens død i 1956, reiste Arun til India for å slippe farens aske i elven Ganges. På turen fikk Arun et alvorlig tilfelle av blindtarmbetennelse og han ble innlagt på sykehus for operasjon. Han ble forelsket i en sykepleier og han bestemte seg for å gifte seg med henne bare for å bli fortalt av den sørafrikanske regjeringen at hans kone ikke ville bli tillatt innreise til Sør-Afrika. Paret fikk en sønn, Tushar, som også er aktivist, og en datter, Archana, som fikk fire barnebarn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Arun Manilal Gandhi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arun Gandhi på Internet Movie Database
Christine Stigsdatter

Christine Stigsdatter Hvide (også Kristina Stigsdotter)(født ca. 1145, død ca. 1200) var svensk dronning 1164-67.
Hun var datter av den danske stormannen Stig Tokesen fra Hvideslekten og prinsesse Margrethe Knudsdatter av Danmark. Omkring 1164 ble hun gift med kong Karl Sverkersson, og fikk med ham sønnen Sverker den yngre. Hun var dronning i ca. tre år, og ble enke da mannen ble myrdet på Visingsö i 1167. Hun flyktet da i sikkerhet med sønnen Sverker til sin slekt i Danmark. I 1196 ble sønnen  konge i Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Christine Stigsdatter Hvide på niels.dybdahl.dk
De Sverkerska och Erikska ätterna på wadbring.com
Litteraturåret 1561

Litteraturåret 1561 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1561.


== Hendelser ==
21. august – Fullføringen av Peresopnytsia Gospels.


== Nye bøker ==
Gabriele Fallopius – Observationes anatomicae
Thomas Hoby – The Book of the Courtier (Il Cortegiano) (oversettelse)
Julius Caesar Scaliger -Poetices
John Calvin – Den kristne religionens institusjonen (Engelsk oversettelse av Thomas Norton)


== Nye drama ==
Thomas Preston – Cambises


== Lyrikk ==
Se Lyrikkåret 1561


== Fødsler ==
22. januar - Francis Bacon, filosof, vitenskapsmann, og statsmann (død 1626)
Juni - Samuel Harsnett, engelske erkebiskop og forfatter som skrev om religion (død 1631)
4. august - John Harington, engelsk forfatter (død 1612)
11. juli - Luis de Góngora, spansk dikter (død 1627)
14. august - Christopher Heydon, engelsk sakprosaforfatter (astologi) (død 1623)
27. oktober - Mary Sidney, forfatter og oversetter (død 1621)


== Dødsfall ==
26. februar - Jorge de Montemayor, portugisisk spanskspråklig romanforfatter og lyriker (født ca. 1520)
25. mars - Conrad Lycosthenes, humanist and oppslagsverksforfatter fra Alsace (født 1518)
10. desember - Caspar Schwenckfeld, tysk teolog og preker (født ca. 1490)
Marie Dentière, tysk teolog (født ca. 1495)
Claude Garamond, fransk utgiver (født 1480)
Jane Seymour, forfatter (født ca. 1541)
Salvador Sanchez

Salvador Ernesto Sanchez Weishaupt (født 1980), kjent som Salvador Sanchez og Salvador, er en norsk rapper og hiphop-produsent fra Kristiansand.
Sammen med halvbroren Oscar Sepulveda og Dj Breakneck (Christian Sørensen) utgjorde han hiphop-gruppen Darkside of the Force som vant Spellemannprisen 2006 i klassen hiphop.
I 2001 ga han ut sitt første soloalbum, Solar Consciousness, som ble nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen hiphop. Han har også samarbeidet med bluesartisten Ronnie Jacobsen, og sammen ga de i 2003 ut ablumet Adjust Your Stereo med musikk som kombinerte blues, hiphop og andre stilarter. I 2010 ga han ut sitt andre album, Happy Daze, og ble nok en gang nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen hiphop.


== Diskografi ==
Solar Consciousness (2001)
Happy Daze (2010)


== Eksterne lenker ==
(en) Salvador Sanchez på MySpace
Boon bryggeri

Brouwerij Boon er et bryggeri i Lembeek i kommunen Halle i Belgia og var tidligere kjent som Brasserie de Saint Roch. Hovedsakelig produseres øltypene geuze og kriek, og årsproduksjonen er per 2010 på 12 600 hl. Bryggeriet sies å ha det største eksisterende lager av lambicøl i verden, over en million liter.Bryggeriet stammer fra 1680, da J.B. Claes kjøpte en bondegård ved Leembek og installerte et bryggeri og destilleri. I 1860 kjøpte Louis Paul produksjonsbygningen av familien Claes og begynte å produsere lambic og faro. I 1875 begynte forsøk med brygging av geuze, og i 1890 kom det til et malteri. Louis Paul hadde ingen arvinger og solgte i 1898 bryggeriet til Pierre Troch. I 1927 ble hans sønn René Troch på grunn av krisetider tvunget til å selge firmaet, som kom i Jan de Vits’ besittelse. Senere gikk det til hans sønn Jean, før Frank Boon kjøpte det i 1975 og gav det dagens navn. I 1986 ble bryggeriet av kapasitets- og plasshensyn flyttet til sentrum av Lembeck. I april 2013 åpnet et nytt bryggerianlegg med flerdoblet produksjonskapasitet. Bryggeriet er medlem av sammenslutningen HORAL.


== Sortiment ==
Følgende øltyper brygges (med alkoholprosent i parentes):

Oude Geuze Boon (7 %)
Geuze Mariage Parfait (8 %)
Kriek Boon (4 %)
Oude Kriek Boon (6,5 %)
Kriek Mariage Parfait (8 %)
Framboise Boon (5%)
Faro Boon (5 %)
Duivels Bier (8 %)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brouwerij Boon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(nl) (en) (fr) Boon på nettstedet til HORAL
(en) Vurdering på Ratebeer.com
(en) Vurdering på Beeradvocate.com
Väinö Tiihonen

Väinö Petter Tiihonen (født 28. november 1912 i Helsingfors, død 27. juli 1957 i Kuopio) var en finsk skihopper.
Han ble nummer 27 i VM i Sollefteå i 1934 og nummer 9 i VM i Lahtis i 1938. Han ble også nummer 9 i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. I hopprennet i Lahtisspelen i 1931 ble han nummer 2.


== Kilder ==

(en) Väinö Tiihonen – Profil og OL-resultater på sports-reference.com.  (besøkt 20. februar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis bymuseum): Resultater Lahtisspelen Arkivert 19. oktober 2011 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Väinö Tiihonen – Olympedia 
(en) Väinö Tiihonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Illustreret Folkeblad

Illustreret Folkeblad utkom som illustrert ukeblad i Norge i perioden 1856 til 1858 med undertittelen «til Belærelse og Underholdning». Bjørnstjerne Bjørnson var redaktør og fikk trykket flere av sine første bondefortellinger i bladet. Særlig kjent er Synnøve Solbakken som ble trykket i Folkebladet i 1857.
Litteratur av Bjørnson i bladet: Aanum, en Fortælling; Et farligt frieri; Om Dands, Sang, Kortspil, Felespil og anden Morskab; Ole Stormoen, Fortælling ;En munter Mand, Fortælling (ufullført) og i 1857 Synnøve Solbakken.


== Litteratur ==
Jens Braage Halvorsen: «Bjørnson, Bjørnson». Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania 1885.
Hege Høsøien: Synnøve Solbakken
Benedicta Ebbesdatter

Benedicta Ebbesdatter (også kalt Bengta) født mellom 1165 og 1170, død 1199 eller 1200, var dronning av Sverige fra 1196 til sin død. 
Hun ble født i Knardrup på Nordsjælland som datter av Ebbe Sunesen Hvide. Hennes onkel var den senere så berømte erkebiskop i Lund, Anders Sunesen. Hun ble i 1185, i en alder av 15 gift med prins Sverker, kong Karl Sverkersson og hans enke Christine Stigsdatters eneste sønn. Denne ble først konge over Sverige i 1196, da Knut Eriksson døde. Da var Benedicta rundt de tredve, og skulle kun komme til å bære dronningtittelen i 4 år. Hun fødte sin mann mindst to barn. 
Benedicta sympatiserte med kirkens økende makt både i Danmark og Sverige, og hun støttet aktivt erkebiskop Olof Lambatunga i Uppsala. Hun beskrives som religiøs og stolt av sin bakgrunn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bengta Ebbesdotter på findagrave.com
Helene Pedersdatter Strange

Helene Pedersdatter Strange (i Sverige også kalt dronning Elin; født ca. 1200, død ca. 1255) var dronning av Sverige i årene 1229–34.
Hun var datter av den danske ridderen Peder Strange, hvis ætt senere antok namnet Ulfeldt. 
Omkring 1225 giftet hun seg med Knut Holmgersson Lange. På offisielle papirer brukte hun samme segl som min mann, hvilket kan tyde på at hun hadde en viss innflytelse. Hun fikk med kong Knut sønnene Holmger og Filip Knutsson, som begge siden ble henrettet. 
Da Knut døde i 1234 giftet Helene seg med den svenske stormannen Filip Laurensson. I 1251 ble hun igjen enke. 


== Eksterne lenker ==
Helena Pedersdotter på ludd.luth.se
Léon Johnson

Léon Édouard Johnson (født 28. februar 1876 i Nice, død 1943) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Johnson vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle tre stillinger bak Norge og Sverige. De andre på laget var Eugène Balme, André Parmentier, Albert Courquin, Maurice Lecoq og Raoul de Boigne.
Tolv år senere, under sommer-OL 1920 i Antwerpen, vant ha to sølvmedaljer. Han kom på andreplass i både den individuelle og lagkonkurransen i liggende 300 meter rifle. I den individuelle konkurransen kom han bak Otto Olsen fra Norge og i lagskytingen vant USA. De andre skytterne på det franske sølvlaget var Achille Paroche, André Parmentier, Georges Roes og Emile Rumeau.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv skyting, 300 meter armégevær, liggende  Frankrike
 1920  Antwerpen -  Sølv skyting, 300 meter armégevær, liggende, lag  Frankrike
 1908  London -  Bronse i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Léon Johnson – Olympedia 
(en) Léon Johnson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Léon Johnson – databaseOlympics.com (arkivert)
André Parmentier

André Parmentier (født 29. mai 1876, død  1939) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London, 1920 i Antwerpen.
Parmentier vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle tre stillinger bak Norge og Sverige. De andre på laget var Eugène Balme, Léon Johnson, Albert Courquin, Maurice Lecoq og Raoul de Boigne.
Tolv år senere, under sommer-OL 1920 i Antwerpen, vant han en sølvmedalje med det franske laget som kom på andreplass i lagskytingen i liggende 300 meter armégevær bak USA. De andre skytterne på det franske sølvlaget var Achille Paroche, Léon Johnson, Georges Roes og Emile Rumeau.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv skyting, 300 meter armégevær, liggende, lag  Frankrike
 1908  London -  Bronse i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting   Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Parmentier – Olympics.com 
(en) André Parmentier – Olympic.org 
(en) André Parmentier – Olympedia 
(en) André Parmentier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Parmentier – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) André Parmentier – ISSF
Trondar Lien

Trondar Lien (født 19. mars 1956 i Vestre Slidre) er en norsk journalist og redaktør. Han startet som journalist i Romerikes blad på Lillestrøm, og har senere arbeidet som journalist i flere aviser, lengst i Bladet Tromsø, der han arbeidet som journalist fra 1985 til august 2010. Han er utdannet samfunnsplanlegger fra Universitetet i Tromsø Universitetet i Tromsø. Fram til han overtok jobben som  ansvarlig redaktør i lokalavisa iBalsfjord i januar 2011, var han høyskolelektor ved journalistutdanninga på Høgskolen i Bodø. iBalsfjord ble nedlagt ved årsskiftet 2011/2012. Fra 2012 har han vært kommuneplanlegger i Kvalsund kommune i Finnmark. Fra oktober 2013 har han vært ansatt som rådgiver ved planavdelingen i Stokke kommune i Vestfold.
Albert Courquin

Albert Courquin (født 30. mars 1875, død 24. mars 1953) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London, 1924 i Paris.
Courquin vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle tre stillinger bak Norge og Sverige. De andre på laget var Eugène Balme, Léon Johnson, André Parmentier, Maurice Lecoq og Raoul de Boigne.
Seksten år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en sølvmedalje med det franske laget som kom på andreplass i lagskytingen frigevær bak USA. De andre skytterne på det franske laget var Émile Rumeau, Paul Colas, Pierre Hardy og Georges Roes.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris -  Sølv skyting, frigevær, lag  Frankrike
 1908  London -  Bronse i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting   Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Courquin – Olympedia 
(en) Albert Courquin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Albert Courquin – databaseOlympics.com (arkivert)
Cynic

Cynic er et amerikansk progressiv rock-/metal-band som spiller en blanding av death metal, eksperimentell musikk, alternativ rock, heavy metal og jazz-fusion.
Bandet ble etablert i Miami Florida, men har base i Los Angeles California. 
Bandets debutalbum Focus ble utgitt 14. september 1993, og oppfølgeralbumet Traced in Air kom 17. november 2008, utgitt på det franske plateselskapet Season of Mist. Siste utgivelsen er EP-en Re-Traced som ble utgitt 18. mai 2010.


== Medlemmer ==
NåværendePaul Masvidal – gitar, vokal, gitar synth (1987–1994, 2006–idag)
Sean Reinert – trommer (1987–1994, 2006–idag)TidligereSean Malone – bassgitar, chapman stick (1993–1994, 2008)
Jason Gobel – gitar (1988–1994)
Aruna Abrams – vokal, keyboard (1994–1996)
Tony Choy – bassgitar (1991–1993)
Chris Kringel – bassgitar (1993–1994, 2006–2007)
Tymon Kruidenier – gitar, gitar synth (2008–2010)
Tony Teegarden – keyboard, (1993–1994, 2006–2007)
Robin Zielhorst – bassgitar (2008–2010)
Mark Van Erp – bassgitar (1987–1989)
Russell Mofsky – gitar (1987)


== Diskografi ==
1989: Reflections of a Dying World (demo)
1993: Focus
2008: Traced in Air
2010: Re-Traced (EP)
2011: Carbon-Based Anatomy
2012: The Portal Tapes (samlealbum)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Cynic (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cynic på Discogs 
(en) Cynic på MusicBrainz 
(en) Cynic på Encyclopaedia Metallum 
(en) Cynic på Songkick 
(en) Cynic på Last.fm 
(en) Cynic på AllMusic