jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ricercar

Ricercar (it. ricercare, «lete»/«søke») er en instrumentalkomposisjon overveiende for lutt eller tangentinstrumenter (særlig orgel) fra senrenessansen og (hovedsakelig) tidlig barokk. Ricercari regnes som en direkte forgjenger til fugeformen. 
Ricercar betyr å «lete opp» og mange ricercari fungerer som forspill der funksjonen er å ta fram det neste stykkets toneart eller modalitet. 
Ricercari kan minne om fantasier eller toccataer og er påvirket av motetteformen. De består av en løst sammensatt rekke gjennomføringsdeler med hvert sitt hovedtema. I tidens løp ble antall temaer redusert slik at ricercarformen tilslutt gled sømløst over i fugeformen.


== Litteratur ==
Markus Grassl: «Ricercar» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Artikkelen «Ricercar» i Harold Gleason, Warren Becker: Music in the Middle Ages and Renaissance. Frangipani Press, Bloomington 1981, ISBN 0-89917-034-X, S. 142.
«Ricercar», «Fugue», «Counterpoint» i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie. 20 bind.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Manfred Bukofzer, Music in the Baroque Era. New York, W.W. Norton & Co., 1947. ISBN 0-393-09745-5
Ursula Kirkendale, «The Source for Bach's Musical Offering», Journal of the Amwerican Musicological Society 33 (1980), 99–141.
The New Harvard Dictionary of Music, red. Don Randel. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 1986. ISBN 0-674-61525-5
Douglas Hofstadter: Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braids avslutningskapittel har tittelen «Six-part Ricercar» (kapittel XX Strange Loops, Or Tangled Hierarchies).


== Eksterne lenker ==
(de) Kort forklaring på ricercar med lytteeksempel
Bloody Kisses

Bloody Kisses er det tredje studioalbumet til det amerikanske gothic metal-bandet Type O Negative.
Det ble gjennombruddsalbumet for bandet og var det første på Roadrunner Records som solgte til gull- og platinaplate. 
Sporene «Kill All the White People» og «We Hate Everyone» ble skrevet for å latterliggjøre ryktene om at bandet var rasistisk. Disse sporene er ikke med på den senere digipac-utgivelsen, da de ikke står i samme stil som resten av albumet. Den bestselgende singelen fra albumet er «Black No.1 (Little Miss Scare-All)» som handler om Goth-subkulturen. Albumet inneholder også sporet «Summer Breeze» som er en coverlåt av Seals and Crofts. Den blir fremførst som en doom metal-låt, noe som ble et kjennetegn for bandet etterhvert.
I tillegg til digipac-utgivelsen ble albumet utgitt på nytt i 5. mai 2009 som «Top Shelf Edition» med en bonus-CD.


== Sporliste ==
Originalutgave«Machine Screw» – 0:40
«Christian Woman» – 8:58
«Black No.1 (Little Miss Scare-All)» – 11:15
«Fay Wray Come Out and Play» – 1:04
«Kill All the White People» – 3:23
«Summer Breeze» (Seals and Crofts) – 4:47
«Set Me on Fire» – 3:29
«Dark Side of the Womb» – 0:26
«We Hate Everyone» – 6:50
«Bloody Kisses (A Death in the Family)» – 10:52
«3.0.I.F.» – 2:06
«Too Late: Frozen» – 7:49
«Blood & Fire» – 5:30
«Can't Lose You» – 6:05Top Shelf EditionCD 1

«Machine Screw» – 0:40
«Christian Woman» – 8:58
«Black No.1 (Little Miss Scare-All)» – 11:15
«Fay Wray Come Out and Play» – 1:04
«Kill All the White People» – 3:23
«Summer Breeze» (Seals and Crofts) – 4:47
«Set Me on Fire» – 3:29
«Dark Side of the Womb» – 0:26
«We Hate Everyone» – 6:50
«Bloody Kisses (A Death in the Family)» – 10:52
«3.0.I.F.» – 2:06
«Too Late: Frozen» – 7:49
«Blood & Fire» – 5:30
«Can't Lose You» – 6:05CD 2

«Suspended in Dusk» – 8:36
«Black Sabbath»  (Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward) – 7:51
«Black Sabbath (From The Satanic Perspective)» (Osbourne, Iommi, Butler, Ward) – 7:48
«Christian Woman» (edit version) – 4:28
«Christian Woman» (Butt-Kissing sell-out version) – 4:28
«Black No.1 (Little Miss Scare-All)» (edit version) – 4:39
«Blood & Fire» (Out of the Ashes mix) – 4:37
«Summer Breeze» (Rick Rubin Mix, Seals and Crofts) – 4:57


== Musikere ==
Peter Steele – vokal & bassgitar
Kenny Hickey – gitar
Josh Silver – keyboard
Sal Abruscato – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Bloody Kisses på Discogs 
(en) Bloody Kisses på MusicBrainz 
(en) Bloody Kisses på Spotify 
(en) Bloody Kisses på AllMusic
Sentrallås

Sentrallås er en elektronisk innretning som stenger og åpner en rekke låser i kjøretøy e.l. som reaksjon på et elektronisk signal, ofte fra en fjernstyringsenhet.
Dørlåser (også kjent som elektriske dørlåser eller sentrallås) lar føreren eller passasjeren låse opp alle dørene på en bil eller lastebil, ved å trykke på en fjernkontroll-knapp eller vri på en nøkkelbryter.
Sentrallås ble introdusert på det luksuriøse Scripps-Booth i 1914, men ble ikke vanlig på luksusbiler før Packard gjeninnførte den i 1956. Nesten hver eneste bilmodell i dag tilbyr denne funksjonen som standardutstyr.
Tidlig systemer låste opp og stengte bare den enkelte bildør. Mange biler i dag har også systemer som kan låse opp bagasjerommet og drivstoffdekselet.
Det er også vanlig på moderne biler at sentrallåsen(stenges) aktiveres automatisk når bilen settes i gir eller når man når en viss hastighet. Automatisk opplåsing når bilen er parkert er vanligvis også med på slike systemer.
Brattholmsundet bru

Brattholmsundet bru er en bjelkebro over Brattholmsundet fra Brattholmen til Vardøy på fylkesvei 5663. Broen er 60 m lang.
Brattholmsundet bru har bare ett kjørefelt, men den har møteplass før og etter brua.
Brua fikk sammen med fylkesveien Vakre vegers pris 2006.


== Se også ==
Olssundet bru
Guriøyna bru
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra sør.
Guriøyna bru

Guriøyna bru er en platebærerbro over Åsgarden fra Vardøy til Søre Guriøyna på fylkesvei 5663. Broen er 32 m lang.
Guriøyna bru har bare ett kjørefelt.
Brua fikk sammen med fylkesveien Vakre vegers pris 2006.


== Se også ==
Ytre Melværsund bru
Brattholmsundet bru
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra sør.
seilingshøyder
Kaprise

Kaprise, også capriccio eller caprice, er et musikkstykke holdt i en temmelig fri form og med en livlig karakter. En typisk kaprise er gjerne hurtig, intens og ofte virtuos. 
En rekke ulike stykker har fått betegnelsen: i barokken var det ofte snakk om korte klaviaturstykker, for eksempel av Girolamo Frescobaldi, og J.S. Bach avsluttet Partita i c-moll BWV 826 med en capriccio som tross tittelen er et stykke med tett kontrapunktikk der Bach systematisk utforsker det livlige, nesten humoristiske temaet. 
Andre kjente kapriser:

Capriccio sopra la lontananza de il fratro dilettissimo («Kaprise over den kjære brors avreise») (BWV 992, ca. 1705) av Johann Sebastian Bach
Rondo alla ingharese quasi un capriccio (ca. 1795/98) av Ludwig van Beethoven
42 Etuden und Capricen for fiolin solo (1796) av Rodolphe Kreutzer
24 Capricci for fiolin soli (1820) av Niccolò Paganini
Capriccio Italien (1879/80) av Pjotr Tsjajkovskij
Capriccio espagnol (1887) av Nikolaj Rimskij-Korsakov
Zelda (1923) av Percy Code
36 virtuose kapriser for gitar solo av Luigi LegnaniRichard Strauss skrev operaen Capriccio (uroppført 28. oktober 1942 i München). 


== Eksterne lenker ==
Capriccio fra J.S. Bachs Partita i c-moll BWV 826
Thomas Erpingham

Thomas Erpingham (født 1357, død 1428) var en engelsk ridder som særlig er kjent ved at han hadde kommandoen over de engelske langbueskytterne under slaget ved Agincourt i 1415.Han er udødeliggjort gjennom William Shakespeares skuespill Kong Henrik V, men det er særlig gjennom hans lange og lojale tjeneste til John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V at hans bidrag til å etablere Huset Lancaster på den engelske tronen at hans historiske bidrag primært ligger.
Men det er hans lange og lojale tjeneste for John av Gaunt, Henrik IV og Henrik V som la grunnlaget for etableringen av Huset Lancaster på den engelske tronen som er hans viktigste historiske bedrag. hans militær karriere strakk seg over nesten 50 år, og brakte ham til Frankrike under hundreårskrigen, til Spania, til Skottland mot skottene, til Preussen med kamper mot Den tyske orden, og til Det hellige land. Han startet karrieren med å tjenestegjøre i Aquitaine under hertugen av Aquitaine, Edward, den svarte prinsen i 1368, og endte med hans innsats under slaget ved Agincourt i 1415.
Etter å ha kjempet med Henrik IV i Preussen i 1392, fulgte han Henrik IV på en reise gjennom Europa til Jerusalem. På denne reisen fikk han i Italia tak i stoffet til messehagelen som nå er utstilt i Victoria and Albert Museum.
I 1399 ble han utnevnt til Lord Chamberlain. Etter at han ble tildelt Hosebåndsordenen og senere medlem av Det kongelige råd, har Lord Chamberlain har alltid hatt adelig rang. Samme år ble han utnevnt til Lord Warden of the Cinque Ports, et verv han innehadde i de følgende ti årene.
Selv om han mest er kjent for sin militære innsats, deltok han også i tidens debatt, og støttet John Wyclifs reformarbeid av Bibelen.
Han var en stor bidragsyter til byen Norwich og fikk bygget en inngang som bærer hans navn inn til byens katedral fra til tilhørende bygningene.  Han ligger begravet på nordsiden av katedralens kor.


== Referanser ==
Canadas herrelandslag i fotball

Canadas herrelandslag i fotball har som sine fremste meritter seier i CONCACAF-mesterskapet 1985 og CONCACAF Gold Cup 2000, samt deltakelse i VM i fotball 1986 i Mexico, hvor de ble slått ut etter gruppespillet. De vant også fotballturneringen under Sommer-OL 1904, da fotball var oppvisningsgren. BMO Field i Toronto er den nåværende nasjonalarenaen.


== Historie ==
Canadas fotballforbund ble grunnlagt 24. mai 1912 ved en sammenslåing av forskjellige regionale forbund. De er medlem av FIFA og CONCACAF. Canada spilte sin første landskamp 28. november 1885 i Newark, New Jersey, USA, hvor USA ble beseiret med 1-0.
Fram til midten av 1970-tallet kunne det dog ofte gå flere år mellom hver gang laget spilte landskamper. Før den tid ble laget bare satt sammen i forbindelse med turnéer eller kvalifiseringskamper.
I kvalifiseringen til VM i Mexico 1986 tok de seg til sluttrunden og vant gruppen ubeseiret foran Honduras og Costa Rica. Under VM i Mexico 1986 endte Canada med tre strake tap mot Frankrike (0-1), Ungarn (0-2) og Sovjetunionen (0-2). I kvalifiseringen til VM 2006 i Tyskland tok Canada seg til andre runde, men endte sist i sin gruppe etter Costa Rica, Guatemala og Honduras. I kvalifiseringen til VM 2010 i Sør-Afrika tok Canada seg til andre runde, men endte sist i sin gruppe etter Honduras, Mexico og Jamaica.
Canada har to seire i CONCACAF Gold Cup i henholdsvis 1985 og 2000. I sistnevnte mesterskap tok Canada seg videre fra første runde etter loddtrekning mot Sør-Korea, men slo senere ut Mexico og Trinidad og Tobago på vei til finalen mot Colombia, som Canada vant med 2-0.


== Nåværende tropp ==
Oppdatert 3. desember 2022.
Canadas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.


=== Andre spillere ===
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.


== Resultater i mesterskap ==


=== North American Nations Cup ===
1947 – Deltok ikke
1949 – Deltok ikke
1990 – 1.-plass
1991 – 3.-plassCanada vant turneringen i 1990 etter 2-1 mot Mexico og 1-0 mot USA.


== Kjente spillere ==
Paul Stalteri
Rob Friend
Ali Gerba
Randy Samuel
Chris Pozniak
Patrice Bernier
Alex Bunbury
Lars Hirschfeld
Dwayne De Rosario
Kevin McKenna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canadian Soccer Association
Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation – Canadas herrelandskamper i fotball
David Brand

David Brand (født 19. august 1978 i Manchester) er en fotballtrener, som har vært landslagstrener for Samoas herrelandslag i fotball, men som har vært landslagstrener for Amerikansk Samoas herrelandslag i fotball siden 2007.
Brand ledet Amerikansk Samoa sitt landslag i kvalifiseringen til VM i fotball 2010. Laget fikk ingen poeng, etter tap 4-0 mot Tonga, 15-0 mot Vanuatu, 7-0 mot sitt tidligere lag Samoa, og 12-1 mot Salomoøyene. Ramin Ott scoret lagets eneste mål på straffespark i det 55. minutt mot Salomonøyene, til stillingen 5-1.
Han har også tidligere vært fotballspiller for Wigan Athletic FC


== Eksterne lenker ==
(en) David Brand – Transfermarkt 
(en) David Brand – FootballDatabase.eu
NG3

NG3 (Naugthy Girls Three) var en svensk popgruppe som besto av Linda Karlsson, Andrea Quinteros og Malin Olsson.


== Diskografi ==


=== Album ===
As Nasty As We Wanna Be (2002)


=== Singler ===
Tell Me (2002)
The Anthem (2003)
Holler (2003)
Oops Up (ft Snap!) (2003)


== Eksterne lenker ==
(en) NG3 på Discogs 
(en) NG3 på MusicBrainz 
(en) NG3 på Songkick
As Nasty As We Wanna Be

As Nasty As We Wanna Be er det eneste musikkalbumet fra den svenske gruppen NG3, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«Intro» (1:56)
«Holler» (3:42)
«Tainded Love» (4:00)
«Interlude» (1:24)
«Ready Or Not» (3:55)
«N.G.3 (The Anthem)» (3:24)
«Interlude» (0:44)
«Tell Me» (3:37)
«Keep Your Head Up» (3:00)
«Interlude» (0:56)
«Rumours» (4:17)
«NG3 For Life» (3:15)
«Nasty Girls» (4:13)
«My Way» (4:06)
«Outro» (1:50)
«Holler» (Extended Mix) (6:27)
«Tell Me» (Dreamstate Rmx) (3:37)


== Eksterne lenker ==
(en) As Nasty As We Wanna Be på Discogs
Songs from a Solitary Home

Songs from a Solitary Home er det andre studioalbumet til det norske rockebandet Major Parkinson, og ble utgitt 13. september 2010. 


== Sporliste ==
«Ecophobia»
«Solitary Home»
«Teenage Mannequins»
«Simone!»
«Card Boxes»
«The Age of the Paranoia»
«Dance With the Cookieman»
«Trampoline Superstar»
«Downtown Boogie»
«Heart of Hickory»
«Domestic Violets»
«Adville»
«The Transient»


== Eksterne lenker ==
(en) Songs from a Solitary Home på Discogs 
(en) Songs from a Solitary Home på MusicBrainz
Luigi Legnani

Luigi Rinaldo Legnani (1790–1877) var en italiensk sanger, gitarist og komponist.
Legnani sang operapartier i Ravennas gamle teater allerede som 17-åring, og holdt gitarkonserter der i 1816 og senere også i Milano. I 1819 var Legnani ett år i Wien som gitarist.
I 1835 traff Legnani Paganini i Genova og opptrådte sammen med ham i felleskonserter (en annonse for en konsert i Torinos Corignano-teater 9. juni 1837 er bevart).
Legnani er kanskje best kjent for sine 36 capricci for gitar, som inneholder stykker i alle dur- og molltonearter, og sannsynligvis ble inspirert av Paganinis 24 capricci for fiolin.
Legnanis opustall kom opp i 250 og blant dem finner man et rikt spekter solo- og kammermusikkverk for gitar.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Daniela Rossato: Luigi Rinaldo Legnani, nova giulianiad 7/85, s.154 ff. Onlineversjon


== Eksterne lenker ==
(en) Luigi Legnani på Discogs 
(en) Luigi Legnani på MusicBrainz 
(en) Luigi Legnani på Spotify 
(en) Luigi Legnani på AllMusic 
(de) Verk av og om Luigi Legnani i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Digitaliseringer av tidlige utgaver (ca. 50) i den svenske gitarmusikksamleren Carl Oscar Boije af Gennäs' bibliotek.
AS Alfanor kassetten

AS Alfanor kassetten er en musikk-kassett med diverse artister, deriblant Vazelina Bilopphøggers, Creation, New Jordal Swingers, Abel, Ketil Stokkan, og People, utgitt i 1986.


== Sporliste ==
Vazelina Bilopphøggers: «Betong for evig»
Creation: «Blue Sky»
New Jordal Swingers: «Santa Monica»
Abel: «See You Around Peter»
Creation: «Echoes for My Heart»
People: «Talk to Me»
Vazelina Bilopphøggers: «Gjedda kjæm i kveld (på Vingrom)»
Abel: «It's Your Life»
Ketil Stokkan: «Vi overlever regnet»
Vazelina Bilopphøggers: «Skikkelige saker»
Charles d’Albret

Charles d'Albret (død 25. oktober 1415) var en fransk adelsmann som var Connétable de France fra 1402 til 1411, og igjen fra 1413 til 1415 da han ble drept under slaget ved Agincourt av styrkene til kong Henrik V av England.
Han ble utnevnt til Connétable i 1402, men ble avsatt da Burgund-fraksjonen fikk makt ved hoffet, men ble gjeninnsatt da Armagnac-fraksjonen gjenvant kontrollen.


== Referanser ==
Golf (album)

Golf er et musikkalbum med Torstein Bieler, utgitt i 1982. Dette er hans første og hittil siste plate som soloartist.


== Sporliste ==
«Santa Monica» (Torstein Bieler)
«Gi meg litt tid» (Torstein Bieler)
«Terrornatt» (Torstein Bieler)
«Brune øyne» (Torstein Bieler)
«Telefon» (Torstein Bieler)
«Jeg vet hvem du er» (Graham Russell/Clive Davis/Torstein Bieler)
«Edens øy» (Torstein Bieler)
«Turné» (Torstein Bieler)
«Jeg vinker til alle – alle vinker gal vei» (Torstein Bieler)
«Aldri mer» (Torstein Bieler)
«Nok en dag» (Torstein Bieler)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Torstein Bieler - sang, piano, synth, låtskriver
Anders Sevaldson - synth, saksofon
Hans Christian Ellefsen  - synthesizer (bass)
Bengt Olsson - gitarer
Bjørn Juliusson - trommer
Ferdinand Berentzen - gitarer på Telefon og Aldri mer
Janne Løken - trommer på Telefon og Aldri mer
Jahn Teigen - kor, produsent
Anita Skorgan - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Trond Borge - tekniker
Per Sundal - fotograf


== Eksterne lenker ==

(en) Golf på Discogs
Vanuatus herrelandslag i fotball

Vanuatus herrelandslag i fotball  representerer Vanuatu i fotball på herresiden.
Vanuatus fotballforbund ble stiftet i 1980, men hadde før det gått under navnet Ny-Hebridene, da dette var det tidligere koloninavnet på Vanuatu. Første kamp for Ny-Hebridene var mot New Zealand, en kamp de tapte 9–0. Deres hittil største seier kom mot Kiribati, med 18–0.


== VM ==
1930 til 1990 – Deltok ikke
1994 til 2010 – Kvalifiserte seg ikke


== Oseaniamesterskapet ==
1973 – Fjerdeplass
1980 – Runde 1
1996 – Kvalifiserte seg ikke
1998 – Runde 1
2000 – Fjerdeplass
2002 – Fjerdeplass
2004 – Sjetteeplass
2008 – Fjerdeplass


== South Pacific Games ==
1963 – Runde 1
1966 – Tredjeplass
1969 – Fjerdeplass
1971 – Andreplass
1975 – Runde 1
1979 – Kvarfinale
1983 – Runde 1
1987 – Fjerdeplass
1991 – Fjerdeplass
1995 – Fjerdeplass
2003 – Tredjeplass
2007 – Tredjeplass


== Eksterne lenker ==
Vanuatu Arkivert 3. september 2013 hos Wayback Machine. FIFA
Vanuatu OFC
VFF
Vanuafoot – Offisiell side
Michael de la Pole, 3. jarl av Suffolk

Michael de la Pole, 3. jarl av Suffolk (født 1394, død 25. oktober 1415) var en engelsk adelsmann, som ble jarl av Suffolk etter at faren Michael de la Pole, 2. jarl av Suffolk falt 17. september 1415 under beleiringen av Harfleur under felttoget som Henrik V hadde i Frankrike under hundreårskrigen.
Michael var også med på dette felttoget, og falt selv måneden etter under slaget ved Agincourt.


== Referanser ==
Sigerland

Sigerland er ei bygd i Øksnes kommune i Nordland. Den ligger på vestsida av Sandsetfjorden på Langøya. Stedet har trolig vært bosatt siden vikingtida. Sigerland har ikke veiforbindelse.


== Referanser ==
Cookøyenes herrelandslag i fotball

Cookøyenes herrelandslag i fotball representerer Cookøyene i fotball på herresiden. Laget er underlagt landets fotballorganisasjon, Cook Islands Football Association.
Med en befolkning på ca. 24 000 er dette et av de minste landene som er tilknyttet FIFA. De er rangert som nr. 204 på FIFAs ranking.


== VM-resultater ==
1930-1994: Deltok ikke
1998-2010: Ikke kvalifisert


== Resultater fra Oceania Nations Cup ==
1973 til 1996 – Deltok ikke
1998 – Gruppespill
2000 – Gruppespill
2002 – Trakk seg
2004 til 2008 – Ikke kvalifisert


== Resultater fra South Pacific Games ==
1963 til 1969 – Deltok ikke
1971 – Gruppespill
1975 til 1991 – Deltok ikke
1995 – Gruppespill
2003 – Deltok ikke
2007 – Gruppespill


== Managere ==
Alex Napa (1996–1998)
 Alan Taylor (2000–2001)
Luigi McKeown (2001–2004)
 Tim Jerks (2004–i dag)


== Spillere og rekorder ==
Lagets høyeste FIFA ranking er 169.-plass, som de hadde i juni 2000. Deres laveste ranking er 202.-plass, fra april 2009.
Lagets toppscorere er Stentor Mani, Nikorima Te Miha og Teariki Mateariki, alle med to mål hver. Den spilleren med flest landskamper er Tony Jamieson, med 18 kamper.
Den største seieren de har greid er med 3 mål; 3–0 mot Amerikansk Samoa den 12. juni 2000 og 4–1 mot Tuvalu den 1. september 2007. Deres største tap er 30–0 mot Tahiti, den 2. september 1972.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cook Islands Football Association
Lapporten

Lapporten (nordsamisk: Čuonjávággi, eldre svensk variant: Tjuonavagge) er en nordvest-sørøstgående U-dal med karakteristisk profil i Abiskoområdet i Nord-Sverige.
Dalen avgrenses i sørvest av fjellet Nissončorru og i nordøst av Tjuonatjåkka. Lapporten ligger i Nissončorrus Natura 2000-område. I midten av dalen ligger innsjøen Čuonjájávri, 950 meter over havet, med utløp mot nordvest mot Torneträsk via elva Miellejohka. Terrenget er lettgått, men mangler markert tursti.
Dalens samiske navn Čuonjávággi betyr på norsk Gåsdalen.
Lapporten er et av Sveriges mest avbildede fjellmotiver.


== Kilder ==
(no) Lapporten i Store norske leksikon
Forskningsstasjon Matre

Forskningsstasjonen Matre er en av Havforskningsinstituttets tre nasjonale forskningsstasjoner for biologiske og oseaniske observasjoner. Den ligger i bygda Matre i Masfjorden, 80 km nord for Bergen i Hordaland. Denne forskningsstasjonen startet forsøk med fiskeoppdrett av laks i 1971, og har om lag 30 ansatte.
Stasjonen i Matre har utviklet oppdrettsmetoder for laks som brukes i hele verden. I 2006 ble stasjonen utvidet med nye forskningsfasiliteter og laboratorium. Etter å ha utviklet oppdrett gjennom mer enn tretti år er fokus etter hvert dreiet mer over på forskning på fiskeatferd og fiskens reaksjon på ulik temperatur, salinitet og oksygenmengde under vekst, utvikling og gyting.
Det er 350 landbaserte kar og 52 merder i sjøen på Matre, og artene det forskes på i oppdrett er laks, torsk, kveite, makrell, piggvar, sild, hyse, flekksteinbit og flere arter.
Det gjøres ikke hydrografiske målinger på stasjonen i Matre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forskningsstasjon Matre – Havforskningsinstituttet.
National Stadium (Cookøyene)

National Stadium er et flerbruksstadion i Avarua på Cookøyene. Det brukes mest til rugby- og fotballkamper. Stadionet har en kapasitet på 3000 tilskuere og ble bygd i 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
National Stadium Arkivert 13. april 2010 hos Wayback Machine. hos World Stadiums
Elizabeth Strout

Elizabeth Strout (født 6. januar 1956) er en amerikansk forfatter av skjønnlitteratur. 
Strout vokste opp i en mindre by i New Hampshire. Etter eksamen ved Bates College, tilbrakte hun et år i Oxford, England med jusstudier. I 1982 tok hun eksamen i både juss ved Syracuse University College of Law og i gerontologi ved Syracuse School of Social Work. Samme år ble hennes første fortelling publisert i magasinet New Letters.
Strout flyttet til New York der hun fortsatte å skrive fortellinger som ble publisert i litterære magasin, men også i Redbook og Seventeen. Hennes roman Amy and Isabelle ble i 2000 nominert til Orangeprisen og PEN/Faulkner Award. Hun har undervist i kreativt skriving ved Colgate University.
I 2009 ble Strout belønnet med Pulitzerprisen for skjønnlitteratur for Olive Kitteridge (2008), en novellesamling med sammenlenkede fortellinger om en kvinne og hennes nærmeste familie og venner ved Maines kyst.


== Bibliografi ==
Amy and Isabelle (1998)
Abide with Me (2006)
Olive Kitteridge (2008)
The Burgess Boys (2013)


== Priser og utmerkelser ==
Bancarella-prisen 2010 for Olive Kitteridge
Pulitzerprisen for skjønnlitteratur 2009 for Olive Kitteridge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Elizabeth Strout – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elizabeth Strout på Internet Movie Database 
(en) Elizabeth Strout hos The Movie Database 
(en) Elizabeth Strout på Twitter 
(en) Elizabeth Strout på Facebook