jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Janez Loštrek

Janez Loštrek er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia. Han ble nummer 27 i VM i skiflyging i Vikersund i 1977. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i perioden 1972-1977, med 40.-plass i 1976/77 som beste sammenlagtplassering. Den beste plasseringen hans i enkeltrenn i Hoppuka var 31.-plass i Bischofshofen 6. januar 1977. Han ble nummer 3 i det internasjonale rennet Kongsberg Cup i storbakken i Planica 12. april 1975.
Janez Loštrek representerte skiklubben SSK Logatec.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights
SSK Logatec: Zgodovina (historie, s. 2, slovensk, besøkt 2. juni 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Janez Loštrek – FIS (skihopping)
Liu Zhiji

Liu Zhiji (forenklet kinesisk: 刘知几, tradisjonell kinesisk: 劉知幾, pinyin: Liú Zhījǐ, Wade-Giles: Liu Chih-chi, født 661 i Xuzhou det som i dag er provinsen Jiangsu i Kina, død 721) var en kinesisk historiker under Tangdynastiet. 
Liu Zhiji la stor vekt på objektivitet i historieskrivningen og innskrenket seg i sine verker til hovedsakelig å presentere de rene fakta. I motsetning til den tidligere kinesiske historieskrivning benyttet han ikke den fortellerstil som gjerne tok med fiksjon og personlige tolkninger.
I 710 kom  Lius verk Shǐtōng (史通), som kan betraktes som verdenslitteraturens første refleksjon over historiografiske problemer. Her kritiserer Liu eldre historikeres stil og metode.
Fra 699 til sin død i 721 virket Liu som konfuciansk lærd i datidens kinesiske hovedstad, Chang'an.
Hn har etterlatt seg minst tolv verker, hvorav  Sān Jiào zhūyīng (三教珠英) med sine 1313 juan er det mest omfangsrike.


== Referanser ==
Konfliktåret 1732

Konfliktåret 1732 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1732.


== Pågående kriger ==
Korsikarevolten (1729-1732)
Afsharid-osmanske krig (1730-1735)
Afsharid-riket på den ene siden
Det osmanske rike på den andre siden
Cresapkrigen (1730-1739)
Pennsylvania på den ene siden
Maryland på den andre siden


== Hendelser ==
Genova tar tilbake Korsika.


== Fødsler ==
22. februar – George Washington, plantasjeeier, militær leder og USAs første president (død 1799)


== Referanser ==
Fredrik Th. Bolin

Fredrik Thorstein Bolin (1931–2005) var en norsk pressemann fra Moss.
Han begynte som journalist i Moss Avis etter artium i 1949. Han studerte senere zoologi og geografi ved Universitetet i Oslo og University of Cambridge og deltok under ekspedisjoner til Svalbard, Grønland, Sør-Amerika og Antarktis. Han hadde også et oppdrag som presseoffiser ved FNs fredsbevarende styrke på Sinai.I 1965 ble han ansatt i Aftenposten, der han var Brussel-korrespondent fra 1970 til 1976 og redaksjonssekretær for utenriks fra 1976 til 1977. Bolin var tilbake i Moss Avis som ansvarlig redaktør fra 1977 til 1992, da han gikk tilbake til en stilling som politisk journalist for samme avis.Bolin var medlem av Moss bystyre for Høyre 1956–1959. Mens han var redaktør, var Bolin formann i Den Konservative Presses Forening 1986–1994. Han var hadde også styreverv innen idretten, speiderbevegelsen, naturvernorganisasjoner, Round Table, Rotary, Røde Kors og Norsk Polarklubb.Bolin ble tildelt Antarctica Service Medal i 1966, Médaille d’honneur pour acte de courage et de dévouement i 1968 og flere pressepriser. Han ble utnevnt til æresmedlem av Den Konservative Presses Forening i 1994.


== Referanser ==
Kārlis Skrastiņš

Kārlis Skrastiņš (født 9. juli 1974 i Riga i Latviske SSR, død 7. september 2011 i en flyulykke i nærheten Jaroslavl i Russland), var en profesjonell latvisk ishockey forsvarsspiller, som spilte for Lokomotiv Yaroslavl i Kontinental Hockey League.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kārlis Skrastiņš – Olympedia 
(en) Kārlis Skrastiņš – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Kārlis Skrastiņš – Latvias olympiske komité 
(en) Kārlis Skrastiņš – National Hockey League (NHL) 
(en) Kārlis Skrastiņš – Eurohockey.com 
(en) Kārlis Skrastiņš – ESPN (NHL) 
(en) Kārlis Skrastiņš – Hockeydb.com 
(en) Kārlis Skrastiņš – Hockey-Reference.com 
(en) Kārlis Skrastiņš – Eliteprospects.com
I’m in the Band

I'm in the Band er en amerikansk situasjonskomedie som gikk på Disney XD fra 2009 til 2011.


== Handlingsreferat ==
Femten år gamle Tripp Campbell som bor i Los Angeles, California, elsker rock n 'roll, og drømmer om å være en del av hans favoritt-rockeband Iron Weasel. Når han vinner en radio-konkurranse for å spise middag sammen med Iron Weasel, går drømmen hans i oppfyllelse. Tripp klarer å imponere resten av gjengen med gitar-spillingen sin, og han får mirakuløst rolle som ny gitarist for bandet.
Iron Weasel består allerede av tre middelaldrende medlemmer. Forsanger og sporadisk gitarist Derek Jupiter, bassist Burger Pitt, og trommeslager Ash. Band-kameratene ønsker et langt yngre medlem av bandet, av frykt for å miste den kule, edgy appellen de hadde tidligere. Tripp klarer å overbevise hans fraskilte mor, Beth, om at band-medlemmene kan være gode forbilder for ham. På deres egen sprø måte skal bandet forsøke å veilede Tripp gjennom videregående skole, samtidig som bandet skal gjøre ham til en bona fide rockestjerne.
Med på dette eventyret er også Tripps beste venn, Izzy Fuentes, en håpefull ung sanger, som skal forsøke å holde Tripp ute av eventuelle problemer. Tripp har store forhåpninger for Iron Weasel, og vil gjøre alt han kan for å hjelpe bandet med å gjøre et episk comeback. Tripp forsøker blant annet å  arrangere en ny landsomfattende konsert-turne, og inviterer en kjent musikk-agent til å lytte til musikken deres.


== Medvirkende ==
Logan Miller spiller Tripp
Steve Valentine spiller Derek Jupiter
Greg Baker spiller Burger Pit
Stephen Full spiller Ash


== Eksterne lenker ==
(en) I'm in the Band på Internet Movie Database
Båven

Båven er en innsjø sentralt i Södermanland, Sverige. Innsjøen er den tredje største i landskapet, etter Mälaren og Hjälmaren, og den største som ligger helt innenfor landskapets grenser. Båven ligger i kommunene Flen, Gnesta og Nyköping. Innsjøens overflateareal er 68 km², og den ligger 21 meter over havet. Båven dreneres av Husbyån, som går til Långhalsen, som i sin tur dreneres av Nyköpingsån.
Innsjøen karakteriseres av mange forgreninger og mange øyer. Strandlinjen er rundt 500 km lang, og innsjøens gjennomsnittsdybde cirka 10 meter. Innsjøens dypeste punkt ligger over 50 meter under overflaten. Innsjøen har forholdsvis rent vann og et rikt fugleliv med mange vernede områder for fugler. Malle er en sjelden fisk som lever i innsjøen.
Det eneste samfunnet som ligger direkte ved innsjøens bredde, er Sparreholm. Rundt Båven er det slott og herregårder, blant dem Sparreholms slott, Vibyholms slott, Rockelsta, Skedevi.
Inbåven er en nord-nordøstlig vik, som har forbindelse med resten av Båven gjennom Bocksfjärden og Jälundsund. Navnet Inbåven er også i bruk et stykke nedenfor Jälundsund. Inbåven munner ut i gattet mellom Hornet og Klubben. Hornet er den ytterste spissen på Hyltingeö (se under) og ligger i Gryt sogn. Klubben er en tidligere øy, som for tiden gjennom igjengroing har blitt forbundet med fastlandet ved Ullabergs herrgård i Björnlunda sogn. Herregården Boxtorp ligger ved Inbåvens nordlige bredde. Ca tre kilometer nordøst for Inbåven ligger Stjärnhov.
Hyltingeö er en stor halvøy i Båven som har forbindelse med fastlandet via et nes og en bro. Halvøya er delt mellom sognene Gryt og Hyltinge sogn. I 2004 kjøpte Göran Persson og Anitra Steen eiendommen Övre Torp på Hyltingeö i Hyltinge sogn. 


== Eksterne lenker ==
Willi Schuster

Willi Schuster er en østerriksk tidligere skihopper. Han ble nummer 24 i storbakken i VM i Oslo i 1966. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i perioden 1963-1970, med 23.-plass i 1966/67 som beste sammenlagtplassering. Den beste plasseringen hans i enkeltrenn i Hoppuka var 14.-plass i Oberstdorf 30. desember 1966. Han ble nummer 3 i det internasjonale rennet Janez Polda Memorial i den daværende skiflygingsbakken i Planica 24. mars 1968.
Willi Schuster har i mange år vært trener for yngre hoppere i Kleinwalsertal. Han er far til Werner Schuster, som (pr. juni 2011) er hovedtrener for det tyske landslaget og tidligere østerriksk landslagshopper.


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights
Stuttgarter Zeitung: Werner Schuster neuer Skisprung-Bundestrainer (25. mars 2008, besøkt 2. juni 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Willi Schuster – FIS (skihopping) 
(en) Willi Schuster – TheSports.org
Tore Stangebye

Tore Stangebye (født 19. mai 1955) er konstituert konsernsjef og daglig leder i Berner-gruppen, samt styreleder for A/S Dagbladet.


== Biografisk skisse ==
Tore Stangebye vokste opp i bydelen Bøler i Oslo, og spilte i ungdomsårene fotball for Vålerenga fotballklubbs juniorlag. Han er utdannet bedriftsøkonom fra BI, og har en MBA i strategisk ledelse fra Markedshøyskolen i Bergen.
I årene 1991 til 1997 var han administrerende direktør for Dagbladet Trykk, før han overtok jobben som administrerende direktør for Drammens Tidende i fire år, (fra 1997 til 2001). Tore Stangebye jobbet som konserndirektør i Mecoms norske selskap Edda Media (tidligere Orkla Media Dagspresse), hvor han fra 2001 fikk eieransvar for lokalavisene i Vestfold, Telemark, Buskerud og Østfold. I januar 2007 takket han ja til å ta over jobben som ny konserndirektør for Avishuset Dagbladet. I en kortere overgangsfase fungerte Jan Lindh som konstituert konsernsjef mens Stangebye ble løst fra sin forrige stilling.


== Diverse lederverv i næringslivet ==
Daglig leder  i Berner Gruppen AS
Styreleder i Db-Invest AS
Styreleder i AS Dagblad – Trykk
Styrets leder i AS Dagbladet
Styreleder i Db Medialab AS
Styreleder i Citypassagen AS
Styreleder i Berner New Media AS
Styremedlem i Papirkjøp AS
Varamedlem ved AS Oslo Ridehus
Aussenalster

Außenalster (norsk: «ytre Alster») er en av to kunstige innsjøer innenfor bygrensene til Hamburg i Tyskland, og som er dannet av elven Alster. Den andre innsjøen kalles Binnenalster. Außenalster har et areal på 1,6 km².
«Ytre» refererer her til de gamle bymurene i Hamburg. Außenalster var delen av innsjøen som var på «utsiden» av bymurene. I dag eksisterer ikke lenger bymurene, og i stedet går to bil- og togbruer, Lombardbrücke og Kennedybrücke, over elva. 
Außenalster brukes av innbyggerne i Hamburg for rekreasjon, som for eksempel seiling og roing. Nesten hele bredden av Außenalster er offentlig. Bredden varierer fra smale stiper med grønn mark til store offentlige parker (for eksempel Alstervorland). Det er svært populært å jogge rundt innsjøen (ca 7 km). 


== Eksterne lenker ==
Bilder fra den ytre Alster
Diaspora (teknologi)

Diaspora er en internettbasert tjeneste for sosial nettverking. Tjenesten er desentralisert, og kjører på et stort antall servere rundt om i verden. Serverne kalles pods (engelsk for frøkapsel). Hver brukerkonto kalles et seed (engelsk for frø).Prosjektet benytter åpen kildekode og utvikles av Dan Grippi, Maxwell Salzberg, Raphael Sofaer og Ilya Zhitomirskiy, som alle er studenter ved universitetet i New York.
En alfaversjon ble lansert 23. november 2010. Noen servere krever invitasjon for å opprette en brukerkonto i testfasen, andre ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(it) Offisiell blogg 
(en) Diaspora (social software) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Liste over servere
Kildekode
Waldemar Verner

Waldemar Verner (født 27. august 1914 i Chemnitz, død 15. februar 1982) en tysk kommunist og offiser i Volksmarine i NVA i DDR. 
Verner ble medlem av det tyske kommunistpartiet i 1930. Han valgte å reise i eksil til Sovjetunionen etter at nazistene tok makten. Han returnerte til Tyskland i 1945 og startet en karriere i marinen (Volksmarine) i det nye Øst-Tyskland i 1950. Han ble utnevnt til admiral i 1961 (som den første i Øst-Tyskland). Fra 1957 til 1959 var han sjef for den Øst-Tyske marine og senere viseforsvarsminister frem til han pensjonerte seg i 1978.
Han var Paul Verners bror.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klaus Froh, Rüdiger Wenzke: Die Generale und Admirale der NVA. Ein biographisches Handbuch. 4. Auflage. Ch. Links, Berlin 2000, ISBN 3-86153-209-3
Veit Kührt

Veit Kührt (født 3. desember 1940) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han representerte SC Motor Zella-Mehlis.
Han ble nummer 12 i OL i Squaw Valley i 1960. Han deltok i VM i 1962 og 1966. I Zakopane i 1962 ble han nummer 6 i normalbakken og nummer 12 i storbakken, i Oslo i 1966 ble han nummer 5 i normalbakken og nummer 9 i storbakken.
Veit Kührt deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i perioden 1960-1967, med 17.-plass i 1960/61 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 7.-plass i Oberstdorf 30. desember 1960. Han ble nummer 3 i skiflygingsuka i Planica i 1963.
Han ble østtysk mester individuelt i 1960 og 1964, og var på SC Motor Zella-Mehlis' lag som ble lagmestere i 1968.


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Veit Kuerht – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 2. juni 2011)
(en) Veit Kurth – Profil og resultatoversikt hos FIS (besøkt 2. juni 2011)
Sports Reference: Veit Kührt Arkivert 13. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 2. juni 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights
Sport-Komplett.de: Skispringen DDR – Meisterschaften (besøkt 2. juni 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Veit Kührt – Olympedia 
(en) Veit Kührt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Veit Kührt – FIS (skihopping) 
(en) Veit Kührt – FIS (skihopping) 
(en) Veit Kührt – TheSports.org
Hans Kiefert

Hans Kiefert (født 1. juni 1905 i Berlin, død 29. desember 1966) var en tysk kommunist og førstesekretær i distriktsledelsen i SED i Berlin i DDR.


== Liv ==


=== Utdanning og arbeid ===
Han utdannet seg som tømrer og arbeidet fra 1925 i dette yrket. Fra 1919 til 1928 var han medlem i Deutschen Holzarbeiterverbanes.


=== KPD-aktivist ===
Fra 1920 arbeidet Kiefert i Kommunistischer Jugendverband Deutschlands og var fra 1926 til 1929 medlem i sentralkomiteen. I 1923 ble han medlem i KPD. Der var han fra 1929 til 1930 sekretær i distriktsledelsen i Pfalz, fra 1930 til 1931 var han i distriktsledelsen i Hessen og fra 1932 til 1933 var han i distriktsledelsen i Halle-Merseburg. Etter den nazistiske maktovertagelsen arbeidet han illegalt for KPD og ble arrestert 5. mai 1933. Fra 1933 til 1935 satt som fange. Fra 1935 til 1937 var han arbeidsløs til han fant arbeid i Berlin. I mai-juli 1938 ble han igjen holdt som fange. Han hadde kontakter i motstandsgruppen rundt Anton Saefkow. I årene 1943 til 1945 var han soldat i Wehrmacht og tilbrakte årene 1945-46 i sovjetiske krigsfangenskap. 


=== SED-funksjonær ===
Etter den annen verdenskrig ble han medlem i SED og var fra 1954 til 1966 medlem i sentralkomiteen i partiet. Fra 1953 til 1957 var han førstesekretær i distriktsledelsen i SED i Erfurt. Fra 1957 til 1963 var henholdsvis første- og annensekretær i distriktsledelsen i SED i Berlin. Deretter ble han byråd for arbeid i Berlin. Fra 1954 til 1966 var han representant i Volkskammer (fra 1958 som representant for Berlin) og fra 1958 til 1966 representant i byrådet i Berlin.


== Utmerkelser ==
I årene 1955, 1959 og 1965 mottok Kiefert Fedrelandets fortjenstorden. Urnen hans er satt ned på Gedenkstätte der Sozialisten på Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Lichtenberg i Berlin.


== Litteratur ==
Hermann Weber/Andreas Herbst: Deutsche Kommunisten. Biographisches Handbuch 1918 bis 1945, Berlin: Karl Dietz Verlag 2004, S. 369 ISBN 3-320-02044-7
Team Ringeriks-Kraft

Team Ringeriks-Kraft er et norsk sykkellag fra Ringerike og er registrert som et kontinentallag hos Det internasjonale sykkelforbundet (UCI). 


== Ryttere 2016 ==


== Ryttere 2015 ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Ringeriks-Kraft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Senjens Nikkelverk

Senjens Nikkelverk er et tidligere gruveverk på Senja i Troms og Finnmark, som var i drift i 14 år (1872–1886), og som nå ligger igjen som et kulturminne på stedet.
Nikkelverket ble bygget opp og drevet av Vivian & Sons, et walisisk foretak, etter at Eilert Brox fant nikkelmalm på gården sin i 1869. Etter datidens målestokk var det et av Norges største og mest moderne bergverk, som på det meste hadde 430 sysselsatte arbeidere. Nesten hele arbeidsstyrken var innflyttere, for det meste svensker og kvener; og mange kom fra den nedlagte gruven i Kåfjord. Som vanlig er ved gruvedrift, bygde bedriften opp et helt samfunn fra grunnen; og det ble reist mer enn 50 bygninger, som i tillegg til driftsbygningene inkluderte bl.a bolig til arbeidere og ingeniører, butikk, kirke, skole, bakeri og arrest.
Da det ble klart at driften ikke lenger kunne fortsette, demonterte firmaet maskiner, utstyr og andre eiendeler av verdi for dem, tok det med seg og dro. På et konsentrert lite område nede på neset, finnes det likevel mye gjenværende bygninger og lignede. Her er dagbrudd med to stoller, murer etter skeidehus, røstehus, smeltehytte og mange bolighus. Synlig er også jernbanetraséen, steinkaien og slaggfyllingen. Ved gruven finner man steinhalder og transportvei.

I tilknytning til gruvedriften ble et vanndrevet elektrisitetsverk bygget i 1882. Dette vannkraftverk ble satt i drift samme høst som Edison Electric Illumenating Company 257 Pearl Street på Manhattan i New York. Anlegget var på 6,5 kW og energien ble kun brukt til belysning. Dette var det første vannkraftverket i Europa og muligens i verden.


== Referanser ==


== Kilder ==
Berg kommune - Nikkelverket i Hamn Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Sepp Herberger

Josef «Sepp» Herberger (1897–1977) var en tysk fotballspiller og -trener. 
Som spiller var han aktiv for SV Waldhof, VfR Mannheim og Tennis Borussia Berlin. Han spilte tre landskamper for Tyskland. Herberger ble berømt som tysk riks- henholdsvis forbundstrener for det tyske landslaget i perioden 1936 til 1964. Høydepunktet i hans karrière var seieren i verdensmesterskapet i 1954. Sluttspillet er gått inn i den tyske fotballhistorien som Wunder von Bern (underet i Bern).
Herberger meldte seg inn i NSDAP i 1933. Dette kom opp og ble gjenstand for en del kritikk da han i 2008 ble nominert for Hall of Fame des deutschen Sports. Noen år tidligere var det også blitt kjent at han hadde deltatt i en propagandafilm (Das grosse Spiel, fra 1942) for nazistene. Den tyske forskeren og historikeren Niels Havemann konkluderte med at Herberger ikke var blitt medlem av nazipartiet på grunn av overbevisning, men mest sannsynlig, slik mange andre innen tysk idrett, på bakgrunn av ambisjoner og opportunisme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sepp Herberger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sepp Herberger på Internet Movie Database 
(en) Sepp Herberger på Discogs 
(de) Sepp Herberger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sepp Herberger – Olympedia 
(en) Sepp Herberger – Transfermarkt 
(en) Sepp Herberger – Transfermarkt (manager) 
(en) Sepp Herberger – national-football-teams.com 
(en) Sepp Herberger – WorldFootball.net 
(de) Sepp Herberger – fussballdaten.de 
(en) Sepp Herberger – EU-Football.info 
(en) Sepp Herberger – EU-Football.info (manager) 
(en) Sepp Herberger – PlaymakerStats.com
Dieter Bokeloh

Dieter Bokeloh (født 28. januar 1942 i Benneckenstein) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han representerte ASK Vorwärts Brotterode. Han ble nummer 4 i storbakken i OL i Innsbruck i 1964. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i perioden 1961-1966, og ble nummer 23 sammenlagt i 1965/66. Den beste plasseringen hans i enkeltrenn i Hoppuka var 4.-plass i Bischofshofen 6. januar 1962. Han vant skiflygingsuka i Planica i 1963.


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Dieter Bockeloh – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 2. juni 2011)
(en) D. Bakeloh – Profil og resultatoversikt hos FIS (besøkt 2. juni 2011)
Sports Reference: Dieter Bokeloh Arkivert 6. januar 2009 hos Wayback Machine. (besøkt 2. juni 2011)
Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights


== Eksterne lenker ==
(en) Dieter Bokeloh – Olympics.com 
(en) Dieter Bokeloh – Olympic.org 
(en) Dieter Bokeloh – Olympedia 
(en) Dieter Bokeloh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dieter Bokeloh – FIS (skihopping) 
(en) Dieter Bokeloh – FIS (skihopping) 
(en) Dieter Bokeloh – TheSports.org
Plattformsutraen

Plattformsutraen (kinesisk: 六祖壇經, pinyin: Liùzǔtánjīng) er en religiøs tekst innen den kinesiske zenbuddhismens «sørlige skole», angivelig skrevet av Huineng (638-713). Tekstens fulle tittel er Plattform-sutraen i én rull, der Den sjette patriark Mester Huìnéng preker i Dàfán-tempelet i Shozhōu, Den ypperste store vogns Mahā-prajñā-pāramimitā-sūtra, Sør-skolens lære om umiddlebar opplysning, med overlevering av det ikke-fenomenelle løfte – Notater samlet av den forkynnende disippel Fǎhǎi (南宗頓教最上大乘摩訶般若波羅蜜經六祖惠能大師於韶州大梵寺施法壇經).
Tittelens «plattform» er det podiet som buddhistiske talere sto på. Sanskritbegrepet «Mahā-prajñā-pāramimitā» forklares i teksten som «den store visdom som bringer en til nirvana.» Teksten slik den er kjent i dag, finnes i flere versjoner. Den eldste kjente versjonen er fra 900-tallet og ble funnet i en hule i Dunhuang på 1900-tallet. Dette er den eldste teksten hvor sjangerbetegnelsen sutra bruker om annet enn tekster som tilskrives Buddha selv.Teksten består av to deler; en samling av Huinengs prekener og referat fra hans samtaler med sine disipler. 

«Plattformsutraen blander folkelig fortelling og høyttravende filosofi. Den henviser ofte til tradisjonelle buddhistiske begreper og ritualer, men omdefinerer dem for å fremme sine egne ideer. Først og fremst oppfordrer den oss til å søke den ytterste virkelighet i vår egen opprinnelige natur.»Teksten er utgitt på norsk i antologien Zen, 2007.


== Referanser ==
Andrej Mjezin

Andrej Anatolievitsj Mjezin (hviterussisk: Андрэй Анатольевiч Мезiн, russisk: Андрей Анатольевич Мезин, Andrej Anatoljevitsj Mezin; født 8. juli 1974) er en belarusisk tidligere ishockeymålvakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Mezin – Olympedia 
(en) Andrej Mezin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrej Mezin – Kontinental Hockey League (KHL) 
(en) Andrej Mezin – Eurohockey.com 
(en) Andrej Mezin – Hockeydb.com 
(en) Andrej Mezin – Eliteprospects.com
Lihesten

Lihesten  er et fjell i Hyllestad kommune på 777 moh. som også kalles Lifjellet.Fjellet stiger bratt opp fra fjorden og grenser til Lifjorden, Losneosen, Storakersundet, Åfjorden og Hyllestadfjorden. Høyeste punkt er Risnesnipa, 777 moh. Dette er også det høyeste punkt i Hyllestad kommune. Det mest populære turmålet er Gygrekjeften, som ligger omtrent 714 moh. Ytterst på Gygrekjeften liggen «tanna», en steinformasjon som henger utenfor kanten av fjellet. 
Fjellet består av devonske avsetningsbergarter, m.a. kvarts, gneis og granitt og ulike skiferslag, kitta sammen til hard og knudrete konglomerat som er særs motstandsdyktig mot nedbryting og forvitring. Med klart markert skille hviler konglomeratet på underlag av sandstein frå kambro-silurisk tid.
Lihesten ble kjent i forbindelse med Havørn-ulykken; den til da største flyulykka i Europa i 1936, da postflyet fra Bergen traff fjellet under Risnesnipa og alle syv ombord omkom.I 1990-åra gikk det et ras fra fjellet og ned i Åfjorden, raset tok med seg en del sjøbuer. Etter dette vart det innført byggeforbud i strandsona mot fjellet.
«Lihest-klyvet», er et populært turopplegg som Hyllestad Idrettslag arrangerer hvert år i begynnelsen av juni. 


== Referanser ==