jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Song Seung-jun

Song Seung-jun (født 29. juni 1980 i Busan), er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Song ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing -  Gull i baseball  Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Song Seung-jun – Olympedia 
(en) Song Seung-jun – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Song Seung-jun – Baseball-Reference.com (Minor League)
Roing under Sommer-OL 2008 – Dobbeltsculler menn

Dobbeltsculler menn under Sommer-OL 2008 fant sted fra 9. til 16. august 2008 på Shunyi Olympic Rowing-Canoeing Park i Beijing.


== Resultater ==


=== Heat ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


=== Omløp ===


=== Semifinaler A/B ===


==== Semifinale A/B 1 ====


==== Semifinal A/B 2 ====


=== Finaler ===


==== Finale C ====


==== Finale B ====


==== Finale A ====
Lee Jin-young

Lee Jin-young (født 15. juni 1980 i Gunsan) er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing.
Lee ble olympisk mester i baseball under sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske baseballslaget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing -  Gull i baseball  Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lee Jin-young – Olympedia 
(en) Lee Jin-young – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lee Jin-young – Baseball-Reference.com (Minor League)
Mardin

Mardin (kurdisk: Mêrdîn, syrisk: ܡܶܪܕܺܝܢ ) er en by i Sørøst-Tyrkia med ca. 82 000 innbyggere. Det bor arabere, syrere, tyrkere, kurdere og armenere rundt i hele provinsen. Byen ligger på et berg, 1 083 meter over havet, og er provinshovedstad i provinsen Mardin.


== Eksterne lenker ==
(tr) Offisielt nettsted 
(en) Mardin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brukerklagenemnda for elektronisk kommunikasjon

Brukerklagenemnda for elektronisk kommunikasjon er en norsk halvoffentlig instans som representerer Forbrukerrådet og private leverandører av telekommunikasjonstjenester. Den har til oppgave å behandle tvister mellom brukere og tilbydere av tjenestene. Nemnda ble opprettet 1. februar 2006 etter avtale mellom bransjen og offentlige myndigheter i samsvar med EUs direktiv om universelle tjenester og forbrukerrettigheter art. 34. Nemndas arbeide er grunnet i Ekomlovens § 11 -5 og ekomforskriften § 10-1 og 10-1a. Fra 15. januar 2008 ble alle tilbydere pliktige å la nemnda behandle tvister. Den behandler klager på forhold som er oppstått etter 1. februar 2006 fra privatpersoner og småbedrifter med opptil ti ansatte.


== Medlemmer ==
Brukerklagenemnda har tre medlemmer:

Leder: Per Johnsen (siden 2009)
Forbrukerrådets representant: Paal Bjønness (siden 2014)
Næringslivets representant: Harald Wium Lie (siden 2006)


== Styre og sekretariat ==
Styret i Brukerklagenemnda har tilsammen syv representanter og ledes av Kristin Brouwer Bergfjord. I tillegg har nemnda et sekretæriat med tre ansatte som ledes av Aneta Duric.
Det finnes tilsvarende nemnder i mange europeiske land. I Danmark finnes Teleankenævnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Unn Vibeke Hol

Unn Vibeke Hol (født 3. august 1951 i Oslo) er en norsk skuespiller.
Hol er utdannet ved Statens teaterskole hvor hun gikk ut i 1974. I praksisperioden var hun Anja i Kirsebærhagen av Anton Tsjekov på Fjernsynsteatret. Hun ble fast ansatt ved Det norske teatret i 1974, der hun fortsatt er aktiv i 2018.Hol har arbeidet innenfor mange sjangere, blant annet drama, komedie og musikalteater. Som stemmeskuespiller har hun lagt stemme på mange animasjonsfilmer, særlig  av Disneys klassikere.
Hun har også hatt en rekke norske filmroller, og på TV har hun hatt gjesteroller i komiserien Holms i 2002, Hotel Cæsar i 2002 og OJ – helt privat i 2010.
I 2015 ble hun tildelt Hulda Garborg-stipendet på 10 000 kroner, blant annet for sine oppsetninger av Oskar Braaten. I 2017 var hun i ensemblet «Edda» som vant Heddaprisen.


== Filmografi (utvalg) ==


== Hørespill (utvalg) ==
1988  -  Døde menn går i land


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Unn Vibeke Hol på Internet Movie Database 
(en) Unn Vibeke Hol hos The Movie Database 
(en) Unn Vibeke Hol på MusicBrainz
Roing under Sommer-OL 2008 – Dobbeltsculler, lettvekt menn

Dobbeltsculler, lettvekt – menn under Sommer-OL 2008 fant sted fra 10. til 17. august 2008 på Shunyi Olympic Rowing-Canoeing Park i Beijing.


== Resultater ==


=== Heat ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


=== Omløp ===


==== Omløp 1 ====


==== Omløp 2 ====


=== Semifinaler C/D ===


==== Semifinale C/D 1 ====


==== Semifinale C/D 2 ====


=== Semifinaler A/B ===


==== Semifinale A/B 1 ====


==== Semifinale A/B 2 ====


=== Finaler ===


==== Finale D ====


==== Finale C ====


==== Finale B ====


==== Finale A ====
Anders Andrén

Anders Andrén (født 7. mai 1952 i Lund) er en svensk professor i arkeologi ved Stockholms universitet, tidigere professor ved Lunds universitet, medlem av Vitterhetsakademin (Humaniora) i 2005. Han er sønn av professor Carl-Gustaf Andrén og hustruen Karin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Anders Andrén på Stockholms universitets hjemmeside
Bizerte-krisen

Bizerte-krisen var en militær konfrontasjon mellom Frankrike og Tunisia som fant sted i juli 1961, da Tunisia igangsatte en blokade av den franske marinebasen i Bizerte. Den gang var dette en fransk enklave på tunisisk territorium. Krisen kulminerte i en tre-dagers krig mellom franske og tunisiske styrker, som etterlot 630 tunisiere og 24 franskmenn døde. Til tross for at Frankrike vant krigen, valgte landet å avstå byen og basen til Tunisia i 1963.


== Krigen ==
I 1961 omringet og blokkerte tunisiske styrker den franske marinebasen i Bizerte i håp om å tvinge franskmennene til å oppgi sitt siste fotfeste i landet. Etter at Tunisia hadde advart Frankrike mot å bryte tunisisk luftrom, sendte Frankrike et helikopter. Tunisiske tropper svarte med å skyte varselsskudd. Som et svar på blokaden, ble 800 franske fallskjermjegere sendt inn. Ettersom soldatene landet på flystripen, pepret de tunisiske styrkene dem med maskingeværild. Som et svar bombet Frankrike de tunisiske veiblokkene, og sendte stridsvogner og væpnede kjøretøy inn på tunisisk territorium.

Dagen derpå satte Frankrike igang en omfattende invasjon av Bizerte. De få tunisiske artilleripostene som eksisterte ble i løpet av kort tid ødelagt av fransk rakettild. Tre franske kryssere ble plassert utenfor kysten. Tunisiske soldater, militser og dårlig organiserte sivile frivillige utkjempet harde gatekamper mot de franske styrkene, men ble presset tilbake av de overlegne franske styrkene. Den 23. juli var byen under fransk kontroll.
Frankrike trakk senere ut sine styrker den 15. oktober 1963, etter at Algeriekrigen var over.
«Rurik» (1851)

«Rurik» (Рюрик) var en hjuldrevet dampfregatt med dampmaskin som framdrift i tillegg til seilføring i den keiserlige russiske marinen. Bygd på foranledning av den finske senatet i det russiske storfyrstedømmet Finland (1809–1917) for det finske militærvesenets maritime enhet Soumen Meriekipaasi. Dette skipet fikk navnet Rurik til ære for den legendariske væringen Rurik (ca 830 – ca 879) som er sagt å ha grunnlagt begynnelsen på det russiske riket.
«Rurik» var konstruert av Johan Eberhard von Schantz. Bygd i verftet eide av Gamla Warfsbolaget i Åbo etter å ha blitt kjølstrukket i 1850, deretter sjøsatt den 30. oktober 1851. Den skotske skipsbyggeren William Crichton var invitert til verftet for å overvære bygningen av et skip som var det største fartøy som hittil var bygd i Finland. Han skulle senere bygge seg et nytt skipsverft i Åbo som vil bli kjent som Crichton-Vulcan fram til 1966. Dette skipsverftet skulle bygge krigsskip for den selvstendige Finland etter 1917.
De første dampdrevne fregattene i den russiske flåten var forsynet med skovlhjul montert på hver side av skroget som større havgående hjuldampere, tilsammen ble femten fartøyer sjøsatt i årene 1831 til 1860. Den første fregatten var «Gerkules», alle utenom tre skip var bygd i verfter innenfor det russiske riket. I tillegg til «Rurik» var også «Olaf» på 1 796 tonn deplasement sjøsatt i Finland fra slippen i Helsingfors i 1852. «Rurik» ofte fungerte som eskortefartøy for den keiserlige jachten. 


== Se også ==
«Rurik» (1892) – panserkrysser senket under slaget ved Ulsan i 1904.
«Rurik» (1906) – panserkrysser bygd av britisk Vickers for den russiske marinen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sozaev, Eduard og Tredrea, John: Russian Warships in the Age of Sail 1696-1860 Seaforth Publishing, 2010 ISBN 978-1-84832-058-1
Cape Coast Castle

Handelsfortet Cape Coast Castle (også kjent som Carlsborg og  Carolusborg) var opprinnelig et svensk handelsfort beliggende på den afrikanske Gullkysten i det nåværende Ghana. Ved fortet vokste byen Cape Coast fram. Fra 1637 eksisterte det muligens et befestet nederlandsk handelsfort av tømmer på stedet. I 1652 bygde rostockeren Carlof et fort av tømmer for den svenske kongen. Hensikten var å etablere et brohode for svensk handel på det afrikanske kontinent. Året etter ble fortet ombygd i stein.
Fortet var i svensk eie til 1658. Da ble det erobret av Danmark og ble en del av landets kolonirike. Den samme Carlof var nå i dansk tjeneste, og erobringen skjedde med hjelp av lokale fetu-krigere. Fortet fikk nå navnet Carlsborg. Det ble siden nederlandsk og hørte også en periode til fetuene. I 1664 ble det engelsk, og fikk da sitt nåværende navn. 
Fortet var hovedsete for den britiske tilstedeværelse på Gullkysten til 1877 da det tidligere danske Fort Christiansborg i byen Accra ble hovedsete. Cape Coast Castle fungerte til da som utgangspunkt for de britiske militære felttog mod ashanti-folket, som til sist ledet til britisk overherredømme over hele Gullkystkolonien, i dag kjent som Ghana. 
I begynnelsen fungerte det som handelsfort for gull og elfenben, men gradvis ble slavehandel et dominerende element i handelen. Slavene var i de fleste tilfeller krigsfanger fra interne oppgjør mellom lokale herskere, og betalingen var ofte europeiske skytevåpen. Kasemattene kunne bli stuvende fulle mens slavene ventet i uker og måneder på å bli transportert over Atlanten.
Holger Arbman

Erik Holger Arbman (født 8. september 1904 i Bettna, død 25. januar 1968) var i flere tiår en av Sveriges ledende arkeologer, med særlig fokus på jernalderen. Han var professor i nordisk og sammenlignende oldtidskunnskap ved Lunds universitet 1945 til 1968.
Arbman disputerte i 1937 ved Uppsala universitet med en avhandling om forbindelsene mellom Sverige og Frankrike i vikingtiden. Til hans mer varige meritter tilhører at han som amanuensis, seinere antikvar, ved Statens historiska museum ledet opprydding og publisering av de gravfund som var gjort under Hjalmar Stolpes undersøkelser på Björkö i Mälaren, et arbeide som var blitt innledet på begynnelsen av 1900-tallet av Gustaf Hallström, men som helt stoppet opp etter publiseringen av de første 100 gravene.
Arbman var 1961-1966 leder for Akademiska Föreningen og 1942-1962 samt igjen 1967-68 inspektør for Östgöta nation (studentting).


== Bibliografi (utvalg) ==
Schweden und das karolingische Reich : Studien zu den Handelsverbindungen des 9. Jahrhunderts (1937)
Birka : Sveriges äldsta handelsstad (1939)
Birka : Untersuchungen und Studien. 1, Die Gräber : Tafeln (1940)
Birka : Untersuchungen und Studien. 1, Die Gräber : Text (1943)


== Referanser ==
Kim Dong-joo

Kim Dong-joo (født 3. februar 1976 i Seoul), er en sørkoreansk baseballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney og 2008 i Beijing.
Kim ble olympisk mester i baseball under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han var med på det sørkoreanske laget som vant den femte og siste olympiske baseballturneringen foran Cuba og USA. Sør-Korea beseiret Japan med 3-2 i finalen.
Åtte år tidligere, under Sommer-OL 2000 i Sydney, vant han en bronsemedalje med det sørkoreanske laget som kom på tredjeplass bak USA og Cuba.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing -  Gull i baseball  Sør-Korea
 2000  Sydney -  Bronse i baseball  Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Dong-joo – Olympedia 
(en) Kim Dong-joo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kim Dong-joo – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Kim Dong-joo – Baseball-Reference.com (Minor League)
Please Stay

«Please Stay» er en dansepop-sang skrevet av den australske sangeren Kylie Minogue, Richard Stannard, Julian Gallagher og John Themis for Minogues syvende album Light Years (2000). Den ble produsert av Richard Stannard og Julian Gallagher. Sangen ble utgitt som albumets fjerde singel vinteren 2000 og ble en hit i Storbritannia, der den nådde nummer ti. 


== Informasjon ==
Suksessen til «Please Stay» ble stille begrenset på grunn av utgivelsen av «Your Disco Needs You». Sangen solgte over 35.000 eksemplarer i Australia. Sangen fikk generelt positive anmeldelser fra kritikere. «Please Stay» hadde moderat suksess over hele verden.
I Australia nådde sangen nummer femten på hitlista, og ble sertifisert gull av Australian Recording Industry Association. Sangen nådde nummer 69 i Nederland, men falt på nummer 77 i neste uke. Sangen nådde nummer 47 på Sverigetopplistan og ble der for tre uker. Singlen nådde nummer ti på UK Singles Chart, men gikk ikke videre og holdt på hitlistene i syv uker. Sangen hadde ikke mye suksess som de to foregående singlene.


== Komposisjon ==
«Please Stay» er en dansepop-sang som inneholder sterk latin-stiler. Sangen skiller seg fra albumet med en mer moden stil av latinsk pop.


== Formater og sporliste ==
CD singel 1«Please Stay» – 4:08
«Santa Baby» – 3:25
«Good Life» – 4:07CD singel 2«Please Stay» – 4:08
«Please Stay» (7th District Club Flava Mix) – 6:33
«Please Stay» (Hatiras Dreamy Dub) – 7:02
«Please Stay» (Video)Europeisk CD 1«Please Stay» – 4:08
«Santa Baby» – 3:25
«Good Life» – 4:07
«Please Stay» (Video)Europeisk CD 2«Please Stay» – 4:08
«Santa Baby» – 3:25
«Please Stay» (Video)


== Topplisten ==


== Sertifisering ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Please Stay på Allmusic
«Rurik» (1906)

«Rurik» (Рюрик) var en panserkrysser bygd for den russiske keiserlige flåten i 1906. Skipet, som er en av de siste panserkryssere i historien, var døpt til ære for den legendariske væringen Rurik (ca 830 – ca 879) som er sagt å ha grunnlagt begynnelsen på det russiske riket. Det har blitt beskrevet som en av de beste panserkryssere som noensinne hadde vært bygget, som i tillegg var uvanlig ved å ha vært konstruert av Vickers i Barrow in Furness, England. Den russiske marinen var ikke en alminnelig kunde for britiske skipsverfter.


== Design ==
Det første utkastet på den fremtidige panserkrysseren i juli 1904 var av MTK (Morskoi Tekhnicheskii Komitet, den maritime komiteen for teknikk) om et skip på 14 000 tonn som en fortsettelse fra Baian-klassen, men med større artilleristyrke i en blandet bestykning. Baian-klassen hadde to 203 mm kanoner i hver tårn og åtte 152 mm kanoner i kasematter, men på den nye panserkrysseren ble kaliberet på det sekundære skytset forstørret til 203 mm og montert i tvillingstårner mens hovedskytset med et kaliber på ti tommer (254 mm) monteres i forre og aktre kanontårn. Planleggingen var i forbindelse med byggingen av Andrei Pervozvannyi-klassen på to nye pre-dreadnoughter som også skulle ha blandet bestykning. Vickers vant kampen om kontrakten ved hjelp av sin agent Basil Zaharoff som hadde gode kontakter med admiraliteten, og kunne legge fram «design no. 160» for MTK som allerede hadde utarbeidet spesifikasjonene. Britene kunne tilpasse deres design med Zaharoffs hjelp etter hvert som prosessen fortsatte fram til 13. juni 1905 da kontrakten var underskrevet. Man hadde først tenkt seg om å ha en «all-big-gun» design med tolv 254 mm kanoner i et heksagonalt tårnarrangement, men komiteen som forresten var forstyrret av urolighetene i året 1905, besluttet seg om å velge blandet bestykning og et deplasement på 13 000 tonn.


== Se også ==
Slaget ved Gotland
«Rurik» (1851) Hjuldrevet dampfregatt
«Rurik» (1892) Panserkrysser


== Referanser ==


== Litteratur ==
McLaughlin, Stephen: "From Riurik to Riurik" s. 44-79, Warship 1999-2000 Conway Maritime Press 1999 ISN 0-85177-724-4
Gardiner, Robert: Conway`s All the Fighting Ships 1860-1905 Conway Maritime Press 1979 ISBN 0-85177-133-5
Powerful-klassen

Powerful-klassen var en klasse på to armerte kryssere bygd i 1894-1898 for den britiske marinen. Disse var også ratert som første klasse kryssere (1st class cruisers), som de største kryssere og lengste krigsskipene i sin samtid. Disse var bygd på foranledning av admiraliteten av den britiske marinen som svar på «Rurik» og hennes halvsøstre på to skip, «Rossia» og «Gromoboi» som ble levert til den russiske flåten i 1895 og 1900. De tre russiske panserkryssere skulle angripe fiendtlig sjøfart ute på verdenshavene med deres hastighet og stor aksjonsradius i en krysserkrig. Som svar skulle de store armerte kryssere med deres hastighet og aksjonsradius bekjempe denne potensielle trusselen, også av de franske kryssere som var bygd i et stort antall i 1890-årene.


== Se også ==
«Rurik» (1892)


== Eksterne lenker ==
(en) Powerful class cruiser – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Myri-visa

«Myri-visa» er et skillingstrykk, en lokal sådan fra Bøherad. Visa er skrevet av en tjenestegutt som gikk med hudsko. Dette gjorde en enke narr av ham for, og hun sa at hun skulle dikte et vers om ham, hvis han kom igjen med hudsko. Kvelden etter kom gutten med lærsko på beina og visa i handa.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 5 med Alf Prøysen, Forlaget for Alle, Oslo 1983
Adolf Rösti

Adolf Rösti (født 30. august 1947 i Adelboden) er en tidligere sveitsisk alpinist.
Rösti tilhørte det sveitsiske landslaget påbegynnelsen av 1970-tallet og var spesialist i disiplinene slalåm og storslalåm. Han fikk sine første poeng i verdenscupen 5. januar 1970, da han kom på femteplass i hjembyen Adelboden. To år senere kom samme sted på andreplass, slått med fem hundredels sekund av landsmannen Werner Mattle. Etter dette resultatet ble han sendt til OL 1972 i Sapporo. Der lå han på sjuendeplass i storslalåm etter første omgang, men kjørte ut i andre omgang. Tre dager senere ble han nummer 15 i slalåm.
Hans beste sesong ble 1972-73. Han oppnådde tre pallplasseringer og en fjerdeplass, og kom på tredjeplass i storslalåmcupen sammenlagt, etter østerrikeren Hansi Hinterseer og nordmannen Erik Håker. Samme år ble han sveitsisk mester i storslalåm, karrierens eneste nasjonale mesterskapstittel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adolf Rösti – Olympedia 
(en) Adolf Rösti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adolf Rösti – FIS (alpint) 
(en) Adolf Rösti – ski-db.com
Rhys Chatham

Rhys Chatham (født 19. september 1952) er en amerikansk komponist. Han regnes som den første minimalistiske komponist, og hans arbeid knyttes til andre avantgardistiske bevegelser som No Wave-bevegelsen. 


== Diskografi ==
Factor X. CD, Moers Music, 1983.
Die Donnergötter. CD/LP, Dossier Records ; Table of the Elements, Radium, 2006.
Neon. CD/LP, Ninja Tune, Ntone, 1996.
Septile. CD/LP, Ninja Tune, Ntone, 1997.
Hard Edge. CD, The Wire Editions, 1999.
A Rhys Chatham Compendium: 1971-1989. CD, Table of the Elements, 2002.
An Angel Moves Too Fast to See. 3xCD Box, Table of the Elements, 2003.
Echo Solo. LP, Table of the Elements, Azoth, 2003.
Three Aspects of the Name. LP, Table of the Elements, Lanthanides, 2004.
Two Gongs. CD, Table of the Elements, Radium, 2006.
An Angel Moves Too Fast to See. CD/LP, Table of the Elements, Radium, 2006.
A Crimson Grail. CD, Table Of The Elements, Radium, 2007.


== Referanser ==


== Kilder ==
Chatham bio Allmusic.com
Marc Masters, (2007) "No Wave", Black Dog Publishing, London
Kurzbiografie, Piero Scaruffi (engl./ital.)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rhys Chatham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rhys Chatham på Discogs 
(en) Rhys Chatham på MusicBrainz 
(en) Rhys Chatham på Songkick 
(en) Rhys Chatham på AllMusic 
Rhys Chatham på Twitter 
Rhys Chatham på Facebook 
Rhys Chatham på Myspace
Grå kveldvikler

Grå kveldvikler  (Epinotia brunnichana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-23 millimeter) vikler med litt avrundede forvinger. Som flere andre arter i slekten Epinotia er den svært variabel i fargen, og man må gjerne undersøke kjønnsorganene for å bestemme disse viklerne sikkert. Denne arten har vanligvis en stor, blek (ofte hvit) flekk ved forvingens bakkant, denne er noen ganger kantet med svart.


== Levevis ==
Larven utvikler seg inne i et sammenrullet blad av bjørk (Betula spp.), av og til også andre løvtrær. De voksne viklerne flyr i juli-august.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over det meste av Europa, unntatt deler av Balkan, og finnes også i det nordlige Asia.
I Norge er den utbredt nord til Nord-Trøndelag, og finnes dessuten i Øst-Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekten Epinotia Hübner, 1825
grå kveldvikler, Epinotia brunnichana (Linnaeus, 1767)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Epinotia brunnichana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) grå kveldvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grå kveldvikler hos Artsdatabanken 
(sv) grå kveldvikler hos Dyntaxa 
(en) grå kveldvikler hos Fauna Europaea 
(en) grå kveldvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Epinotia brunnichana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Adelboden

Adelboden er en fjellandsby i distriktet Frutigen-Niedersimmertal i den sveitsiske kantonen Bern.
Kommunen hadde 3472 innbyggere i 2013. 
Adelboden er hjemsted for det internasjonale pikespeidersenteret Our Chalet. Byen er kjent som et alpinsenter, og det arrangeres årlige verdenscuprenn der.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Adelboden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adelboden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons