jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Volksempfänger

Volksempfänger (tysk for «folkemottaker») var en serie med tyske, rimelige og populære radiomottakere som le produsert fra 1933 etter pålegg fra den nye nazistaten i landet.
Mottakerne ble  utviklet av ingeniør Otto Griessing etter forespørsel fra propagandaministeren Joseph Goebbels. Hensikten var å gjøre radiomottakere tilgjengelig for det brede lag av folket i Tyskland, en del av den plan som nazistene hadde for ideologisk propaganda og folkeopplysning i det tredje riket. 
Den første modellen, VE301, ble presentert 18. august 1933 på Internationale Funkausstellung Berlin, og kostet 76 Reichsmark (omtrent en halv gjennomsnittlig månedslønn). 
I årene fra 1933 til 1939 ble det produsert 4,1 millioner Volksempfänger mot 8,9 kommersielle modeller.Et hardnakket rykte kunne fortelle at radioene var laget slik at de kun tok inn tyske sendinger. De kunne imidlertid ta inn de sterkeste utenlandske senderstasjonene. Senere, under andre verdenskrig, ble det straffbart for tyskerne å lytte på utenlandske sendinger.
Også i det fascistiske Italia sørget staten for produksjonen av et rimelig radioapparat, «Radio Balila», som ble lansert i 1937.En tilsvarende norsk radio, «Folkemottakeren», kom kort tid etter. Norge var det eneste ikke-fascistiske landet i Europa der staten, gjennom NRK, gikk direkte inn i produksjonen av et billig radioapparat. Ved utgangen av 1939 var det solgt omkring 25 000 85-kroners folkemottakere i Norge.


== Se også ==
Folkemottaker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Volksempfänger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diskursen om den åttende og den niende

Diskursen om den åttende og den niende er et kort tekstfragment som ble funnet blant Nag Hammadi-skriftene i 1945 (codex VI) som stammer fra den hermetiske tradisjonen omkring Hermes Trismegistos. Teksten sier selv at dens tittel er «Den åttende åpenbarer den niende», men denne tittelen er det ikke plass til i det ledige rommet i tekstfragmentet, så den er kjent som «Diskursen om den åttende og den niende», en tittel satt av forskerne i Nag Hammadi. Teksten er en dialog mellom Hermes og Thot, på samme måte som andre tekster innen hermetismen.
Funnet av denne teksten bidro til en fornyet forståelse av hermetismen. Tidligere hadde man antatt at denne kulten, slik den kommer til uttrykk i tekster som Corpus Hermeticum og Asklepios, var et overveiende litterært fenomen, uten kultiske funksjoner, mens denne teksten både refererer til et brorskap, og har noen trekk av å være et rituale. Den inneholder også referanser til astrologi og magi.


== Referanser ==
Nicolaschka

Nicolaschka er en cocktail som består av vodka, sider/musserende vin/sekt og Grenadine (eller lignende farget fruktsaft). Den toppes gjerne med kullsyreholdig naturlig mineralvann.
En hotelleier/bartender i Koblenz.området opplyste (1962) at drinken ble kjent fra den tyske okkupasjonen av Polen/Russland under annen verdenskrig (Östfront).
Industriarbeider

Industriarbeider er benevnelsen på en profesjon. Den anvendes om personer som arbeider i den industritekniske produksjonsprosessens tariffavtale, i motsetning til funksjonærer innenfor samme bransje.
Asif Kapadia

Asif  Kapadia (født i 1972 i Hackney i London) er en engelsk filmregissør med indiske aner. Han studerte ved Royal College of Art.


== Filmografi ==
The Sheep Thief (1997)
The Warrior (2001)
Far North (2007)
Senna (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asif Kapadia på Internet Movie Database 
(sv) Asif Kapadia i Svensk Filmdatabas 
(da) Asif Kapadia på Filmdatabasen 
(da) Asif Kapadia på Scope 
(fr) Asif Kapadia på Allociné 
(en) Asif Kapadia på AllMovie 
(en) Asif Kapadia hos The Movie Database
Hermann Keyserling

Hermann Alexander Graf Keyserling (født 8. julijul./ 20. juli 1880greg., død 26. april 1946) var en rik aristokratisk filosof av baltisk-tysk herkomst. Han var gift med Goedela von Bismarck-Schönhausen, barnebarn av Otto von Bismarck. Hans sønn Arnold Keyserling var også en anerkjent filosof.  


== Liv ==
Han var født i  Könno, i Pärnu, den gangen i Det russiske keiserdømmet, nå i Estland. Etter sin utdannelse ved Dorpat, Heidelberg og Wien, reiste han rundt i verden. Han hadde en sterk interesse i naturvitenskap og i filosofi. Før den første verdenskrigen hadde han opparbeidet seg en posisjon som essayist. Den russiske revolusjon fratok han alt han hadde av eiendom og midler. Etter dette grunnla han Gesellschaft für Freie Philosophie i Darmstadt.Keyserling kan anses som en talsmann for pasifisme. Han antok at tiden til den gamle tyske politikk basert på militarisme var forbi, og at Tysklands eneste håp lå i en anerkjennelse av internasjonale demokratiske prinsipper. Til tross for dette er han mest kjent som filosofen bak 'førerprinsippet'. Hans mest kjente verk er Reisetagebuch eines Philosophen.
Han døde i Innsbruck, Østerrike.


== Verker ==
Reisetagebuch eines Philosophen
Das Buch vom Ursprung
chöpferische Erkenntnis
Südamerikanische Meditationen
Einführung in die Schule der Weisheit
Philosophie als Kunst
Das Buch vom persönlichen Leben
Betrachtungen der Stille und Besinnlichkeit
Reise durch die Zeit (memoarer)


== Litteratur ==
Dyserinck, Hugo: Graf Hermann Keyserling und Frankreich, Ein Kapitel deutsch-französischer Geistesbeziehungen im 20. Jahrhundert; Bouvier, Bonn 1970; ISBN 3-416-00667-4
Gahlings, Ute: Hermann Graf Keyserling, ein Lebensbild; Justus-von-Liebig-Verlag, Darmstadt 1996; ISBN 3-87390-116-1
Keyserling-Archiv Innsbruck-Mühlau (Hrsg.): Graf Hermann Keyserling, ein Gedächtnisbuch; Rohrer, Innsbruck 1948
Kaminsky, Amy: ' Victoria Ocampo and the Keyserling Effect' in Argentina, stories for a nation.  Minneapolis: University of Minnesota Press, 2008  p. 70-98.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ULB Darmstadt at elib.tu-darmstadt.de
Count Hermann Keyserling at www.schoolofwisdom.com
Schule der Weisheit at schuledesrades.org (German online Books)
THE WEBSITE OF Stammbaum der Grafen und Barone Keyserlingk at www.keyserlingk.info
Are Lervik

Are Lervik (født 10. oktober 1972) er en tidligere målvakt i fotball og nåværende trener i Molde Fotballklubb. Han kom til klubben i 1991 samme år som mangeårig førstekeeper for Molde Morten Bakke og var med unntak av i 1993 og 1994 reservekeeper i nær samtlige kamper fram til og med sesongen 2000.Han har vært daglig leder for AkerAkademiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Are Lervik – Transfermarkt
Lervik (andre betydninger)

Lervik kan referere til:

Lervik, tettsted i Østfold
Are Lervik, fotballspiller
Lervik tidligere husmannsplass nå område i Storhaug bydel i Stavanger.Se eventuelt også Leirvik
Connie Hedegaard

Connie Hedegaard Koksbang (født 15. september 1960 i Holbæk) er en dansk konservativ politiker, tidligere journalist og leder for ideelle organisasjoner innen klima- og miljøvernområdet.


== Liv og virke ==
Hun vokste opp i Holbæk, hvor foreldrene drev en iskiosk ved landeveien. Hun gikk realskolen og gymnaset i Holbæk. Hun er utdannet cand.mag. i historie og litteraturvitenskap fra Københavns Universitet. Mens hun studerte, var hun formann i Københavns Konservative Studerende 1981–1982 og formann i Konservative Studerendes hovedstyre 1983–1984.I 1984 ble hun overraskende valgt til medlem av Folketinget fra Københavns amtskrets. Hun ble gjenvalgt i 1987 og 1988, og ble de konservatives politiske ordfører før hun trådte ut av politikken i 1990.Hedegaard var deretter journalist i Berlingske Tidende, redaktør for Radioavisen på DR, programleder for Deadline på DR2 og fast spaltist i Politiken. Hun mottok en rekke priser for sin journalistikk.I 2004 vendte hun tilbake til politikken som miljøvernminister i Anders Fogh Rasmussens regjering, noe hun var frem til 2007. Hedegaard var minister for nordisk samarbeid 2005–2007, klima- og energiminister 2007–2009 og minister for FNs klimakonferanse i København i 2009. Hun var også innvalgt i Folketinget, men møtte ikke så lenge hun var minister. Fra 2010 til 2014 var hun EU-kommissær for klimaspørsmål.Connie Hedegaard ble i 2005 utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Connie Hedegaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Connie Hedegaard på Internet Movie Database 
(da) Connie Hedegaard på Filmdatabasen 
(da) Connie Hedegaard hos Folketinget
Poimandres

Poimandres (gresk: Ποιμάνδρης; latin: Pimander) er den første av i alt 18 tekster som angivelig skal være skrevet av gudeskikkelsen/magikeren Hermes Trismegistos, og som er kjent under det senere samlenavnet Corpus Hermeticum. Teksten er trolig skrevet omkring år 100, og er med det den eldste av de filosofiske hermetika-tekstene.Teksten er en dialog mellom en mann (som i tekst nr 13 i CH identifiseres som Hermes) og hans forstand. Teksten kan derfor forstås som hvordan han «oppnår kontakt og sammensmeltning med den guddommelige forstand». Teksten inneholder en forklaring om verdens og menneskenes skapelse, og gir også «innsikt i hensikten med menneskets eksistens, og muligheten for å vende tilbake til himmelen». Teksten slutter med at Hermes innsettes som åndelig veileder, og «dermed innstifter av den hermetiske tradisjonen. Vi kan altså forstå hele teksten som en myte om hvordan hermetismen oppstod.»Navnet «Poimandres» har en dobbel etymologi; på gresk betyr det menneske-hyrden, på egyptisk betyr det forstanden til (solguden) Ra, og begge betydningene gir mening i teksten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Corpus Hermeticum
sacred-texts.com The Divine Pymander i John Everard første engelske oversettelse, 1650
sacred-texts.com The Corpus Hermeticum i G.R.S. Meads engelske utgave fra 1906
Ἑρμου του Τρισμεγιστου ΠΟΙΜΑΝΔΡΗΣ - Greske teksten av "Poimandres"
Korea Foundation

Korea Foundation (hangul: 한국국제교류재단, Hanja: 韓國國際交流財團) ble etablert i 1991 av Sør-Koreas nasjonalforsamling for å fremme interessen for studier av og øke anseelsen til Korea i utlandet, samt å promotere akademiske og kulturelle utvekslingsprogrammer.
Virksomheten sorterer under det sørkoreanske utenriksdepartementet. Korea Foundation sin president er Kim Byung-kook. 
I Norge finansierte Korea Foundation deler av den koreanske språkundervisningen ved Universitetet i Oslo fram til denne ble lagt ned i 2009, og har ellers donert bøker til flere norske bibliotek.


== Eksterne lenker ==
(en) Korea Foundation
(en) Korea Focus (tidsskrift utgitt av Korea Foundation)
(en) Koreana (tidsskrift utgitt av Korea Foundation)
Koreanologi

Koreanologi (eller koreanske studier, hangul: 한국학) er det vitenskapelige fagområde som omhandler koreansk språk, historie, religion, og kultur i all sin bredde. Fagområdet kan sammenlignes med tilsvarende for andre land og områder, så som Sinologi (Kina) eller Japanologi (Japan). Koreanske studier inngår ofte i en større regional sfære, så som Øst-Asia-studier, Orientalske studier eller lignende.
Termen ble tatt i bruk på 1940-tallet, men fikk ingen vesentlig utbredelse før Sør-Koreas økonomiske vekst på 1970-tallet. I 1991 etablerte sørkoreanske myndigheter Korea Foundation for å fremme koreanske studier i utlandet.


== Institusjoner ==
Academy of Korean Studies (한국학중앙연구원, AKS) etablert 1978
Korea Research Foundation (한국학술진흥재단, KRF) etablert 1981
Korea Foundation (한국국제교류재단) etablert 1991


== Akademiske tidsskrift ==
Journal of Korean Studies (JKS) University of Washington, Seattle.
Korean Studies (KS) University of Hawaii.
Korea Journal Seoul, utgitt av Samuel Lee.


== Eksterne lenker ==
(en) Korea Foundation, Seoul 한국국제교류재단
(en) The Korea Research Foundation 한국학술진흥재단
(en) Academy of Korean Studies, Seoul og Korean Studies Net. 한국학중앙연구원
(en) Korean Studies Portal 한국학 포털 (Frank Hoffmann)
(en) Online database over koreanologer
(en) Yuldo.net: A Korean Studies Site
(sv) Avhandlingen «Att trösta ett föräldralöst folk» (2005)


=== Organisasjoner for koreanske studier i utlandet ===
(en) The Association for Korean Studies in Europe Arkivert 3. november 2011 hos Wayback Machine. (AKSE)
(en) British Association for Korean Studies (BAKS)
Urbain Jean Faurie

Urbain Jean Faurie (født 1. januar 1847 i Dunières i Frankrike, død 4. juli 1915 på Formosa) var en fransk katolsk prest og misjonær og botaniker. Som botanisk forsker og samler var han usedvanlig flittig. Hans botaniske autornavn er FAURIE.
Han ble medlem av Det parisiske ytremisjonsselskap i 1869 og presteviet i 1873. Han ble utsendt til Japan og virket Tōkyō og Niigata, fra 1882 og 1894, og senere, etter et avbrudd i Frankrike for helsens skyld, på den da japanske øya Formosa fra 1896.
Til å begynne med underviste han ved et kirkelig institutt i Tokyo, og deretter ble han postert i prefekturet Niigata ved kysten mot Japanhavet. I 1883 var han med utgangspunkt i Hakodate i Hokkaido i stand til å granske plantelivet nord på denne øya, og i 1897 krysset han Tsugarustredet til Aomori.
I løpet av sine mange år i Japan var pater Faurie istand til å reise meget, og samlet inn plantespecimener fra Hokkaido, Kurilene, Karafuto (det sørlige Sakhalin), det nordlige og sentrale Honshu og fra Kyushu, og dessuten kunne han besøke øya Amami-Ôshima nord på Ryukyuøyene og den søndre del av Korea. På Formosa kunne han utforske plantelivet på øyas østkyst. Hans samling oppgikk etterhvert til flere hundretusener herbariespecimen. Storparten av samlingen havnet i Paris, med duplikater i herbariet i Kyotouniversitetet, Kew, British Museum og andre steder.
Fauries samlinger er senere blitt gransket av mange botanikere. Maximowicz, og senere Franchet og Savatier, viser til en del av hans Niigatasamlinger. Det er ikke overraskende at hans navn er blitt knyttet til de forskjelligste genera.


== Botaniske oppkallinger ==

Over 240 specier er blitt oppkalt etter pater Faurie. Her gjengis bare noen få:

(Acanthaceae) Championella fauriei (Benoist) C.Y.Wu & C.C.Hu
(Aceraceae) Acer fauriei H.Lév. & Vaniot
(Adiantaceae) Anogramma fauriei Christ in C.Chr.
(Amaranthaceae) Achyranthes fauriei H.Lév. & Vaniot
(Apiaceae) Peucedanum fauriei Fedde ex H.Wolff
(Aquifoliaceae) Ilex fauriei Gand.
(Araliaceae) Cheirodendron fauriei Hochr.
(Aristolochiaceae) Asarum fauriei Franch.
(Asteraceae) Ainsliaea faurieana Beauverd
(Ericaceae) Pyrola faurieana Andres
(Urticaceae) Pipturus fauriei Yamam.
(Valerianaceae) Valeriana fauriei Briq.
(Violaceae) Viola faurieana W.Becker
(Woodsiaceae) Hypodematium fauriei (Kodama) Tagawa


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brigitte Fourier: «Le Père Faurie, un intrépide collectionneur de plantes», i Missiones Étrangeres de Paris. Asie et océan Indien 2011, Nr. 460, s. 32-41.
Bunzo Hayata: «Père Urbain Faurie», i The Botanical Magazine, 1916, s. 267-272.
Nationalsozialistischer Untergrund

Nationalsozialistischer Untergrund (NSU), i media omtalt som Zwickau- eller Jena-cellen, var en tysk høyreekstremistisk terrororganisasjon. Den besto av personene Beate Zschäpe, Uwe Mundlos og Uwe Böhnhardt og var ansvarlig for en rekke drap i Tyskland i årene 2000 til 2006 samt for andre terrorangrep, slik som et spikerbombeangrep i Köln i 2004 samt drap på en politikvinne i Heilbronn fra 2007. Mundlos og Böhnhardt begikk 4. november 2011 selvmord, og Beate Zschäpe ble pågrepet den 8. november av politiet. Gjerningsmennene tilhørte det ekstreme høyre. Holger G., et påstått fjerde medlem av cellen, ble arrestert den 13. november 2011 i Lauenau nær Hannover.
Tysk politi har funnet en drapsliste med 88 navn fra gruppen; denne inkluderte blant annet navnene til tyske rikspolitikere.Etter at NSU-saken ble kjent, ble tyske myndigheter og særlig Verfassungsschutz kritisert for sin omgang med det høyreekstreme miljøet. Siden måtte lederen i Bundesamt für Verfassungsschutz og lederne i delstatene Sachsen og Thüringen gå av.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nazi-trio tilsto seriedrap på ukjent DVD Dagbladet
Tyskerne krever svar om «Lille Adolf» og sjefene hans Aftenposten
Vietnamistikk

Vietnamistikk (Việt Nam học) er en akademisk disiplin som beskjefter seg med vietnamesisk språk og kultur. På engelsk går faget under betegnelsen Vietnamese Studies («vietnamstudier»).
En spesialist innen dette felt kalles vietnamist.
Nexus (album)

Nexus er et jazz-album av pianisten Gene Harris, innspilt i 1975 og utgitt med plateselskapet Blue Note.I likhet med Gene Harris' tidligere album, Astral Signal, følger han den tilsvarende elektroniske funk-fusion-stilarten. Men i motsetning til Astral Signal, går han her nærmest komplett bort fra de pure jazz-innflytelsene som var i hans tidligere album, og de elektroniske keyboardene får stadig større plass i lydbildet.


== Sporliste ==
"Sauda" (R. Jackson, Charlotte Politte, J. Rowin) – 2:05
"Funky Business" (Jackson, Politte, Rowin, Jerry Peters) – 4:05
"Koko and Leeroe" (Peters) – 6:05
"Love Don't Love Nobody" (J. Jefferson, C. Simmons) – 7:28
"Rushin' Roulette" (C. Davis, Sigidi, B. Sutton) – 3:52
"The Jitterbug Waltz" (Fats Waller) – 5:34
"Gettin' Down Country" (Peters) – 4:00
"H.R.D. (Boogie)" (Rowin) – 5:08
"Prayer '76" (Mbaji, Sigidi, Harold Clayton, B. Sutton, J. Peters) – 5:34Recorded at Music Recorders in Los Angeles, California in May-June, 1975.


== Musikere ==
Gene Harris – keyboard
Al Aarons – trompet
George Bohanon – trombone
Mike Altschul, Fred Jackson, Jr. – reeds
Julius Buffum, Wint Garvey, Rewit Koven, Charles Veal – strykere
Lee Ritenour – gitar
John Rowin – gitar, elbass
Chuck Rainey – elbass
Kenneth Rice – trommer
Ronaldo N. Jackson, Gerald Steinholtz – perkusjon
Harold Clayton, John Lehman, Lynn Mack, Jerry Peters, Sigidi – vokal, tilleggsvokal
Lani Graves, Keg Johnson, Julia Tillman Waters, Maxine Willard Waters – tilleggsvokal


== Referanser ==
Anton Heiberg

Artikkelen er om teatersjef Anton Wilhelm Scheel Heiberg (1878–1947), ikke om høyesterettsadvokaten med akkurat samme navn (1868–1947), ikke om forlagsmann Anton Heiberg som i 1873 etablerte F. Bruns Bokhandel i Trondhjem, ei heller om organisten Anton Heiberg i Ålesund kirkeAnton Wilhelm Scheel Heiberg (født 26. mars 1878, død 11. september 1947) var en norsk sceneinstruktør og teaterdirektør.
Heiberg studerte jus fra 1896, tok 2. avdeling to år etter og virket fire år ved advokatkontorer i Kristiania og tok juridisk embedseksamen i 1902.Fra 1903 var han sceneinstruktør ved Nationaltheatret og reiste med studiestipend til scener i Europa. Han ble 8. februar 1905 direktør ved Den Nationale Scene som han ledet et par år. Han ledet så Tivoli Teater i Oslo fra 1912, frem til det gikk inn i 1914. I 1915 ble han ansatt som sceneinstruktør og kunstnerisk rådgiver ved Det Norske Teatret, 1916–1917 var han kunstnerisk leder og sceneinstruktør ved samme teater. I mai 1922 åpnet han Friluftsteatret på Norsk Folkemuseum og drev det i mange år. Heiberg var instruktør ved Centralteatret 1928–31. I 1931 overtok han Carl Johan Teatret sammen med Thorleif Reiss og fra 1933 også Per Aabel. Noen av stykkene regisserte han også (som Loppen i øret), og i 1943 overtok han etter Ellen Isefjær som teatersjef. Heiberg søkte på stillingen som teaterdirektør for Nationaltheatret i 1927 og i 1934.
Anton var sønn av Edvard Omsen Heiberg (1829–84) og Wilhelmine Augusta Rode (1836–1917). Faren var stiftoverrettsassessor. Han hadde tre kjente brødre. Eldst var forfatteren Gunnar Heiberg (1857–1929). Nest eldst var rådmannen i Oslo Jacob Vilhelm Rode Heiberg (1860–1946), som var far til teatersjef og -kritiker Hans Heiberg (1904–78). Den tredje broren var legen Inge Heiberg (1861–1920). Anton Heibergs fetter og navnebror Anton Wilhelm Scheel Heiberg (1868–1947) var far til advokat Jens Gerhard Holmboe Heiberg (1903–89), som var far til forretningsmannen Gerhard Heiberg (født 1939).
Se mer om slekten Heiberg og slekten Scheel


== Referanser ==
Ane Ørbø Kirkegaard

Ane Marie Ørbø Kirkegaard (født 17. april 1969) er en norsk freds- og konfliktforsker. Hun er PhD fra Göteborgs universitet (2004) med avhandlingen «A matter of difference?: family planning and gendered discourses on sexuality and reproductive decision-making among black and white Zimbabweans». Hun er lektor i freds- og konfliktvitenskap ved Malmö högskola.
Ørbø Kirkegaard gjorde seg bemerket i Norge med kronikken «Terrordåden har blottat ett djupt splittrat Norge» publisert i den svenske avisen Dagens Nyheter. Denne ble gjenstand for diskusjon og kritikk i norsk offentlighet.


== Referanser ==
Michael Lumb

Michael Lumb (født 9. januar 1988 i Aarhus i Danmark) er en dansk fotballspiller som spiller for Fremad Amager.
Han har tidligere spilt for Aarhus GF, Feyenoord og Aalborg BK


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Lumb – Transfermarkt 
(en) Michael Lumb – national-football-teams.com 
(en) Michael Lumb – WorldFootball.net 
(en) Michael Lumb – FootballDatabase.eu 
(de) Michael Lumb – fussballdaten.de 
(en) Michael Lumb – Soccerway 
(da) Michael Lumb – Dansk Boldspil-Union 
(en) Michael Lumb – FBref
Pina Bausch

Josephine «Pina» Bausch (født 27. juli 1940 i Solingen i Nordrhein-Westfalen, død 30. juni 2009 i Wuppertal) var en tysk danser, koreograf og ballettdirektør. 
Pina Bausch arbeidet i tradisjonen fra det ekspresjonistiske, tyske Tanztheater («danseteater») på 1920-tallet. Hun ble kjent for en unik stil der hun blandet bevegelser, lyder og markante kulisser og tett samarbeid med utøverne. I 1973 dannet hun dansekompaniet Tanztheater Pina Bausch, et ensemble for moderne dans i Wuppertal i storbyregionen Rhein-Ruhr i det tyske forbundsstaten Nordrhein-Westfalen. Gruppa ble opprinnelig etablert som en del av Wuppertaler Bühnen men ble frittstående danseteater etter en omorganisering i 1996. Gjennom danseteateret fikk Pina Bausch betydelig innflytelse på moderne dans, og i 2008 ble hun belønnet med Goetheprisen. 
Wim Wenders dansefilm Pina fra 2011, som ble spilt inn like etter Pina Bausch' død, er en hyllest til koreografen. Den viser hennes koreografi til blant annet Vårofferet og oppsetningen Café Müller klippet sammen med korte kommentarer fra danserne. Filmen regnes for øvrig som en av de første større kunstfilmene laget i 3D.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Pina Bausch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pina Bausch på Internet Movie Database 
(sv) Pina Bausch i Svensk Filmdatabas 
(da) Pina Bausch på Scope 
(fr) Pina Bausch på Allociné 
(en) Pina Bausch på AllMovie 
(en) Pina Bausch hos The Movie Database 
(en) Pina Bausch på Discogs 
(en) Pina Bausch på MusicBrainz
Kaj Leo Johannesens andre regjering

Kaj Leo Johannesens andre regjering var Færøyenes regjering mellom 2011 og 2015. Den ble utnevnt den 14. november 2011 med Kaj Leo Johannesen fra Sambandsflokkurin som statsminister, med parlamentarisk grunnlag i Sambandsflokkurin, Fólkaflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Miðflokkurin, som fikk flertall ved lagtingsvalget i oktober 2011.
Den 5. september 2013 ble Kári P. Højgaard løst fra ministerposten i Innenriksdepartementet, og oppgavene foreløpig overtatt av statsministeren. Den 13. september kunngjorde statsministeren at Innenriksdepartementet ville bli nedlagt og oppgavene fordelt på andre departementer. Partiledelsen i Sjálvstýrisflokkurin avgjorde den 9. september at partiet skulle bryte regjeringssamarbeidet.Regjeringen mistet sitt parlamentariske grunnlag ved lagtingsvalget i 2015.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Meldt savnet

Meldt savnet er en roman av Margit Sandemo fra 1975. Originalens tittel var Kärleken har många vägar, men den har også vært utgitt under tittelen Blommor i askan.
Handlingen er lagt til andre verdenskrig, til den tyskokkuperte delen av Frankrike, hvor fransknorske David de Saint-Colombe, og hans søster Sissi, blir involvert i et sammensvergelse hvor en guttunger er kidnappet. Barnet Michel, er sønn av en framstående fransk minister, og en viktig brikke i spillet om krigsutviklingen. Han lykkes til slutt å rømme fra kidnapperne, sammen med sin guvernante Madeleine. Romanen er fylt med handling og kjærlighet i kjent Sandemostil. Romanen har gått som føljetong i ukebladet Hjemmet i hele Norden, og ble også utgitt som bok nr 25 i serien Margit Sandemos beste føljetonger.


== Utgivelser i utvalg ==
Margit Sandemos beste føljetonger nr. 25, Bladkompaniet 1984, ISBN 82-509-1529-1
Margit Sandemos beste dobbeltbok, Schibsted 2006


== Litteratur ==
Kjære Margit!: Et festskrift til Nordens folkelesningsdronning; Margit Sandemo 70 år, Bladkompaniet 1994