jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De hensynsløse (1964)

De hensynsløse (originaltittel: The Carpetbaggers) er en amerikansk dramafilm fra 1964 med George Peppard i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Alan Ladd og Carroll Baker. Regi er ved Edward Dmytryk. Filmen er basert på Harold Robbins' bok The Carpetbaggers, fra 1961. Filmens hovedrollefigur er løst basert på livet til flypioneren og filmregissøren Howard Hughes.


== Handling ==
Den unge Jonas Cord (George Peppard) gjør karriere som industrimagnat i mellomkrigstiden. Han er en ekspansiv, hardkokt, dristig og nevrotisk forretningsmann som vil nå toppen. Han starter med plast – som den første i USA – og fortsetter med fly, fabrikker og filmproduksjon (der han selv er regissør). Han kjøper og selger aksjer og mennesker og sitter til slutt som «allmektig» for et gigantisk rike. Hans kyniske og brutale framferd fører imidlertid til at han får alle imot seg. Han velger da å gi opp sine maktposisjoner og forsones deretter med sin fraskilte kone Monica.


== Om filmen ==
Den ble i 1966 etterfulgt av Nevada Smith, som er en såkalt prequel.

PublikumDe hensynsløse var den mest innbringende filmen i USA i 1964.
Priser og nominasjonerFilmen ble nominert til en Golden Globe og en BAFTA. Den vant en Golden Laurel i kategorien bate drama og en NBR Award i kategorien beste birolle.


== Rollebesetning ==
George Peppard ... Jonas Cord
Alan Ladd	... 	Nevada Smith
Carroll Baker	... 	Rina Marlowe Cord
Robert Cummings	... 	Dan Pierce
Martha Hyer	... 	Jennie Denton
Elizabeth Ashley	... 	Monica Winthrop
Lew Ayres	... 	'Mac' McAllister
Martin Balsam	... 	Bernard B. Norman
Ralph Taeger	... 	Buzz Dalton
Archie Moore	... 	Jedediah
Leif Erickson	... 	Jonas Cord, Sr.
Arthur Franz	 ... 	Morrissey
Tom Tully	... 	Amos Winthrop
Audrey Totter	... 	Prostituert
Anthony Warde	... 	Moroni
Charles Lane	... 	Denby
Tom Lowell	... 	David Woolf
John Conte	... 	Ed Ellis
Vaughn Taylor	... 	Doctor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De hensynsløse på Internet Movie Database 
(no) De hensynsløse hos Filmfront 
(sv) De hensynsløse i Svensk Filmdatabas 
(nl) De hensynsløse på MovieMeter 
(en) De hensynsløse på AllMovie 
(en) De hensynsløse på Turner Classic Movies 
(en) De hensynsløse på Rotten Tomatoes
Fjernanalyse

Fjernanalyse er læren om informasjonsanalyse av objekter eller fenomener, uten å være i fysisk kontakt med objektet.
Fjernanalyse viser oftest til bruk av satellitteknologi til å oppdage og klassifisere objekter og fenomener på jorden, både på overflaten, atmosfæren og i havet ved hjelp av geografiske Informasjonssystemer (GIS).
Louise av Storbritannia (1867–1931)

Louise av Storbritannia og hertuginne av Fife (Louise Victoria Alexandra Dagmar; født 20. februar 1867, død 4. januar 1931) var det tredje barnet og den eldste datter av kong Edvard VII av Storbritannia og dronning Alexandra av Danmark. Prinsesse Louise var søster til bl.a. kong Georg V av Storbritannia og dronning Maud.


== Referanser ==
Aizpute

Aizpute (tysk: Hasenpot, Hasenpoth ) er en by i det historiske nordkurlandske landskapet Bandow (Bandava) i Latvia. Den er administrasjonssenter for kommunen med samme navn. Bykommunen hadde 59 511 innbyggere i 2011.Aizpute har en rik historie. Byen er første gang nevnt i det 13. århundre. Som en hansaby var den også sete for Den tyske orden og for Kurlands erkebiskop. Ved sitt medlemskap Hansaforbundet ble byen del i stor rikdom, og slik som den nærliggende byen Liepaja var den et viktig handelssenter på den baltiske kysten.
Den tyske forfatter og dramatiker Eduard von Keyserling ble født sør for Aizpute.
Steder av interesse i Aizpute er restene av den gamle tyske slottet, den eldste bevarte kirken i Kurland (Johanneskirken) og tilstøtende vannmølle. Øst for Aizpute ligger det neoklassisk palasset Kazdanga.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(lv) Offisielt nettsted 
(en) Aizpute – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eduard von Keyserling

Eduard Graf von Keyserling (født 14. mai 1855 i Tels-Paddern (Kurland), død 28. september 1918 i München) var en baltisk-tysk skjønnlitterær forfatter og dramatiker og en eksponent for litterær impresjonisme.


== Biografi ==
Keyserling ble født ved Schloss Tels-Paddern nær Aizpute, Kurland, en del av Det russiske keiserdømmet, nå en del av Latvia. Han tilhørte en gammel baltisk-tysk adelsfamilie og var fetter av filosofen Hermann Keyserling.
Keyserlings tidlige romaner Fräulein Rosa Herz. Eine Kleinstadtliebe (1887) og Die dritte Stiege (1892) var påvirket av naturalisme. Hans essays på generelle og kulturelle spørsmål, i likhet med hans teaterstykker, er stort sett glemte, mens hans fortellinger, noveller og romaner, skrevet etter 1902, plasserer Keyserling i fronten av den tyske litterære impressionisme.
Keyserling anses gjerne som en subtil og elegant stilist. Hans kanskje mest emblematiske verk er Fürstinnen, som bare overfladisk betraktet er relatert til den typiske tyske Schlossroman. Keyserling plasseres gjerne med ståsted mellom Ivan Turgenev og Franz Kafka, og det pessimistiske slektskap mellom Keyserling og Anton Chekhov har blitt påpekt.


== Verker ==
Fräulein Rosa Herz- Eine Kleinstadtliebe (1887)
Die dritte Stiege (1892)
Die schwarze Flasche (1902)
Beate und Mareille. Eine Schloßgeschichte (1903)
Schwüle Tage (1904)
Seine Liebeserfahrung (1906)
Dumala (1908)
Bunte Herzen (1909)
Wellen (1911)
Abendliche Häuser (1914)
Im stillen Winkel (1914)
Nicky (1914)
Am Südhang (1914/16)
Fürstinnen (1917)
Feierstagskinder (1918)
Gesammelte Erzählungen, red. E. Heilborn, 4 Bde., Frankfurt a.M.1971-1973


== Videre lesning ==
Richard A. Koc, The German Gesellschaftsroman at the Turn of the Century. A Comparison of the Works of Theodor Fontane and Eduard von Keyserling; (= EHSchr 1, 542); Bern 1982
Richard A. Weber, Color and light in the writings of Eduard von Keyserling; (= Studies in modern German literature 39); New York 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eduard von Keyserling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eduard Graf von Keyserling – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eduard von Keyserling på Internet Movie Database 
(fr) Eduard von Keyserling på Allociné
Föreningsbanken i Finland

Föreningsbanken i Finland (FBF), fra 1862 til 1919 kalt Finska föreningsbanken, og fra 1919 til 1975 kalt Nordiska föreningsbanken (NFB), på finsk Pohjoismaiden Yhdyspankki (PYP), og deretter Suomen Yhdyspankki (SYP), var Finlands første forretningsbank. Banken ble grunnlagt i 1862.
I 1995 ble Föreningsbanken slått sammen med Kansallis-Osake-Pankki (KOP) til Merita Bank, som senere fusjonerte med PK-Banken. Den dannet etter enda flere sammenslåinger Nordea. 
Föreningsbankens hovedkontor lå i Helsingfors i Alexandersgatan. Hovedkontorbygningen, som ble tegnet av den finske arkitekten Gustaf Nyström, stod ferdig i 1898.
FIFA 07

FIFA 07 (også kjent som FIFA Soccer 07 og FIFA Football 07) er et fotballspill utviklet av EA Canada og utgitt av Electronic Arts. Spillet ble utgitt i 2006 på blant annet konsollene PlayStation 2, Xbox og GameCube. Dette var den siste gangen spillet kom ut på GameCube, Xbox og Game Boy Advance.
Det er sju forskjellige covere av FIFA 07, hver med en eller annen spiller, avhengig av hvilken region spillet er solgt i. Ronaldinho (FC Barcelona) prydet forsiden av alle spillene og var sammen med Landon Donovan (Los Angeles Galaxy) og Francisco Fonseca (UANL Tigres) i Nord-Amerika, Wayne Rooney (Manchester United) i Storbritannia, Australia, og Benelux, Lukas Podolski (Bayern München) i Tyskland, David Villa (Valencia) i Spania, Kaká (Milan) i Italia; Juninho (Lyon) i Frankrike, Tranquillo Barnetta (Bayer Leverkusen) i Sveits, og Kim Nam-il (Suwon Samsung Bluewings) i Sør-Korea.
Martin Tyler og Andy Gray er kommentatorene i den engelske versjonen.


== Eksterne lenker ==
(en) FIFA 07 hos MobyGames 
(en) FIFA 07 hos MobyGames 
(en) FIFA 07 hos MobyGames 
(en) FIFA 07 hos MobyGames 
(en) FIFA 07 på Internet Movie Database 
(en) FIFA 07 hos Giant Bomb 
(en) FIFA 07 hos Internet Game Database 
(en) FIFA 07 hos GameFAQs 
(en) FIFA 07 hos GameFAQs 
(en) FIFA 07 hos GameFAQs 
(en) FIFA 07 hos GameFAQs 
FIFA 07 i Open Directory Project
Kuldīga

Kuldīga (tysk: Goldingen) er en by i den vestlige delen av Latvia. Den er administrasjonssenter for det omliggende området og hadde en befolkning på 24 850 innbyggere i 2011.Kuldīga nevnes for første gang i 1242. Byen ble medlem av Hansaforbundet i 1368. På 1600-tallet ble Kuldīga sammen med Jelgava (Mitau) en av de viktigste byene og hovedstedene i Kurland. Historisk sett speiles denne betydningen i gammel arkitektur (spesielt i gammelbyen) og generelt i de mange fornminner.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kuldīga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kuldiga webside
For turister
Awarded "EDEN – European Destinations of Excellence" non traditional tourist destination 2007
Alexis Jenni

Alexis Jenni (født 1963) er en fransk romanforfatter og lærer i biologi. Hans debutroman, L'Art français de la guerre («Den franske krigskunst»), vant den prestisjefylte prisen Prix Goncourt i 2011.


== Liv og virke ==
Jenni ble født i 1963 i Lyon. Han er far til tre barn, har en akademisk grad i biologi, og er professor i bioteknologi, vitenskaper innenfor studiet av levende organismer, hvorav biologi er sentralt, ved lycée Saint-Marc i Lyon.


=== Forfatterdebut ===
Som skjønnlitterær forfatter, debuterte han med L'Art français de la guerre som ble utgitt den 18. august 2011. I reaksjon til prisen uttalte Jenni at «Jeg trodde ikke en gang at det ville bli utgitt, så Goncourt-prisen var ikke en gang verd å tenkte på.» Romanen behandler Frankrikes kolonihistorie i Indokina og Algerie, og var delvis inspirert av debatten om fransk identitet som utviklet seg under regjeringen til president Nicolas Sarkozy. Framfor å uttrykke sin personlige mening om debatten, ønsket Jenni å få sine lesere til å tenke på det selv. Romanen er lesbar, men krevende, skrev Le Monde. I tillegg til denne prisen ble utvalgt for å bli betraktet for prisene Prix Médicis og Prix Femina.
L'Art français de la guerre var teknisk sett Jennis tredje roman, men den første som ble utgitt. Han hadde tidligere skrevet en roman som han ikke har forsøkt utgitt og en andre som ikke ble akseptert. I henhold til ham selv tok det ham fem år å skrive L'Art français de la guerre, og uttalte at han var en «søndagsforfatter, akkurat slik at det søndagsmalere.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Alexis Jennis blogg (fransk)
Orvika

Orvika er en del av bygda Hellestranda i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Gårdstunet, Orvik, er delt inn i Nerigadern og Oppigarden. Tilhørende gården har man Orvikholmen som ligger like utenfor Orvikbukta, og fjellnakken ovenfor gården har navnet Orviksætra. Området ligger ytterst i Vatnefjorden, som leder inn til lokalsenteret Vatne.
Mordleken

Mordleken (originaltittel: The Last of Sheila) er en amerikansk kriminal- og mysteriefilm fra 1973 regissert av Herbert Ross. Filmen handler om en filmprodusent som samler seks av sine venner ombord på sin yacht for å avsløre hvem som myrdet hans kone for ett år siden. De ledende rollene spilles av  Richard Benjamin, Dyan Cannon, James Coburn, James Mason, Ian McShane, Joan Hackett og Raquel Welch.


== Handling ==
Filmprodusenten Clintons kone Sheila blir myrdet. Ett år etter samler han seks venner på sin yacht for å leke en "mord-lek". Målet hans er å avsløre hver enkelts innerste hemmeligheter som igjen skal vise ham hvem som er konas morder.


== Om filmen ==
Mordleken ble innspilt i sørlige Frankrike.


=== Anmelderne ===
Filmen ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har oppnådd 85 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner.Den fikk lunken mottakelse av Aftenpostens anmelder, som mente at store deler av handlingen var langtrukken samt at skuespillerne var for lite livaktige. VGs anmelder var mere begeistret og gav den terningkast fem.


=== Priser ===
Den ble tildelt Edgar-prisen for beste film.


== Rollebesetning ==
James Coburn : Clinton Green
Richard Benjamin : Tom
Dyan Cannon : Christine
James Mason : Philip
Ian McShane : Anthony
Joan Hackett : Lee
Raquel Welch : Alice


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mordleken på Internet Movie Database 
(no) Mordleken hos Filmfront 
(sv) Mordleken i Svensk Filmdatabas 
(da) Mordleken i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Mordleken på Allociné 
(nl) Mordleken på MovieMeter 
(en) Mordleken på AllMovie 
(en) Mordleken på Turner Classic Movies 
(en) Mordleken på Rotten Tomatoes
Anders Rambech

Anders Rambech (født 2. september 1767 i Kvikne i nåværende Tynset kommune, død 14. september 1836 i Meldal) var en norsk embetsmann, politiker og eidsvollsmann.
Rambech var sønn av Ola Graneng, husmann under Vollan og pliktsfut ved Kvikne kobberverk. Han arbeidet som kontorist hos sorenskriveren i Orkdal i 1783. Ti år senere ble han uteksaminert jurist og ble fullmektig hos sorenskriveren samme år. Fra 1800 ble han selv sorenskriver i Orkdal. Han var representant for Søndre Trondhjems amt på Riksforsamlingen i 1814 og representerte da Selvstendighetspartiet. Han var stortingsrepresentant i fem perioder, 1815–1817, 1818–1820, 1824–1826, 1827–1829 og 1830–1832. Han fungerte som president i Odelstinget i flere perioder.
Han bodde på gården Syrstad i Meldal, og døde der.Hovedbygningen og tingstuen fra Rambechs tid er fortsatt bevart, men tingstuen ble i 1848 flyttet til Gjevilvasshytta i Oppdal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania 1914, digital utgave side 700
Terje T.V. Bratberg: Anders Rambech og gården Syrstad i Meldal, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014 s. 451 - 454. ISBN 978-82-02-44564-5
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Rambech – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Anders Rambech hos Norsk senter for forskningsdata
Laurits Bjerrum

Laurits Bjerrum (født 1918, død 1973) var en dansk-norsk geotekniker.  Tok i 1952 doktorgrad i Zürich i. Ble i 1951 headhuntet fra ETH i Sveits til direktør for NGI ved opprettelsen i 1953. Bjerrum ledet instituttet fram til sin død i 1973.


== Kilder ==
(no) Laurits Bjerrum i Store norske leksikon
Historikk på NGIs nettsider
Parisavtalen (1303)

Parisavtalen ble undertegnet i 20. mai 1303 av Filip IV av Frankrike og Edvard I av England. Basert på vilkårene i traktaten, ble Gascogne overdradd til England igjen fra Frankrike under hundreårskrigen. Dessuten ble det laget et arrangement der Filips datter giftet seg med Edvards sønn (Edvard II av England).


== Eksterne lenker ==
Utdrag av 'Queen Isabella'
Kemira Oyj

Kemira Oyj er et finsk børsnotert kjemikaliekonsern. Foretaget har sine røtter i Statens Svavelsyre- och superfosfatfabrik som ble grunnlagt i 1920. I 1933 ble det aksjeselskap, og i 1961 fikk det navnet Rikkihappo Oy («svovelsyre AS»). I 1971 fusjonerte det likeledes med det statlige Typpi Oy, og overtok dets fabrikk for kunstgjødsel i Uleåborg som ble grunnlagt i 1952.
I samband med fusjonen fikk konsernet fra 1972 navnet Kemira Oy. Samme år ble også Dickursby Färgfabriker (idag Tikkurila Oy) innlemmet i konsernet. I 1989 ble Bolidens kjemiske fabrikk i Helsingborg oppkjøpt, som fikk navnet Kemira Kemi Ab. I 1994 skjedde børsintroduksjonen og drøyt en fjerdedel av aksjene ble solgt til kommersielle og private eiere. På 2000-tallet har ulike enheter blitt solgt ut, blant annet kunstgjødselenheten, som fikk navnet Kemira Grow-how, og som i mars 2008 ble kjøpt av det norske agrokjemikonsernet Yara.
Kemira Oyj har idag virksomhet i 40 ulike land, over 10 000 ansatte (31. desember 2007) og omsetter årlig for drøyt 2 810 millioner euro (2007). Den finske statens eierandel er nede i cirka 16 prosent (2007).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kemira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Upper River

Upper River var en av Gambias fem divisjoner. Den var den østligste divisjonen i landet, hadde et areal på 2 070 km², og hadde 198 773 innbyggere i folketellinga i 2010.
Divisjonen var delt inn i fire distrikter: Fulladu East, Kantora, Wuli og Sandu.
Saoirse Ronan

Saoirse Una Ronan, uttales (ˈsɜːrʃə ˈuːnə ˈroʊnən, (født 12. april 1994) er en irsk skuespiller, mest kjent for sin roller i Om forlatelse, Hanna, Brooklyn og Lady Bird.
Ronan ble født i USA, ettersom hennes irske foreldre bodde der på den tiden, men familien flyttet til Irland da hun var tre år gammel. Fornavnet hennes er for øvrig irsk for «frihet». Faren, Paul Ronan, er også skuespiller, selv om han ikke er like kjent som datteren. 
Saoirse Ronan fikk sin første TV-rolle som niåring, i den irske TV-serien The Clinic som også faren spilte en gjesterolle i.
Hun fikk sitt gjennombrudd som trettenåring da hun medvirket i sin første store film, Om forlatelse, som hadde kinopremiere i 2007. For sin innsats i denne filmen fikk hun sin første Oscar-nominasjon, i kategorien Beste skuespillerinne i en birolle.
Senere har hun også spilt i Alle mine kjære (2009), The Way Back (2010) og Hanna (2011). I 2013 spilte hun hovedrollen som Melanie Stryder i filmatiseringen av Stephenie Meyers roman The Host, som ble slaktet av anmelderne og som også økonomisk ble en gigantisk skuffelse. I 2014 spilte hun en av rollene i komedien The Grand Budapest Hotel, regissert av Wes Anderson.
Hun ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolletolkningene i Brooklyn og Lady Bird.


== Filmografi ==
Little Women (2019) .... Jo March
Lady Bird (2017) .... Christine «Lady Bird» McPherson
The Seagull (2016) .... Nina Zarechnaya
Stockholm, Pennsylvania (2015) .... Leia
Brooklyn (2015) .... Eilis Lacey
Robot Chicken (2014) .... Diverse roller
Lost River (2014) .... Rat
The Grand Budapest Hotel (2014) .... Agatha
How I Live Now (2013) .... Daisy
Justin and the Knights of Valour (2013) .... Talia
The Host (2013) .... Melanie Stryder
Byzantium (2012) .... Eleanor
Violet & Daisy (2011) .... Daisy
Hanna (2011) .... Hanna
The Way Back (2010) .... Irena
Arriettas hemmelige verden (2010) .... Arrietta (stemme)
Alle mine kjære (2009) .... Susie Salmon
City of Ember (2008) .... Lina Mayfleet
Death Defying Acts (2007) .... Benji McGarvie
Om forlatelse (2007) .... Briony Tallis (13 år)
The Christmas Miracle of Jonathan Toomey (2007) .... Celia Hardwick
I Could Never Be Your Woman (2007) .... Izzie
Proof (2005) .... Orla Boland (4 episoder)
The Clinic (2003-04) .... Rhiannon Geraghty (4 episoder)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saoirse Ronan på Internet Movie Database 
(sv) Saoirse Ronan i Svensk Filmdatabas 
(da) Saoirse Ronan på Filmdatabasen 
(da) Saoirse Ronan på Scope 
(fr) Saoirse Ronan på Allociné 
(en) Saoirse Ronan på AllMovie 
(en) Saoirse Ronan hos Turner Classic Movies 
(en) Saoirse Ronan hos Rotten Tomatoes 
(en) Saoirse Ronan hos TV Guide 
(en) Saoirse Ronan hos The Movie Database
West Coast

West Coast (engelsk for vestkyst) kan referere til:

En divisjon i Gambia, se West Coast (Gambia)
En divisjon i Malaysia, se Bahagian Patai Barat
En region i New Zealand, se West Coast (New Zealand)
Carina Christensen

Carina Jelling Ørnbo Christensen (født 8. november 1972 i Fredericia) er en dansk næringslivsleder og konservativ politiker. Hun var medlem av Folketinget 2001–2011 og hadde flere ministerposter i Anders Fogh og Lars Løkke Rasmussens regjeringer.


== Liv og virke ==
Hun gikk gymnaset i Middelfart og studerte så internasjonale forhandlinger (en kombinert økonomisk og språklig-kulturell utdannelse) ved Syddansk Universitet i Odense. Hun ble uteksaminert med graden cand.negot. i 1998. Hun arbeidet ved Europaparlamentet og Odenses representasjonskontor i Brussel før hun gikk inn i ledelsen i familiens møbelfabrikk i Middelfart.Christensen var valgt til Folketinget fra Fyns amtskrets 2001–2007 og – etter omleggingen av valgkretsene – fra Sydjyllands storkrets 2007–2011. Hun var også medlem av Fyns amtsråd. I 2006 ble hun familie- og forbrukerminister i Anders Fogh Rasmussens andre regjering, så etter valget i 2007 transportminister i Anders Fogh Rasmussens tredje regjering. Hun var kulturminister i samme regjering og i Lars Løkke Rasmussens første regjering 2008–2010. Deretter var Christensen de konservatives politiske ordfører i Folketinget frem til valget i 2011, da hun ikke ble gjenvalgt og besluttet å trekke seg fra politikken.Christensen var 2012–2015 direktør i næringsselskapet UdviklingVejen, som arbeider med å tiltrekke virksomheter til Vejen kommune, og direktør i Nordisk råds innovasjonsselskap Nordic Innovation 2015–2017. I 2017 ble hun direktør i ITD, bransjeorganisasjonen for den danske veigodstransporten.I 2008 ble hun utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carina Christensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Carina Christensen hos Folketinget
Fairytales

Fairytales er navnet på flere musikkalbum

Fairytales (Radka Toneff-album), 1982
Fairytales (Secret Garden-album), 1998
Fairytales (Alexander Rybak-album), 2009«Fairytales» er også en musikkhistorisk bok fra 2011, om Radka Toneffs album fra 1982.
Nils Anders Mortensen

Nils Anders Mortensen (født 18. januar 1971) er en norsk klassisk pianist fra Flekkefjord.


== Utgivelser ==
Im Freien med verk av Debussy, Grieg og Bartok (Lawo Classics-LWC1032, 2012)
Geirr Tveitt: Pianokonsert nr. 5 + Variations on a Folk-song from Hardanger med Stavanger Symfoniorkester og dirigent Ole Kristian Ruud (BIS-CD-1252, 2004)
Olav Anton Thommessen: Veslemøy synsk med Marianne Beate Kielland, mezzosopran (2L-078-SABD, 2011)
Hjalmar Borgström: «Die Nacht der Toten», på utgivelsen Borgstrøm: Violin Concerto and Two Symphonic Poems med NorrlandsOperans symfoniorkester og dirigent Terje Boye Hansen (Simax-PSC1311, 2010)
Catharinus Elling: «Pianokvartett g-moll», på utgivelsen Catharinus Elling: Quartets med Engegårdkvartetten (Simax-PSC1304, 2011)
Reverie med Knut Erik Sundquist, kontrabass (Spell Musikk-SMCD 0711, 2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Anders Mortensen på Discogs 
(en) Nils Anders Mortensen på MusicBrainz 
(en) Nils Anders Mortensen på AllMusic 
(no) Liste over utgivelser på LAWO Store
(en) Biografi på highresaudio.com, besøkt 16. juni 2020
De forlatte barna

De forlatte barna er en roman av Margit Sandemo fra 1976. Originalens tittel var De övergivna barnen. Den ble publisert som føljetong i en rekke ukeblader i Norden, før den ble utgitt som bok nr. 24 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger». I Andesfjellene blir en elv endret i sitt løp, slik at man kan utvinne mineraler fra fjellet. Indianere som bor i landsbyer under fjellet blir ikke advart i tide, og en rekke mennesker dør som følge av flommen den nye elven skaper. På en liten plantasje høyt opp i Andesfjellene er 7 små barn sperret inne og fanget. Hit kommer Kiron, villmarksmannen som ikke skyr noe, men som har flyktet fra hovedstaden, da han oppdager at kjæresten hans, Susann er gravid. Ved en feiltakelse kommer han til indianerlandsbyen, og berger barna. På veien tilbake med 7 små barn, mer eller mindre syke og dødende, endrer han oppfatning om mange ting, og kan ikke komme tilbake i tide til Susann, og barnet hun bærer på.


== Utgivelser i utvalg ==
«Margit Sandemos beste føljetonger nr.24» Bladkompaniet 1984, ISBN 82-509-1474-0
«Margit Sandemos beste dobbeltbok», Schibsted 2006


== Kilder ==
«Kjære Margit», Bladkompaniet 1994