Tawakkol Karman

Tawakkol Karman (arabisk: توكل كرمان; også skrevet Tawakul / Tawakel/ Tawakkel / Tawakkul, født 7. februar 1979) er en jemenittisk journalist, politiker i Al-Islah og menneskerettsforkjemper. Tawakkol Karman grunnla organisasjonen Kvinnelige journalister uten lenker, der hun også er styreleder. Hun har arbeidet for pressefrihet i Jemen. Karman sto også sentralt i demonstrasjonene ved universitetet i Sana vinteren 2011 under den arabiske våren. Hun ble arrestert under demonstrasjonene og har i ettertid mottatt flere drapstrusler.
Karman ble tildelt Nobels fredspris i 2011 sammen med  Leymah Gbowee og Ellen Johnson Sirleaf for «den ikke-voldelige kampen de har kjempet for kvinners rettigheter i fredsbygging i hele verden». Ved utnevnelsen av fredsprisen var hun med sine 32 år den yngste mottakeren noensinne. Hun er også den 2. muslimske kvinnen som har mottatt fredsprisen etter Shirin Ebadi som fikk prisen i 2003.


== Personlige liv ==
Tawakkol Karman ble født 7. februar 1979 i Mekhlaf i Taizz provinsen i Jemen. Hun vokste opp nær Taiz, som er den tredje største byen i Jemen og er beskrevet som et sted for undervisning i et konservativt land. Hun er datter av Abdel Salam Karman, en advokat og politiker, som tjenestegjorde og senere leverte inn sin avskjedssøknad som Minister for Juridiske anliggende i Ali Abdullah Salehs regjering. Hun er søster til poeten Tariq Karman. Hun er gift med Mohammed al-Nahmi og er mor til tre barn.Saleh er den eneste presidenten som Kaman har kjent til, da han kom til makten ett halvt år før hun ble født.
Karman har en grad i statsvitenskap fra Sana universitet.Under en protest i 2010 forsøkte en kvinne å stikke henne med en jambiya, men Karmans supportere klarte å stoppe angrepet.


== Kvinnelige journalister uten lenker ==
Tawakkol Karman er en av grunnleggerne av  menneskerettighetsgruppen Kvinnelige journalister uten lenker (Women Journalists Without Chains – WJWC) sammen med syv andre kvinnelige journalister i 2005 for å kjempe for menneskerettigheter, «spesielt frihet til egne meninger og uttrykksfrihet, samt demokratiske rettigheter». Organisasjonen var het opprinnelig «Kvinnelige reportere uten grenser» («Female Reporters Without Borders»). Hun har uttalt at hun mottok «trusler og fristelser» og var målet for trakassering fra jemenittiske myndigheter per telefon og brev fordi hun nektet å godta Informasjonsministeriets avvisning av WJWC søknad om lovlig å opprette en avis og en radiostasjon. 
Gruppen tok til orde for frihet for SMS-nyhetstjenester, som hadde blitt sterkt kontrollert av regjeringen til tross for at de ikke falt inn under Presseloven av 1990. Etter en statlig gjennomgang av SMS-tjenestene, var den eneste tjenesten som ikke ble gitt konsesjon til å fortsette var Bilakoyood, som tilhørte WJWC og hadde operert i et år. I 2007 ga WJWC ut en rapport som dokumenterte jemenittisk misbruk av pressens frihet siden 2005. I 2009 kritiserte hun Informasjonsministeriet for å etablere rettssaker med journalister som målskiver. Fra 2007 til 2010 ledet Karman jevnlig demonstrasjoner og sit-in-protester på Al-Tahrir plassen.Tawakkol Karman var tilknyttet avisen Al-Thawrah når hun grunnla WJWC i mars 2005.Tawakkol Karman er medlem av Jemeni Journalists' Syndicate.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Fredsprisvinner fikk vite om prisen gjennom TV»; NRK.no, 7.10.2011
Torild Skard. «Nobels fredspris 2011: Tre kvinner får fredsprisen»; nupi.no, 28.11.2011