jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mønje

Mønje er en kjemisk forbindelse mellom bly og oksygen, med kjemisk formel Pb3O4. Det er et rødt stoff som brukes til pigment i maling, særlig rustbeskyttende maling til skip. Industrimønje til maling av skip og bommer kan også være sølvgrå. I mønje finnes bly med to forskjellige oksidasjonstall: +II og +IV, og formelen for mønje kan skrives som Pb(IV)O2•2Pb(II)O. Denne sammensetning bekreftes av stoffets krystallinske struktur, og av at mønje reagerer kjemisk som en blanding av Pb(IV)O2 og 2Pb(II)O. F.eks. er mønje oksiderende nok til å oksidere i svært sur væske Mn2+-ioner til permanganat-ioner, MnO4-.

Fram til middelalderen ble mønje (minium) brukt i illuminerte bøker, og har gitt navn til miniatyrmaleriet, en bildetype som først ble malt med mønje.
Mønje er svært giftig, som de fleste blyforbindelser. Derfor har man brukt stoffet som bunnmaling på skip for å hindre alge- og rurvekst på kjølen. Dette har medført at mange havnebassenger er forurenset med tungmetallet bly, eksempelvis Oslo havn som har rester av bunnstoff brukt ved bl.a Akers mekaniske verksted.
Kasper Søndergaard

Kasper Søndergaard Sarup (født 9. juni 1981 i Breum) er en dansk profesjonell håndballspiller som spiller for den danske håndballklubben KIF Kolding. Han spiller i posisjonen høyreback, og er også en del av det danske håndballandslaget. Søndergaard Sarup har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Århus GF og Ikast FS fra Danmark.
Han ble tatt ut til å representere Danmark under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, der laget endte på syvendeplass.
Han har også EM-gull fra Håndball-EM 2008 for menn i Norge.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kasper Søndergaard – Olympedia 
(en) Kasper Søndergaard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kasper Søndergaard – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Bo Spellerberg

Bo Spellerberg (født 24. juli 1979 i Gladsaxe) er en dansk profesjonell håndballspiller som spiller for den danske håndballklubben KIF Kolding. Han spiller i posisjonen venstre back, og er også en del av det danske håndballandslaget, der han fikk sin debut i 2000. Spellerberg  har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Frederiksberg IF og KFUM København fra Danmark. 
Han ble tatt ut til å representere Danmark under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina, der laget endte på syvendeplass.
Han har også EM-gull fra Håndball-EM 2008 for menn i Norge, der de slo Kroatia i finalen.


== Klubber ==
KIF Kolding (siden 2002)
Frederiksberg IF
KFUM København


== Landskamper ==
Gutt: 32
Junior: 36
A-landslag: 152 (januar 2010) (228 mål)


== Priser ==
Årets herrespiller (2006)
Årets landslagsspiller (2005)


== Resultater ==


=== Landslag ===
2008 EM-gull


== Eksterne lenker ==
(en) Bo Spellerberg – Olympedia 
(en) Bo Spellerberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bo Spellerberg – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Den hellige Lucia

Den hellige Lucia eller sankt Lucia, ofte kalt Sankta Lucia (283–304), var en ung, rik, kristen martyr som ble helgenerklært av den katolske kirke, blant anglikanske, lutherske og ortodokse kristne. Navnet hennes er avledet fra lux, lucis «lys», og hun er de blindes beskytter. Hennes festdag i Vesten er 13. desember.


== Bakgrunn, tradisjoner og feiring ==

Den hellige Lucia er en av de svært få helgener som feires av de lutherske kristne i Skandinavia, som tar del i feiringen på luciadagen, skjønt feiringen har beholdt mange elementer fra gammel germansk mytologi. Lucia er én av syv kvinner i tillegg til jomfru Maria som feires ved navn i den romerske messekanon (latin Canon Missæ, Canon Actionis). Hagiografien forteller at Lucia var en kristen som ble drept under kristenforfølgelsene under keiser Diokletian. Hun viet sin jomfrudom til Gud, nektet å gifte seg med en hedning, og fordelte sin medgift blant de fattige. Hennes påtenkte ektemann anklaget henne for å være kristen overfor guvernøren av Siracusa på Sicilia. Etter sigende stakk vaktene ut øynene hennes med en gaffel, da de verken greide å flytte på henne eller brenne henne. En annen versjon hevder at hennes påtenkte ektemann beundret hennes øyne, og da rev hun dem egenhendig ut, rakte dem til ham under følgende utsagn: «Nå, la meg leve med Gud!».
Den eldste nedtegnelsen av hennes fortelling kommer fra en redegjørelse i helgenbiografier fra 400-tallet. På 500-tallet var fortellingen om henne godt kjent, og hun opptrådte da i Sakramentet til pave Gregor I den store. På begynnelsen av 700-tallet inkluderte Aldhelm av Sherborne en kort redegjørelse om hennes liv blant jomfruene i De laude virginitatis, og i det neste århundret inkluderte en annen angelsakser, Beda den ærverdige, henne i sin martyrologibok. I andre middelaldertekster ble Lucias øyne gravd ut med treskjærerjern før hennes henrettelse. I kunsten er hennes øyne tidvis vist liggende på et brett som hun holder.
Fram til 1861 ble Lucias relikvier feiret i en kirke dedikert til henne i Venezia, men etter at denne kirken ble revet, ble de overført til kirken i San Geremia. Den romersk-katolske helgenkalender hadde tidligere minnefest for henne og den hellige Geminianus den 16. desember. Dette ble endret i 1969, da en duplisering av festen til hennes dies natalis var den 13. desember, og på grunn av at Geminianus, nevnt i hennes Passio, synes å være en fiktiv helgen, ikke beslektet med den Geminianus som har minnefest den 31. januar.
Hun feires på sin helgendag den 13. desember, også kjent som luciadagen. I Norden er feiringen av luciadagen en relativt ny feiring. Den ble gjeninnført i Sverige på slutten av 1800-tallet, og har fra 1950-årene spredt seg til resten av Skandinavia. Den karibiske øya Saint Lucia er oppkalt etter henne, og er første gang nevnt på slutten av 1500-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Lucy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacobus de Voragine, Legenda Aurea: Arkivert 9. desember 2000 hos Wayback Machine. St. Lucy (e-tekst)
Kunstframstillinger av den hellige Lucia
Søren Thorne

Søren Wilhelm Thorne (født 29. mai 1804 i Drammen, død 17. april 1878 på Kongsberg) var en norsk prest og politiker.
Han avsluttet skolegangen ved Drammen latinskole i 1823, og var cand.theol. fra Universitetet i Christiania fra 1829. I to år var han timelærer ved Drammen latinskole før han ble sogneprest i Håland prestegjeld i 1831. Han var sogneprest i Leikanger 1840–1848 og på Kongsberg 1848–1857.
Thorne var medlem av Kongsberg bystyre og forlikskommissær. Han var innvalgt på Stortinget fra Kongsberg 1854–1861.
Han var bror av trelasthandler Johan Frederik Thorne og industrimann Christian August Thorne og onkel til Johan Thorne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindstøl, Tallak: Stortinget og Statsraadet 1814–1914. Kristiania: 1914.


== Eksterne lenker ==
(no) Søren Thorne hos Norsk senter for forskningsdata
Skihopping i Kroatia

I Kroatia ble den første hoppbakken bygd i 1934, i byen Mrkopalj. Nordmannen Jahr satte der bakkerekord med 46 meter i 1936. De neste årene ble det bygd hoppbakker flere steder i Kroatia, og skihopping var en populær idrett i landet som da var en del av Jugoslavia. På 1940-tallet satte Josip Šporer kroatisk rekord med 102 meter i skiflygingsbakken i Planica i Slovenia. Til sammenligning var verdensrekorden satt samme sted i 1948 på 120 meter.
I 1948 åpnet Kroatias største hoppbakke i Delnice. Bakken var konstruert av den slovenske ingeniøren Stanko Bloudek, som også konstruerte den første skiflygingsbakken i Planica. Bakken hadde fra starten av størrelse K45, og ble utvidet til K60 i 1957 og K70 i 1966. Det siste større rennet i Delnice var det jugoslaviske mesterskapet i 1981. Etter flere vintre med snømangel døde skihoppingen i Kroatia ut på 1980-tallet, men ble vekket til live igjen i mars 2006, da det ble holdt et ungdomsrenn med slovenske deltakere i Delnice. I dette rennet ble bakkerekorden i K70-bakken forbedret for første gang på 33 år. I mai samme år ble det arrangert kroatisk veteranmesterskap i Delnice. Den eldste deltakeren i dette rennet var Josip Šporer, som da var blitt 75 år.

Byggingen av tre små hoppbakker i Delnice startet i 2008. Det finnes også konkrete planer om å bygge ut den største bakken til en moderne K80-bakke.
Kroatias eneste internasjonale skihopper i moderne tid er Urban Zamernik, som har deltatt i FIS-cupen og junior-VM siden 2008. Zamernik er opprinnelig slovener, men ble kroatisk statsborger i 2007.


== Se også ==
Skihopping i Jugoslavia


== Kilder ==
FIS: Skihoppere fra Kroatia (ikke fullstendig, besøkt 15. desember 2010)
Skijumping.pl: Egzotyczne skoki narciarskie (s. 6, polsk, besøkt 15. desember 2010)
Skisprungschanzen-Archiv: Croatia (engelsk, besøkt 15. desember 2010)


== Andre eksterne lenker ==
Turistička zajednica grada Delnica: Japlenški vrh (om skogsområdet Japlenški vrh og hoppbakken, engelsk)
Jutarnji list: Urban Zamernik: 'U Hrvatskoj zbog boljih uvjeta' (29. februar 2008, kroatisk)
Jutarnji list: Mladi Slovenci jedini na skakaonici u Delnicama (1. mars 2006, kroatisk)
Adventure Sport: U Delnicama prvi skijaški skok nakon 25 godina! (6. mars 2006, kroatisk)


== Eksterne lenker ==
(en) Ski jumping in Croatia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johan Frederik Thorne

Johan Frederik Thorne (født 23. desember 1801 i Drammen, død 7. mars 1854) var en norsk kjøpmann, trelasthandler og politiker.
Han begynte som kjøpmann, og i tillegg drev han som trelasthandler 1827–1848. Som brukseier var han med på å stifte Buskerud amts landboforening, og han var også med på å stifte Drammens og Holmestrands skibsassuranseforening. Thorne satte i rute de to første dampbåtene på Tyrifjorden, hvorav DS «Kong Ring» var den første dampbåten som ble bygget i Norge. Han var stadshauptmann 1837–1848, og en periode var han også visekonsul. Under den økonomiske krisen i 1848 måtte han innstille den store virksomheten sin.
Thorne var innvalgt på Stortinget fra Drammen 1833–1835, 1839–1841 og 1845–1850.
Han var bror av prest Søren Thorne og industrimann Christian August Thorne, far til Johan Thorne og svigerfar til Theodor Peterson.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindstøl, Tallak: Stortinget og Statsraadet 1814–1914. Kristiania: 1914.


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Frederik Thorne hos Norsk senter for forskningsdata
Marika Lagercrantz

Marika Karin Louise Lagercrantz (født 12. juli 1954 i Solna, Stockholms län) er en svensk skuespiller. Hun er datter av Olof Lagercrantz og datterdatter av Hans Ruin. Videre er hun søster av David Lagercrantz og kusine av Lars Lönnroth og Johan Lönnroth. Hun er bosatt i Bagarmossen, som er en forstad til Stockholm.
I den norske filmen Landstrykere fra 1990, som var basert på Knut Hamsuns roman av samme navn, spilte hun rollen som Lovise Magrete. Filmen var regissert av Ola Solum. I de norske TV-seriene Sejer – Djevelen holder lyset (2002) og Sejer - elskede Poona (2003), som bygger på to av Karin Fossums bøker om politietterforskeren Konrad Sejer, spiller Marika Lagercrantz rollen som Sara Struel. I filmatiseringen av Stieg Larssons roman Menn som hater kvinner (2009) spiller hun rollen som Cecilia Vanger.


== Filmografi ==

2011 – Maria Wern - Drømmer av snø (Svensk tittel: Maria Wern - Drömmar ur snö)

2010 – Sweaty Beards

2009 – Menn som hater kvinner

2007 – Predikanten

2005 – Min frus förste älskare

2003 – Sejer – Elskede Poona (tv-serie)

2002 – Sejer – Djevelen holder lyset (tv-serie)

2000 – Järngänget

2000 – Gossip
1998 – Längtans blåa blomma (tv)
1997 – Emma åklagare (tv-serie)

1997 – Hitler och vi på Klamparegatan

1995 – Lust och fägring stor

1995 – Älskar, älskar inte

1995 – Vendetta

1995 – Lust och fägring stor
1994 – Rapport till himlen (tv)

1993 – Sort høst

1993 – Drömmen om Rita
1992 – Hassel – Botgörarna (tv)
1992 – Barnens Detektivbyrå (tv)

1990 – Landstrykere
1989 – Kronvittnet (tv)
1989    Dykket
1986 – Hummerkriget (tv)


== Teater ==
2008 – Gustaf den tredje – (Kungliga dramatiska teatern) Dramaten
2006 – Flickan som ville rädda Gud – Stockholms stadsteater
2003 – Sabina – Riksteatern
2003 – Jerka – Göta Lejon
2002 – Jerka – Storan, Göteborg
2000 – Fadern – Teater Plaza
1996 – Merlin – Stockholms stadsteater


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marika Lagercrantz på Internet Movie Database 
(sv) Marika Lagercrantz i Svensk Filmdatabas 
(da) Marika Lagercrantz på Filmdatabasen 
(da) Marika Lagercrantz på danskefilm.dk 
(da) Marika Lagercrantz på danskfilmogtv.dk 
(da) Marika Lagercrantz på Scope 
(fr) Marika Lagercrantz på Allociné 
(en) Marika Lagercrantz på AllMovie 
(en) Marika Lagercrantz hos The Movie Database
Björn Kjellman

John Björn Sture Kjellman (født 4. juni 1963 i Östra Grevie i Skåne) er en svensk skuespiller og sanger.


== Oppvekst og utdannelse ==
Kjellman vokste opp i de skånske byene Trelleborg og Vellinge. Han tok treårig skuespillerutdannelse ved Teaterhögskolan i Malmö fra 1983 til 1987. Der gikk han i samme klasse som blant annet Rikard Wolff og Gerhard Hoberstorfer. Han scenedebuterte 1986 på Stockholms Stadsteater i teaterstykket Affären Danton.


== Skuespillerkarrieren ==
Scenedebuten fikk han i 1986 på Stockholms stadsteater i stykket Danton-saken av Stanisława Przybyszewska. Han har spilt flere hovedroller i populære svenske filmer, blant annet i Adam & Eva, Vägen ut og Klassfesten.
Kjellman har også store kunnskaper om både Melodifestivalen og Eurovision Song Contest. Han var selv med i den svenske finalen i 2006 med balladen «Älskar du livet»; etter avstemningen endte han på nest sisteplass som nummer ni på resultatlisten. Sangen han deltok med ble gitt ut som singel. Han kommenterte Eurovision Song Contest i 1992, 1996 og 2016.
I 1996 vant Björn Kjellman en pris som «Beste Mannlige Musikalartist» for sin innsats i stykket Little shop of horrors. I perioden 2004–2006 spilte han Charlotte von Mahlsdorf i stykket Jeg er min egen kone på Stockholms stadsteater. I 2007–2008 hadde han hovedrollen i en oppsetning av Don Juan i Soho, også dette på Stockholms stadsteater. I 2000 vant han en Guldbagge for «Beste Mannlige Hovedrolle» i filmen Vägen ut.
Kjellman er gift med Kajsa Aronsson. Paret har tre barn.


== Diskografi ==
Singler

2006 – «Älskar du livet» (maxi-singel: «Älskar du livet» / «L'amour pour la vie» / «Jos rakastat elämää») M&L Records	MLCDS0071


== Filmografi (utvalg) ==


== Opplesninger av lydbøker (utvalg) ==
2007 – Ett minne för livet av: Kristina Fröling
2009 – Karolus Karlssons liv och verk av: Kjell Johansson
2017 – Harry Potter-serien av J.K. Rowling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Björn Kjellman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Björn Kjellman på Internet Movie Database 
(sv) Björn Kjellman i Svensk Filmdatabas 
(da) Björn Kjellman på Filmdatabasen 
(da) Björn Kjellman på danskefilm.dk 
(da) Björn Kjellman på danskfilmogtv.dk 
(da) Björn Kjellman på Scope 
(fr) Björn Kjellman på Allociné 
(en) Björn Kjellman på AllMovie 
(en) Björn Kjellman hos The Movie Database 
Björn Kjellman, SVT
Susning.nu Arkivert 10. mai 2008 hos Wayback Machine.
Paula Ungureanu

Paula Claudia Ungureanu (tidl. Rădulescu, født 30. mars 1980 i Brașov, Romania) er en rumensk håndballspiller. Hun er målvakt, og spiller for det rumenske landslaget og for klubblaget CS Oltchim Râmnicu Vâlcea.
I 2010 vant hun sølvmedalje i EHF Champions League med CS Oltchim Râmnicu Vâlcea, etter å ha tapt finalen mot det danske laget Viborg HK. Hun er også seriemester i Østerrike (med Hypo Niederösterreich i 2005 og 2006), Kroatia (med Podravka Koprivnica i 2008) og Romania (med Oltchim Vâlcea i 2010).
Både i sin nåværende klubb og på landslaget erstattet hun den rumenske keeperlegenden Luminița Dinu-Huțupan etter at denne la opp. Under VM i 2009 kom Paula Ungureanu på 4.-plass på listen over de beste målvaktene, med en redningsprosent på 41%.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paula Ungureanu – Olympedia 
(en) Paula Ungureanu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paula Ungureanu – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Angelus Silesius

Angelus Silesius (egentlig Johannes Scheffler; døpt 25. desember 1624 i Breslau, død 9. juli 1677 i Breslau) var en tysk katolsk prest, mystiker og forfatter. Hans psevdonym er latin for «schlesisk budbærer».Scheffler kom fra en protestantisk familie, og var opprinnelig lege. Som attenåring skrev han seg inn ved universitetet i Strassburg, der han studerte medisin og jus, men året etter flyttet han til Leiden. Det kan ha vært her han kom i kontakt med dissentere, for ulike religiøse sekter søkte tilflukt i området. Han medga å ha lest atskillige av Jakob Böhmes verker som ble utgitt i Amsterdam, og unnskyldte seg med at «i Nederland kommer man borti all slags ting», men det takket han Gud for, ettersom det var slik han hadde funnet frem til det han holdt for sannhet. Fra Leiden dro han videre til den medisinske læreskolen i Padua, hvor han ble doktor i filosofi og medisin i 1648.Han konverterte i 1652 til katolisismen og ble en overbevist tilhenger av motreformasjonen. Han ble presteviet i 1661. Han er en av få katolske lyrikere i den tyskspråklige barokklitteraturen.
I 1657 utga han en diktsamling, Heilige Seelenlust, oder geistliche Hirtenlieder der in ihren Jesum verliebten Psyche («Hellige sjelelyst, eller åndelige hyrdesanger av den i sin Jesus forelskede Psyche»). I sitt mest kjente dikt, «Den kjerubinske vandringsmann», fra 1657, er han inspirert av kristen mystikk fra blant andre Jakob Böhme og Mester Eckhart, og skildrer sjelens oppstigning i Gud, med et panteistisk uttrykk for enhet mellom Gud og menneske. Diktet er skrevet i to-raders kupletter. Tittelen på diktet ble satt ved andre utgave, i 1675.

Scheffler frydet seg over mystikkens paradokser, som når han mente at Guds essens er kjærlighet, men også at Gud ikke kan elske noe som er mindreverdig i forhold til ham selv; men da Gud ikke kan være et kjærlighetsobjekt for seg selv uten å gå ut over seg selv, må han anta fysisk skikkelse, dvs. bli menneske. Gud og menneske er derfor grunnleggende én.Da han skiftet tro, mistet han sin ungdoms venner, og ble plaget av protestantiske motstandere som svermet rundt ham «som veps», sa han, og forfulgte ham med satirer og karikaturer. Samtidig tok mange katolikker avstand fra ham, frastøtt av hans misjonerende væremåte. Heldigvis fikk han senere i livet en god venn som støttet ham i hans siste år, da han slet med alvorlig sykdom.Flere av salmene hans ble oversatt til dansk av Brorson (1694-1764) som selv var salmedikter. Også i oversettelse skildres Schefflers opplevelse av unio mystica, foreningen med guddommen, som iblant sterkt erotisk betont: «Deg min søte skatt å møte med mitt kyss og favnetak; og å skue deg, min drue, er min lengsel natt og dag.»


== Tekster på norsk ==
«Den kjerubinske vandringsmann»; gjendiktet av André Bjerke. Dreyers forlag, 1955. (Dreyers kulturbibliotek; 6)Gjenutgitt i serien Verdenslyrikkens mestere ; Thorleif Dahls kulturbibliotek. Aschehoug, 1974. ISBN 82-03-05963-5 
Utdrag utgitt i antologien Vestens mystikk, 2005


== Referanser ==
William Law

William Law (født 1686 i King's Cliffe, Northamptonshire, død 9. april 1761) var en engelsk prest og skribent.
Han kom fra en kjøpmannsfamilie, fikk universitetsutdannelse og ble i 1711 prest ved Emmanuel College i Cambridge. Etter at han i 1714 nektet å avlegge troskapsed til nykongen, Georg I, ble han avsatt ved universitetet. Han arbeidet deretter først som privatlærer, senere som forfatter.
Hans hovedverk er A serious call to a devout and holy life : adapted to the state and condition of all orders of Christians fra 1728. I senere år ble han påvirket av Jakob Böhme, og kristen mystikk fikk større plass i forfatterskapet. I Laws teologiske tenkning er det er motiv at menneskene til tross fo sin ufullkommenhet likevel er bærere av en guddomsgnist.På norsk finnes utdrag fra Kjærlighetens ånd i antologien Vestens mystikk, 2005.


== Referanser ==
Superveniens

Superveniens er et begrep innen metafysikk og sinnets filosofi som omhandler avhengig variable egenskaper. Et sett av egenskaper A supervenerer på et sett av egenskaper B hvis og bare hvis to objekter x og y i B også har de samme egenskapene i A.


== Historikk ==
Superveniens har hatt ulike betydninger i vitenskapshistorien helt tilbake til 1644.
På begynnelsen av 1900-tallet oppsto begrepet innenfor metaetiske, estetiske og emergentistiske studier der filosofer som G.E. Moore utmerket seg. Filosofen R.M. Hare brukte begrepet for å karakterisere forholdet mellom moralske og naturlige egenskaper. Donald Davidson ble på 70-tallet den første til å bruke termen som et fysikalsk og ikke-reduksjonistisk begrep i sinnsfilosofi. Senere har Terry Horgan, David Lewis og Jaegwon Kim videreutviklet hans teori.
Kontanter

Kontanter er penger i fysisk form og består av mynter og pengesedler.
Før bankene var mynter den eneste formen for kontanter. Med bankene kunne folk sette mynter inn hos banken og få innskuddsbevis av papir som sirkulerte som pengesedler. Rollen som utsteder av sedler ble etter hvert overtatt av sentralbanker som fikk monopol på pengetrykking.


=== Kontanter i et gjeldsbasert pengesystem ===
I de fleste land i dag utstedes kontanter av et lands eller pengeunions sentralbank og settes i omløp gjennom bankene. På samme måte som publikum har konto i en bank har bankene konto i en sentralbank som bokfører bankenes ansvarlige kapital. Til forskjell fra forvaltningskapitalen (kontohavernes penger) som bankene oppretter ved bokføring, er den ansvarlige kapitalen penger bankene faktisk har tilgjengelig til å dekke kontohavernes kontantuttak eller transaksjoner til andre banker. I løpet av en dag vil innskudd og uttak i en bank vanligvis være nogenlunde i balanse, men ved dagens slutt dersom uttak er større enn innskudd må banken dekke dette fra sin ansvarlige kapital. Bankene er underlagt kapitaldekningskrav (minimum ansvarlig kapital i prosent av forvaltningskapitalen) og de fleste banker har en kapitaldekning på rundt 8-15 prosent.
Når en bank trenger kontanter for å møte etterspørselen fra kunder kan den trekke dette fra konto i sentralbanken, men vil ofte oppbevare en mindre kontantbeholdning i egne hvelv som også teller som ansvarlig kapital. En bank kan ikke gi ut mer i kontanter eller overføre til andre banker enn den har i ansvarlig kapital.
Bankenes ansvarlige kapital pluss kontanter i omløp utgjør basispengemengden. Basispengemengden er pengene sentralbanken har opprettet og lånt ut til banksystemet, til forskjell fra publikums pengemengde (forkortet «pengemengden») som er pengene bankene har opprettet og lånt ut til samfunnet. Pengemengden består av bokføring («kontopenger») og kontanter kundene har trukket fra konto.
Kontanter i sentralbankens hvelv er ikke penger, men «trykksaker» – sentralbankens seddeltrykking forårsaker derfor ikke inflasjon. Sentralbanken trykker for å ha til bankenes uttak, og bankene tar ut for å ha til sine kunders uttak. Vekst i pengemengden skjer ved at samfunnets låneopptak (inklusive statens) skjer raskere enn nedbetalinger. Kontanter oppbevart av en bank er ikke en del av pengemengden, men en del av bankens ansvarlige kapital og dermed del av basispengemengden.


== Norge ==
Kontanter utgjorde 2,7 prosent av pengemengden i Norge ved utgangen av juli 2011.Verdien av sedler og mynter i omløp økte med 12 % i perioden 2005–2012. I år 2012 var verdien 51 179 millioner kroner.


== Se også ==
Betalingsmiddel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«FAQ - Penger». Norges Bank. Arkivert fra originalen 6. oktober 2014. Besøkt 30. september 2014.