Lick My Decals Off, Baby

Lick My Decals Off, Baby er et album av Captain Beefheart & The Magic Band som ble utgitt i 1970 på Frank Zappa's label Straight Records og på Reprise Records. Don Van Vliet sa at albumtittelen var ment som en oppfordring til «å bli kvitt etiketter» og å verdsette ting etter innhold og ikke etter «etikettering». Albumet ble av kritikere og lyttere ansett som et av Captain Beefhearts beste album.


== Komposisjon ==
Musikerne på albumet var Don Van Vliet, sang, munnspill og treblåseinstrument, Bill Harkleroad, gitar, Mark Boston, bassgitar, Art Tripp, marimba, trommer og slagverk og John French, trommer. Van Vliet kastet bokstavelig ut John French av bandet, da han dyttet French ned en trapp kort etter at Trout Mask Replica var ferdig innspilt, og gitaristen Bill Harkleroad overtok for French. French ble med i bandet igjen rett før innspillingen begynte.
De fleste stykkene på albumet begynner som pianoimprovisasjoner av Van Vliet. Han tok opp lange improvisasjoner med en kasettopptaker. Gitaristen Zoot Horn Rollo (Bill Harkleroad) hørte igjennom opptakene og lette ut de delene som etter hans mening var de beste og satte dem sammen til komposisjoner. De musikalske linjene på dette albumet ble stort sett lenger og mer komplisert enn på det forrige albumet Trout Mask Replica, som mer ga inntrykk av en samling av korte fragmenter.

Albumets albumnotater inneholder to dikt, eller tekster til sanger, som ikke finnes på albumet. Det ene heter «You Should Know by the Kindness of uh Dog the Way uh Human Should Be» og det andre er uten tittel.
Som mange andre utgivelser på Zappas platemerker Bizarre og Straight har albumet vært utsolgt siden begynnelsen av 1990-årene. I 1989 ble en CD-versjon utgitt av Enigma Retro, i USA av Capitol.


== Sporliste ==
Alle stykkene er av Don Van Vliet. 
Side 1:

«Lick My Decals Off, Baby» – 2:38
«Doctor Dark» – 2:46
«I Love You, You Big Dummy» – 2:54
«Peon» – 2:24
«Bellerin' Plain» – 3:35
«Woe-is-uh-Me-Bop» – 2:06
«Japan in a Dishpan» – 3:00Side 2:

«I Wanna Find a Woman That'll Hold My Big Toe Till I Have to Go» – 1:53
«Petrified Forest» – 1:40
«One Red Rose That I Mean» – 1:52
«The Buggy Boogie Woogie» – 2:19
«The Smithsonian Institute Blues (or the Big Dig)» – 2:11
«Space-Age Couple» – 2:32
«The Clouds Are Full of Wine (not Whiskey or Rye)» – 2:50
«Flash Gordon's Ape» – 4:15


== Personell ==
The Magic Band

Don van Vliet (Captain Beefheart): vokalist, tenorsaksofon, sopransaksofon, munnspill, bassklarinett
Bill Harkleroad (Zoot Horn Rollo): elektrisk gitar
Mark Boston (Rockette Morton): bassgitar
John French (Drumbo): trommer
Art Tripp (Ed Marimba): marimba, trommer, perkusjonJohn French deltok ikke på den følgende turnéen.
Produksjon

Grant Gibb – "personal management"
Peacock Ink – albumkonsept
Don Van Vliet – kunst på baksiden av albumets cover
Ed Thrasher – foto, art direction


== Kilder ==
Colin David Webb: The Man And His Music, Kawabata Press, Cornwall, Storbritannia (1990)


== Eksterne lenker ==
(en) Lick My Decals Off, Baby på Discogs 
(en) Lick My Decals Off, Baby på MusicBrainz 
(en) Lick My Decals Off, Baby på Spotify 
(en) «Lick My Decals Off, Baby discography». Captain Beefheart Radio Station. 27. juni 2012. Besøkt 13. september 2020. 
(en) Anmeldelse hos allmusic