jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bartreglansvikler

Bartreglansvikler (Cydia illutana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter), mørkbrun vikler.
Forvingen har en forholdsvis liten, hvit flekk ved bakkanten, utenfor denne 2-3 litt uregelmessige, sølvfargede tverrstriper, langs fram- og ytterkantene noen små, hvite flekker.


== Levevis ==
Larvene lever på umodne (grønne) kongler av ulike bartrær (blant andre gran, lerk og edelgran), der de spiser på kongleskjellene og frøene. De kan forstyrre trærnes frøproduksjon. De voksne viklerme flyr i juni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og i sørøst, og i den nordlige delen av Asia (Sibir).
I Norge er den funnet på det sørlige Østlandet og i Aust-Agder.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
bartreglansviker, Cydia illutana (Herrich-Schäffer, 1851)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia illutana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) bartreglansvikler i Encyclopedia of Life 
(en) bartreglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bartreglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) bartreglansvikler hos Dyntaxa 
(en) bartreglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) bartreglansvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Cydia illutana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cydia illutana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Christian August Lorentzen

Christian August Lorentzen (født 10. august 1749 i Sønderborg, død 8. mai 1828 i København) var en dansk kunstmaler.
Han har muligens vært elev ved Det Kongelige Danske Kunstakademi under Peder Als og Johan Mandelberg, men det har vært vanskelig å dokumentere utdannelsen hans. Han var i Nederland, Belgia og Frankrike i  1779-1782.

Etter hjemkomsten fikk han flere bestillinger på portretter og var i samtiden en søkt portrettermaler ved siden av Jens Juell. I tillegg utførte han sjangermalerier av folkelig karakter og malerier av slag og landskaper.
I 1792 besøkte han Norge og malte deretter en rekke landskaper, særlig fossebilder, som ble stukket av Georg Haas og Heinrich Grosch i 43 store kolorerte blad. Nasjonalgalleriet i Oslo eier «Utsyn fra Tistedalen mot Halden» (1793), «Innløpet 
til Halden», «Tistedalselva», «Sarpfossen» (1795), «Hønefossen» (1797) og to portretter.Lorentzen ble professor ved Modelskolen etter Juel i 1803 og var i 1809–10 akademiets direktør etter Nicolai Abildgaard.


== Noter ==


== Referanser ==
Carl Bloch

Carl Heinrich Bloch (født 23. mai 1834, død 22. februar 1890) var en dansk kunstmaler og er særlig kjent for sine historiske og religiøse bilder, som f.eks. «Christian II i fængslet på Sønderborg Slot» fra 1871.
Bloch studerte hos Wilhelm Marstrand ved Kunstakademiet. 
Hans tidlige verker viste landlige motiver fra hverdagslivet. Fra 1859 til 1866 bodde han i Italia og denne perioden ble viktig for utviklingen av hans historiske arbeider.
Hans første store suksess var utstillingen av hans «Prometheus ubundet» i København i 1865. Etter Marstrands død avsluttet han utsmykkingen av solennitetssalen på Københavns Universitet. Deretter fikk han bestilling på 23 malerier til «bedestolen» i Frederiksborg slottskirke. Dette var scener fra Kristi liv og har senere blitt populære som illustrasjoner. Originalene ble malt i tidsrommet 1865 og 1879 og finnes fortsatt på Frederiksborg.
Bloch mottok Thorvaldsenmedaljen i 1864. Han ble titulær professor i 1871, etatsråd og professor ved Akademiet i 1883. Han ble ridder av Dannebrog i 1867.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Carl Bloch – Det moderne gennembrud
(da) Carl Bloch på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Julius Exner

Johan Julius Exner (født 30. november 1825 i København, død 15. november 1910 samme sted) var en dansk maler og  professor ved Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Han er særlig kjent for sine skildringer av mennesker på Amager. 
Exner gikk på Kunstakademiet i København, lærte historiemaling av J.L. Lund og senere av C.W. Eckersberg. 


== Priser og utmerkelser-utvalg ==
De neuhausenske priser 1847
Thorvaldsenmedaljen 1853
Dannebrogordenen


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Julius Exner på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Georg Hilker

Georg Christian Hilker (født 5. juni 1807, død 13. januar 1875) var en dansk dekorasjonsmaler.
Han begynte å studere ved Kunstakademiet 13 år gammel. Han vant senere begge sølvmedaljene. 
Allerede i studietiden var han med og dekorerte professorboligen til Hermann Ernst Freund, hvor han ble introdusert til den pompeianske stilen som skulle prege hans senere arbeider. Han arbeidet også på andre prosjekter, slik som dekorasjonen av Christiansborg og Amalienborg.
I 1838 reiste han til Italia og videre til Napoli og Capri, hvor han bodde sammen med Christen Købke, Constantin Hansen og Jørgen Roed.
Da han kom tilbake til Danmark i 1841 inngikk han et samarbeide med Constantin Hansen. Et av deres viktigste prosjekter var dekorasjonene i vestibylen på Universitetet i København i perioden 1844 til 1853.
Hilker dekorerte også flere rom på Thorvaldsens Museum, Sorø Akademi og på Herlufsholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Georg Hilker på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Just Wiedewelt

Just Wiedewelt (født 18. november 1677, død 8. september 1757) var en dansk billedhugger.
I årene 1692–96 var han i lære hos den nederlandske billedhuggeren Thomas Quellinus, som var bosatt i Danmark på denne tiden. I 1696 reiste han til Antwerpen, hvor han arbeidet i to år og derfra videre til Paris, hvor han arbeidet i 17 år.
I 1734 ble han ansatt som kongelig billedhugger ved Gammel og Ny Holm. Han har utført mange dekorative arbeider av sten og tre, altertavler, epitafier m.m. 
Figurene av Troen og Kjærligheten på altertavlen i Helligåndskirken i København er utført av Wiedewelt.
Sønnen Johannes Wiedewelt utførte et minnesmerke over faren som står i gravkapellene ved Sankt Petri kirke. Her er portretthodet hans utført i profil.


== Verk - utvalg ==
Portrettbyste i marmor av Frederik IV
Portrettbyste i marmor av dronning Louise
Alter i Garnisons kirke (norsk marmor, fullført i 1724, sammen med Didrick Gercken)
Alter i Helligåndskirken i København (ppolykrom marmor, 1726, de to frittstående figurene, sammen med Johan Frederik Ehbisch)


== Eksterne lenker ==
Wiedewelt hos Weilbachs kunstnerleksikon
Ernst Meyer (maler)

Ernst Meyer (født Ahron Meyer 11. mai 1797, død 31. januar 1861) var en dansk maler. Meyer vokste opp hos sin far i Altona. I 1812 kom han til København hvor fetteren Mendel Levin Nathanson tok seg av han.
Meyer gikk på Kunstakademiet hvor han ble sterkt påvirket av C.W. Eckersberg. Han reiste til Roma i 1824 og kom til å tilbringe det meste av sitt liv der. Han var i mange år en sentral person i kunstnerlivet i byen hvor han tilhørte kretsen rundt Bertel Thorvaldsen. 
De siste årene av hans liv var sterkt preget av syfilis og han døde i Roma hvor han også ble begravet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Ernst Meyer (maler) på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
(en) Ernst Meyer (painter) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
I ly for regnet

I ly for regnet er en apokalyptisk roman av den norske forfatteren Britt Karin Larsen, utgitt på Tiden Norsk Forlag i 1990. Boken fikk 1. pris i Tidens romankonkurranse 1990.
Romanen er lagt til en nær framtid der en miljøkatastrofe har rammet verden – eller det hjørnet av verden hovedpersonene kan vite noe om, etter at all kommunikasjon har kollapset. Årstidene er ute av lage, regnet er forgiftet, snøen stinker, sykdommer herjer. Sultende mennesker er på flukt eller tvangsevakueres. Likbålene flammer. I et folketomt tettsted søker seks mennesker, fremmede for hverandre, ly i en nedlagt jernbanestasjon.
Mot denne dystre bakgrunnen fokuserer forfatteren på selve livshangen og den ureflekterte instinktive vissheten om overlevelse. Boken hører hen til 1980-tallets apokalyptiske katastrofelitteratur, men blir aldri depressiv eller fatalistisk.
Blyantspisser

En blyantspisser er et verktøy som er konstruert for å avdekke «blyet» (egentlig grafitten) i en blyant og samtidig gi en jevn form på treverket grafitten er innlimt i. Bruk av kniv til spissing hadde ofte til ulempe at tilskjæringen ble ujevn og spissen tilsvarende.
Spissere av enkleste type består av et skjæreblad som er montert på en holder. Holderen har utsporing til å stikke inn blyanten i, og enten blyanten eller spisseren dreies slik at skjæret virker. Det følger ofte med en innkapsling som samler opp flis og støv. 
Mere avanserte spissere har fresevalser som er montert på en aksling med sveiv inne i et lite hus, med innføring av blyant i motsatt side av sveiven. Her sørger en fjær for at blyanten trekkes inn etter hvert som den spisses, og flis og støv samles i en skuff under fresevalsen. Maskinen var gjerne utstyrt med en bordklype, slik at den sto på fast plass. Slike var vanlige i miljøer der blyantspissing forekom ofte, som på kontorer og skoler.
Bruk av blyant som skriveredskap har avtatt etter at kulepenner, tusjer og trykkblyanter har blitt vanligere. En vil derfor finne færre blyantspissere i vanlig bruk.


== Eksterne lenker ==
(en) Pencil sharpeners – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atlas of the World Battle Fronts

Atlas of the World Battle Fronts in Semimonthly Phases to August 15 1945 er et public domain som var et dokument som ble produsert for Chief of Staff til United States Army i 1945.
Atlaset viste utviklingen av frontlinjene i Europa og i Stillehavskrigen under andre verdenskrig. Utviklingen vises med to ukers mellomrom i perioden 1. juli 1943 til 15. august 1945.

Forklaring

██ Aksemaktenes territorium
██ Alliertes territorium
██ Allierte erobringer siden forrige kart
██ Aksemaktenes erobringer siden forrige kart
██ Nøytrale land


== 1943 ==


=== Juli 1943 ===


=== August 1943 ===


=== September 1943 ===


=== Oktober 1943 ===


=== November 1943 ===


=== Desember 1943 ===


== 1944 ==


=== Januar 1944 ===


=== Februar 1944 ===


=== Mars 1944 ===


=== April 1944 ===


=== Mai 1944 ===


=== Juni 1944 ===


=== Juli 1944 ===


=== August 1944 ===


=== September 1944 ===


=== Oktober 1944 ===


=== November 1944 ===


=== Desember 1944 ===


== 1945 ==


=== Januar 1945 ===


=== Februar 1945 ===


=== Mars 1945 ===


=== April 1945 ===


=== Mai 1945 ===


=== Juni 1945 ===


=== Juli 1945 ===


=== August 1945 ===
Yngve Sundvor

Yngve Sundvor (født 14. mai 1968) er en norsk sceneinstruktør, regissør og manusforfatter.
Han er utdannet ved Det russiske akademiet for scenekunst i Moskva, og har siden laget et førtitalls produksjoner både i Norge og utenlands. Sundvor har flere ganger behandla og iscenesatt tekstene til Knut Hamsun.
I perioden 2001-2003 markerte Sundvor seg som kunstnerisk leder for «Utan filter»-prosjektet ved Det Norske Teatret, et dogmeteaterprosjekt som særlig satsa på nyskreven norsk dramatikk og med en fast kjerne av skuespillere. «Utan filter» var skuespillerbasert teater med minimal scenografi – mest mulig frigjort fra teatermaskineriet og med fantasien, skuespillene og tilskuerne som viktigste ressurser.
Han er sønn av Pål Sundvor og vokste opp i Norheimsund i Hardanger.


== Verk regisserte av Sundvor (utvalg) ==
Tolvskillingsoperaen av Bertolt Brecht med musikk av Kurt Weill – Litauen, 1997. (Internasjonal debut.)
Tartuffe av Molière i Montpellier i Frankrike, 1997.
Skjønnhetsdronningen av den irske dramatikeren Martin McDonagh på Trøndelag Teater, 1997. (Norsk debut, belønna med Heddaprisen for beste regi.)
Å temme trollet av Shakespeare, Teatret Vårt.
Brenn draumane mine på Callos Rei, monolog av Torvald Sund, Teatret Vårt.
Stengde dører av Jean-Paul Sartre, Det Norske Teatret.
Bøddelen av Pär Lagerkvist, Det norske teatret.
Kong Lear av Shakespeare
Cirkus av den tsjekkisk-østerrikske dramatikeren Pavel Kohout, Nationaltheatret.
Sult av Knut Hamsun på Nationaltheatret. (Belønna med både Heddaprisen for beste regi, og Teaterkritikerprisen.)
Ingen skriv til obersten av den colombianske forfatteren Gabriel García Márquez, Det Norske Teatret.
Et dukkehjem av Henrik Ibsen, Den Nationale Scene/Riksteatret, 2004.
Putemannen av Martin McDonagh, Den Nationale Scene, 2004.
Mesteren og Margarita av Mikhail Bulgakov, Rogaland Teater, 2005.
Markens Grøde av Knut Hamsun, Harstad, 2005
Frøken Julie av August Strindberg, Rogaland Teater, 2006.
Hedda Gabler av Henrik Ibsen, Nationaltheatret/Riksteatret, 2006.
Pan av Knut Hamsun, Hålogaland Teater, 2008.
Små øyeblix av Ragnar Hovland, 2011
Reksten - Firmaets mann av Yngve Sundvor, Den Nationale Scene, 2014
Hotel Norge av Yngve Sundvor, Den Nationale Scene, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Yngve Sundvor hos Nationaltheatret 
(no) Yngve Sundvor hos Sceneweb 
(no) Store norske leksikon om Yngve Sundvor.
(no) Intervju med Sundvor i Stavanger Aftenblad om oppsetjinga av Mesteren og Margarita.
Mime Fønss

Mime Fønss (født Mimmi Fønss 12. november 1911 i Frederiksberg, død 18. august 1994 i København) var en dansk skuespiller. Hun var datter av operasangeren Johannes Fønss.
Hun er utdannet ved Det ny Teater i 1932. Deretter foretok hun studiereiser til Frankrike, Sveits, Tyskland og Østerrike.
Blant de teatre hun har opptrådt på kan nevnes Casino Teatret, Odense Teater, Aalborg Teater, Frederiksberg Teater, Ungdommens Teater, Gladsaxe Teater, Aarhus Teater, Det kongelige Teater og Gladsaxe Teater. Hun har medvirket i en lang rekke forestillinger, som f.eks. Høfeber, Arsenik og gamle kniplinger, Fru Inger til Østraat, Maria Stuart, Jean de France, Bagtalelsens Skole, Sangen om sengen, Faderen, Tre søstre, Sidste akt og Generalinden.
På TV huskes hun fra produksjonen Rundt om Selma og dessuten har hun hatt roller i seriene Huset på Christianshavn og Livsens ondskab.
Hun var gift med teatersjefen og skuespilleren Poul Petersen, som hun fikk sønnene Eivind og Torsten Fønss sammen med.


== Filmografi (utvalg) ==
1987 - Sidste akt
1976 - Den korte sommer
1970 - Og så er der bal bagefter
1969 - Balladen om Carl-Henning
1968 - Velkommen i det grønne (I den grønne skov)
1944 - Guds mærkelige veje
1943 - Mine kjære koner (Mine kære koner)
1942 - Tante Cramers testamente
1942 - Tre lyse hoder (Vi kunne ha' det så rart)


== Priser (utvalg) ==
1982 – Olaf Poulsens Mindelegat
1982 – Clara Pontoppidan-Legatet
1981 – Ole Haslunds Kunstnerfond
1975 – Ole Haslunds Kunstnerfond
Teaterpokalen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mime Fønss på Internet Movie Database 
(sv) Mime Fønss i Svensk Filmdatabas 
(da) Mime Fønss på Filmdatabasen 
(da) Mime Fønss på danskefilm.dk 
(da) Mime Fønss på danskfilmogtv.dk 
(da) Mime Fønss på Scope 
(en) Mime Fønss hos The Movie Database 
Mime Fønss hos Dansk Film og Teater
Mime Fønss hos Danmark Nationalfilmografi
Mime Fønss hos danskefilm.dk
Mime Fønns hos Danske kvindebiografisk leksikon
Schloss Kuckuckstein

Schloss Kuckuckstein (slottet Kuckuckstein) er et slott i Liebstadt i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Slottet ligger på en klippe 380 meter over havet, over elvedalen til elven Seidewitz, og var tidligere en svært gunstig plassering for å oppnå kontroll over handelsruten fra Elbtal over Osterzgebirge til Böhmen langs den såkalte Kulmer Steig. Slottet ble bygd en gang mellom 930 og 940, sannsynligvis av Henrik I av Sachsen.


== Eksterne lenker ==
(en) Schloss Kuckuckstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schloss Kuckuckstein – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Internettside til Schloss Kuckuckstein
Kjell Arnesen

Kjell Josefsen Arnesen (født 1. desember 1954, død 25. desember 2015) var en norsk keyboardist, mest kjent som medlem i Unit Five.


== Karriere ==
Arnesen var med å starte gruppa Unit Four, som var forløperen til Unit Five. Fra 1986 spilte Arnesen noen år med Jamo band fra Hammerfest som besto av tante/onkel Marit og Ole Bornø, Arne Henriksen og Jan Eliassen, som senere ble til gruppa Friends, med Jan Eliassen (sang), Arne Henriksen (gitar), John Nordhus (sologitar), Kai Leithe (saksofon, sang), Kjell Arnesen (keyboard, munnspill og sang). Friends ble også invitert til Russland for å gjøre fire spillejobber, og blei veldig godt mottatt. Det var mye om og men, papirer osv, som måtte ordnes for i det hele tatt å slippe inn i Russland. I 1994 fortsatte Friends med to medlemmer; Tove Pedersen (sang og rytmeinstrumenter) og Kjell Arnesen (keyboards, munnspill og sang). Duoen spilte rundt i Troms og Finnmark, Hurtigruten, Sverige og Finland, pluss at de spilte tre ganger fra Hammerfest i nord til Svelvik i sør. De underholdt også på alders- og sykehjem og var fremdeles aktive i 2011.


== Diskografi ==


=== Unit Five ===
AlbumÆ e' nordlending æ! (1978)
From Gokk with Love (1979)
Ængel med skit på vingan (1980)
Under stjerna (1981)
Høy tid (1982)
Unit Five's beste! (1983)
Originaler (1992)
Vit at jeg elsker deg – Unit Five og Tore Hansens beste ballader (1996)
Takk for alt (2001)
Langt til Hollywood med hurtigruta (2004)
Sushi og golf (2008)
Hvil under stjerna (2014)SinglerKjære doktor/Frieriet (1972)
Nordlending/Massachusettes (1977)
Polardego/Chopper Genious (1978)
Han Mikkel/Gir ænglan applaus? (1980)
Ængel med sjit på vingan/Salamandra i fra nesset (1980)
Lei mæ hjem (1981)
Det å være ung/Hvil under stjerna (1981)
Testamentet ifrån mor/När applåderar änglarna (1981)
I Love You If You Love Me/Tenk om æ må ut i krigen (1982)
Vil du ligge på armen min i natt (1995)
Alle som stakk innom (Takk for alt) (2001)
På vei (2003)
Tarssan Larzen (2004)


=== Andre deltagelser ===
Det Beste: 70-årene i norske toner (1980)
CL Musikk: Norsk svensk top hits (1980)
Narvesen/Snowflake Records: Norges beste (1981)
Mariann Records: Alle menn vol. 4 (1981)
Det Nye: Hett fett & svett (1981)
VG: På gang 4 (1981)
Home's Musikk: Gullkassetten 81 (1981)
ESSO: ESSO Superstar 1 (1982)
NAMA International A/S: NAMA–82 (1982)
Det Nye: Hett, fett & svett 2 (1982)
Polydor/Bokklubben Nye Bøker: Norsk Rock (1982)
Norges Skøyteforbund: Heia Norge! (1983)
Talent: Alle tiders norske blinkskudd (1997)
Egmont Music Club: Det beste av norsk musikk 1978–1980 (1998)
Universal Music: 96% låvedans (2001)
Unidisc: Norsk musikk i 100 – Populærmusikk i Norge 1905–2005 (2005)
Geggen Mauno: Ensom ulv (2005)
White Canyon: Country Boy (2016)


== Referanser ==
Rødholmen fyr

Rødholmen fyr var et ledfyr som ligger på Røholmen i den delen av Harøyfjorden som strekker seg inn i tidligere Haram kommune på Sunnmøre. Fyret ble opprettet i 1893.
Fyret ligger på en av Raudholmane Gnr.28 bruksnr. 8 som hører til Synnaland. Fyret inneholdt også boligen til fyrvokteren og hans familie. På den største holmen sto naust, uthus og fjøs. Skipsleia deler seg og går både på nord og sørsida av lykta.Fyret ble automatisert og avbemannet i 1954. Bygningene ble revet og solgt. Fyret ble erstattet med en lykt Raudholmen lykt. 


== Navnet ==
Statens kartverk bruker navnet Raudholmane. Lokalt blir navnet uttalt [Røhølmin], 'rø' er mest trolig fiskeskinn, ikke fargen. 


== Natur og miljø ==
Rødholmen er freda som naturreservat.


== Se også ==
Norske fyr


== Referanser ==


== Kilder ==
«Norsk fyrliste 2008 - side 292» (PDF). Kystverket. Arkivert fra originalen (PDF - 15 mb) 24. juli 2011. 
Bjørkhaug, Birger og Poulsson, Sven. Norges Fyr, Fra Stad til Grense-Jakobselv, bind 2. Grøndahl & søn forlag AS, 1987
Monrad-Krohn, Danckert. Norske Fyr, Nasjonal verneplan for fyrstasjoner. Riksantikvarens rapporter nr. 24 1997
fyr.no om fyrstasjonen
Johannes Otzen

Johannes Otzen (født 8. oktober 1839 i Sieseby, Schleswig-Holstein, død 9. juni 1911 i Berlin) var en tysk arkitekt.
Otzen ble i 1879 professor ved den tekniske høyskolen i Berlin, og fra 1886 ledet han en atelier for kirkelig kunst ved kunstakademiet. Han sto blant annet som arkitekt for flere kirker i Hamburg, Wiesbaden og Berlin.
Den norske arkitekten Christian Fürst, som blant annet står bak Trefoldighetskirken i Arendal og Sagene kirke, var elev hos Otzen. Også arkitekt Hagbart Martin Schytte-Berg, som står bak Skien Kirke, studerte ved den tekniske høyskolen i Berlin hvor Johannes Otzen var professor.


== Referanser ==
Teknisk dokumentasjon

Teknisk dokumentasjon er et begrep som primært brukes om

tekster som beskriver hvordan et produkt skal produseres – dette benevnes ofte som produksjonsunderlag
tekster som beskriver hvordan et produkt skal installeres, brukes og repareres – disse tekstene samles gjerne i det som kalles en bruksanvisning eller en brukermanualTekstene som inngår i den tekniske dokumentasjonen vil ofte inkludere multimodale elementer som tegninger, illustrasjoner, fotografier og video. Et eksempel på teknisk dokumentasjon er FDV-dokumentasjon som er en forkortning for dokumentasjon til forvaltning, drift og vedlikehold av eiendom.


== Se også ==
Dokumentør
Teknisk forfatter
Samleiestillinger

Samleiestillinger er forskjellige posisjoner hvor to eller flere mennesker har samleie. 
Det finnes mange ulike stillinger å ha samleie i. Disse varierer ut fra hvordan de som har samleie stiller seg i forhold til hverandre og om de bruker støttemidler, som en madrass, en vegg eller et møbel.
Samleiestillinga har mye å si for hvordan samleiet føles. I tillegg kan ulike stillinger ha ulike konnotasjoner som gjør de mer eller mindre akseptable i visse kulturer.


== Se også ==
Kamasutra


== Eksterne lenker ==
(en) Sex positions – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NRKs oversikt over samleiestillinger
Olaf Poulsens minnelegat

Olaf Poulsens minnelegat  (dansk: Olaf Poulsens Mindelegat) er et dansk legat, som tildeles skuespillere.
Legatet er oppkalt etter skuespiller Olaf Poulsen.


== Mottakere ==
Listen er ikke komplett.


== Eksterne lenker ==
Mottakere av legatet på litteraturpriser.dk
Dokumentalist

Dokumentalist er en yrkestittel om personer som utarbeider dokumentasjon (ofte teknisk dokumentasjon) om produkter.Andre dekkende yrkestitler er

teknisk forfatter
dokumentør


== Referanser ==