jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Margaret Herrick

Margaret Herrick (født 7. september 1902, død 21. juni 1976) var direktør og bilblotekar i Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Herrick er ofte nevt som den som døpte Academy Awards til Oscar, siden prisstatuen «lignet på hennes onkel Oscar», selv om det er flere andre som hevder de har opphavet til navnet.
Herrick ble født i Spokane i Washington som Margaret Buck. Etter å ha uteksaminert fra University of Washington, jobbet hun som bibliotekar i Yakim i Washington. Hun giftet seg med Donald Gledhill, som jobbet som assistenten til generalsekretæren i Academy of Motion Picture Arts and Sciences, og flyttet til Hollywood i 1931. Hun fikk etterhvert stilling som sjefsbibliotekar der, en stilling hun hadde frem til 1943, da hun etterfulgte sin mann i stillingen som midlertidig direktør for akademiet. I 1946 fikk hun stillingen som direktør permanent, og hadde denne stillingen frem til hun pensjonerte seg i 1971.
I 1945 skilte hun seg fra Donald Gledhill, før hun giftet seg på nytt med Philip A. Herrick i 1946. De skilte seg i 1951, men hun beholdt Herrick-navnet.
Akademiets bibliotek i Beverly Hills er oppkalt etter Herrick.Hun døde i Woodland Hills i California.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsider for Margaret Herrick Library
Fredrik Frans I av Mecklenburg-Schwerin

Fredrik Frans I (tysk Friedrich Franz) (født 10. desember 1756 i Schwerin, død 1. februar 1837 i Ludwigslust) var hertug og etter Wienerkongressen storhertug av Mecklenburg. Han regjerte fra 1785 til sin død i 1837.


== Liv ==
Den 17. juni 1785 overtok han regjeringen som hertug i Mecklenburg. Han innledet sitt styre med å kjøpe de siste landsbyene som var forpaktet til Preussen fri.  Med dette gjenforente han i 1789 det hertuglige Fredriks-universitetet, som siden 1760 hadde vært skilt fra Universität Rostock. I 1790-årene øket han sitt hertugdømmes territorium gjennom den såkalte Reichsdeputationshauptschluss og kjøpet av Wismar med omland fra Sverige.
Under Napoleonskrigene holdt han sin stat først nøytral, men da han etter slaget ved Jena og Auerstedt i 1806 tolererte tropper fra den 4. koalisjon (Preussen, Sachsen og Russland), okkuperte franskmennene hertugdømmet i desember samme år. Fredrik Frans begav seg deretter under den danske kongens beskyttelse til Altona. I juli 1807 oppnådde han etter et personlig møte med Napoleon å bli gjeninnsatt som hersker i hertugdømmet, mot at landet ble medlem av Rhinforbundet.
Etter Napoleons mislykkede russlandfelttog erklærte Fredrik Frans den 14. mars 1813 som første tyske fyrste at han trådte ut av Rhinforbundet og rustet opp til krig mot Frankrike. Han ble imidlertid igjen for kort tid nødt til å forlate sin residens og flykte fra franskmennene.
Under Wienerkongressen gikk Mecklenburg-Schwerins representant, Leopold von Plessen, gjentatte ganger inn for gjenopprettelsen av det tysk-romerske rike.
17. juni 1815, på sitt 30-årsjubileum som hertug, mottok han storhertugverdigheten. Han ble regnet for en av de mest konservative tyske fyrstene.  I 1837 døde han, og ble etterfulgt av sin sønnesønn Paul Fredrik. Fredrik Frans ble begravet i katedralen i Bad Doberan.


== Familie ==
Han ble i 1776 gift med prinsesse Louise av Sachsen-Gotha, en datter av Johann August av Sachsen-Gotha. De fikk seks barn, bl.a.:

Friedrich Ludwig, arveprins til Mecklenburg (1778–1819), gift med storhertuginne Elena Pavlovna av Russland, datter av tsar Paul I av Russland og Sophie Marie Dorothea av Württemberg
Louise Charlotte av Mecklenburg(-Schwerin) (1779–1801), gift med hertug Emil August av Sachsen-Gotha, de var foreldre til Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg, mor til Albert av Sachsen-Coburg-Gotha (Fredrik Frans hører dermed til den britiske kongefamiliens forfedre).
Charlotte av Mecklenburg (1784–1840), gift med sin fetter Christian VIII av Danmark/Christian Frederik av Norge


== Referanser ==
Bygdedans

Bygdedans er den eldste og mest særmerkte blant norske folkedanser. Bygdedansene var de mest vanlige dansene i vårt land før runddansen ble populær. De eldste bygdedansformene kom til Norge kanskje allerede på 1500-tallet, og har gjennom tida tatt farge av stilidealer i ulike tidsepoker og de ulike lokalmiljøene de var i, noe som har ført til at vi i dag har et mangfold av danseformer. De eldste formene har enkle steg og bygdedanssnu, mens de nyere er påvirket av runddansen og har hurtig entaktsnu (runddanssnu). Dansene har blitt gjort til bygdenes egne.
Til bygdedans regner en springar, gangar, pols, rull og halling, med ulike lokale navn. Da finnes for eksempel: Vestlandsspringar, Telespringar, Numedalsspringar, Hallingspringar, Numedalsgangar, Telegangar, Nordlandspols, Rørospols og Finnskogpols.


== Eksterne lenker ==
Folkedans.com
Arnold Hansen

Arnold Halvor Hansen (1912–1949) var en norsk motstandsmann. Han er kjent for sin innsats i hjemmestyrkene under andre verdenskrig og ble tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.
Hansen var murerarbeider og bodde i Oppegård. Under okkupasjonen kom han med i motstandsarbeid. Hansen tjenestegjorde som jeger og våpeninstruktør i Milorgs distrikt 13, Oslo og omegn.
Mot slutten av krigen ble Hansen livstruende skadet i en tysk aksjon mot Milorg. Den 4. april 1945 gikk Gestapo til aksjon og arresterte tre mann. Hansen gjorde et utfall mot tyskerne og i kampen som fulgte ble han skutt og alvorlig skadet. Utfallet gjorde det mulig for de to andre Milorg-medlemmene å unnslippe. Hansen ble lammet og havnet på sykehus, men fikk dårlig behandling og tilstanden forverret seg.

I statsråd 16. november 1945 ble Hansen tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats. Forsvarsdepartementet uttalte at «Arnold Hansen har vist et fremrakende [sic] mot og en enestående selvoppofrelse og at han dermed har gjort seg fortjent til vår høieste krigsdekorasjon – Krigskorset m/sverd.» Saken vakte en viss oppmerksomhet, da Hansen regnes som den eneste fra hjemmestyrkene som ble tildelt Krigskorset. Utmerkelsen ble overlevert av Forsvarssjefen, general Otto Ruge, allerede 3. november.Hansen døde i 1949 etter fire års sykeleie.


== Referanser ==
Chollima

Chollima er det koreanske navnet for en mytologisk hest, tilsvarende som for kulturer i Sibir, som har sin opprinnelse fra Sentral-Asia.
Det er sagt om hesten er at den er for rask til at den kan ris av mennesker. Chollima betyr omtrent «tusen-mil-hest», og blir ofte portrettert som en hest med vinger, blant annet i form av utallige statuer i Pyongyang, Nord-Korea. Chollima er kallenavn på Nord-Koreas herrelandslag i fotball. En av Pyongyangs undergrunnsbanes linjer er oppkalt etter hesten, og heter derfor Chollimalinja. Et tidligere fylke nord for byen Nampo hadde hestens navn, før fylket ble innfusjonert i byen i 2000.

		


== Eksterne lenker ==


=== Foto av Chollima-statuen i Pyongyang ===
Fra North Korea Travel
Fra theodora.com
Fra Koryogroup
Finn B. Johnsen

Finn Bjørn Johnsen (født 25. februar 1917, død 29. august 1986) var en norsk motstandsmann. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig og ble tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.
Under okkupasjonen kom han med i motstandsarbeid. Johnsen tok seg over til Storbritannia der han ble med i Kompani Linge. I februar 1942 ble han sendt til Norge der han fikk oppdrag i Gudbrandsdalen. Johnsen etablerte en etterretningsorganisasjon og opererte radiosenderne Anvil og Gull Red, som var i kontinuerlig drift krigen ut. Johnsen spilte en sentral rolle i Milorgs D23.I statsråd 7. mars 1947 ble Johnsen tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats.  Han ble også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.


== Referanser ==
Sporbrudd

Sporbrudd er et begrep innen jernbaneterminologi som betegner at skinnegangen ikke er sammenhengende, og da særlig ved overgang fra én sporvidde til en annen. Generelt kan sporbrudd være planlagte i forbindelse med arbeid på en trasé, akutte i forbindelse med flom, ras, avsporing eller andre uforutsette hendelser, samt en del av daglig jernbanedrift på steder som gjør det nødvendig med overgang fra en bane med én sporvidde til strekning med en annen sporvidde. 


== Sporbrudd ved forskjellig sporvidde ==
For passasjerer innebærer sporbrudd forlenget reisetid, redusert komfort, mer ventetid og overgang til et annet tog. Dessuten må gods lastes om fra rullende materiell bygd for bredspor/normalspor til vogner for smalspor eller vice versa. 

Sporbrudd er vanlig i internasjonal jernbanetrafikk mellom to land som har forskjellig, standard sporvidde. Enkelte steder velger man å bytte boggier på vognene før de kjøres videre, f.eks på grensen mellom Kina og Mongolia.


== Sporbrudd i Norge ==
Den første jernbanestrekningen i Norge, Hovedbanen, ble bygd med normalspor, 1 435 mm sporvidde. Senere sørget Norges første jernbanedirektør Carl Abraham Pihl for at det ble bygd en rekke strekninger med smalspor, 1 067 mm, i Norge. Banene over grensen til Sverige ble imidlertid bygd med normalspor. Det samme prinsippet ble fulgt for banene som ble bygd som forlengelser av Hovedbanen. For de tre første jernbaneanleggene som Pihl igangsatte ble Kongsvingerbanen normalsporet, mens strekningen Hamar-Elverum-Grundset og Trondhjem-Størenbanen begge ble smalsporede.
Etterhvert som baneanleggene ble utvidet og steder med behov for omstigning og omlasting ble stadig flere, ble ulempen med manglende standardisering påtagelig og kostbar. Smalspor avgikk i prinsippet ved døden i Norge i 1898 da Stortinget vedtok at Bergensbanen skulle bygges med normalspor. I praksis tok det lang tid før alle sporbrudd i Norge var avviklet.
Rørosbanen, som er Norges eldste stambane, ble opprinnelig bygd med smalspor (1877). Deler av strekningen ble ombygd i årene fra 1917. Strekningen Støren – Trondheim ble omlagt til normalspor i 1921. I 1931 ble strekningen Hamar – Koppang lagt om. Først i 1941 var hele strekningen, også de 263 kilometrene fra Koppang til Støren, oppgradert til normalspor – etter 20 år med sporbrudd.


== Eksport av smalsporidéen ==
Carl Abraham Pihl høstet mye kritikk i Norge for smalsporet. Dette hadde nok i første rekke sammenheng med at den manglende, enhetlige sporvidden ved utbygging av en jernbaner i landet, medførte stadig flere sporbrudd og tilhørende ulemper. I utlandet fikk imidlertid Pihl stort gjennomslag for sine tanker om smalspor. Han gjennomførte en rekke promoveringsreiser og snakket varmt for smalsporet som system for ordinære jernbaner. Innsatsen hans medførte at 1 067 mm-systemet ble innført i Canada, Japan, New Zealand, Russland, India, Egypt, Sudan, Australia og Sør-Afrika.
Agnes av Brandenburg

Agnes av Brandenburg (født 1257, død 29. september 1304) var datter av Johan I av Brandenburg og Jutta av Sachsen.Agnes giftet seg i 1273  med Erik Klipping og ble dermed dronning av Danmark. I ekteskapet ble det født syv barn:

Erik Menved
Kristoffer II
Valdemar
Richiza
Margrete
Katarine
ElisabetErik Glipping ble myrdet i 1286 i Viborg. Etter å ha sittet som enke noen år giftet hun seg i 1293  med Gerhard II av Holstein og fikk en sønn med han; Johan III av Holstein.
Agnes ligger begravet i St. Bendts kirke i Ringsted. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steffen Heiberg (2004). Danske dronninger i tusind år (dansk). København: Gyldendal. s. 32. ISBN 87-02029-46-4.
George Stanley

George M. Stanley (født 26. april 1903, død 1973) er en amerikansk skulptør kjent for bl.a. å ha støpt den første Oscar-statuetten.
Stanley ble født Acadia Parish i Los Angeles. Han gikk på High School i Watsonville, og mellom 1923 og 1926 studerte han på Otis Art Institute i Los Angeles, før han studerte bronsestøping på School of Arts i Santa Barbara. Han har senere vært foreleser på begge institusjonene. Opprinnelig ville han bli tegner, men oppdaget på begynnelsen av studiene at han hadde et naturlig håndlag med leire.
Stanley er kjent for sine bidrag til byen Los Angeles, særlig Hollowood Bowl's Fountain og Isaac Newton-statuen i Griffith Park.


== Referanser ==


== Kilder ==
«The George Stanley Fountain at Hollywood Bowl». Just Above Sunset. 23. juli 2006. Besøkt 18. februar 2010. 
«George Stanley, Artist, Art». Ask Art. Besøkt 18. februar 2010.
Lee Daniels

Lee Louis Daniels (født 24. desember 1959) er en amerikansk skuespiller, filmprodusent og filmregissør, mest kjent for å ha produsert Monster's Ball og regissert Precious.
Daniels ble født i Philadelphia og studerte på Lindenwood College i St Chales i Missouri. Han begynte sin filmkarriere som rollebesetter, og etter et tilfeldig møte med en produsent endte han opp med å jobbe med Prince-filmene Purple Rain og Under a Cherry Moon. 
Daniels grunnla Lee Daniels Entertainment, etter å ha jobbet en periode som produksjonsassistent. Selskapets første film var Monster's Ball som ble en suksess både blant kritikere og publikum, og som ga Halle Berry en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle.
Neste film var The Woodsman med Kevin Bacon i hovedrollen. Filmen hadde premiere under Sundance festivalen i 2004. Den var nominert til tre Independent Spirit Awards i 2005, og fikk en CICAE Arthouse Prize under Filmfestivalen i Cannes.
Daniels regidebuterte i 2006 med filmen Shadowboxer, en film med bl.a. Helen Mirren og Joseph Gordon-Levitt. Daniels ble nominert for beste nye regissør under San Sebastian Film Fetival.
Daniels ble Oscar-nominert for regien av filmen Precious i 2010.
Daniels bor i New York City sammen med sin partner Billy Hopkins, der de oppdrar sin brors to barn, Cara Infinity og Liam Samad.


== Filmografi ==


=== Produsent ===
2001: Monster's Ball
2004: The Woodsman
2005: Shadowboxer
2008: Tennessee
2009: Precious 


=== Regissør ===
2005: Shadowboxer
2009: Precious


=== Skuespiller ===
1986: A Little Off Mark
2004: Agnes und seine Brüder
2005: Shadowboxer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lee Daniels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lee Daniels på Internet Movie Database 
(sv) Lee Daniels i Svensk Filmdatabas 
(da) Lee Daniels på Filmdatabasen 
(da) Lee Daniels på Scope 
(fr) Lee Daniels på Allociné 
(en) Lee Daniels på AllMovie 
(en) Lee Daniels hos Turner Classic Movies 
(en) Lee Daniels hos The Movie Database 
NPR intervju
Blackfilm.com intervju
independentfilm.com intervju
Gay Life biografi
Beau Mirchoff

William Beau Mirchoff (født 13. januar 1989) er en amerikansk-canadisk skuespiller. Han har spilt i filmer som Scary Movie 4 og The Grudge 3.


== Oppvekst ==
Beau Mirchoff ble født i Seattle i Washington. To dager senere flyttet han til familiens hjem i Victoria på Vancouver Island i Britisk Columbia i Canada. 
Hans far, Bill, er en podiatrist fra California og moren, Kelley, er en husmor fra Seattle. Beau har en eldre bror, Luke, som spiller semi-profesjonell lacrosse og en yngre søster, Raeanna.


== Karriere ==
Beau ble først lagt merke til for sin rolle i stykket Bubbly Stiltskin, hvor også andre unge stjerner som Kevin Clarke, Desmond Cronin & Jaryd Olson spilte. Hans første spillefilm var en birolle i Scary Movie 4 hvor han spilte Robbie Ryan. Beau har vært en tilbakevendende karakterer i CBC-serien Heartland og han har hatt en ledende rolle i The Grudge 3. Mirchoff spiller rollen som Danny Bolen i Frustrerte fruer og som Matty Mckibben i Awkward.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beau Mirchoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Beau Mirchoff på Internet Movie Database 
(fr) Beau Mirchoff på Allociné 
(en) Beau Mirchoff på AllMovie 
(en) Beau Mirchoff hos The Movie Database
Gisbert Haefs

Gisbert Haefs (født 9. januar 1950 i Wachtendonk i Nordrhein-Westfalen) er en tysk forfatter og oversetter. Han er bror til Hanswilhelm Haefs og Gabriele Haefs.


== Referanser ==
Du sa æ va en drøm

Du sa æ va en drøm er et musikkalbum utgitt av Thomas Brøndbo i september 2008.


== Låtliste ==
«Du sa æ va en drøm» (Gundersen/Sandø) 3:37
«Amalie» (Mokkelbost/Brøndbo/Hovik/Holm) 4:17
«Æ e en tviler» (Mokkelbost/Thile) 3:33
«Sommer no» (Mokkelbost/Brøndbo/Hovik/Holm) 3:05
«Det e no» (Mokkelbost/Hovik/Holm) 4:36
«Her hos mæ» (Hovik/Oksvold/Holm) 4:33
«Dype spor» (Hovik/Oksvold/Holm) 3:44
«Klokker'n» (Terje Tysland) 3:08
«Skrift i sand» (Viken/Mokkelbost) 4:28
«Sommerdrøm» (Mokkelbost/Holm) 3:15
«Alt æ har» (Brøndbo/Mokkelbost/Holm/Fritzner/Hovik) 4:33
«Skin sola» (Aleksandersen) 5:51


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Thomas Brøndbo - sang, kor, låtskriver, arrangement på Skin sola
Svein Dag Hauge - gitarer, keyboard, programmering, miksing
Rino Johansen - bass
Trond Nagell-Dahl - keyboard
Aina Gundersen - kor
Dag Erik Oksvold - trommer, perkusjon, gitarer, produsent, arrangementer, låtskriver
Daniel Hovik - piano, orgel, keyboard, trekkspill, moog bass, programmering, kor, låtskriver, produsent, arrangementer
Askil Holm - gitarer, mandolin, kor, låtskriver, produsent, arrangementer
Skjalg Raaen - gitarer, dobro, mandolin, pedal steel
Lars Jacob Hovik - bass, kor
Olav Torgeir Kopsland - gitarer, dobro
Terje Kjørlaug - gitarer
Are Kvamstad - gitarer
Gunnar Pedersen - gitar, arrangement på Skin sola
Hans Aaseth - gitar
Espen Mangen - trommer
Frode Mangen - piano
Terje Grande - keyboard, piano, arrangement på Skin sola
Lars-Erik Dahle - bass
Pål Solbakk - fiolin, strykearrangement


=== Andre medvirkende ===
Svein Gundersen - låtskriver, produsent, miksing
Arnt Egil Rånes - tekniker
Paal Sandø - låtskriver
Jan Erik Kongshaug - miksing
Rolf Mokkelbost - låtskriver
Chris Thile - låtskriver
Terje Tysland - låtskriver
Frode Viken - låtskriver
Kyrre Fritzner - låtskriver
Åge Aleksandersen - låtskriver
Martin Hågensen - foto
Eivind Berre - cover
Kristina Isaksson – styling
Mohyeldeen Mohammad

Mohyeldeen Mohammad (født 2. januar 1986 i Manchester i Storbritannia) er en norsk islamist med opprinnelse fra Irak. Han ble kjent gjennom sin motstand mot Dagbladets trykkingen de såkalte Muhammed-karikaturene.


== Aktivisme ==
Mohammad ble kjent etter at han 12. februar 2010 holdt en appell under en demonstrasjon i Oslo mot avisen Dagbladets publisering av en karikaturtegning av den muslimske profeten Muhammed. Dagbladet hadde trykt karikaturtegningen 3. februar 2010.
I appellen sa Mohyeldeen Mohammad blant annet: «Når vil norske myndigheter og deres medier forstå alvoret i dette her? Kanskje ikke før det er for sent. Kanskje ikke før vi får et 11. september på norsk jord. Dette er ingen trussel, det er en advarsel». Uttalelsen møtte kritikk fra muslimske miljøer i Norge og andre aktører i norsk samfunnsliv. Den muslimske skribenten Mohammad Usman Rana beskrev uttalelsene som «agitoriske» og «uislamske».Til avisen Klassekampen svarte Mohammad på et spørsmål om hva han mente om at en person var blitt stenet til døde: «Etter det jeg kjenner til var den personen homofil, og det er den straffen han da fortjener.»


== Arrestasjoner i og deportasjoner fra muslimske land ==
Den 11. september 2011 ble det meldt at Mohyeldeen Mohammad var arrestert av sikkerhetspoliti, da han ankom Medina, Saudi-Arabia. I løpet av få dager ble han deportert fra Saudi-Arabia og var tilbake i Norge.Den 29. desember 2011 ble Mohammad deportert av tunisisk politi da han forsøkte å etablere seg i landet.


== Straffesaker i 2018–2019 ==
Mohammad ble i februar 2019 dømt av Oslo tingrett for tyveri av bensin, bruk av falske bilskilter og vold mot et stevnevitne. Retten frifant Mohammad for et tiltalepunkt om motarbeidelse av rettsvesenet.Borgarting lagmannsrett dømte i mars 2019 Mohammad til to år og tre måneders fengsel for å ha fremsatt trusler mot stortingsrepresentanten Abid Raja. Høyesteretts ankeutvalg besluttet i juni 2019 at Mohammads anke over lagmannsrettens dom skal behandles i Høyesterett. Der ble dommen skjerpet til to år og seks måneders fengsel og en oppreisningserstatning til 130 000 kroner.


== Referanser ==
Fuglebergtunnelen

Fuglebergtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 569 i Modalen kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Fuglaberget mellom Mostraumen og Nottveit i Romarheimsfjorden. Tunnelen er 2 077 meter lang. Den ble drevet fra januar til november 1995, og sto ferdig i 1996.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fuglebergtunnelen på Google StreetView
Barry Ackroyd

Barry Ackroyd  (født 12. mai 1954) er en engelsk filmfotograf. Ackroyd har et fast samarbeid med regissør Ken Loach, og paret er kjent for sin naturalistiske og nyrealistiske stil.Ackroyd er fra Manchester i England, og utdannet seg på Portsmouth College of Art mellom 1973 og 1976. Eksamensoppgaven hans var en dokumentar om innspillingen av Ken Russels film Tommy, og de første jobbene hans var som fotografiassistent på dokumentarfilmer.
Han begynte snart sitt samarbeid med Ken Loach, med filmen Riff-Raff i 1991. Foreløpige siste film fra paret er Vinden som ryster kornet. Han har også jobbet med andre regissører, som Paul Greengrass på United 93 og Green Zone, og med Kathryn Bigelow på The Hurt Locker, en jobb han ble nominert til Oscar for.


== Filmografi (utvalg) ==
The Special Relationship (2010)
The Hurt Locker (2009)
Green Zone (2009)
Battle in Seattle (2007)
Vinden som ryster kornet (2006), regi ved Ken Loach
United 93 (2006)
Love+Hate (2005)
Et besværlig kyss (2004), regi ved Ken Loach
Os Imortais (2003)
The Lost Prince (2003) (TV)
Sweet Sixteen (2002), regi ved Ken Loach
The Navigators (2001), regi ved Ken Loach
Brød og roser (2000), regi ved Ken Loach
Mitt navn er Joe (1998), regi ved Ken Loach
Under The Skin (1997)
Carla's Song (1996), regi ved Ken Loach
Ladybird Ladybird (1994), regi ved Ken Loach
Raining Stones (1993), regi ved Ken Loach
Aileen Wuornos: The Selling of a Serial Killer (1992)
Riff-Raff (1991), regi ved Ken Loach


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barry Ackroyd på Internet Movie Database 
(sv) Barry Ackroyd i Svensk Filmdatabas 
(da) Barry Ackroyd på Filmdatabasen 
(da) Barry Ackroyd på Scope 
(fr) Barry Ackroyd på Allociné 
(en) Barry Ackroyd på AllMovie 
(en) Barry Ackroyd hos The Movie Database
Middagsfjelltunnelen

Middagsfjelltunnelen, også kalt Middagsfjellettunnelen, er en veitunnel i Sørfold kommune i Nordland. Tunnelen er en del av europavei 6 mellom Fauske og Innhavet i Nordland. Den er 2100 meter lang.
I Middagsfjelltunnelen og Kobbskartunnelen er det forbud for syklister, som alternativt kan benytte seg av busstilbud langs europaveien eller sykle fylkesvei 7500 via Bonåsjøen. Ifølge en undersøkelse utført av SINTEF, ble det fastslått at Middagsfjelltunnelen hadde så stor kondensdannelse at det kunne føre til at farlige situsjoner oppsto.Tunnelen ble opprinnelig påbegynt under andre verdenskrig, og var ment som en av jernbanetunnelene langs Polarbanen. Ved krigens slutt hadde det blitt drevet ut 337 meter stoll fra det sørlige innløpet av tunnelen. I forbindelse med Kobbelvutbyggingen på 80-tallet, ble den resterende tunnelen sprengt ut av Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE). Senere overtok Statens vegvesen tunnelen, og i 1986 ble den åpnet for biltrafikk.


== Referanser ==
Eidfjordtunnelen

Eidfjordtunnelen er en 2 070 meter lang veitunnel på riksvei 7 i Eidfjord kommune i Vestland. Den ble åpnet i 1976 og erstattet da tre kortere tunneler. Den har en nødutgang som leder ut til den lengste nedlagte tunnelen som Eidfjordtunnelen erstattet. 


== Se også ==
Steinberg bru
Stiganestunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==