jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ottorino Quaglierini

Ottorino Quaglierini (født 18. mai 1915 i Livorno, død 26. juli 1992) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.
Quaglierini vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på den italienske åtteren som kom på andreplass bak USA. Mannskapet på den italienske båten var; Guglielmo Del Bimbo, Dino Barsotti, Oreste Grossi, Enzo Bartolini, Mario Checcacci, Dante Secchi, Ottorino Quaglierini, Enrico Garzelli og Cesare Milani som var styrmann.  


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i roing, åtter  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ottorino Quaglierini – Olympics.com 
(en) Ottorino Quaglierini – Olympic.org 
(en) Ottorino Quaglierini – Olympedia 
(en) Ottorino Quaglierini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Ottorino Quaglierini – Italias olympiske komité 
(en) Ottorino Quaglierini – FISA
Myrna Loy

Myrna Loy (født Myrna Adele Williams 2. august 1905, død 14. desember 1993) var en amerikansk skuespillerinne. 
Hun var opprinnelig en danserinne, men bestemte seg for å satse på en skuespillerkarriere etter noen mindre roller i stumfilmer. I begynnelsen fikk hun stort sett roller som eksotiske kvinner, ofte en vamp eller en kvinne med asiatisk opprinnelse. Dette endret seg etter at hun hadde suksess med Den tynde man fra 1934. William Powell, som spilte den mannlige hovedrollen i denne filmen, spilte mot Loy i til sammen fjorten filmer, inkludert flere oppfølgere til Den tynde man. 
Loy døde av komplikasjoner under en operasjon 88 år gammel.


== Filmografi (utvalg) ==

1931 – Transatlantic

1932 – Elsk meg i natt

1936 – Hustru kontra sekretær

1936 – Den store Ziegfeld

1936 – I fyr og flamme

1937 – Alt for kjærligheten

1946 – De beste år av vårt liv

1947 – Jeg så ham først

1948 – Bygg og bli gær'n

1974 – Airport '75


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Myrna Loy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Myrna Loy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Myrna Loy på Internet Movie Database 
(sv) Myrna Loy i Svensk Filmdatabas 
(da) Myrna Loy på Filmdatabasen 
(fr) Myrna Loy på Allociné 
(en) Myrna Loy på AllMovie 
(en) Myrna Loy hos Turner Classic Movies 
(en) Myrna Loy hos Rotten Tomatoes 
(en) Myrna Loy hos The Movie Database 
(en) Myrna Loy hos Internet Broadway Database 
(en) Myrna Loy på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Giorgio Oberweger

Giorgio Oberweger (født 22. desember 1913 i Trieste, død 14. oktober 1998 i Roma) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin.
Oberweger vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i diskos for menn, bak Kenneth Carpenter og Gordon Dunn begge fra USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giorgio Oberweger – Olympedia 
(en) Giorgio Oberweger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Giorgio Oberweger – Italias olympiske komité 
(en) Giorgio Oberweger – World Athletics 
(en) Giorgio Oberweger – Track and Field Statistics
Orazio Mariani

Orazio Mariani (født 21. januar 1915, død 16. oktober 1981) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin.
Mariani vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Gianni Caldana, Elio Ragni og Tullio Gonnelli.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 4 x 100 m stafett, menn  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orazio Mariani – Olympedia 
(en) Orazio Mariani – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Orazio Mariani – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Orazio Mariani – Italias olympiske komité 
(en) Orazio Mariani – Track and Field Statistics
Gianni Caldana

Gianni Caldana (født 19. november 1913, død 6. september 1995) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin. 
Caldana vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Orazio Mariani, Elio Ragni og Tullio Gonnelli.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 4 x 100 m stafett, menn  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Gianni Caldana – Olympedia 
(en) Gianni Caldana – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Gianni Caldana – Italias olympiske komité 
(en) Gianni Caldana – Track and Field Statistics
Elio Ragni

Elio Ragni (født 5. desember 1910, død 19. juni 1998) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin.
Ragni vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Orazio Mariani, Gianni Caldana og Tullio Gonnelli.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 4 x 100 m stafett, menn  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elio Ragni – Olympics.com 
(en) Elio Ragni – Olympic.org 
(en) Elio Ragni – Olympedia 
(en) Elio Ragni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Elio Ragni – Italias olympiske komité 
(en) Elio Ragni – World Athletics
Tullio Gonnelli

Tullio Gonnelli (født 21. november 1912 i Pieve di Cento, død 12. januar 2005 i Longmeadow i Massachusetts) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin. 
Gonnelli vant en olympisk sølmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det italienske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett for menn, bak USA. De andre på laget var Orazio Mariani, Gianni Caldana og Elio Ragni.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 4 x 100 m stafett, menn  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Tullio Gonnelli – Olympedia 
(en) Tullio Gonnelli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Tullio Gonnelli – Italias olympiske komité 
(en) Tullio Gonnelli – Track and Field Statistics
Toshihide Maskawa

Toshihide Maskawa (egentlig Masukawa; japansk: 益川 敏英 Masukawa Toshihide; født 7. februar 1940 i Nagoya i Japan) er en japansk fysiker som er kjent for sitt arbeid med CP-brudd og for at han ble tildelt en fjerdedel av Nobelprisen i fysikk i 2008 for hans oppdagelse av «opprinnelsen til brutt symmetri som predikerer eksistensen av minst tre familier av kvarker i naturen».Han ble uteksaminert fra Nagoya-universitetet i 1962 og ble tildelt en doktorgrad i partikkelfysikk fra samme universitet i 1967. Ved universitetet i Kyoto på begynnelsen av 1970-tallet samarbeidet han tett sammen med Makoto Kobayashi med å forklare brutt symmetri – også kjent som CP-brudd – i standardmodellen for partikkelfysikk. Maskawa og Kobayashis teori krevde at der var minst tre generasjoner av kvarker, en forutsigelse som ble bekreftet eksperimentelt fire år senere med oppdagelsen av bunnkvarken.
Maskawa var direktør for Yukawa Institutt i for teoretisk fysikk i Japan mellom 1997 og 2003. Han er også professor emeritus ved Universitetet i Kyoto og professor ved Kyoto Sangyo-universitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toshihide Masukawa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nobelprisen i fysikk 2008 hos Nobelprize.org
(en) Toshihide Maskawa hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 2008
Ingen andre

Ingen andre er et musikkalbum med Ulf Risnes fra 2007. 
Dette er hans debutalbum som soloartist.


== Sporliste ==
«Samma ka vi gjør» (Ulf Risnes)
«Gutta boys» (Ulf Risnes)
«Hele himmelen» (Ulf Risnes)
«Anni» (Ulf Risnes)
«Sola skin» (Ulf Risnes)
«Savne dæ» (Ulf Risnes)
«Ingen andre» (Ulf Risnes)
«Træng pæng» (Ulf Risnes)
«Ikke her» (Ulf Risnes)
«Månelyst» (Ulf Risnes)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Ulf Risnes - sang, gitarer, låtskriver, produsent
Hans Christian Frønes - gitarer, kor
Morten Skaget - bass, kor
Ronny Wikmark - keyboard, miksing
Christian Nystrøm - keyboard, kor
Freddy Bolsø - trommer, perkusjon
Lars Lien - kor, miksing
Kirsti Huke - kor
Siri Gjære - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Kyrre Fritzner - produsent, tekniker
Morten Stendahl - mastering
Anders Rodahl - fotograf
Ragnhild Kristine Risnes - fotograf
Richard Sagen - fotograf
Torunn Sævik - fotograf
Øystein Hegge - artwork


== Eksterne lenker ==
Ingen andre
Safe and Sorry

Safe and Sorry er et musikkalbum med duoen Ulf Risnes og Øyvind Holm fra 2009.


== Sporliste ==
«The Day I Fell to Earth» (Holm/Risnes)
«Day Is Dawning» (Holm/Risnes)
«The Stars Will Come and Get Her» (Holm/Risnes)
«Rebound Girl» (Holm/Risnes)
«Lazy Lonely Eyes» (Holm/Risnes)
«If She Don't Mind» (Holm/Risnes)
«Out of Love» (Holm/Risnes)
«Satellite» (Holm/Risnes)
«Five Minutes Away» (Holm/Risnes)
«What a Joy» (Holm/Risnes)
«Sing It One More Time» (Holm/Risnes)
«Take Me to Hollywood» (Holm/Risnes)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Ulf Risnes - sang, gitarer, keyboard, låtskriver
Øyvind Holm - sang, gitarer, keyboard, låtskriver
Truls Waagø - bassgitar, kontrabass, cello, piano, keyboard, gitarer, kor
Roar Øien - steelgitar på Day Is Dawning og Hollywood
Christian Nystrøm - keyboard
Fred Zakariassen - keyboard
Magnus Forsberg - trommer, perkusjon
Torunn Sævik - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Thomas Henriksen - miksing
Morten Stendahl - mastering
Peter Ostenfeld - fotograf/artwork
Marit Sæther - fotograf/artwork
Morten Skaget - booking
TS Partner - booking


== Eksterne lenker ==
Safe and Sorry
Charles K. Kao

Charles K. Kao (født 4. november 1933 i Shanghai, død 23. september 2018) var en pioner innen utvikling og bruk av fiberoptikk innen telekommunikasjon. Kao blir allment betraktet som grunnleggeren av fiberoptikk. Han ble tildelt halvparten av Nobelprisen i fysikk for 2009 på grunn av sin «banebrytende innsats vedrørende overføring av lyset innen optisk fiber for kommunikasjon».


== Biografi ==
Han fullførte videregående opplæring i 1952 ved St. Joseph's College i Hongkong. Han gjorde sine studier på lavere grad innen elektroteknikk ved University of Greenwich og har fått sin bachelorgrad utstedt fra University of London.
Kao var visekansler ved det kinesiske universitetet i Hongkong fra 1987 til 1996. Etter sin avgang fra CUHK i 1996 tilbrakte Kao et seks måneder langt sabbatsår ved Imperial College London Department of Electric and Electronic Engineering.
Kao jobbet deretter som styreformann og administrerende direktør i Transtech Services Ltd, et telekommunikasjon konsulentselskap i Hongkong. Han var også grunnlegger, styreformann og administrerende direktør i ITX Services Limited. Fra 2003 til 30. januar 2009 var Kao uavhengig styremedlem og medlem av Revisjonskomiteen av Neste Media.Fra 1991 var Kao uavhengig styremedlem og medlem av revisjonskomiteen i Varitronix International Limited som ligger i Hongkong. I 2000 grunnla Kao Independent Schools Foundation Academy (ISF), som ligger i Cyberport, Hongkong.
Kao ble diagnostisert med Alzheimers sykdom tidlig i 2004 og fikk vanskeligheter med å kunne snakke. Kao og hans ektefelle ønsket å donere en del av premiepengene han ble tildelt i forbindelse med Nobelprisen til forskning på aldring og omsorg.
Kao ble i forbindelse med dronning Elisabeths fødselsdagsliste for 2010 utnevnt til ridderkommandør av Order of the British Empire for fortjenester innen fiberoptikk og kommunikasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 2009 hos Nobelprize.org
(en) Charles K. Kao hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 2009
Sulo Bärlund

Sulo Richard Bärlund (født 15. april 1910, død 13. april 1986) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin. 
Bärlund vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i kulestøt for menn med et støt på 16,12 meter, åtte centimeter kortere enn Hans Woellke fra Tyskland som vant med 16,20 som var ny olympisk rekord.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, kulestøt, menn  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Sulo Bärlund – Olympedia 
(en) Sulo Bärlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sulo Bärlund – Track and Field Statistics
Merton Miller

Merton Howard Miller (født 16. mai 1923 i Boston i Massachusetts, død 3. juni 2000) var medforfatter av Modigliani-Miller teoremet. Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1990 sammen med Harry Markowitz og William Sharpe. 
Merton Miller forfattet eller var medforfatter av i alt åtte bøker. Han ble medlem av Econometric Society i 1975 og han ble president for American Finance Association året etter. Han var også ansatt hos fakultetet ved University of Chicago Graduate School of Business fra 1961 til han ble pensjonist i 1993, men han fortsatte å undervise på skolen i flere år etter at han ble pensonist. 


== Bibliografi ==
Merton H. Miller (1991). Merton Miller on Derivatives. New York: John Wiley & Sons. ISBN 0471183407. 
Merton H. Miller (1991). Financial Innovations and Market Volatility. Cambridge, MA: Blackwell Publishing. ISBN 1557862524. 
Merton, Miller H. (1986). Macroeconomics: A Neoclassical Introduction. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0226526232. 
Kessel, Reuben A. (1980). Essays in Applied Price Theory. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0226432009. 
Fama, Eugene F. (1972). The Theory of Finance. New York: Holt, Rinehart & Winston. ISBN 0030867320. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1990 hos Nobelprize.org
(en) Merton Miller hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1990
Kaarlo Tuominen

Kaarlo Jalmari Tuominen (født 9. februar 1908, død 20. oktober 2006) var en finsk friidrettsutøver som deltok i OL 1936 i Berlin. Han tok sølv på 3 000 meter hinder, fem sekunder bak sin landsmann Volmari Iso-Hollo som vant på ny verdensrekord, 9.03,8.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i friidrett, 3 000 m hinder  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Kaarlo Tuominen – Olympics.com 
(en) Kaarlo Tuominen – Olympic.org 
(en) Kaarlo Tuominen – Olympedia 
(en) Kaarlo Tuominen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kaarlo Tuominen – Track and Field Statistics
365 fri

365 fri er debutalbumet til Tre Små Kinesere, utgitt i 1990. 
Albumet lå ni uker på VG-lista med andreplass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Ingen blir igjen» (Risnes/Hegge)
«Du e der væl?» (Ulf Risnes)
«Matbit» (Ulf Risnes)
«365 fri» (Ulf Risnes)
«Da jorda va flat» (Ulf Risnes)
«Kamerat pære» (Ulf Risnes)
«Hei verden» (Ulf Risnes)
«Viktig ærend»  (Ulf Risnes)
«Glyserinmusikk» (Ulf Risnes)
«Salig» (Risnes/Hegge/Slagsvold)
«Okavango» (Ulf Risnes)
«Kjærlighet» (Risnes/Hegge/Slagsvold)
«Sorte tyr» (Ulf Risnes)


== Medvirkende ==


=== Tre Små Kinesere ===
Ulf Risnes - sang, gitar, låtskriver
Øystein Hegge - sang, piano, låtskriver
Baard Slagsvold - sang, bass, låtskriver


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Valstad - produsent, miksing
Håvard Rognli - fiolin
Lars Ove Mølnå - bratsj
Øyvind Fossheim - bratsj
Cecilia Götestam - cello
Merete Lien - artwork


== Eksterne lenker ==
(en) 365 fri på Discogs
Kalervo Toivonen

Kaarlo Kalervo Toivonen (født 22. januar 1913, død 25. juli 2006) var en finsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker  1936 i Berlin.
Toivonen vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i spydkast for menn med et kast på 70,72 meter, fem centimeter kortere enn sin landsmann Yrjö Nikkanen som fikk sølv. Tyske Gerhard Stöck vant konkurransen med 71,84 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalervo Toivonen – Olympedia 
(en) Kalervo Toivonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kalervo Toivonen – Track and Field Statistics
Luftpalass

Luftpalass er et musikkalbum med Tre Små Kinesere fra 1991. 
For albumet fikk de Spellemannprisen 1991 i kategorien Pop.


== Sporliste ==
«Øldorado» (Ulf Risnes)
«Pi err i andre» (Ulf Risnes)
«Bakerst i køa» (Risnes/Hegge)
«Eplekake med krem» (Ulf Risnes)
«Det som vi har» (Ulf Risnes)
«Eller nå sånt» (Ulf Risnes)
«Tyven» (Ulf Risnes)
«Tvil» (Ulf Risnes)
«Cafe yé yé» (Ulf Risnes)
«Gatekredibillyboogie» (Risnes/Hegge)
«Interdit» (Ulf Risnes)
«Luftpalass» (Ulf Risnes)
«Ingenting» (Ulf Risnes)


== Medvirkende ==


=== Tre Små Kinesere ===
Ulf Risnes - sang, gitar, piano, kor, låtskriver
Øystein Hegge - piano, orgel, trekkspill, kor, radiolalalalalala, låtskriver
Baard Slagsvold - bass, kor, tango-, vals- og luftpiano


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Valstad - produsent
Bill Booth - fiolin
Torgeir Andresen - flygelhorn, trompet
John Pål Inderberg - saksofon
Bored Svendsen - orgel, perkusjon
Steinar Krokstad - tamburin
Mbemba Jammeh - congas
Anette Rostad - kor
Bitten Forsudd - kor
Helle Stensbak - kor
Ragnar Wold - fotograf
Sigbjørn Sigbjørnsen - fotograf


== Eksterne lenker ==
Luftpalass
Slaget ved Ayn Jalut

Slaget ved ʿAyn Jālūt (arabisk: معركة عين جالوت; ofte stavet Ain Jalut, navnet betyr Goliats kilde) ble utkjempet 3. september 1260 i Jisreeldalen, nær den moderne kibbutzen Ein Harod (Ayn Jalut) i de palestinske selvstyreområdene. 


== Partene ==
Slaget sto mellom de egyptiske mamelukkene ledet av deres sultan Saif ad-Din Qutuz og en styrke fra det mongolske Ilkhanatet ledet av den kristne tyrkiske mongolkommandanten Kitbuqa Noyan, som selv døde i slaget. Fra sistnevnte var det også styrker fra de beseirede rikene Georgia og det armenske kongedømmet Kilikia. Hulagu Khan hadde tatt størstedelen av den mongolske hæren med seg tilbake til Mongolia på grunn av Möngke Khans død. Kitbuga ble dermed nødt til å møte mamelukkene med en svært begrenset hærstyrke.


== Forløp ==
Mamelukkenes hærfører Baibars hadde lagt en felle. Han hadde skjult en del av sitt kavaleri bak noen høyder. Baibars var i baktroppen av hæren som satte ut mot de mongolske soldatene. De lot som om de trakk seg tilbake, og hadde mongolene bak seg. Da de passerte høydene dukket arabernes kavaleri opp bak dem, og overraskelsesmomentet ble avgjørende.Slaget endte, etter store tap på begge sider, med seier til mamelukkene.Grunner til at mongolene tapte kan ha vært mamelukkenes tunge kavaleri, og at den mongolske styrken var sterkt redusert etter at Hülegü Khan dro tilbake til Mongolia.


== Vurdering ==
Mongolene hadde blitt beseiret flere ganger før, men da hadde de alltid vendt tilbake for å hevne sitt nederlag. Etter Ayn Jalut var de ikke i stand til å gjøre det. Året etter dette slaget ble mongolene nødt til å trekke seg helt ut fra Syria, mens Mamelukksultanatet under den nye sultanen Baibars ekspanderte nordover og erobret de siste korsfarerstatene i 1291.
Den mongolske ilkhanat-khanen Hülegü fikk da ikke sjansen til å rykke inn i Egypt, og selv om khanatet han opprettet i Persia var i stand til å beseire mamelukkene i senere ekspedisjoner mot Palestina og Syria, som de okkuperte en kortere periode i 1300, ble Ayn Jalut det sørvestligste punktet i mongolenes erobringer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jörg-Dieter Brandes: Die Mameluken. Aufstieg und Fall einer Sklavendespotie. Jan Thorbecke, Sigmaringen 1996, ISBN 3-7995-0090-1.
Hans Eberhard Mayer: Geschichte der Kreuzzüge. 8. verbesserte und erweiterte Auflage. W. Kohlhammer, Stuttgart o.a. 1995, ISBN 3-17-013802-2, (Urban-Taschenbücher 86).
Steven Runciman: Geschichte der Kreuzzüge. Becksche Sonderausgaben. C.H. Beck, München 1978. ISBN 3-406-02527-7.
Reinhard Schulze: Die Niederlage des mongolischen Reiterheeres. ʿAyn Dschalut, 3. September 1260. I: Stig Förster, Markus Pöhlmann, Dierk Walter (utg.): Schlachten der Weltgeschichte. Von Salamis bis Sinai. dtv, München 2004, ISBN 3-423-34083-5, s. 93-107.
Aarne Reini

Aarne Eemeli Reini (født 6. august 1906 i Vasa, død 23. februar 1974) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. 
Reini vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i nest letteste vektklassen, fjærvekt opp til 61,0 kg, i gresk-romersk stil, bak Yasar Erkan fra Tyrkia.


== OL-medaljer ==
1936  Berlin -  Sølv i bryting, gresk-romersk stil, fjærvekt  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Aarne Reini – Olympedia 
(en) Aarne Reini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aarne Reini – FILA
Vær sær

Vær sær er et musikkalbum med Tre Små Kinesere fra 1992.


== Sporliste ==
«Blindmann» (Ulf Risnes)
«Store ord» (Risnes/Hegge)
«Dagen full av løv» (Ulf Risnes)
«Utenbys» (Ulf Risnes)
«Vi veit det e itj sant» (Ulf Risnes)
«Piknik» (Risnes/Hegge)
«Faren min» (Ulf Risnes)
«Badenymfe» (Ulf Risnes)
«Berømt» (Risnes/Hegge)
«Bla, bla ukabla'» (Risnes/Hegge)
«Bare ta det rolig» (Ulf Risnes)
«Hipp hurra» (Ulf Risnes)
«Skyt sola ned» (Ulf Risnes)
«1000 mil» (Ulf Risnes)
«Fett flygel» (Ulf Risnes)


== Medvirkende ==


=== Tre Små Kinesere ===
Ulf Risnes - sang, gitar, låtskriver
Øystein Hegge - sang, piano, låtskriver
Baard Slagsvold - sang, bass, piano, låtskriver


=== Øvrige medvirkende ===
Knut Bøhn - produsent, miksing
Johannes Eick - bass
Per Oddvar Johansen - trommer
John Ivar Bye - tamburin på Blindmann, Badenymfe, Bla, bla ukebla, Hipp hurra og Skyt sola ned
Stene Osmundsen - tamburin på Store ord, Dagen full av løv og Vi veit det e itj sant
Tore Wildhauer - tamburin på Utenbys, Piknik, Faren min, Bare ta det rolig og 1000 mil
Svein Solberg - tamburin
Ulf Holand - tamburin
Berit Sem - fiolin på Store ord og 1000 mil
Sidsel Scheen - fiolin på Blindmann, Store ord, Faren min og 1000 mil
Stig Ove Ose - fiolin
Marit Klovning Ose - cello
Helge Førde - trompet på Utenbys og 1000 mil
Jan Magne Førde - trompet på Utenbys, Skyt sola ned og 1000 mil
Jarle Førde - trompet på Utenbys, Skyt sola ned og 1000 mil
Stein Erik Tafjord - tuba
Erik Eikeland - bakgrunnvokal
Fredrik Mortvedt - bakgrunnvokal
Håkon Normann - bakgrunnvokal
Jan Erik Kongshaug - tekniker
Ragnar Wold - fotograf


== Eksterne lenker ==
Vær sær
Gammelvedblomsterfluer

Gammelvedblomsterfluer kan vise til:

Gammelvedblomsterfluer (Cryptopipiza), insektslekt
Gammelvedblomsterfluer (Lejota), insektslekt


== Se også ==
Gammelvedblomsterflue
Platynochaetus

Platynochaetus er en slekt av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae).  De er knyttet til skog.


== Utseende ==
Hårete blomsterfluer som kan ligne på slekten Criorhina, men de er lette å kjenne på antennenes form: antennen er ganske lang og antennebørsten (arista) er noe krøllete og utvidet i spissen.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Platynochaetus blir noen ganger regnet som en undergruppe av slekten Merodon.

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
familie blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Eristalinae
gruppe Eumerini
slekten Platynochaetus Wiedemann, 1830
Platynochaetus festae Bezzi, 1925
Platynochaetus macquarti Loew, 1862 – finnes i Europa
Platynochaetus rufus Macquart, 1835 – finnes i Europa
Platynochaetus setosus (Fabricius, 1794) – finnes i Europa


== Kilder og litteratur ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org
Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) Platynochaetus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platynochaetus hos NCBI 
(en) Kategori:Platynochaetus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.syrphidae.com/ – the Syrphidae website