jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
E18 Bjørvikaprosjektet

E18 Bjørvikaprosjektet var et byutviklingsprosjekt i regi av Statens vegvesen. Hovedhensikten var å legge om trafikken, slik at Bjørvika kunne bygges ut som en bydel i Oslo. Frem til 2010-tallet var Bjørvika adskilt fra resten av byen på grunn av en mellomliggende motorvei, Europavei 18 (E18), jernbanelinjer og havnebygg. Fra og med dette tidspunktet ble bydelen utviklet til de fire delområdene Bjørvika, Bispevika, Middelalderparken og Lohavn.
Vegprosjektet E18 Bjørvika skulle tilrettelegge for bydelsutvikling og miljøvennlig transport. Prosjektet var kostnadsberegnet til 5,9 milliarder kroner og ble finansiert gjennom statsbudsjettet, salg av frigjorte arealer, tilskudd fra Oslo kommune og bompenger. Til sammen skulle Bjørvikaprosjektet – med tunneler, kryss og bruer – skape åtte kilometer ny veg, 1 200 meter kollektivfelt og 4 500 meter gang- og sykkelveg. Prosjektet foregikk midt i Norges største trafikkåre. Dette gjorde at trafikken måtte legges om flere ganger i løpet av prosjektgjennomføringen.
Informasjonssenteret til E18 Bjørvikaprosjektet lå i prosjektkontorene på Paulsenkaia. Informasjonssenteret tok imot besøk fra alle ulike grupper av interessenter, fra skoleklasser til fagfolk og politiske beslutningstagere.


== Delprosjekter ==
Operatunnelen – bestående av Senketunnelen, Ekebergtunnelen og Festningstunnelen – skal avlaste E18 ved å sluse gjennomsnittlig rundt 100 000 biler per dag bort fra Bispelokket og under bakkeplan.
Bygatene med tilhørende kollektiv, gang og sykkelfelt bygges ut i perioden 2011 – 2015.
Bispelokket med ramper skal rives når to av fire felt på Nylandsveien bro stenges. Nye Nordenga bro vil avlaste Nylandsveien bro ved å fordele trafikken over til Schweigaards gate.


== Milepæler og tidslinje ==
1988: «Oslopakken» blir vedtatt. Bompenger og riksvegmidler skal finansiere store vegprosjekt, herunder E18 Bjørvikaprosjektet.
1999: Oslo bystyre vedtar at Fjorbyvisjonen skal virkeliggjøres.
2003: Reguleringsplanen for Bjørvika godkjennes av bystyret.
2004: Reguleringsplanen for Bjørvika stadfestes av Miljøverndepartementet.
2005: Statens vegvesen og entreprenører inngår enterpriser.
2006 – 2010: Bjørvikatunnelen bygges.
2011: Nordenga bru ferdigstilles.
2012: Bispelokket rives. Bygatene påbegynnes.
2013: Rampe bygges fra Dronning Eufemias gate opp til Nylandsveien.
2014: Beplanting og trafikkomlegging.
2015: E18 Bjørvikaprosjektet er ferdigstilt.[trenger oppdatering]


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesens nettsider om prosjektet
Östersunds-Posten

Östersunds-Posten (ÖP) er en dagsavis som er gitt ut i Östersund siden 1877, seks dager i uken. Avisen har rundt 100 ansatte, opplaget er i underkant av 20 000. Avisen retter seg primært til innbyggere i Jämtland. ÖP jobber mye med lokal web-TV og har egne videoreportere. Avisens ledelse tilhører politisk sett Centerpartiet.


== Sjefredaktører ==
Agathon Burman 1877–1917
Edvin Valdemar Magnusson 1918-
Sven Wallin 1966–1969
Bo Svensson 2000–2005
Bosse Andersson 2006–2007
Hans Lindeberg 2008-


== Personer som jobber eller har jobbet for Östersunds-Posten ==
Annika Norlin
Henrik Wranér
Håkan Larsson
Malin Svensson
John Wilhelm Hagberg
Sven "Plex" Pettersson
Petter Hegevall
Börje Thelin
Michael Nystås


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Östersunds-Posten
Vitenskapsåret 1994

Vitenskapsåret 1994 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1994.


== Hendelser ==


=== Astronomi og romfart ===
25. mai – En partiell månformørkelse oppstår.
16. juli–22. juli – Fragmenter av kometen Shoemaker-Levy 9 treffer planen Jupiter.
21. juli – R. Ibata, M. Irwin og G. Gilmore oppdager Sagittarius Dwarf Elliptical Galaxy, en satellittgalakse til Melkeveien. Den ble ansett å være den galaksen som ligger nærmest Melkeveien fram til 2003.
12. oktober – NASA mister kontakt med romsonden Magellan etter en vellykket ferd. Sonden krasjet inn i Venus kort tid etter.
3. november – En total solformørkelse er synlig fra jorden  i Peru, Brasil og Sør-Atlanteren.
Asteroiden 7484 Dogo Onsesn blir oppdaget av Masahiro Koishikawa.
14032 Mego blir oppdaget.
8C 1435+63 blir oppdaget og blir med z=4.25 den fjernes beliggende galaksen fra Jorden som vi kjenner til.
Hubble-teleskopet sender bilder av overflaten til Pluto og Charons.


=== Biologi ===
10. september - Wollemifurul ('Wollemia'), tidigere bare kjent fra fossiler, oppdages raviner i den avsidesliggende regnskogen i Wollemi nasjonalpark i New South Wales av David Noble.Dingiso eller trekenguruer på Vest-Papua blir for første gang sett av forskere.
Utgivelsen av Flora of China starter.


=== Medisin ===
Oktober – Den første demonstrasjonen av Cochranedatabasen blir foretatt.


=== Meteorologi ===


=== Molekulær biologi ===
Grønt fluorescerende protein blir vist på en vellykket måte  i caenorhabditis elegans, noe som starter bruken av proteinet som en fluorescerende markør.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Charles Frank
Darwinmedaljen: Peter Lawrence
Davymedaljen: John Meurig Thomas
Fieldsmedaljen: Jefim Isaakovitj Zelmanov, Pierre-Louis Lions, Jean Bourgain og Jean-Christophe Yoccoz
Göran Gustafssonpriset:
Molekylær biologi: Klas Kärre
Fysikk: Antti Niemi
Kjemi: Håkan Wennerström
Matematikk: Torsten Ekedahl
Medisin: Rikard Holmdahl
Ingenjörsvetenskapsakademien deler ut den store gullmedaljen til Torsten Hägerstrand, Lennart Johansson og Carl Nyrén
Nobelprisen: Fysikk: Bertram N. Brockhouse, Clifford G. Shull
Kjemi: George A. Olah
Fysiologi/Medisin: Alfred G. Gilman, Martin Rodbell
Steeleprisen: Louis de Branges, Ingrid Daubechies og Louis Nirenberg
Sylvestermedaljen: Peter Whittle
Turingprisen: Edward Feigenbaum og Raj Reddy
Wollastonmedaljen: William Jason Morgan


== Dødsfall ==
25. januar – Stephen Cole Kleene, amerikansk matematiker (født 1909)
29. juli – Dorothy Crowfoot Hodgkin, britisk kjemiker (født 1910)
19. august – Linus Pauling, amerikansk kjemiker (født 1901)


== Referanser ==
Irisk

Irisk kan vise til:

Bergirisk (Carduelis flavirostris)
Tornirisk (Carduelis cannabina)
Tom Hugo Hermansen

Tom Hugo Hermansen (født 27. oktober 1979 i Kristiansand), best kjent under artistnavnet Tom Hugo, er en norsk musiker og låtskriver fra Kristiansand. Han var medlem i flere pop- og rockeband før han debuterte som soloartist i 2011 med singelen «Open Your Eyes». Han har siden gitt ut en rekke singler i blant annet Tyskland og Norge. Han har også skrevet flere låter for andre artister. Tom Hugo deltok i Melodi Grand Prix 2013, men kvalifiserte seg ikke til finalen. I 2018 deltok han i konkurransen for andre gang, med egenkomponerte «I Like I Like I Like», og i 2019 for tredje gang som del av gruppen KEiiNO med sangen «Spirit in the Sky». Gruppen vant konkurransen og representerte Norge i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Musikk ==
Som syvåring hadde Tom Hugo sin første offentlige opptreden, og siden har han deltatt i flere lokale band – blant annet coverbandet Radiojam i hjembyen Kristiansand.I 2007 flyttet Tom Hugo til Hamburg i Tyskland og startet et samarbeid med plateselskapene Káme Entertainment og All Access Entertainment. I 2009 ga han ut EP-en I apologise og sommeren 2011 debuterte han for alvor som soloartist med «Open Up Your Eyes». Låten var også hovedsporet på debutplaten Sundry Tales som nådde en 23. plass på norske VG-lista i 2012.Parallelt med solokarrieren har Tom Hugo skrevet låter for suksessrike artister i Japan, Tyskland og Kina, og den seneste produksjonen er Y’akotos «All I Want». Han har også vært medkomponist av låten «Very Merry Xmas» for den sørkoreanske gruppen TVXQ i november 2013.


== Fjernsyn og annet ==
Han har deltatt i en rekke tv-programmer og festivaler, både i Norge og Tyskland. Blant festivalene han har deltatt på, er Palmesus 2012, By:Larm, Welt Astra Tag, Reeperbahn-festival og Quart 09. Han har også vært gjest i tv-programmer som MorgenMagazin på tyske ZDF, God Morgen Norge (TV 2) og Beat for beat (NRK1).
I 2013 deltok han i Melodi Grand Prix med låten «Det er du». Han lyktes imidlertid ikke å kvalifiserte seg fra delfinale 1 i Steinkjer 19. januar. I 2018 deltok han igjen i Melodi Grand Prix, da med låten «I Like I Like I Like». Sangen ble imidlertid slått ut i første runde, og var ikke blant de fire sangene som kvalifiserte seg til gullfinalen.
I 2019 deltok han for tredje gang i konkurransen med låten «Spirit in the Sky», som del av gruppen KEiiNO. Gruppen vant konkurransen, og representerte Norge i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Der endte de på sjetteplass etter å ha vunnet telefonavstemningen.


== Privatliv ==
Tom Hugo er åpen homofil og bor i Oslo og Berlin.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Singler ===
2021  «I was a fool» med Alexandra Rotan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Hugo Hermansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Hugo på Internet Movie Database 
(en) Tom Hugo på Twitter 
(en) Tom Hugo på Facebook 
(en) Tom Hugo på Instagram
Avisåret 1877

Avisåret 1877 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1877.


== Hendelser ==


== Etableringer ==
1. oktober B.Z.  (Berliner Zeitung navnet brukes ikke lenger) gis ut for første gang. Avisen utgis av Ullstein-Verlag som et heleiet datterselskap av Axel Springer AG.
2. oktober Dagsposten' som var en dagsavis ble utgitt i Trondheim for første gang. Deb ble nedlagt 8. mai 1945. 
Avisen Agder Flekkefjords Tidende  blir gitt ut for første gang. Den er gitt ut sammenhengende siden – hvis en ser bort fra krigsårene under andre verdenskrig.
Prager Tagblatt utkom for første gang og ble nedlagt i 1939. Det var den største liberal-demokratiske, tyskspråklige avis i Bøhmen (til 1918 i Østerrike, fra 1918 i Tsjekkoslovakia).
Sogns Tidend ble utgitt i Lærdalsøyri i Sogn og Fjordane for første gang. Den ble etablert av sakføreren og senere statsminister, Otto Albert Blehr. I 1903 kjøpte Jens Kvåle i Sogndal avisa og flyttet den dit. Kvåle slo sitt eget blad Sygna (etablert som Ungdom i 1896, før det byttet navn i 1899) sammen med Sogns Tidend. Avisa ble stanset i 1942 og kom ikke ut under resten av andre verdenskrig. Avisa Sogn og Fjordane kjøpte Sogns Tidend i 1947 og lot avisa inngå i sin egen.
The Washington Post som er den største og eldste avisen i Washington, D.C. grunnlegges.
Östersunds-Posten  er en dagsavis som er gitt ut i Östersund siden 1877, seks dager i uken.


== Fødsler ==
3. januar – Corrado Zoli, italiensk journalist, forfatter og diplomat (død 1951)
21. februar – Félix Paiva, jurist, journalist og politiker fra Paraguay (død 1965)
18. mars – Lucio Schirò, italiensk journalist og politiker (død 1961)
4. april – Carl Albert Loosli, sveitsisk forfatter og journalist (død 1959)
27. april – José María Zeledón Brenes, lyriker, journalist og politiker fra Costa Rica (død 1949)
10. mai – Floriano Del Secolo, italiensk journalist, dosent og politiker (død 1949)
26. juni – Flavia Steno, italiensk journalist og forfatter (død 1946)
5. juli – Tullio Giordana, italiensk forfatter, journalist og advokat (død 1950)
22. august – Antonín Janoušek, tsjekkisk politiker og journalist (død 1941)
8. september – Gunnar Ousland, norsk redaktør, skribent, fagforeningsleder og politiker for Arbeiderpartiet (død 1967)
31. desember – Lawrence Beesley, engelsk pedagog, journalist og forfatter (død 1967)
Otello Cavara, italiensk journalist (død 1928)
Arnaldo Cipolla, italiensk journalist, oppdager og forfatter (død 1938)
Luigi Lucatelli, italiensk journalist og forfatter (død 1915)


== Dødsfall ==
5. februar – C.V.A. Strandberg, svensk forfatter, lyriker, journalist og oversetter (født 1818)
16. februar – Giuseppe Beghelli, italiensk forfatter og journalist (født 1847)
24. mars – Walter Bagehot, britisk forretningsmann, essayist og journalist (født 1826)
13. september – Alexandre Herculano, portugisisk forfatter og journalist (født 1810)
Uppåkra

Uppåkra (tidligere dansk: Opager) er en liten landsby ca. 5 km sør for Lund i Skåne, Sverige. På 1990-tallet ble Uppåkra viden kjent for de oppsiktsvekkende funnene som ble gjort av bosetningsspor fra yngre jernalder. Det er nå godtgjort at det har vært en svært tidlig bydannelse på stedet, allerede så tidlig som i merovingertid.
Allerede på 1930-tallet var det kjent at det var spor av førhistorisk bosetning på stedet. Dessuten ble det tilfeldigvis konstatert påfallende høye fosfatkonsentrasjoner i jordsmonnet rundt Uppåkra. Opp gjennom årene ble det gjort flere mindre arkeologiske undersøkelser, men uten at man fattet mistanke om at stedet kunne gjemme noe større enn vanlig gårdsbebyggelse. I 1990 søkte noen amatørarkeologer om tillatelse til å undersøke området med metalldetektor. Dette ble gjennomført i samarbeid med Universitetet i Lund, noe som resulterte i et oppsiktsvekkende stort antall løsfunn fra pløyelaget i åkrene sør for Uppåkra kirke. 

Funnene var ikke bare mange i antall, men de indikerte også at her kunne det være spor etter noe langt større enn bare vanlig bosetning. Senere på 1990-tallet ble det tatt opp arkeologiske undersøkelser som har fortsatt opp til i dag. Hittil er ca. fem dekar flateavdekket, og funnene innbefatter spor av flere bygninger, derav en stor hallbygning. Størst oppmerksomhet fikk imidlertid en bygning som har hatt usedvanlig store takbærende stolper og ellers en uvanlig planløsning. Den er tolket som en førkristen kultbygning, et av de svært få sikre funn av sitt slag.
Bydannelsen ved Uppåkra er ikke sikkert belagt i skriftlige kilder. En antydning kan ligge i et avsnitt av Egil Skallagrimsons saga. Der beskrives hvordan Egil på vei fra Østersjøen gjennom Øresund nærmest i forbifarten plyndrer en rik by kalt Lund. Nå var dette tidligere enn Lund ble grunnlagt, så det kan muligens ha vært Uppåkra som ble plyndret.
Det har imidlertid i tillegg versert en noe uklar hentydning til en forløper til Lund, kalt «De tre högars marknad», og som skulle ha eksistert i lang tid før Lund ble grunnlagt. Dette beskrives blant annet i et historisk verk fra 1599, Monumenta Scanensia, som en hedensk kultplass, en vakker lund med klare kilder, som en gang skulle ha ligget nær tre gravhauger øst for Lund. Dit kom folk for å tilbe gudene Tor, Odin og Frigg, som hadde hvert sitt bilde på haugene. 
Denne historien har lenge ikke vært tatt på fullt alvor, men etter funnet av bydannelsen og kulthuset har den blitt noe mer aktuell. Det er nemlig to store gravhauger fra bronsealderen ved Uppåkra, og det har eksistert en tredje ikke langt fra Uppåkra kirke. En hypotese kan være at nettopp disse haugene kan være de som nevnes i forbindelse med «De tre högars marknad». Så da Lund ble grunnlagt ble markedsfunksjonen lagt dit, og Uppåkra gikk tilbake til en vanlig landsby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Uppåkra arkeologiska center. Besøkt den 29. april 2013
Kolmotjernet

Kolmotjernet (eller Kolmotjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, nordøst for Lierfoss.


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlag
Butjern (Aurskog-Høland, Lierfoss)

Butjerna (eller Butjenna) er to vann på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.
Laure Cinti-Damoreau

Laure Cynthie Cinti-Damoreau (født Montalant; 6. februar 1801 i Paris, død 25. februar 1863) var en fransk sangerinne.
Cinti-Damoreau sang først under navnet Mlle Cinti på Théâtre italien i 1822 i London, 1826-35 på den store operaen i Paris, 1835-48 på Opéra comique. Gioacchino Rossini, Daniel-François-Esprit Auber og andre store komponister skrev sangroller for henne, blant annet Den svarte dominon. Hun holdt konserter i Belgia, Nederland, St. Petersburg og i USA. Fra 1834 til 1856 var hun professor i sang ved konservatoriet i Paris. Cinti-Damoreau har utgitt Méthode de chant og komponerte flere  romanser.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok, Lund 1931


== Eksterne lenker ==
(en) Laure Cinti-Damoreau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Butjern (Aurskog-Høland, Setskog)

Butjern er et vann på Setskog i Aurskog-Høland kommune i Viken. Boligområdet Butjernkollen ligger like vest for Butjern.
Butjern

Det finnes flere innsjøer kalt Butjern:

Butjern (Aurskog-Høland, Lierfoss)
Butjern (Aurskog-Høland, Setskog)
Nysætertjennet

Nysætertjennet er et vann på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.


== Referanser ==
Ormtjern

Ormtjerna (eller Ørmtjenna) er to vann på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.


== Eksterne lenker ==
(no) Ormtjern i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Svartlitjern

Svartlitjern er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss.
Puttetjenn

Puttetjenn er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss.


== Referanser ==
Igletjern (Aurskog-Høland)

Igletjerna (eller Igletjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss.


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlag
Neverskotjennet

Neverskotjennet er tre vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss.


== Referanser ==
Langmyrtjennet

Langmyrtjennet er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, like sørvest for Piltjern.


== Referanser ==
Kombinatorisk logikk

Kombinatorisk logikk er en form for notasjon i matematikk oppfunnet av Moses Schönfinkel med fordypning av Haskell Curry. 
Målet med kombinatorisk logikk er å eliminere behovet for variabler i matematisk logikk. Det har i nyere tid blitt brukt innenfor informatikk som en teoretisk modell for kalkulasjoner, og er i tillegg brukt som basis for funksjonelle programmeringsspråk. Notasjonen er basert på idéen om en kombinator. En kombinator er en høyere ordensfunksjon som bruker kun funksjonsapplikasjoner og tidligere definerte kombinatorer for å skape resultatet av argumentene sine.
Larstjenn

Larstjenn er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, like sørøst for Oppsjøen.


== Referanser ==
Tangtjern

Tangtjern (eller Tangtjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, like nord for Tangen hyttefelt.
Bibelens ufeilbarlighet

Synet på bibelens ufeilbarlighet holdes av mange kristne kirkesamfunn og individer. Denne læren forutsetter at alle kristne læresetninger og all kristen forkynnelse må ha sitt grunnlag i bibelen. «Troa på at bibelen er fullstendig tillitsverdig som veiledning til frelse og tro og skal ikke feile i å fullføre sin hensikt. Noen setter likhetstegn mellom ufeilbarlighet og feilfrihet; andre ikke.»


== Bibelsk integritet ==
Ideen om at bibelen som verk har integritet styrker ufeilbarlighetskonseptet ved å foreslå at den nåværende jødisk-kristne bibelske tekst er komplett og uten feil. Forslaget holder fram at «integriteten» i de bibelske tekster – som inkluderer deres budskap, hensikt og innhold – aldri har blitt korrumpert eller degradert. 


== Katolisisme ==
Det oppstod kontroverser under det andre vatikankonsil vedrørende om den romersk-katolske kirke lærte ufeilbarlighet eller feilfrihet. Etter dette har disputten fortsatt i møte med tolkning av skriftet Dei Verbum (full tittel: Dogmatisk konstitusjon om guddommelig åpenbaring).


== Referanser ==
Sælaputtjern

Sælaputtjern (eller Sælaputtjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, like nordøst for Tangen hyttefelt.
Paddeputten

Paddeputten er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken. Det ligger en kilometer nordøst for Tangen hyttefelt.


== Referanser ==
Nattbettjenn

Nattbettjenn er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, nord for Tangen hyttefelt.


== Referanser ==
Vintertjern

Vintertjern finnes flere steder i Norge:

Vintertjern i Aurskog-Høland, på Midtfjellmosen
Vintertjern i Aurskog-Høland, øst for Nordre Mangen gård
Vålåstjern

Vålåstjern (eller Vålåstjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for Tangen hyttefelt.
Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen, avdeling Westfalen

Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen, avdeling Westfalen, frem til 2008 kalt Statsarkivet i Münster, er en avdeling av Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen som befinner seg i byen Münster i Westfalen. Arkivets bygning er kulturminnevern og ble oppført fra 1885 til 1889 i nederlandsk nyrenessansestil langs Bohlweg i umiddelbar nærhet av promenaden i Münster.
Torvtjern

Torvtjern (eller Torvtjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, nordøst for Tangen hyttefelt. Torvtjern og Vintertjern ligger like ved hverandre og er i enkelte sammenhenger også benevnt Tvillingtjern.
Torvtjern ligger i sin helhet innenfor Midtfjellmosen naturreservat.
Anderstjenn

Anderstjenn er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, nordøst for Tangen hyttefelt.


== Referanser ==
Tittjern

Tittjerna (eller Tittjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss.
Putten

For idrettslaget fra Oslo, se Putten IdrettsforeningPutten er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, like sørøst for Tittjern.


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlagDessuten er Putten Seter ved Høvringen i Rondane et populært utfartssted.
Og tidligere Putten ved Vintervollen i Røros kommune heter nå Plassen og har bl.a en 300 år gammel årestue på eiendommen.
I Nederland i provinsen Gelderland er en by som heter Putten, med 23.000 innbyggere
Steinstjern

Steinstjern finnes flere steder i Norge:

Steinstjern, på grensen mellom Aurskog-Høland og Nes nord for Ovlien.
Steinstjern, i Aurskog-Høland, øst for Midtfjellmosen på Mangenskogen
Steinstjern, i Aurskog-Høland, øst for Storfelten naturreservat på Mangenskogen
Steinstjern, på Holleia i Modum
Badstutjenna

Badstutjenna er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, øst for tettstedet Lierfoss. Vesle Badstutjern ligger innenfor og Store Badstutjern ligger delvis innenfor Midtfjellmosen naturreservat.


== Referanser ==
Sætertjern

Setertjern, Sætertjern eller Sætertjenn kan vise til en rekke vann, blant andre:

Sætertjern i Aurskog-Høland, ved Kjølen
Sætertjern i Aurskog-Høland, mellom Viksjøen og Havsjøen på Nordre Mangen
Sætertjern i Aurskog-Høland, øst for Midtfjellmosen
Setertjern på Holleia i Ringerike kommune, Buskerud
Setertjern i Østmarka, på grensen mellom Oslo og Nordre Follo
Setertjern (Aremark)
Setertjern (Bærumsmarka)
Setertjern (Kolsås) i Bærum
Setertjern (Drammen)
Setertjern (Eidsberg)
Setertjern (Flesberg)
Setertjern (Halden)
Setertjern (Hof)
Setertjern (Kongsberg)
Setertjern (Lardal)
Setertjern (Marker)
Setertjern (Nittedal)
Setertjern (Oslo)
Setertjern (Rakkestad)
Setertjern (Ringerike)
Setertjern (Siljan)
Setertjern (Eiker)
Karl Ludwig av Østerrike

Karl Ludwig, erkehertug av Østerrike (født 30. juli 1833, død 19. mai 1896) var sønn av erkehertug Franz Karl av Østerrike (1802–1878) og prinsesse Sophie (1805–1872). Han var en yngre bror av Franz Josef I av Østerrike.
Han ble gift første gang i 1856 i Dresden med sin kusine, prinsesse Margaretha av Sachsen (1840–1858), datter av Johan I av Sachsen. De hadde ingen barn.
Han ble gift annen gang i 1862 i Wien med prinsesse Maria Annunciata av Bourbon-Sicilien (1843–1871), datter av Ferdinand II De to Sicilier. De hadde tre sønner og en datter, deriblant Franz Ferdinand av Østerrike-Este, som ble tronarving.
Han ble gift tredje gang i 1873 i Kleinheubach med Maria Theresa av Portugal (1855–1944). Med henne fikk han to døtre.


== Referanser ==
Damtjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen)

Damtjerna (eller Damtjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Viken, nær grenda Fagerlia.
Damtjern (Aurskog-Høland, Øsken)

Damtjern (eller Damtjenn) er to vann i Aurskog-Høland kommune i Viken, ved Øsken øst for tettstedet Fosser. Vannet var drikkevannkilde fram til 1990-tallet.