jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harlem (Prima Vera)

«Harlem» er en a cappella sang med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 på musikkalbumet Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt). Sangen ble innspilt 6.–11. september 1982 i Arne Bendiksens Studio.Ingen instrumenter blir brukt, siden Tom Mathisen og Jahn Teigen bruker sine stemmer som rytmeeffekter. Mathisen sier «bong»; Teigen «hekset-etsen-hetset». Oppå grunnrytmen nevner Mathisen navn som Robert Levin, Kalle Kanin og Idi Amin. Siden han også sier «ønsketoppen Harlem», kan man anta at dette er en slags parodi på åpningsvignetter i diverse radioprogram. Etter hvert plystrer de på blant annet Bojarenes inntogsmarsj, åpningsvignetten til Ønskekonserten.

Artig innslag i en ellers så grå kjole.

«Harlem» ble også utgitt januar 1994 på Absolute Prima Vera.


== Referanser ==
Dyreparken i Kristiansand (album)

Dyreparken i Kristiansand er et samlealbum med diverse artister som Terje Formoe, Hanne Krogh og Maj Britt Andersen, utgitt i 2005.


== Sporliste ==
«Dyreparken»
Terje Formoe: «Her kommer Julius»
Jannike Kruse og Forsvarets Musikkorps Trøndelag: «En elefant kommer marsjerende»
«Baredyrebaredyr»
Nissa Nyberget og Elisabeth Lindland: «Jungeltur»
Terje Formoe: «Kongen på havet»
«Orangutangsang»
Terje Formoe: «Pinkys sang»
Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Mikkel rev»
Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Å, jeg vet en seter»
Wenche Myhre: «Dyrene i Afrika»
Jannike Kruse og Forsvarets Musikkorps Trøndelag: «Jungelvise»
«Le-le-le»
Nissa Nyberget og Elisabeth Lindland: «Fantasiland»
«En diger tiger»
Maj Britt Andersen: «Karusellen går»
Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Bjørnen sover»
Hanne Krogh: «Drøm noe godt»
Hanne Krogh: «Jorden eier vi sammen»
Booth Island

Booth Island er en kupert, Y-formet øy, beliggende i Wilhelm Archipelago på vestkysten av Den antarktiske halvøy. Øya er åtte kilometer lang, og høyeste punkt er Wandel Peak (980 moh.). Øya ble oppdaget i januar 1874 av en tysk ekspedisjon under ledelse av  Eduard Dallmann og sannsynligvis navngitt etter Oskar Booth og/eller Stanley Booth – begge medlemmer av Hamburgs geografiske selskap. Belgica-ekspedisjonen 1897–99 under ledelse av Adrien de Gerlache navnga øya Wandel Island, og navnene har blitt brukt om hverandre. Den smale Lemairekanalen skiller øya fra fastlandet.
På nordsiden av Booth Island ligger bukta Port Charcot der en fransk ekspedisjon (1903–05) under ledelse av Jean-Baptiste Charcot overvintret i 1904 i ekspedisjonsskipet «Français».


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 1589


== Eksterne lenker ==
(en) Booth Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Booth Island – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fredrik Christian Wildhagen

Fredrik Christian «F. Chr.» Wildhagen (født 9. februar 1888 i Kristiania, død 2. mars 1971) var en norsk filolog og lærer, mest kjent som Bjørnstjerne Bjørnson-kjenner og programleder i NRK radio på 1930-tallet.
Etter examen artium ved Kristiania katedralskole 1906, Krigsskolen og lærergjerning, fullførte han cand.philol. i språkhistorie 1917 og pedagogisk seminar 1922. Han var lærer (lektor) ved Akers kommunale gymnas 1923-37 og startet i NRK 1931 som foredragssjef etter at styret 30. april 1930 hadde vedtatt prøvesendinger for skolekringkasting. I 1934 ble han sjef for den nye Opplysningsavdelingen og fikk med det ansvar for foredrag og kåseri som ble kringkastet.
Under andre verdenskrig sluttet han i NRK på grunn av at NRK-ledelsen støttet okkupasjonsmyndighetene. Han gikk tilbake til skoleverket og var lærer inntil han ble arrestert, mistenkt for å drive etterretningsvirksomhet. Han satt fengslet på Møllergata 19 i et år, og ble deretter overført til fangeleiren på Grini.Etter krigen vendte han tilbake til NRK. Han ledet Opplysningsavdelingen frem til han ble pensjonist i 1958. Wildhagen holdt også foredrag selv og ledet serier som Lørdagskåseri og Streiftog i norsk humor, siste  med bokhandler Jacob Dybwad.  


== Verv og utmerkelser ==
Det Norske Studentersamfund, leder 1913 og 1921
Den Gyldne Gris, seremonimester 1921-63
Nansenfondets stipend
Den høiere skole, redaktør
Filologisk forening, leder
Akademisk klubb, leder
St. Hallvard-medaljen 1978


== Utgivelser ==
Fredrik Chr. Wildhagen (1917). Jonas Anton Hielm 1814–1820. Et bidrag til en norsk politikers utviklingshistorie (cand.philol-avhandling). Det Kongelige Fredriks Universitet. 
Einar Boyesen og F. C. Wildhagen (1927). Tidskifte. En hyldest til Knud Olai Brekke, Johannes Hougen, Anton Ræder, August Western, Peter Østbye. Aschehoug.  [282 sider]
Fredrik Chr. Wildhagen (1931). Bjørnstjerne Bjørnson: fortalt for skoleungdom. Gyldendal.  [31 sider]
Fredrik Scheel og Fredrik Chr. Wildhagen (1932). Norges og de andre nordiske rikers historie : lærebok for gymnasiet. Kristiania.  [201 sider]
Fredrik Chr. Wildhagen (1939).  Francis Bull., red. Bjørnstjerne Bjørnson og Europa. Stenersens Forlag.  [[[NRK]] serieforedrag om Bjørnstjerne Bjørnson, stridsmann og høvding]
Mimi Sverdrup Lunden, Rolv Thesen og Fredrik Christian Wildhagen, red. (1940). Hårde tider har vi døiet. Aschehoug. 
Fredrik Chr. Wildhagen (1948). Avfallspapir gjennom 25 år : 1920 - 16. januar- 1945. A.S. Papirspon.  [101 sider]
Fredrik Chr. Wildhagen (1951). Bjørnstjerne Bjørnson. Gyldendal.  [63 sider]
Fredrik Chr. Wildhagen (1961). Johan Ellefsen: Vennen og forfatteren. Aschehoug.  [112 sider]


== Referanser ==
Notre-Dame des Doms d’Avignon

Notre-Dame des Doms d'Avignon er en katedral i byen Avignon i den sørøstlige regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Katedralen er sete for erkebiskopen av Avignon, og ligger nær ved det tidligere pavepalasset i Avignon.

Katedralen er bygget i romansk stil på 1100-tallet. Dens mest bemerkelsesverdige enkeltgjenstand er den forgylte statuen av jomfru Maria på toppen av vesttårnet.
Pave Johannes XXII er begravet inne i katedralen, i et fint utskåret mausoleum i gotisk stil fra 1300-tallet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cathédrale Notre-Dame des Doms d'Avignon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ole Nilsen Ravna

Ole Nilsen Ravna (født 31. oktober 1841 på fjellet i Karasjok, død 11. august 1906 på Spierttanjárga) var en samisk oppdager som deltok på Fridtjof Nansens skiferd over Grønland i 1888.


== Biografi ==
Ravna var same fra Karasjok og ble i 1888 rekruttert av 26 år gamle Fridtjof Nansen til en ekspedisjon til Grønland. Ekspedisjonen bestod for øvrig av Samuel Balto, også fra Karasjok, Otto Sverdrup og Kristian Kristiansen fra Ogndal ved Steinkjer og Oluf Dietrichson fra Levanger. Nansen hadde fått det råd å ha med samer på ferden fra Adolf Erik Nordenskiöld som hadde forsøkt å krysse Grønland i 1883. Nordenskiöld var særlig imponert over samenes skiferdighet. I motsetning til Nordenskiölds ekspedisjon var alle på Nansens ekspedisjon gode skiløpere. Samene var i tillegg ansett som å ha spesielt god stedsans, uten at dette ble satt spesielt på prøve. 
Skiferden fikk en dramatisk start. De seks mennene reiste til Grønlands østkyst med selfangerskuta «Jason». De prøvde å komme i land, men isforholdene gjorde det vanskelig. De ble satt av på et isflak som etter hvert drev hurtig sørover langs kysten. Da isflaket brøt sammen, klarte de å komme seg i de to lettbåtene som de rodde og seilte tolv dager nordover langs kysten.  De gikk i land i Umivik og la ut på ski 15. august 1888, og de ankom til Ameralikfjorden på vestkysten 29. september 1888. Dette var den  den første dokumenterte kryssingen av Grønland. Årets siste båt hadde allerede gått derfra, men det lyktes å overbringe en beskjed om at deltakerne hadde kommet helskinnet over til vestkysten. De seks mennene overvintret på Grønland og brukte tiden til å lære om inuittenes levesett.
Hjemkomsten til Norge i 1889 ble en hylningsferd. Grønlandsfarerne ble møtt av store folkemengder de de kom til Kristiania.
På gravstedet på Lakselv kirkegård i Porsanger reiste Norsk Geografisk Selskap i 1909 en minnestein over Ravna.

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hegge, Per Egil (1996). Otto Sverdrup: aldri rådløs. Oslo. ISBN 82-7201-198-0.  [medforfatter Asbjørn F. Aastrøm]
Huntford, Roland (2006). To planker og en lidenskap – Skiløpingens historie. Aschehoug. ISBN 978-82-03-20945-1. 
Gotaas, Thor (2003). Først i løypa: Historien om langrenn i Norge. Oslo: Andresen og Butenschøn. ISBN 82-7694-139-7. 
Nansen, Fridtjof (1889). På ski over Grønland. Oslo: H. Aschehoug & Co. 
Drivenes, Einar-Arne og Jølle, Harald Dag, red. (2004). Norsk Polarhistorie. I. Gyldendal. ISBN 82-05-32654-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Nilsen Ravna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ole N. Ravna hos Norsk Polarhistorie
Tidenes beste barneplate

Tidenes beste barneplate er et samlealbum med diverse artister som Knutsen & Ludvigsen, Terje Formoe, Kaptein Sabeltann, Maj Britt Andersen, Nora Brockstedt, Alf Prøysen, Anita Hegerland, Trond-Viggo Torgersen og Anita Hegerland, utgitt i 2003.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
Lillebjørn Nilsen: «Haba haba»
Wenche Myhre: «Jeg og du og vi to og mange flere»
Nora Brockstedt: «Colargol»
Alf Prøysen: «Nøtteliten»
Barnevaktene: «Kvakk kvakk»
Birgit Strøm: «Titten tei andre von drei»
Anita Hegerland: «Du skulle kjøpe deg en tyrolerhatt»
Anne Mette: «Her kommer Pippi Langstrømpe»
Lille Eris: «Jeg vil ha en liten hund»
Knutsen & Ludvigsen: «Grevling i taket»
Trond-Viggo Torgersen: «Hjalmar»
Terje Formoe: «Julius»
Kaptein Rødskjegg: «Dyrene i Afrika»
Ingebrigt Davik: «Første skuledagen»
«Tidens menn» (fra Olsenbanden)
Per Asplin: «Sjørøvervise»
Jannicke Øines: «I morgen (fra musicalen Annie)» fra musikallenavn 《Annie》
Kjell Lund: «Her kommer guttemusikken»
Postmannen, Vaktmesteren og Tante Ragne: «Tannpussevise»
Arne Bendiksen: «Jeg vil ha en blå ballong»
Lille Grethe: «Teddyen min»
Trond Brænne: «Kalle klovn»
Birgit Strøm: «Gøy på landet»
Nora Brockstedt og Barna: «Jon Blund»
Yukon Gjelseth: «Her kommer Ole Brumm»


=== CD 2 ===
Byggmester Bob: «Kan det fikses?»
Uhu!: «Noen ganger blir man sint»
Kaptein Sabeltann: «Sjørøverne kommer»
Smurfene: «Ompa ompa»
Diverse artister: «Her kommer Gråtass»
Bjørn Jenseg: «Stabburssanger'n»
Olsenbanden Jr.: «Jeg har en plan»
Asgeir: «Mamma»
Diverse artister: «Pokemon Theme»
Mattisrøverne, Mattis og Ronja: «Prompesong»
Pelle Politibil: «Pelle Politibil»
Sverre Anker Ousdal: «Postmann Pat»
Maj Britt Andersen: «Rare folk»
Bel Canto: «Det snør, det snør»
Stein Elvestad: «Her kommer heismann hå, heismann hå-sangen»
Bjørn Eidsvåg: «Teddybjørnens vise»
Kykelikokos: «Bowlers morgensang»
Lars Lillo-Stenberg: «Mummitrollets meditasjon»
Sesam Stasjon: «Sesam stasjon»
Gnottene: «Livet i hula»
Jettegryta Barnehage: «Dyrene i hakkebakkeskogen» (medley)
Rullviklere

Rullviklere (Eudemis spp.) er en slekt i sommerfuglfamilien viklere (Tortricidae) som hører til undergruppen Olethreutinae. Det er beskrevet sju arter på verdensbasis, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore (de norske artene har vingespenn 14-21 millimeter), mer eller mindre brunlige viklere med lyse tegninger (bånd og flekker) på forvingene. 


== Levevis ==
Disse artene har larver som lever inne i et sammenrullet blad på ulike busker og løvtrær, blant andre eik og busker i rosefamilien.


== Utbredelse ==
Denne slekten er bare kjent fra den den palearktiske sonen.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
Underfamilien Olethreutinae
gruppe Olethreutini
slekten Eudemis Hübner, 1825
eikerullvikler, Eudemis profundana (Denis & Schiffermüller, 1775)
heggerullvikler, Eudemis porphyrana (Hübner, 1799)
Arter som ikke er funnet i Europa:
Eudemis brevisetosa Oku, 2005 – Japan
Eudemis centritis (Meyrick, 1912)
Eudemis gyrotis (Meyrick, 1909)
Eudemis lucina Liu & Bai, 1982
Eudemis polychroma Diakonoff, 1981


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) Rullviklere i Encyclopedia of Life 
(en) Rullviklere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rullviklere hos Artsdatabanken 
(sv) Rullviklere hos Dyntaxa 
(en) Rullviklere hos Fauna Europaea 
(en) Rullviklere hos NCBI 
(en) Kategori:Eudemis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eudemis – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Grotte de Rouffignac

Grotte de Rouffignac er en hule med spor etter forhistorisk bosetning, i den franske kommunen Rouffignac-Saint-Cernin-de-Reilhac i departementet Dordogne. Hulen inneholder ca 250 hulemalerier fra yngre steinalder.
Med mer enn 8 kilometer, er grotten en av de største malte hulene i Europa. Hulemaleriene er datert til å være 13 000 år gamle. Ca 70% av de identifiserte figurene er mammuter. Andre motiv er alpesteinbukk, hester, bøfler og ullhåret neshorn.
Den første moderne beskrivelsen av hulen ble gjort i 1575 av Francis Belleforest, stedet var et populært utfartsmål på 1700-tallet. En moderne dokumentasjon av hulen ble gjort i 1940- og 50-årene, og i 1959 ble hulen fredet og åpnet for besøkende. Besøkende blir fraktet rundt i grotten med elektrisk tog, langs en 4 km lang bane. 


== Eksterne lenker ==
(en) Grotte de Rouffignac – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tarald Rohde

Tarald Rohde (født 25. mars 1950) er en norsk forsker, administrator og leder innen feltet helsepolitikk og sykehusutbygging.
Rohde har bakgrunn fra ml-bevegelsen, og var i 1976 leder for Rød Front i Det Norske Studentersamfund i Oslo. Han arbeidet også en periode i AKP(m-l)s forlag Oktober.Siden har han hatt flere sentrale posisjoner innen Helse-Norge. Han har blant annet arbeidet i Sosialdepartementet, vært økonomisjef ved Ullevål sykehus, forsker ved NAVFs Gruppe for helsetjenesteforskning og frittstående rådgiver. Han var sentral i arbeidet med planleggingen og utbyggingen av prosjektet Nytt Rikshospital. Han er nå (2011) seniorrådgiver ved SINTEF Teknologi og samfunn.
Rohde har også vært engasjert i idrettsklubben Skeid, der han er leder for hovedstyret (2010–2011) og redaktør for klubbens nettsider. Han er selv aktiv innen veteranfotball og som syklist.


== Bibliografi ==
Turbulent og kostbart – flott og funksjonelt. Lærdommer fra prosjektet nytt Rikshospital. Selvig Publishing (2001) ISBN 82-7045-086-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Rohde på SINTEFs sider (Besøkt 11. februar 2011)
SINTEF-publikasjoner av Rohde (Besøkt 11. februar 2011)
Anton Christian Houen

Anton Christian Houen (født 18. september 1823 i Arendal, død 26. juli 1894 i Sveits) var en norsk lærer, mesén og forretningsmann. Han ble utnevnt til Kommandør av St. Olavs ordenen i 1892, og fikk det italienske Æreskorset og tittelen Baron
Han var sønn av Ole Houen og Christiane Margarete Lund, og bror av Christopher Holfeldt-Houen. Faren var lærer ved Arendal Borger- og realskole, men ble senere kjøpmann. Som 15-åring reiste han fra Norge, og i 1845 startet han eget firma i Newcastle i England, hvor han drev handel med diverse land rundt Middelhavet. Der giftet han seg med Mary Ann Tompson, og sammen fikk de fire barn. Han trakk seg tilbake som 50-åring med en betydelig formue, og han tilbrakte mesteparten av sine siste år i Firenze i Italia.
Han donerte mange store pengesummer til diverse formål i Norge, blant annet en større sum til Fridtjof Nansens «Fram»-ekspedisjon 1893–1896, Nasjonalgalleriet, og til nytt orgel i den nye Trefoldighetskirken i hjembyen Arendal, som ikke hadde råd til nytt orgel på grunn av bankkrakket i 1886. Han opprettet også «Den Houenske Margaretastiftelse» hvor han donerte 200.000 kr til opprettelse av et aldershjem til minne om hans mor, «A.C. Houens legat» som gir stipend til norske forskere og kunstnere, og arkitekturprisen «Houens fonds diplom».
Som takk for donasjonen til Fram-ekspedisjonen fikk han en øy i Nordishavet oppkalt etter seg, «Houens Ø». Øya bærer fortsatt Houens navn, men navnet er en russisk oversettelse, Ostrov Khouena.I Arendal er minnelunden «Anton Chr Houens plass» oppkalt etter Houen. Plassen ligger ved Trefoldighetskirken og fungerer som minnelund for falne fra Arendal under andre verdenskrig.


== Bibliografi ==
Astrid Høvik: Houen, Anton Christian: Reisedagbok 1841 - 1858. Arendalsborger - Europeer - Mesén, Larvik 1993 ISBN 9788291004211


== Referanser ==


== Kilder ==
Trefoldighet Menighetsråd: Skagerrak-katedralen 100 år, Trefoldighetskirken i Arendal 1888-1988, 1988


== Eksterne lenker ==
Om Anton Christian Houen, fra Norsk biografisk leksikon
Kulturminneløypa – Anton Chr Houens plass
Robert Russell Bennett

Robert Russell Bennett (født 15. juni 1894, død 18. august 1981) var en amerikansk komponist og arrangør, best kjent for sin orkestrering av mange kjente oppsetninger på Broadway og musikaler som ble lagd i Hollywood.
Bennett ble født inn i en svært musikalsk familie i Kansas City i Missouri. Hans far, George Bennett, spilte fiolin i Kansas City Symphony og trompet i Grand Opera House, mens hans mor, May, jobbet som pianist og lærer. Hun lærte Bennett å spille piano, mens hans far lærte ham å spille fiolin og trompet. Han fikk etterhvert også erfaring med andre musikkinstrumenter. Bennett-familien flyttet til en gård i Freeman i Missouri, da Bennett var fire år gammel. Innen den tid, hadde han demonstrert sine evner for musikk. Av hans tidlige oppvekst, ble han ofte oppfordret av hans far til å spille ethvert gitt instrument. 
Etter endt videregående utdanning, flyttet Bennett til Kansas City for å være en freelancemusiker. Han ble medlem av New York Flute Club på denne tiden. I 1917 meldte han seg til militæret, men ble kastet ut noen måneder senere på grunn av for dårlig helse og DA returnerte han til New York og tok opp sin musikalske karriere. 
Den 26. desember 1919 giftet han seg med Louise Edgerton Merrill, som var datter av en musiker. Deres datter, Jean, ble født et år senere. Bennett studerte senere komposisjoner i Paris med Nadia Boulanger fra 1926 til 1929. Hans karriere som arrangør begynte å blomstre i 1919 mens han var ansatt i TB Harms, en prominent forlag for Broadway og Tin Pan Alley. De var pålitelige, men samtidig kreative innenfor rammen av formelaktige arrangeringer. Han har i årenes løp arbeidet tett med flere kjente komponister som f.eks. Irving Berlin, George Gershwin, Jerome Kern, Cole Porter og Richard Rodgers.
Bennett døde av leverkreft i 1981, i en alder av 87 år. Bennett var den første presidenten i American Society of Music and Composers (ASMAC). Bennett ble tildelt en æres-Tony i 1957 og igjen i 2008. Han vant en Oscar for filmen Oklahoma! og i 1962 fikk han en Emmy-pris. Han fikk en Christopher Award i 1960, City of New York's Handel Medallion i 1967, og han ble tildelt et æresdoktorat fra Franklin and Marshall College i 1965. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Russell Bennett på Internet Movie Database 
(en) Robert Russell Bennett hos The Movie Database 
(en) Robert Russell Bennett hos Internet Broadway Database 
(en) Robert Russell Bennett hos Internet Broadway Database 
(en) Robert Russell Bennett på Discogs 
(en) Robert Russell Bennett på MusicBrainz 
(en) Robert Russell Bennett på Songkick 
(en) Robert Russell Bennett på Internet Broadway Database
Den Norske Sotozen Buddhistorden

Den Norske Sotozen Buddhistorden er et Zen-buddhistisk trossamfunn og en underorganisasjon av Sotozen i Japan. Sotozenordenen ble opprettet i 2001 og registrert som trossamfunn i 2002. 


== Eksterne lenker ==
Ordenens nettside
Webforum for Buddhisme generelt og Sotozen i særdeleshet
Port de la Lune

Port de la Lune (fransk for månehavna) i Bordeaux, har fått sitt navn etter elven Garonnes meandrering og halvmåneformede sving ved utløpet. 

Havnebygningene skriver seg fra opplysningstiden på 1700-tallet, og utgjør sammen med byplanen et godt bevart eksempel på nyklassisistisk arkitektur. Havna som kulturminne representerer også utenrikshandel og kulturutveksling, særlig mot Storbritannia og Nederlandene. 
I alt finnes det 347 fredede bygninger i byen. Havneområdet ble fredet i 1988 og oppført på UNESCOs verdensarvliste i 2007. Den vernede området omfatter den delen av byen som er i elva og kvartalene fra Gare de Saint Jean i nord til Quai de Bacalan i sør, inkludert Pont de Pierre over Garonne.


== Se også ==
Place de la Bourse


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
arkitekturhistorie.no Arkitektur i Bordeaux
Furuglansvikler

Furuglansvikler (Cydia cognatana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 12-15 millimeter), sjokoladebrun vikler. Forvingen har en kommaformet, hvit flekk med brun midtstripe ved bakkanten, en buet, sølvfarget tverrstripe utenfor denne, og noen hvite flekker langs fram- og ytterkantene. Bakvingen er brun, ubetydelig lysere enn forvingens grunnfarge.


== Levevis ==
Larven utvikler seg på barken av furu (Pinus sylvestris).


== Utbredelse ==
Arten finnes bare i Europa, i et nokså smalt belte fra Italia i sør til Fennoskandia i nord, utenom dette beltet er den bare funnet i Storbritannia.
I Norge er den utbredt på det sørlige Østlandet, men det er også funn fra Sør-Trøndelag og det nordlige Nordland.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
furuglansviker, Cydia cognatana (Barrett, 1874)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia cognatana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) furuglansvikler i Encyclopedia of Life 
(en) furuglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furuglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) furuglansvikler hos Dyntaxa 
(en) furuglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) furuglansvikler hos NCBI 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.