jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paavo Rintala

Paavo Rintala (født 20. september 1930 i Vyborg, død 8. august 1999 i Kyrkslätt) var en finsk forfatter. Han er blant annet kjent for romanen Mummoni ja Mannerheim («Min mormor og Mannerheim») fra 1960, og de to etterfølgende bøkene i trilogien. I disse bøkene møtes ikke de to hovedpersonene, men de opplever finsk historie og samtid fra hvert sitt ståsted.Han var utdannet teolog, og debuterte som forfatter i 1954 med romanen Kuolleiden evankeliumi («De dødes evangelium»). En karakteristikk av forfatterskapet er at det handler om «the experience of war and decline of moral values in modern society».På norsk finnes Geriljaløytnanten (1965; oversatt fra Sissiluutnantti, 1963).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paavo Rintala på Internet Movie Database 
(en) Paavo Rintala hos The Movie Database 
«Paavo Rintala». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5046-1416928957652.
Breidablikk-seminarene

Breidablikk –  er et forum for kulturarv og forvaltning av verdier. Seminarrekken er opprettet og driftes av arkeolog Sjur Harby, f. 1963.


== Historikk ==
Forløper til Breidablikk-seminarene var "Edderkoppen - nettverk for kulturarv og verdiskaping i Innlandet" - et prosjekt (2007-2008) finansiert av offentlige instanser sammen med frivillige organisasjoner. Hensikten var kompetanseheving og nettverksbygging – primært i region Innlandet.


== Formål ==
Gjennom firmaet Disen Kolonial har Sjur Harby videreutviklet konseptet med en seminarrekke som et kompetansebyggende nettverk for dem som arbeider med kulturarv og verdiskaping i Norge. Med kulturarvsbasert næring menes privat og offentlig initiert næringsvirksomhet der kulturarv inngår som et vesentlig element i den kommersielle virksomheten.


== Seminarene ==

Følgende seminarer har vært avholdt:
2009:
Ny bruk av gammel bygningsmasse, Seminar på Glomdalsmuseet, Elverum 19. februar 2009
Kulturarv – et marked i emning, Seminar på Glomdalsmuseet i Elverum 26. mars 2009
En mur til begjær, en mur til besvær, Seminar på Averøy, Møre og Romsdal 14.–15. april 2009
Vi selv og våre hjem – om moderne liv i gamle hus, Seminar på Glomdalsmuseet i Elverum 26. mai 2009
Hva skal vi gjøre med låven? Seminar på Festiviteten, Eidsvoll Verk, 26. november 2009
2010:
Kulturarven i media - to virkeligheter, 28. januar 2010, Seminar på Festiviteten, Eidsvoll Verk
"Det er størrelsen det kommer an på» - status for gårdene på Hedemarken, Bøndernes Hus i Løten, 10. juni 2010
Tilbake til røttene - om kunnskap og rotfrukter i norsk mattradisjon, Bøndernes hus, Løten, 23. september 2010
"Aa, eg veit meg eit land» – norsk kulturarv som reisemål, Thorbjørnrud Hotell AS, Jevnaker, 14. oktober 2010
Til nytte og behag – prestegårdshagen som forsvant, Prestegårdslåna, Melhus, 28. oktober 2010
2011:
Bare en husmannsplass? Arkeologene svarer. Tangen Menighetshus, 3. februar 2011
Lystgårdene - et lite stykke Europa i Norge. Fredrikshalds teater, 12. april 2011
Fem saker. Om ord og handling i norsk kulturminnevern. Bøndernes Hus i Løten, 26. mai 2011.
Evig eies kun det tapte. Kulturarven i norsk politikk. Festiviteten, Eidsvoll Verk, 25. august 2011
"Kyss meg over gjerdet» - om porter, gjerder og stengsler i norsk hagekultur, Prestegårdslåna i Melhus, 3. november 2011
2012:
Gamle hager er ingen spøk, Fredrikshalds Teater 21. april 2012
Levende mur - om mørtel, tegl og tidens tann, Bøndernes Hus i Løten, 3. mai 2012
"Kyss meg over gjerdet» - om porter, gjerder og 1800-tallets hageidealer. Sveinhaug gård i Ringsaker, 1. september 2012
Vern gjennom bruk», floskel eller virkelighet? Festiviteten, Eidsvoll Verk, 27. september 2012
Det er mer mellom himmel og jord – om hvileløse gjengangere i norsk tradisjon. Bøndernes Hus i Løten, torsdag 22. november 2012
2013:
Alle tiders lysthus. Prestegårdslåna i Melhus, lørdag 16. mars 2013


== Eksterne lenker ==
Disenkolonial.no
Ostlendingen.no – Vil leve moderne i gammelt hus (Publisert 19. mai 2005)
Salve Staubo

Salve Staubo (født 24. februar 1900, død 29. januar 1989) var en norsk sivilingeniør og forretningsmann, mest kjent som sambandssjef i Milorg under andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rapport fra sambandssjefen, Staubos rapport om sin tjeneste
«Salve Staubo A/S Radiofabrikk (Høvding)», fra industrimuseum.no
Jens Andreas Hjort Bugge

Jens Andreas Hjort Bugge (født 20. juni 1859 i Mandal, død 8. november 1939) var en norsk handelsmann, politiker, konsul og antikvitetssamler. Han er særlig kjent for å ha oppført stedet Hald i Mandal. Han skrev to bøker.


== Privatliv ==
Bugge ble født i Mandal som sønn av rederen Jørgen Ørbech Bugge (1829–1888) og Guriane Olsen. Han var bror av presten Christian August Bugge, høyesterettsdommer Geirulf Bugge og den offentlige tjenestemannen Erling Bugge. Via dem var han onkel til skrankeadvokaten Heuch Bugge, kunsthistorikeren Anders Ragnar Bugge og kemneren Karl Ludvig Bugge.I 1906 giftet han seg med redaktørdatteren Dagmar Nathalie Næss.


== Karriere ==
Bugge gikk på skole i Mandal, og arbeidet som handelsmann i samme by fra 1886. Fra 1890 inntil han pensjonerte seg i 1927 var han skipsreder. Han ble også en lokalpolitiker, var styremedlem i Mandals og Oplands Privatbank og tilsynsrådsmedlem for Mandals Sparebank og konsularagent for Frankrike. Han ble dekorert med Chevalier av Légion d'honneur.Han utga også romaner slik som Kongen i Mandal (1910) og Fortuna (1913). Han døde i november 1939.


== Referanser ==
Early Modern Culture Online

Early Modern Culture Online (EMCO) er et vitenskapelig open access-tidsskrift som blir utgitt av Universitetet i Bergen, under Bergen Open Access Publishing (BOAP). Tidsskriftet presenterer tverrfaglig humanistisk forskning, i fagfelt som engelsk litteratur, kunsthistorie, arkitektur og musikk, med et fokus på den tidlig moderne perioden. Det publiseres kun i elektronisk format under Creative Commons-lisens.
EMCO ble etablert i 2010, ved Universitetet i Agder, med professor Roy Eriksen (UiA) og professor Stuart Sillars (UiB) som ansvarlige redaktører. Den gang ble tidsskriftet utgitt av The Early Modern Research Group og The Bergen Shakespeare and Drama Network. Sistnevnte forskningsnettverk er fremdeles tilknyttet tidsskriftet, nå under navnet The Bergen-Volda Shakespeare Network.Fra 2018 overtok Universitetet i Bergen ansvaret for utgivelsene.
Tidsskriftets redaktør (2018) er førsteamanuensis Svenn-Arve Myklebost, Høgskolen i Innlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Friherrefjella

Friherrefjella er et 16 km langt og 8 km bredt fjellområde i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Det ligger sør for den innerste delen av Van Keulenfjorden, mellom Penckbreen i vest og Zawadzkibreen/Nathorstbreen i sør og øst. De fleste fjelltoppene har egne navn: Basilikarabbane, Basilika, Kapellet, Zillerberget, Sukkertoppen, Valken, Sotryggen, Aksla, Pagoden, Lappkota, Skiltoppen, Suessberget, Armfjellet, Neumayerberget, Aurkollen og Langryggen med Langryggsåta. Det høyeste av fjellene i Friherrefjella er Neumayerberget på 935 meter over havet.
Navnet kommer av friherre, i dette tilfelle den svenske geologen og utforskeren Baron Gerard Jakob De Geer, som deltok på en rekke Spitsbergenekspedisjoner fra 1882 til 1910.


== Referanser ==
Hans Ringvold

Hans Ringvold (født 1917, død 1999) var en norsk motstandsmann og etterretningsmann under andre verdenskrig. I en periode før andre verdenskrig og angrepet på Norge i 1940 arbeidet han i Forsvarsdepartementets opplysningskontor med kodeknekking.Han deltok i motstandsbevegelsen i Norge under andre verdenskrig som medlem av Milorg. Ringvold måtte etter noen tid i motstandsbevegelsen flykte til Sverige og var fra 1943 og frem til freden kom ved den norske legasjonens militærkontor 4 (Mi4) i Stockholm.Etter andre verdenskrigs slutt var Ringvold direktør i forsikringsbransjen og leder av den hemmelige organisasjonen Stay Behind til 1958 og president i Norges Forsvarsforening 1977-1979.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rolfsen, Wilhelm Münter (1995). Usynlige veier: fra Edderkoppens og flyktningeksportens historie. [Oslo]: Kolibri. ISBN 8290478755. 
Tore Pryser: Fra varm til kald krig : etterretningskuppet på Lillehammer i frigjøringsdagene 1945 og et mulig mord. Oslo, Universitetsforlaget, 1994 ISBN 82-00-21942-9
Tore Pryser: Svik og gråsoner: Norske spioner under 2. verdenskrig, Spartacus forlag, Oslo 2010 ISBN 9788243005075


== Eksterne lenker ==
«Krigen i Østfold 1940-45», fra NRK
Johann Gottfried Köhler

Johann Gottfried Köhler (født 15. desember 1745 i Gauernitz ved Dresden, død 19. september 1801 i Dresden) var en tysk astronom som oppdaget en rekke stjernetåker, stjernehoper og galakser. Han er best kjent for sine oppdagelser av den åpne hopen Messier 67, ellipsegalasken Messier 59 og ellipsegalaksen Messier 60. De to sistnevnte ble oppdaget 11. april 1779.
Köhler arbeidet med den kjente astronomen Johann Elert Bode. Fra 1885 var han direktør ved det matematisk-fysiske kabinett i Dresden.


== Referanser ==
Teleskoptruck

Teleskoptruck deles i 3 hovedkategorier.

Fast bom : er teleskoptruck med fast bom som ikke kan svinges, noen maskiner kan sideskifte bommen noen grader til begge sider.
Rundsving : Roterende teleskoptrucker er ekstremt allsidige og fleksible maskiner. De brukes til mange bruksområder for å kunne utstyre forskjellige tilbehør som gafler, vinsjer og plattformer og er utstyrt med 360 ° rotasjon. multifunksjonelle 3-i-1-maskiner. rundsvingende maskiner finnes i mange versjoner med løftekraft fra 5 til 13 tonn og løftehøyde fra 20 til 46 meter.
Tung løft fast bom: teleskoptrucker med fast bom som er laget for last fra 10 tonn og oppover. gjerne med løftehøyde fra 10 til 20 meter.

Teleskoptruck er en truck med laste arm som teleskoperer mer enn to meter. Normalt med 3 mulige styre former. (forhjulstryring - firehjulsstyring og krabbe styring.) Teleskoptrucker bruker i alle typer bygg og anleggsvirksomhet og løser oppgaver innen alle fagfelt.
Merker og produsenter : 
Noen av de store kjente som produserer og leverer teleskoptrucker i alle kategorier er alle lokalisert i Modena området i Italia.

Magni Teleskoptic Handlers Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Manitou
Dieci


== Se også ==
Gaffeltruck
Hjullaster


== Eksterne lenker ==
(en) Telescopic handlers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thorup Strand

Thorup Strand (også skrevet som Thorupstrand eller Torup Strand) er et fiskevær ved Nordsjøen i Jammerbugten, Nordjylland, Danmark. Vester Thorup er nærmeste tettsted 4 km sør for fiskeværet. Fjerritslev er nærmeste kommersielle senter 13 km mot sørøst. Thorup Strand har et par hundre fastboende, men mange tusen sommerhusbeboere i området.


== Næringsliv ==
Thorup Strand er et av få steder på den jyske vestkyst som fortsatt driver med profesjonelt fiske med kystbåter direkte fra åpen strand. Om morgenen blir båtene trukket ut i sjøen av en vinsj som drives fra land med wire forankret ute i vannet. For å slepe båtene opp igjen på land benyttes en kraftig bulldoser. Thorup Strand er en av Europas største kystlandingsplasser med ca. 25 fiskebåter og omkring 40 ansatte. Fiskerne drar ut på fiske på natten og vender tilbake neste dag på ettermiddagen.


== Natur ==
Jammerbugten fungerer som en naturhavn mellom de to kalkstensknutene Bulbjerg og Svinkløv.
Det har også vært mye sandflukt og det var grunnen at et stort område ble beplantet på slutten av 1800-tallet. Sporene heretter ses ved den store parabelklit i Thorup Klitplantage.
Sør for Thorup Strand ligger en krittskrent.


== Historie ==
Jammerbugten har historisk vært landingsplass for skipshandel mellom Norge og Danmark.


== Referanser ==
Rogaland Islamske Fellesforening

Rogaland Islamske Fellesforening (RIF) er en menighet med over 600 medlemmer. Menigheten driver en moské under navnet «Eyup Sultan» i Harald Hårfagres gate på Storhaug i Stavanger.


== Referanser ==
Lieja Tunks-Koeman

Lieja Tunks-Koeman (født Liesbeth Jantina Koeman i 10. mars 1976 i Purmerend, Noord-Holland) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på kulestøt. Hun er født og oppvokst i Nederland, men skiftet statsborgerskap i 19. juli 2006 etter at hun inngikk ekteskap med den canadiske diskoskasteren Jason Tunks, og flyttet til London, Ontario.
Tunks-Koeman Ble nederlandsk mester i kulestøt syv år på rad fra 1999 til 2005, samt innedørs i årene 2000 til 2005. Hun vant også diskos i årene 2002 til 2005. Hun deltok under Sommer-OL 2000 og 2004, og kom til finalen ved begge tilfeller med henholdsvis 9.- og 11.-plass. Under Europamesterskapet i friidrett innendørs 2002 vant hun sin eneste mesterskapsmedale, med bronse.
Etter sitt canadiske statsborgerskap ble hun i 2006 nummer 2 under det canadiske mesterskapet 2006. Hun tapte for lagvenninnen fra London West, Meghan Weaver. I 2007 vant Tunks-Koeman med 17,43 meter, som også var mesterskapsrekord. Samme år satte hun også nasjonal rekord for sitt nye land med 17,83 meter. Hun vant sin andre tittel for Canada i 2008. Den nasjonale rekorden er siden slått, og tilhører Julie Labonté med 18,31 fra juni 2011.Tunks-Koeman eier og driver treningssenteret Olympic Fitness i London, Ontario sammen med sin mann. De har to barn. 


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Profil på atletiekunie.nl


== Eksterne lenker ==
(en) Lieja Tunks-Koeman – Olympics.com 
(en) Lieja Tunks-Koeman – Olympic.org 
(en) Lieja Tunks-Koeman – Olympedia 
(en) Lieja Tunks-Koeman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lieja Tunks-Koeman – World Athletics 
(en) Lieja Tunks-Koeman – Track and Field Statistics
Penckbreen

Penckbreen er en 22 km lang isbre i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Den starter nord for Flinthornet og Stanislawskikammen og går rett nordover på vestsida av Friherrefjella. Penckbreen er en dalbre og tar opp flere sidebreer underveis, hvorav de største er Sveitsarfonna, Tirolarbreen og Suessbreen. Breen ender rundt 2,5 kilometer fra sørbredden av Van Keulenfjorden. Foran brefronten ligger flere vatn som er oppdemt av et 2 km langt, 5 km bredt og opptil 85 meter høyt moreneområde, som er rester etter et tidligere breframstøt. 
Breen er oppkalt etter den tyske geografen Albrecht Penck som var på Spitsbergen i 1910.


== Referanser ==
Brita Jørgine Østhassel

Brita Jørgine Østhassel (født 20. september 1918 på Lista, død 7. juni 2007) kjent under pseudonymet Brita Austall, var en norsk forfatter. 
Hun skrev én roman, Mennesket Maria, som kom ut på Gyldendal forlag i 1953. Østhassel skrev også artikler, blant annet i Vinduet nr. 3 i 1969, og hun var representert i antologien Listerland i tekster og tegninger som kom ut i 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Brita Jørgine Østhassel
Mitt livs publikum

Mitt livs publikum er en norsk realityserie som gikk på TV3 i 2013. Serien følger en enkeltperson i en situasjon i livet hvor det må tas et avgjørende valg. 30 personer følger personen og hjelper til med å gi råd i valget.Serie hadde lave seertall. Premieren ble kun sett av 60 000.


== Referanser ==
Kesslersyndromet

Kesslersyndromet er et hypotetisk scenario fremsatt av NASA-forskeren Donald J. Kessler. Kessler sier at tettheten av romskrot i lav jordbane kan ende med å bli stor nok til å føre til en kjedereaksjon hvor to objekter kolliderer og brytes opp i mindre deler, som igjen gir en større risiko for fremtidlige kollisjoner. Romskrotet som befinner seg rundt jorda kan være med på å ødelegge menneskeskapte satellitter og hindre fremtidige romferder.


== Reduksjon av romskrot ==
En av metodene som er foreslått for å fjerne objekter som er mellom 1-10 cm er en såkalt «laserkost». Dette er en landbasert laser som vil bli rettet mot objektene for å eliminere dem.I mars 2013 kunngjorde en forskergruppe fra Texas A&M University at den ville konstruere en satellittslynge som kan sende romskrotet ned mot jordas atmosfære, hvor det vil brenne opp.


== Referanser ==
Dragon NaturallySpeaking

Dragon NaturallySpeaking er en programvarepakke for talegjenkjenning fra det amerikanske firma  Nuance Communications, for Windows PC og Apple Macintosh. Versjon 15 (per aug 2016) finnes både for 32 og 64 bits prosessorer, samt en versjon 6.0 for Mac.
Dragon NaturallySpeaking finnes på engelsk, tysk, fransk, spansk og en rekke andre språk, men ikke på noen skandinaviske språk (per mars 2013). Gjennom et prosjekt som fikk støtte av NAV Kompetansesenter for tilrettelegging og deltakelse, har man fått et tilbud fra Nuance for å utvikle programvaren på norsk, svensk og dansk til ca $ 2 millioner.Den engelske versjonen av programvaren brukes av funksjonshemmede som ikke kan betjene datamaskinen på vanlig måte, det vil si med tastatur og mus. Programvaren er tilgjengelig etter den amerikanske diskrimineringsloven, også for brukere som ikke kan bruke annet enn talen. Programmet kan også gi auditiv respons, dvs. lese opp tekst med syntetisk tale (kunstig stemme).


== Dragon NaturallySpeaking 11 finnes i følgende språk ==
amerikansk engelsk
britisk engelsk
fransk
tysk
italiensk
spansk
nederlandsk
japansk (tilgjengelig i september 2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Norsk wiki for hjelpemidler Arkivert 22. mars 2017 hos Wayback Machine. med mye informasjon om Dragon NaturallySpeaking
Den norske importøren Infoshare Solutions
Forum for brukere av Dragon Naturally Speaking
Historisk tilbakeblikk over utviklingen  av Dragon NaturallySpeaking (på engelsk)
Dragon NaturallySpeaking User Forum (engelsk) Arkivert 25. januar 2013 hos Wayback Machine.
Sex dager

Sex dager er en norsk dokusåpe om samliv som gikk på TV3 i 2013. Serien fulgte norske par som skulle forsøke å finne tilbake gløden i forholdet ved å ha sex med hverandre seks dager på rad. Hver episode omhandler to par.Serien ble ingen suksess. Premieren ble sett av 102 000. Etter tre uker var seertallet redusert til halvparten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Zawadzkibreen

Zawadzkibreen er en 14 kilometer lang sidebre til Nathorstbreen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en dalbre og ligger på grensa mellom Wedel Jarlsberg Land og Torell Land. Breen starter ved Lysefjellet og går mot nordøst mellom Friherrefjella i nord og Pilsudskifjella i sør.
Breen har navn etter den polske fotogrammetrikeren Antoni Rudolf Zawadzki-Rogala (1896–1974), som deltok på den polske Spitsbergenekspedisjonen i 1934.


== Referanser ==
Astri Richard

Astri Olga Margareta Richard (født 25. juli 1900  i Göteborg, død 26. september 1992 i Stockholm) var en svensk skuespiller og organisasjonskvinne. 
På 1920-tallet medvirket hun i to svenske spillefilmer og en kortfilm.Under andre verdenskrig engasjerte hun seg humanitært, også til fordel for Norges sak. I 1943 ble hun leder i innsamlingsaksjonen Mors blomma. Richard var fra 1950 til 1956 styreleder i Yrkeskvinnors samarbetsförbund.Hun var gift med den norskfødte forretningsmannen Erling Richard, som hun også startet konfeksjonsfirma sammen med.Richard ble tildelt den norske utmerkelsen Haakon VIIs Frihetskors.


== Filmografi ==
Två konungar, 1925
En afton hos Gustaf III på Stockholms slott, 1925
Farbror Frans, 1926


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Astri Richard i Svensk Filmdatabas
VM i freestyle 2013 – Halfpipe kvinner

VM i freestyle 2013 - Halfpipe kvinner ble arrangert i Tryvann Vinterpark tirsdag 5. mars 2013. Med 12 deltagere i finalen.
VM i freestyle 2013 – Halfpipe menn

VM i freestyle 2013 - Halfpipe menn ble arrangert i Tryvann Vinterpark tirsdag 5. mars med 12 deltagere i finalen.
VM i freestyle 2013 – Kulekjøring kvinner

VM i freestyle 2013 - Kulekjøring kvinner ble arrangert i Voss Fjellandsby Myrkdalen ved Voss onsdag 6. mars. I første finaleomgang var det 18 deltagere mens de 6 beste gikk til andre finaleomgang. Derfor står deltagerne som endte fra nr 7 til 18 med bedre poengsum enn de som ble 5 og 6. Siden 7 til 18 fikk høyere poengsum i 1 runde enn det 5 og 6 oppnådde i 2 runde.
Arneberg stasjon

Arneberg stasjon er en jernbanestasjon på Solørbanen ved Arneberg i Åsnes. Stasjonen ble åpnet som stoppested da Solørbanen ble tatt i bruk mellom Kongsvinger og Flisa i 1893. 1916 ble stoppestedeet oppgradert til stasjon, denne var betjent til 1970. Senere hadde den status som holdeplass. Stasjonsbygningen ble revet 1992 og godshuset flyttet til Kongsvinger. Persontrafikken ble nedlagt 1994.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 68–69. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Solørbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 95–108. 


== Eksterne lenker ==
(no) Arneberg stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Solørbanen
Norske jernbanestasjoner om Arneberg stasjon
Namnå stasjon

Namnå stasjon er en jernbanestasjon på Solørbanen ved Namnå i Grue. Stasjonen ble åpnet som stoppested da Solørbanen ble tatt i bruk mellom Kongsvinger og Flisa i 1893. 1923 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, denne var betjent til 1982. Persontrafikken ble nedlagt 1994.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 68–69. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Solørbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 85–92. 


== Eksterne lenker ==
(no) Namnå stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Solørbanen
Isfjord fyr

Isfjord fyr, senere Isfjord radiofyr, er et fyrtårn på Kapp Linné ved sørmunningen av Isfjorden i Nordenskiöld Land på Spitsbergen. Fyret ligger om lag to hundre meter nordvest for Isfjord radio og regnes ofte som verdens nordligste fyr. Det ble oppført i 1933 av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser og satt i drift for første gang den 13. september samme år.Det opprinnelige fyret ble helt ødelagt i 1941 i forbindelse med andre verdenskrig. Det var et åttekantet jernhus på en tolv meter høy vinkeljernsunderbygning plassert på fire betongfundamenter med et tre meters innebygd beholderrom øverst. Det var seks glassvinduer mot havet og to blindruter mot land.Sommeren 1946 ble Isfjord radiofyr gjenoppbygd på samme sted, da som et firkantet bygg med ellers samme beskrivelse som det opprinnelige fyret. Dette fyret ble tent for første gang den 26. september samme år. Fyret var utstyrt med Dalénlanterne og -brenner som ga ett hvitt lysglimt vedvarende i ett sekund hvert femte sekund. Med fem gassflasker tilkoblet hadde fyret en beregnet brennetid på fire måneder. Fyrets opprinnelige lanterne har i ettertid blitt erstattet av en kort lyspost plassert på toppen.


== Forhistorie ==
I 1932 hadde Adventfjorden 95 dampskipssanløp og det hadde i årene før blitt opprettet to sovjetiske gruvebyer ved Isfjorden. Turist- og kulltrafikken var økende og seilingssesongen ble utvidet da to sovjetiske isbrytere begynte å trafikkere Spitsbergen i 1932-33. I 1932 gikk to sovjetiske skip på grunn i mørket og det ble anmodet om bygging av fyr for å gjøre seilingene sikrere. Fra før var det kun oppsatt en båk på Kapp Linné.


== Se også ==
Isfjord radio
Festningen


== Referanser ==


== Noter ==


== Kilder ==
Avsnittet forhistorie: Norges Svalbard- og Ishavs-undersøkelsers ekspedisjoner til Nordøst-Grønland i årene 1931-1933. Side 25-26.