jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tanks videregående skole

Tanks videregående skole var en fylkeskommunal videregående skole i Bergen sentrum. Skolen tilbød programmene studiespesialisering og påbygging til generell studiekompetanse. Fra august 2014 ble skolevirksomheten overflyttet til nye Amalie Skram videregående skole.


== Hans Tanks og hustru Marie Tanks Legatum ==
Tanks skole ble opprettet med penger fra Hans Tanks og hustru Maria Tanks Legatum. Kjøpmann Hans Tank (1742–1804) og Maria Kramer Tank (1740–1801) giftet seg i 1763. Deres eneste barn døde bare seks år gammel i 1771. Ekteparet Tank skrev et testamente i 1798 som bestemte at et fond skulle etableres, og pengene brukes til opprettelsen av en realskole. Ekteparet ønsket å forbedre samtidens skoleundervisning – gå bort fra pugging av latin og heller orientere seg mot samtiden. Tank vektla praktiske og fremtidsrettede fag som levende språk, handelsfag, naturfag og kroppsøving. Målsettingen var at elevene skulle «dannes til dydige, ædle Mennesker og rettskafne, insigtsfulde Borgere».


== Den Tankske Skole ==
Den Tankske Skole åpnet 5. juni 1850 i en trebygning i Øvregaten 47. Siden 8. januar 1855 har skolen holdt til i bygningen i Kong Oscars gate 21, tegnet av arkitekt Hans Hansen Kaas. Skolens plan er preget av et bredt trappehus ved hovedinngangen. Adkomst til klasseværelsene er fra midtkorridorer plassert på hver side trappen.
Bygningen var i sin samtid en av byens flotteste, og da prins Napoleon besøkte Bergen i 1856, ble ballet holdt ved Tanks skole.


== Nyere historie ==
Skolen ble overtatt av Bergen kommune i 1888 og begynte samtidig å ta inn jenter. I 1917 fikk skolen oppført en egen gymnastikkbygning i jugendstil. 
Skolen fikk sin første gymnasklasse i 1923, og var fra det året Bergens første offentlige gymnas. I 2013 ga Hordaland fylkeskommune Fana Sparebank i oppdrag å selge skolebygget. Interessen var stor, og i juni 2013 ble det meldt solgt for 34 millioner kroner, syv millioner over bud.I 2014 ble skolen nedlagt, og elevene overført til Amalie Skram videregående skole fra skoleåret 2014/15.


== Kjente tanksianere ==
Edvard Grieg var en av skolens elever de første årene (1853–58). Andre kjente elever ved skolen er Hans Jæger, Christian Michelsen, Kristofer Lehmkuhl, Rasmus Meyer, Thorolf Rafto, Kristian Ottosen og Arnulf Øverland. Kjente tanksianere fra nyere tid er Elina Krantz og Dagfinn Lyngbø. 
Både Øverland og Edvard Grieg mistrivdes. Som gjengitt på den forsvunne minneplaketten skrev Grieg at «Skolelivet var meg dypt usympatisk, dets materialisme, barsket og kulde var min natur så imot at jeg utpønsket det utroligste for å bli kvitt - om bare for en liten stund.» I skolens protokoll fra 1858 står det om Grieg: «Anmeldt den 31te August til Udtrædelse, for at uddanne sig til Musicus.»


== Referanser ==


== Se også ==
Tank


== Litteratur ==
B. E. Bendixen: Tanks real- og handelsskole 1850–1900, Bergen 1900
J. Severud (red.): Skjeve gulv. Tanks skole 150 år, Bergen 2000


== Eksterne lenker ==
Tanks videregående skole
Bergen byleksikon på nett, om Tanks videregående skole
Kong Oscars gate 21
Elevpresentasjon
La Tanks skole leve!
Nå selges bergenshistorie
Dorcasominae

Dorcasominae er en underfamilie av trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Slanke, langbeinte, gjerne brune trebukker med lange antenner. De ligner på gruppen blomsterbukker (Lepturinae).


== Utbredelse ==
Gruppen mangler i Europa men én eller to arter finnes i den asiatiske delen av Tyrkia.


== Systematisk inndeling / utvalgte slekter ==
Omtrent 55 slekter blir regnet til denne gruppen. Ofte blir bare stammen Dorcasomini regnet til denne underfamilien.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Apatophyseini
Slekten Apatophysis Chevrolat, 1860
Apatophysis anatolica Heyrovsky, 1938 – endemisk for Tyrkia
Apatophysis caspica Semenov, 1901 – Sentral-Asia, finnes trolig i Tyrkia
Desmocerini - ofte regnet til Lepturinae
Slekten Desmocerus Audinet-Serville, 1835
Dorcasomini
Slekten Dorcasomus Audinet-Serville, 1834
Gahaniini - ofte regnet til Cerambycinae
Slekten Gahania Distant, 1907
Megacoelini - ofte regnet til Cerambycinae
Slekten Aphelogaster Kolbe, 1897
Slekten Megacoelus Lacordaire, 1869
Plectogasterini - ofte regnet til Cerambycinae
Slekten Neoclosterus Heller, 1899
Slekten Plectogaster Waterhouse, 1881
Protaxini - ofte regnet til Cerambycinae
Trypogeini
Slekten Trypogeus


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Dorcasominae hos Fossilworks 
(en) Dorcasominae hos NCBI 
(en) Kategori:Dorcasominae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dorcasominae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Apatophysis caspica
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Dorcasominae [1]. Stort bildegalleri.
Rajpath

Rajpath (hindi: राजपथ; «Kongens vei») er den seremonielle bulevarden til Republikken India. Den går fra Rashtrapati Bhavan gjennom Vijay Chowk og India Gate til National Stadium i New Delhi. Alleen har gressplener med trær og dammer på begge sider. Rajpath er uten tvil den viktigste veistrekningen i India, og stedet for den årlige paraden under republikkdagen 26. januar. Rajpath går rett mot Raisina Hill, Indias administrative sentrum. Janpath krysser denne veien. Rajpath går i øst-vest-retning og veier fra Connaught Place, Delhis finansielle sentrum, møter Rajpath fra nord.
Etter at Rajpath har klatret opp Raisina Hill, dukker North Block og South Block opp på hver sin side av Rajpath. Til slutt ender veien foran porten til Rashtrapati Bhavan. I Vijay Chowk krysser den Sansad Marg og Indias parlamentbygning kan sees på høyre side når man kommer fra India Gate.  
Rajpath i seg selv er veien som brukes for paraden 26. januar hvert år, når Republikkens dag feires i India. Feiring av at India ble en republikk skjer gjennom fremvisning av Indias kulturelle mangfold og militære makt. Alleen brukes også til begravelseprosesjoner av sentrale indiske politikere. Åpningsscenen i filmen Gandhi starter i Rajpath. 


== Historie ==
New Delhis byplan (New Delhi er området rundt Rajpath) ble laget av den britiske arkitekten Edwin Lutyens. Rajpath var av stor betydning for planen. Lutyens ville ha panoramautsikt over byen Delhi fra palasset til visekongen. Utsikten fra Raisina Hill går uhindret tvers over Rajpath og India Gate, og forhindres kun av National Stadium. 
Størsteparten av byggverket rundt Rajpath ble designet av Lutyens and Herbert Baker.


== Landemerker ==
Rashtrapati Bhavan, embedsboligen til presidenten i India. Det var visekongens residens før India fikk sin uavhengighet.
North Block and South Block, også kalt Sekretariatbygningen. North Block huser kontorene til Finansdepartementet og Innenriksdepartementet. South Block huser Utenriksdepartementet og Forsvarsdepartementet. Andre viktige kontorer, som for eksempel statsministerens kontorer, finnes også i Sekretariatbygningen.
Vijay Chowk («Seiersplassen» på norsk), et rommelig plaza som er stedet for seremonien Beating the Retreat («Slår retrett») den 29. januar.
India Gate er Indias krigsminnesmerke og triumfbue til ære for de som døde i første verdenskrig og den andre anglo–afghanske krigen. Det er også Indias minnesmerke for den ukjente soldat.


== Eksterne lenker ==
(en) Rajpath som turistmål i Delhi
Forente Issarak-Front

Forente Issarak-Front (en. United Issarak Front/UIF, khmer. Samakhum Khmer Issarak, lit. Khmer Issarak Front) var en anti-imperialistisk bevegelse som kjempet mot den franske kolonimakten i Fransk Indokina. Da Genève-konferansen ble undertegnet i 1954, kan det beregnes at UIF kontrollerte omkring halvparten av Kambodsja.
Ol Doinyo Lengai

Ol Doinyo Lengai er en stratovulkan som ligger i den nordlige delen av Tanzania. Vulkanen er spesiell fordi den produserer lava bestående av natrokarbonatritt. Denne lavaen har en temperatur på cirka 500−600 ℃, som er mye lavere enn andre typer lava.


== Referanser ==
Bjørn Hagen

Bjørn Hagen (født 4. april 1960 i Oslo) er en norsk tidligere skøyteløper. Han representerte Oslo Idrettslag og senere Oslo Skøiteklub.
Hagen vant NM på skøyter, sprint i 1988 og tok bronse i 1985 og 1986. I NM på skøyter, enkeltdistanser tok han sølv på 500 meter og 1 000 meter i 1988, samt bronse på 500 meter i 1987. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1988 i Calgary med 18.-plass på 500 meter, og fullførte ikke 1 000 meter etter fall. Hans beste resultat i VM på skøyter, sprint var 16.-plass i 1988.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Hagen – Olympics.com 
(en) Bjørn Hagen – Olympic.org 
(en) Bjørn Hagen – Olympedia 
(en) Bjørn Hagen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bjørn Hagen – Speedskatingbase.eu 
(en) Bjørn Hagen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Bjørn Hagen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Bjørn Hagen på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Bjørn Hagen på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Bjørn Hagen på The-Sports.org (noen resultater)
Rødfotsule

Rødfotsule (Sula Sula) er en stor sjøfugl av sulefamilien (Sulidae). På tross av den anselige størrelsen er den minst av sulene. De er kraftige bygd og raske flygere, men som alle suler er de klønete i takeoff og landing.


== Beskrivelse ==
Rødfotsula er den minste av alle suler: 71 cm i lengde og med et vingespenn på 137 cm. Den har røde bein, og nebbet og hakeposen er blå med et rosa felt ved basis. Det fins to varianter, kalt hvit og brun fase. Den hvite fasen er for det meste hvit med svarte svingfjærr. Den brune formen er brun med lysere buk, gumper og hale. Begge former kan forekomme i samme koloni for eksempel på  St. Giles Island, Tobago, og kan ikke regnes som ulike underarter.
Kjønnene er like. Ungfuglene er gråaktige med brunere vinger og rosa bein.


== Hekking ==
Denne arten hekker på øyer i de fleste tropiske hav. Utenfor hekkesesongen er den sjelden å se, idet den stort sett ferdes til havs. Den hekker i store kolonier. Hunnen legger ett blått egg  med tykt kalkskall i et reir av kvister oppe i et tre. Begge foreldrene ruger i 44-46 dager. Det kan ta tre måneder før ungen gjør sine første flyforsøk, og fem måneder før den gjør omfattende flyturer.
Parene kan holde sammen i flere sesonger. De utfører omfattende hilsningsritualer, inkludert gryntelyder og mannens utstilling av den blå hakeposen.


== Føde ==
Rødfotsule er spektakulære dykkere, stuper ned i havet ved høye hastigheter for å fange byttedyr. De spiser hovedsakelig små fisk eller blekksprut.


== Eksterne lenker ==
(en) Rødfotsule – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rødfotsule i Encyclopedia of Life 
(en) Rødfotsule i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rødfotsule hos Artsdatabanken 
(en) Rødfotsule hos Fossilworks 
(en) Rødfotsule hos ITIS 
(en) Rødfotsule hos NCBI 
(en) Kategori:Sula sula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sula sula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sula sula – detaljert informasjon på Wikispecies 


== Kilder ==
Hoyo, Josep del, Elliott, Andrew & Sargatal, Jordi: handbook of The Birds of The World, Vol. 1, p 324-325, Lynx Edicions Barcelona, 1992 isbn 84-87334-10-5
AmericanNaturalist11:65.
AnimalBehavior51:273,51:1197,68:1331.
AtollResearch Bulletin176.
Bulletin Of The British Ornithologists Club129:87.
Harrison, Peter; Seabirds of the World, Princeton University Press 1996 isbn = 0-691-01551-1
ffrench,  Richard: A Guide to the Birds of Trinidad and Tobago, 2nd editionComstock Publishing,1991  isbn = 0-8014-9792-2
Kana

Kana (仮名, Kana) er de japanske skriftsystemene som bruker tegn for å representere individuelle stavelser, og er en del av det japanske skriftsystemet som står i kontrast til det kinesiske logografiske systemet som også brukes i japansk, kalt kanji. Det finnes tre japanske kana: moderne hiragana, moderne katakana, og det eldre systemet kalt man'yōgana som var opphavet til de to moderne systemene. Det finnes også varianter av disse moderne systemene. Hiragana og katakana fungerer som to identiske stavelsesskrift, bare med forskjellige tegn. Det vil si at systemene har like mange tegn og representerer samme lyder, men har forskjellig utseende i de forskjellige systemene og brukes i forskjellige sammenhenger. Disse to systemene, hiragana og katakana, brukes sammen med kanji for å skrive japansk.Siden japansk ikke har veldig mange fonemer, i tillegg til en ganske streng stavelsesstruktur, er kana-skriftsystemene en ganske nøyaktig representasjon av muntlig japansk.


== Referanser ==
Phytoecia nigricornis

Gullrisbukk (Phytoecia nigricornis) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I motsetning til de fleste andre trebukker utvikler ikke larvene seg i busker og trær, men i planter i kurvplantefamilien. Den er ikke funnet i Norge, nærmeste bestand til oss er i det sørligste Sverige.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (7–12 mm), slank, sylindrisk, svart trebukk, kroppen tett kledt med korte, nedliggende, grå hår. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Hodet er nokså stort, omtrent så bredt som pronotum, som er omtrent kvadratisk med en smal, lys midtstripe. Dekkvingene er tydelig bredere enn pronotum, med markerte skuldre, en tanke tilsmalnende fra skuldrene bakover. De er grovt og tett punktert og nokså matte, og dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet. Beina er svarte.


== Levevis ==
Dette er en av forholdsvis få trebukker i Norden som har larver i urter. Denne artens larver lever inne i stenglene på kurvplanter, særlig i gullris,  men også i reinfann, markmalurt og prestekrage. 
Eggleggingsatferden er ukjent. Larveutviklingen tar ett år. De voksne billen påtreffes i nærheten av næringsplantene i juni-juli.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa og det vestlige Sibir. Den er ikke kjent fra Norge, men er funnet noen steder i Skåne og Blekinge i Sverige, trolig også i det sørøstlige Finland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Phytoeciini
gullrisbukk, Phytoecia nigricornis (Fabricius, 1781)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Phytoecia nigricornis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phytoecia nigricornis hos Artsdatabanken 
(sv) Phytoecia nigricornis hos Dyntaxa 
(en) Phytoecia nigricornis hos Fauna Europaea 
(en) Phytoecia nigricornis hos NCBI 
(en) Kategori:Phytoecia nigricornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phytoecia nigricornis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phytoecia nigricornis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Altenberg (Erzgebirge)

Altenberg er en by i den sørvestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen i nærheten av grensen mot Tsjekkia. Byen ligger i Osterzgebirge langs Bundesstraße 170 mellom Dresden og Praha, 5 km fra grensen til Tsjekkia. Altenberg er en del av forvaltningsfellesskapet Altenberg og har 5 825 innbyggere (31. desember 2008).
Kommunen Altenberg ligger i Osterzgebirge, og høyeste punkt er Kahleberg 905 m over havet. I kommunen har elven Rote Weißeritz sitt utspring, som en av de to kilde-elvene til Weißeritz. Distriktene Kipsdorf og Bärenstein i Weißeritztal og Müglitztal ligger mellom omkring 400 til 500 m over havet, mens Falkenhain ligger fra 650 til 700 m over havet; distriktet Zinnwald-Georgenfeld ligger i over 800 meters høyde.
Kommunen omfatter idag flere tidligere kommuner, som er blitt innlemmet i følgende år:

1965: Hirschsprung
1994: Rehefeld-Zaunhaus og Zinnwald-Georgenfeld
1996: Kurstedene Bärenburg (som består av Oberbärenburg og Waldbärenburg), Kipsdorf og Schellerhau
1999: Kurstedene Bärenfels og Falkenhain (herunder Waldidylle)
2004: Bärenstein
2011: GeisingAltenberg var en by i Kreis Dippoldiswalde fra 1952 til 1990, og i Landkreis Dippoldiswalde fra 1990 til 1996. Fra 1994 til 2008 var den en del av Weißeritzkreis. Siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Altenberg, Saxony – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Altenberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Exocentrus adspersus

Exocentrus adspersus er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Det er en mellomeuropeisk art som har en relikt-forekomst i Sør-Sverige.


== Utseende ==
En liten (5–8 mm), brun trebukk med lange antenner. Arten ligner slektningen Exocentrus lusitanus men er noe større og bredere enn denne. Dekkvingene har jevnt spredte, lange, oppstående børster innimellom de korte, nedliggende hårene. Antennene er noe lengre enn kroppen og gulbrune, med ganske lange, utstående hår. Hodet er kort og bredt. Pronotum er en del bredere enn langt, i midten av hver sidekant med en spiss, bakoverrettet pigg. Det er kledt med lyse hår som er innover- og bakoverrettede. Dekkvingene er noe bredere enn pronotum, med markerte skuldre og et tverrbånd av lyse hår litt bak midten. Beina er brune og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i innerbarken (basten) på nylig døde greiner av eik, av og til også hassel og lind. Larven lever av innerbarken, men gnager seg inn i veden for å forpuppe seg. Larvene finnes ofte sammen med trebukkene Phymatodes alni, Phymatodes pusillus, Anaesthetis testacea og Exocentrus lusitanus. Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes mellom eikegreiner i juni-juli.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Sør- og Mellom-Europa, mot øst til Kaukasus. Den finnes ikke i Norge, men det er en relikt-bestand i Småland i Sverige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Acanthocinini
Exocentrus adspersus Mulsant, 1846


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Exocentrus adspersus i Encyclopedia of Life 
(en) Exocentrus adspersus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Exocentrus adspersus hos Artsdatabanken 
(sv) Exocentrus adspersus hos Dyntaxa 
(en) Exocentrus adspersus hos Fauna Europaea 
(en) Exocentrus adspersus hos NCBI 
(en) Kategori:Exocentrus adspersus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Exocentrus adspersus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Joe’s Garage

Joe's Garage er et konseptalbum av Frank Zappa. Det ble utgitt i 1979 og er i tre «akter». Det er, som alle andre album av Frank Zappa, veldig fylt av humor, hvor det mest selvfølgelige eksempelet er «Why Does It Hurt When I Pee?».


== Sporliste ==


=== Akt 1 ===


==== Side 1 ====
«The Central Scrutinizer» – 3:28
«Joe's Garage» – 6:10
«Catholic Girls» – 4:26
«Crew Slut» – 6:31


==== Side 2 ====
«Fembot in a Wet T-Shirt» – 4:45
«On the Bus» – 4:19
«Why Does It Hurt When I Pee?» – 2:36
«Lucille Has Messed My Mind Up» – 5:43
«Scrutinizer Postlude» – 1:35På den originale vinylutgivelsen var «Fembot in a Wet T-Shirt» kalt «Wet T-Shirt Nite»
På vinyl var «Lucille» og «Scrutinizer Postlude» bare en sang.


=== Akt 2 ===


==== Side 1 ====
«A Token of My Extreme» – 5:30
«Stick It Out» – 4:34
«Sy Borg» – 8:56


==== Side 2 ====
«Dong Work For Yuda» – 5:03
«Keep It Greasey» – 8:22
«Outside Now» – 5:50


=== Akt 3 ===


==== Side 1 ====
«He Used to Cut the Grass» – 8:35
«Packard Goose» – 11:34


==== Side 2 ====
«Watermelon in Easter Hay» – 9:09
«A Little Green Rosetta» – 8:15


== Personell ==
Frank Zappa – vokalist og gitar
Warren Cuccurullo – rytmegitar, vokalist, kor, bakgrunnsvokal, orgel, gitar
Denny Walley – vokalist, slidegitar, gitar
Craig Twister Steward – munnspill
Jeff – tenorsaksofon
Marginal Chagrin – barytonsaksofon
Patrick O'Hearn – blåseinstrument, bass
Peter Wolf – keyboard
Stumuk – barytonsaksofon, bass-saksofon
Tommy Mars – keyboard
Vinnie Colaiuta – trommer, perkusjon
Arthur Barrow – vokalist, bass
Ed Mann – vokalist, perkusjon
Dale Bozzio – vokalist
Al Malkin – vokalist
Ike Willis – vokalist
Barbara Isaak – kor, bakgrunnsvokal, assistent
Geordie Hormel – kor, bakgrunnsvokal
Terry Bozzio – gjestevokalist
Ferenc Dobronyi – coverdesign
Steve Alsberg – prosjektkoordinator
Joe Chiccarelli – lydtekniker, lydmiksing, innspilling
Norman Seeff – fotograf, albumcoverbilde
John Williams – kunstverk
Steve Nye – remiksing
Mick Glossop – remiksing
Stan Ricker – mastering
Jack Hunt – mastering
Thomas Nordegg – assistent
Tom Cummings – assistent


== Eksterne lenker ==
(en) Joe's Garage på Discogs 
(en) Joe's Garage på MusicBrainz
Daejeons undergrunnsbane

Daejeons undergrunnsbane er en undergrunnsbane i den sørkoreanske byen Daejeon. Den består av en linje på 22,6 km og 22 stasjoner. Det er planlagt tilsammen fem linjer i byen.Første del av linje 1 åpnet 16. mars 2006 mellom Panam og Government Complex (12,4 km), mens andre del åpnet 17. april 2007, mellom Government Complex og Banseok (10,2 km). Opprinnelig var planen at første del av nettet skulle åpne til Fotball-VM 2002, men utbyggingen ble forsinket.
Ved Daejeon stasjon er det overgangsmulighet til det koreanske jernbanenettet.
Banen opereres mellom 05:30 og 24:00, med fem minutters intervall i rushtiden og 8 til 10 minutter ellers i døgnet. Prisene starter på 800 won for de første 10 km, deretter 100 won i tillegg.


== Linjene ==


=== Linje 1 ===


== Utvidelser ==
Arbeidene med linje 2 skulle ta til i 2008, men er utsatt fordi den planlagte finansieringen er brukt på andre prosjekter.Det har vært planlagt at linje 2 skulle bygges som en Maglevbane, lik den tyske M-Bahn eller japanske HSST.Linje to er planlagt å være 30,5 km lang og vil være en ringbane med tre overgangsmuligheter til linje 1. Linje 3 vil være 24 km lang og gå nord-sør parallell med jernbanen, mens linje 4 vil være 9,7 km lang og vil gå nord-sør lenger vest, mens linje 5 er planlagt å være 15,6 km lang og kryse byens sentrum fra øst til vest. Samlet er det planlagt et undergrunnsbanenett på 102 km.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Daejeons undergrunnsbane (koreansk)
Daejeons undergrunnsbane på UrbanRail.Net