jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Epiphora bauhiniae

Epiphora bauhiniae er en sommerfugl som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
En nokså stor (vingespenn 80-90 millimeter), gråbrunlig påfuglspinner. Som vanlig for Attacini er vingene meget store sammenlignet med kroppen. Hannenes forvinger er noe sigdformede, med avrundet spiss. Det er en liten øyeflekk ved forvingespissen.
Denne arten har mye hvitt i vingenes indre del, tverrbåndet er strekt buet, vingenes lyse midtflekker store og ovale til nesten sirkelrunde.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i tropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Saturniinae
Slektsgruppen Attacini – inneholder mange svært store arter
Slekten Epiphora Wallengren, 1860
Epiphora bauhiniae (Guérin-Ménéville, 1829)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.
Bilder av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Epiphora bauhiniae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Epiphora bauhiniae hos NCBI 
Epiphora bauhiniae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Epiphora bauhiniae. Med bilder av arten [1]
Panamas riksvåpen

Panamas riksvåpen er det heraldiske symbol for den sentralamerikanske nasjonen Panama. Våpenskjoldet var i bruk innen de ble nedfelt i de samme lovene som bestemte Panamas flagg.
De ni stjernene i Panamas riksvåpen representerer landets ni provinser. Skjoldet viser verktøy, våpen, et overflødighetshorn og et vinglehjul, som til sammen symboliserer overgangen fra krig til fred og velstand. Riksvåpenet viser også til Panamakanalen, som forener den nordlige og sørlige halvkule.
Valgspråket «Pro Mundi Benefico» betyr «Til det beste for verden»
Mango (flyselskap)

Mango er et sørafrikansk lavprisflyselskap og datterselskap av South African Airways. Hovedflyplassen deres er OR Tambo internasjonale lufthavn i nærheten av Johannesburg.
Flyselskapet ble lansert 30. oktober 2006, og deres første flyvning var 15. november 2006. De har seks Boeing 737-800-fly som vedlikeholdes av SAA Technical.


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mango (airline) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den mellomamerikanske føderasjons riksvåpen

Den Mellomamerikanske-føderasjons riksvåpen bestod av fem vulkaner som representerte de fem medlemsprovinsene, en solstråle og regnbue som symboliserer en lys fremtid og frihetsluen som symboliserer nasjonal frihet. Motivet bygger på frimurertrekanten  og symboliserer likestilling og likhet.
Riksvåpenet er senere videreført i Nicaraguas flagg og riksvåpen og hos El Salvador.
Riksvåpenet er også å finne i føderasjonens flagg.
Valgspråket er «Dios, Union, Libertad» som betyr «Gud, union, frihet»
Nicaraguas riksvåpen

Nicaraguas riksvåpen (og flagg) er det som er mest likt det gamle statsflagget og riksvåpenet til Den mellomamerikanske føderasjon. Både trekanten, vulkanene, solen, frihetsluen (Frygisk lue), og regnbuen forekom på det opprinnelige flagget til føderasjonen. Dagens riksvåpen inneholder landets navn, mens det i 1823 sto «Provincias Unidas del Centro de America». «America Central» er til minne om Den mellomamerikanske føderasjonen. Nicaragua tok de gamle symbolene i bruk igjen i 1908 for å markere håpet om at de fem nasjonene igjen skulle samles til en politisk enhet.
Som på det opprinnelige riksvåpenet symboliserer de fem fjellene de fem opprinnelige medlemslandene, solstrålene og regnbuen symboliserer en lys fremtid og Frihetsluen symboliserer nasjonal frihet.
Kresimir Sipusch

Kresimir Sipusch (Krešimir Šipuš, født 26. juni 1930 i Zagreb i Kroatia, død 23. september 2014 i Oslo) var en jugoslaviskfødt komponist og dirigent, som har virket i Norge. Han er særlig kjent for å fremme samtidsmusikk og komponister fra det 20. århundre.Ved musikkakademiet i Zagreb studerte han komposisjon under Stjepan Šulek. Dirigentstudiene foregikk under Igor Markevič.
Karrieren som dirigent startet ved Operateateret i Zagreb. Han virket deretter i Frankrike, der han fra 1964 til 1972 var sjefdirigent ved symfoniorkesteret i Cannes. Samtidig var han fra 1968 dirigent for radioorkesteret i Zagreb, en stilling han hadde til 1974.Fra midten av 1970-tallet arbeidet Sipusch i Norge. Han var kunstnerisk leder ved Statens Operaskole (fra 1982 Statens operahøgskole) i perioden 1. september 1976 til 1996.
I Norge ble han gift med sopranen Guri Egge, datter av komponist Klaus Egge. Sipusch har spilt inn Klaus Egges Cellokonsert.


== Referanser ==
Ordnet.dk

ordnet.dk er et dansk internettprosjekt som ble opprettet i 2005, som inneholder forskjellige hjemmesider som omhandler det danske språk.
Ordnet.dk ble opprettet av Det Danske Sprog- og Litteraturselskab med støtte fra Carlsbergfondet og Kulturministeriet. Prosjektet omfatter digitale utgaver av Ordbog over det danske Sprog (samt Supplement til Ordbog over det danske Sprog, 2006), Den Danske Ordbog og KorpusDK.


== Eksterne lenker ==
ordnet.dk
El Salvadors riksvåpen

El Salvadors riksvåpen og flagg stammer fra Den mellomamerikanske føderasjon, som ble brukt til 1865.
I 1912 ble den opprinnelige utformingen vedtatt igjen og El Salvadors riksvåpen ble satt.
Riksvåpenet ligner de andre mellomamerikanske landenes våpen. Motivet bygger på Frimurertrekanten som symboliserer likhet. Rundt trekanten er fem nasjonalflagg og en krans i nasjonalfargene.
Riksvåpenets trekant symboliserer likestilling. Landets navn under medlemskapet i Den mellomamerikanske føderasjonen omgir riksvåpenet. Frihetsluen symboliserer nasjonal frihet, og de fem vulkanene symboliserer de opprinnelige forente provinsene.
Valgspråket er mellomamerika-føderasjonens valgspråk «Dios, Union, Libertad», som betyr «Gud, union, frihet»
Flying High Norway

Flying High Norway AS var et amerikansk-eid selskap grunnlagt i 2006 med fokus på letevirksomhet på norsk sokkel. I 2007 ble selskapet overtatt av kypriotiske Excel Expro Global plc og skiftet navn til Excel Expro Norge som igjen ble overtatt av Fortis Petroleum i 2010. Selskapet hadde kontorer i Stavanger og administrerende direktør var David Robert Bruns.


== Historie ==
Flying High Norway AS  ble grunnlagt i november 2006 som et datterselskap til Texas-baserte Flying High, tidligere Amana Partners. Selskapet var et leteselskap bygd på såkalt kristne grunnverdier. En stor del av gevinsten skulle gå til utdannings- og bistandsprosjekter i ulike deler av verden. Selskapets letestrategi var basert på undersøkelser ved hjelp av oversjøiske flyvninger samt elektromagnetiske undersøkelser. I august 2007 ble selskapet prekvalifisert som rettighetshaver på norsk sokkel. Selskapet hadde da 22 medarbeidere i Stavanger. Senere samme år ble Flying High Norway overtatt av det kypriotiske oljeselskapet Excel Expro Global plc. og skiftet navn til Excel Expro Norge AS.   
Selskapet søkte bl.a. på areale i 20. konsesjonsrunden (2008) og TFO 2008 uten å få noen tildelinger. 
I september 2010 ble Excel Expro Norge overtatt av Fortis Petroleum.


== Referanser ==
Lars Selander

Lars Selander (født 3. februar 1958) er en ålandsk politiker, som representerer liberalerna. Selander var kultur- og utdanningsminister i Ålands landskapsregjering fra 2003 til 2004. Selander har tidligere også vært rektor ved Ålands sjömansskola.
Cairdkysten

Cairdkysten er den delen av kysten av Coats Land som ligger mellom Kronprinsesse Märtha Kyst (20º00'V) og Luitpoldkysten (28º20'V).
Ernest Shackleton navnga kyststrekningen etter Sir James Key Caird, en av bidragsyterne til ekspedisjonen.


== Referanser ==
Haugfosstråkka

Haugfosstråkka er et besøksmål ved Åmot i Modum kommune. Den består av en samling bygninger ved gamle Haugfoss bru, mellom Simoa med Haugfossen, og riksvei 287 Sigdalsvegen, 500 m fra Blaafarveværket.
Haugfosstråkka har fra gammelt av vært et knutepunkt. Også under Blaafarveværkets stordriftstid på 1800-tallet var det landhandel, pensjonat og skjenkestue her, og her holdt kunstneren Frits Thaulow sitt «Friluftsakademi» hvor en rekke kjente norske malere deltok. Mellom disse Edvard Munch og Kalle Løchen.
I dag er bygningene på Haugfosstråkka forvaltet og ivaretatt gjennom Stiftelsen Blaafarveværket. I den gamle landhandelen finnes en museumsbutikk og en stein- og smykkebutikk. På Haugfosstråkka ligger også den såkalte «Thranestua», huset var Marcus Thranes hjem da han virket som lærer for barna til Blaafarveværkets administrasjon i årene 1847 - 48. Bygningen er i dag et sommeråpent serveringssted. 
Haugfosstråkka ligger på toppen av Haugfossen og er et godt utsiktspunkt over denne. Stedet er utgangspunkt for flere turstier, mellom disse "Haugfossen Rundt" og gangstien til Nyfossum.
Det sentralamerikanske integrasjonssystemet

Det sentralamerikanske integrasjonssystemet (spansk: Sistema de la Integración Centroamericana, SICA) er en økonomisk og politisk samarbeidsorganisasjon for land i Sentral-Amerika. Den ble til i 1993 som en fornyelse av Det sentralamerikanske fellesmarkedet. 
SICA består av landene Belize, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua og Panama. Den dominikanske republikk har status som assosiert medlem, mens Brasil, Chile og Mexico har status som regionale observatører. Utenomregionale observatører er Republikken Kina (Taiwan), Italia, Japan, Spania og Tyskland. SICAs hovedkontor ligger i San Salvador.
SICA har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Se også ==
Mercosur


== Referanser ==


== Litteratur ==
O'Keefe, Thomas Andrew: «Central American Integration System», i Latin American and Caribbean Trade Agreements. Keys to a Prosperous Community of the Americas, Leiden: Martinus Nijhoff, 2009, s. 303–364


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Sistema de la Integración Centroamericana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Partners in Population and Development

Partners in Population and Development er en mellomstatlig organisasjon etablert i 1994 for samarbeid i saker som gjelder reproduktiv helse, befolkning og utvikling mellom land i sør. Organisasjonen har 25 medlemsland. Hovedkontoret med sekretariatet ligger i PPD Dhaka i Bangladesh.
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Medlemsland ==
Disse landene er med i Partners in Population and Development: 

Bangladesh
Benin
Colombia
Egypt
Etiopia
Gambia
Ghana
India
Indonesia
Jemen
Jordan
Kenya
Kina
Mali
Marokko
Mexico
Nigeria
Pakistan
Senegal
Sør-Afrika
Thailand
Tunisia
Uganda
Vietnam
Zimbabwe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Asian–African Legal Consultative Organization

Asian–African Legal Consultative Organization (AALCO) er en mellomstatlig organisasjon som gir råd i folkerettsspørsmål og som fremmer samarbeid mellom medlemslandene i rettslige spørsmål. Den ble opprinnelig etablert i 1956 med navnet Asian Legal Consultative Committee (ALCC), og var et resultat av Bandungkonferansen. Organisasjonen har 47 medlemsland. AALCOs sekretariat ligger i New Delhi i India.
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Medlemsland ==
Disse landene er med i Asian–African Legal Consultative Organization:

Bahrain
Bangladesh
Botswana
Brunei
De forente arabiske emirater
Egypt
Gambia
Ghana
India
Indonesia
Irak
Iran
Japan
Jemen
Jordan
Kamerun
Kenya
Kina
Kuwait
Kypros
Libanon
Libya
Malaysia
Mauritius
Mongolia
Myanmar
Nepal
Nigeria
Nord-Korea
Oman
Pakistan
Palestina
Qatar
Saudi-Arabia
Senegal
Sierra Leone
Singapore
Somalia
Sri Lanka
Sudan
Syria
Sør-Afrika
Sør-Korea
Tanzania
Thailand
Tyrkia
Uganda


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Johannes Evensen Hummelsund

Johannes Martin Evensen Hummelsund (født 8. august 1897, død 26. april 1987) var en norsk los, politiker og lokalhistoriker. Han giftet seg i 1921 med Anne Nilsine Toft.
Hummelsund ble først kjent som mannen som loset skipet til Adolf Hitler da denne i 1934 gjestet Hardangerfjorden med skipet Deutschland. 13. april 1934 loset Hummelsund turistskipet fra Marsteinen inn til Odda og Ulvik, og deretter ut til Leirvik på Stord. I starten av den tyske okkupasjonen var han aktiv i Stein-organisasjonen som ble infiltrert, og mange arrestert. Hummelsund ble hentet til forhør i Bergen 2. oktober 1941, men under ransakingen av hjemmet hans ble det funnet bilder av og avisartikler om Deutschland og andre tyske skip han hadde loset. Gestaposjefen i Bergen, Hauptsturmführer Johann Behrens som våren 1942 ble skutt og drept i Telavåg, syntes det ble for ille å gå videre med saken når mannen hadde loset og hilst på Hitler. Dermed ble Hummelsund løslatt.Etter andre verdenskrig var Hummelsund ordfører i Sund kommune i perioden 1946 til 1951. Han ble dermed også sentral i gjenoppbyggingen av Telavåg, tettstedet som ble jevnet med jorden under krigen. I 1947 tok han imot daværende kronprins Olav på omvisning, og året etter kom også kong Haakon for å se på gjenreisingen av kystbygden.
Senere har Hummelsund også levert betydningsfulle bidrag som lokalhistoriker.Sønnen Even Johannes Evensen var også los ved Viksøy losstasjon, og han ble senere også ordfører i kommunen.


== Bibliografi ==
Bygdebok for Sund (1970)


== Referanser ==
Den internasjonale havbunnsmyndigheten

Den internasjonale havbunnsmyndigheten (engelsk: International Seabed Authority, fransk: Autorité internationale des fonds marins, spansk: Autoridad Internacional de los Fondos Marinos) er en internasjonal institusjon etablert i 1994 i henhold til FNs havrettskonvensjon av 1982. Den har ansvar for å forvalte mineralressurser på dyphavsbunnen utenfor kyststatenes kontinentalsokkel. Havbunnsmyndigheten har hovedkontor med sekretariat i Kingston på Jamaica.
Den internasjonale havbunnsmyndigheten styres av en forsamling av representanter for medlemsstatene, som velger et råd. I juli 2018 var 168 stater medlem av organisasjonen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andresen, Steinar: Makt og rett på hav og havbunn, Oslo: Universitetsforlaget, 1987, særlig s. 57ff
Wood, Michael C.:  «International Seabed Authority: The First Four Years», Max Planck Yearbook of United Nations Law, bd. 1, 1999


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) International Seabed Authority – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk, fransk, spansk)
Rolf Nannestad

Rolf Nannestad (født 29. august 1887 i Svinør, død 15. desember 1969) var en norsk skuespiller.Han virket på 1930-tallet ved Det Nye Teater og var senere engajsert ved Det norske teatret, Folketeatret, Oslo Nye Teater og Scene 7. Nannestad medvirket også i en håndfull filmer 1938–1968 med debut i Det drønner gjennom dalen.


== Filmografi ==
1937 – Det drønner gjennom dalen
1962 – Tonny
1968 – Sus og dus på by'n
1968 – De ukjentes marked
1969 – Olsenbanden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Nannestad på Internet Movie Database 
(no) Rolf Nannestad hos Nationaltheatret 
(no) Rolf Nannestad hos Sceneweb
Gunnar Fossum

Gunnar Fossum (født 7. mars 1932, død 29. juni 1977) var en norsk bandyspiller. Han spilte for Drafns A-lag fra 1949 til 1964, bortsett fra sesongen 1955/56 da han spilte for naboklubben Skiold. Han ble norgesmester for Drafn sju ganger: i 1950, 1951, 1954, 1959, 1960, 1961 og 1964. Under sesongoppkjøringen til 1964/65-sesongen måtte han legge opp på grunn av skade.Fossum debuterte på det norske landslaget i 1951 og spilte 13 landskamper, blant annet under OL i Oslo i 1952 da bandy var demonstrasjonsgren. Han deltok også på Drafns ishockeylag.


== Referanser ==
Dongyi

Dongyi eller østlige Yi (tradisjonell kinesisk: 東夷, forenklet kinesisk: 东夷, pinyin: Dōngyí, Wade-Giles: Tung-yi) var en kollektiv betegnelse som favnet i det østlige Kina i oldtidens Kina. Betegnelsen er ikke entydig; (sentral)kineserne brukte det om forskjellige folkegrupper opp gjennom historien. Det viktige var at de oppholdt seg ved og utenfor det kinesiske kjerneområdets østlige rand. 
Dongyifolkene var en av de tradisjonelt fire barbariske grupper (i kinesiske øyne) som omgav den kinesiske sivilisasjon. De tre andre var de nordlige di (beidi), de sørlige man (nanman) og de vestlige rong (xirong). 


== Litteratur ==
Baxter, William H. 1992. A Handbook of Old Chinese Phonology. Mouton de Gruyter.
Cai Fengshu 蔡鳳書, Kodai Santō bunka to kōryū 古代山東文化と交流, Higashi Ajia to hantō kūkan 東アジアと『半島空間』, pp. 45–58, 2003.
Carr, Michael. 2007. "The Shi 'Corpse/Personator' Ceremony in Early China," in Marcel Kuijsten, ed., Reflections on the Dawn of Consciousness: Julian Jaynes's Bicameral Mind Theory Revisited, Julian Jaynes Society, 343-416.
Cohen, David Joel. 2001. The Yueshi culture, the Dong Yi, and the archaeology of ethnicity in early Bronze Age China. Ph.D. dissertation. Dept. of Anthropology, Harvard University.
Karlgren, Bernhard. 1957. Grammata Serica Recensa. Museum of Far Eastern Antiquities.
Li Xiaoding 李孝定. 1965. Jiagu wenzi zhishi 甲骨文字集釋 [Collected Explanations of Shell and Bone Characters]. 8 Vols. The Institute of History and Philology.
Luan Fengshi 栾丰实, 论“夷”和“东夷” (On "Yi" and "Dong Yi"), Zhongyuan Wenwu 中原文物 (Cultural Relics of Central China), 2002.1, pp. 16–20.
Matsumaru Michio 松丸道雄, Kanji kigen mondai no shintenkai 漢字起源問題の新展開, Chūgoku kodai no moji to bunka 中国古代の文字と文化, 1999.
Matsumaru Michio 松丸道雄 and Takashima Ken'ichi 高嶋謙一 ed., Kōkotsumoji Jishaku Sōran 甲骨文字字釋綜覽, 1994.
Schuessler, Axel. 2007. An Etymological Dictionary of Old Chinese. University of Hawaii Press.
Schuessler, Axel. 2009. Minimal Old Chinese and Later Han Chinese. University of Hawaii Press.
Shima Kunio 島邦男. 1971. Inkyo bokuji sōorui 殷墟卜辞綜類 [Concordance of Oracle Writings from the Ruins of Yin], 2nd rev. ed. Hoyu.
Shirakawa Shizuka 白川静, Jitō 字統, 2004.
Tang Jiahong 唐嘉弘, 东夷及其历史地位, Shixue yuekan 史学月刊, 1989.4, pp. 37–46.
Xu Guanghui 徐光輝, Kodai no bōgyo shūraku to seidōki bunka no kōryū 古代の防御集落と青銅器文化の交流, Higashi Ajia to hantō kūkan 東アジアと『半島空間』, pp. 21–44, 2003.
Xu Zhongshu 徐中舒, ed. 1988. Jiaguwen zidian甲骨文字典 [Shell and Bone (i.e., Oracle) Character Dictionary]. Sichuan Cishu.
Yoshimoto Michimasa 吉本道雅. «Chūgoku Sengoku jidai ni okeru "Shii" kannen no seiritsu 中国戦国時代における「四夷」観念の成立». Besøkt 4. mars 2006. 


== Eksterne lenker ==
东夷文化网
东夷文化及对中华文化的贡献 Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
Gui (beholder)

En gui (kinesisk: 簋; pinyin: guǐ) er en bronsebeholder for rituell bruk fra den kinesiske oldtid. Hovedtypen ble benyttet for offergaver av korn og er knyttet til de eldre former av forfedrekulten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
"gui." Encyclopædia Britannica Online. Encyclopædia Britannica Inc., 2012. 06 Feb. 2012.
Rawson, Jessica, et al. "China, §VI: Bronzes." In Grove Art Online. Oxford Art Online, (accessed February 7, 2012; med betalingsmur).
Sing, Yu (1999). Ringing Thunder- Tomb Treasures from Ancient China. San Diego: San Diego Museum of Art. ISBN 0-937108-24-3. 


== Eksterne lenker ==
Guiens utvikling, illustrert med eksempler fra Metropolitan Museum of Art's samlinger:
12th century B.C., Shangdynastiet
12th–11th century B.C., Shangdynastiet
late 11th–early 10th century B.C., Vestlige Zhou
early 9th century B.C., Vestlige Zhou
Arne Olav Nilsen

Arne Olav Nilsen (født 27. januar 1941 på Osterøy) er en norsk politiker og lokalhistoriker. Han er utdannet almennlærer og har i tillegg universitetsutdannelse i historie.I 1972 kom Nilsen inn i Sund kommunestyre som representant for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Sund kommune i 12 år i perioden 1979 til 1991. I tillegg har han vært formann i Hordaland Arbeiderparti og medlem av Hordaland fylkesting. I 1991 fattet han som ordfører et politisk vedtak om at alle kommunens innbyggere skulle være i godt humør, og nyheten om dette gikk verden rundt.I 2000 ble han rektor på Glesnes skule.Nilsen er leder for Sund sogelag, og er medforfatter av gards- og ættesoga i Sund kommune.I 2006 mottok Nilsen Kongens fortjenstmedalje for stor innsats innenfor lokalt og regionalt samfunns- og kulturliv.


== Referanser ==
Velvet Sky

Velvet Sky var et sørafrikansk lavprisflyselskap basert ved King Shaka internasjonale lufthavn nær Durban i Sør-Afrika. De starta flygninger i mars 2011, men fikk finansielle problemer innen ett år, og søkte om likvidering i februar 2012. Siste flight med selskapet var i februar, mens endelig likvidering ble fullført i juni 2012.


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Velvet Sky Airline – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Albin Sporrong

Albin Petrus Sporrong (født 6. desember 1999) er en svensk fotballspiller som spiller for Mjøndalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albin Sporrong – Transfermarkt 
(en) Albin Sporrong – Soccerbase.com 
(en) Albin Sporrong – Soccerway 
(sv) Albin Sporrong – Sveriges fotballforbund 
(no) Albin Sporrong – Norges Fotballforbund 
(en) Albin Sporrong – FBref
Epiphora perspicua

Epiphora perspicua er en sommerfugl som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
En nokså stor (vingespenn ca. 100 millimeter), gråbrunlig påfuglspinner. Som vanlig for Attacini er vingene meget store sammenlignet med kroppen. Hannenes forvinger er noe sigdformede, med avrundet spiss. Det er en oval øyeflekk ved forvingespissen. Denne arten har mye hvitt i vingenes ytre del, vingenes lyse midtflekker er nokså store og mer eller mindre nyreformede. Forvingespissen er rosa.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De store hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Saturniinae
Slektsgruppen Attacini – inneholder mange svært store arter
Slekten Epiphora Wallengren, 1860
Epiphora perspicua (Butler, 1878)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.
Bilder av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Epiphora perspicua i Global Biodiversity Information Facility 
Saturniidae Web - Epiphora perspicua. Med bilder av arten [1]
Ojmjakon

Ojmjakon er et tettsted i den østsibirske republikken Sakha i Russland med cirka 500 innbyggere. Det regnes sammen med Verkhojansk som verdens kaldeste bebodde sted. Gjennomsnittlig minimums- og maksimumstemperatur i januar er henholdsvis −51 °C og −43 °C. Somrene er varme; i juli når temperaturen ofte over 30 °C.


== Etymologi ==
Ojmjakon er oppkalt etter elven med samme navn. Dette navnet kommer fra det evenske ordet kheium, som betyr «ufrosset vann» eller «vann som ikke fryser», det vil si et sted hvor fisk oppholder seg om vinteren. Dog, en annen kilde gir motsatt resultat, ordboken for tungusiske språk mener at det evenske ordet heyum (hэjум, kheium feilstavet) betyr «frossen innsjø».


== Referanser ==