jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Molvaldgata

Molvaldgata (1, 2–8) ligger mellom Hønefossen og Blyberghaugen i bydel Nordsiden i Hønefoss. I dag er det seks adresser i gata, hvorav fire er til tre boliger, én til et anneks ved den ene boligen, og én til Hønefoss kraftstasjon II i fossen. Veien tar av nordvestover fra Lagesens gate, rett før Hellebakken, og går etter hvert i ei sørvestlig bue opp til demningen over fossen i Ådalselva, lengst sør i stilla vi kaller Molvald. På toppen ligger også en privat parkeringsplass, og i elva utenfor ligger vanninntaket til kraftstasjonen.
Molvaldgata tilhører de opprinnelige gatene i dette strøket og var tidligere nært knyttet til såvel Molvald hengsle og tømmerfløtingen i Ådalselva, som til arbeiderboligene på Blyberghaugen og treforedlings- og møllevirksomheten på Øya i fossen. Den førte opprinnelig fram til Molvald hengsle (det gjør den fortsatt, men nå kun som gang- og sykkelsti), der tømret ble samlet før det ble sendt ned fossen. I riktig gamledager endte sørenden av Brandals gate opp i Molvaldgata, mellom det som i dag er nummer 4 og 6–8. Denne forbindelsen med husene på Blyberghaugen er imidlertid borte, uten at noen i dag vet når den forsvant. Selve Molvaldgata har også blitt lagt om, i det den tidligere gikk i en større bue der nummer 4 og 6–8 ligger i dag. Langs Molvaldgata og det som i dag er Nordre park var det tømmerrenne før i tiden, men denne er revet.
Det er direkte tilgang til Nordre park fra Molvaldgata, samt til friluftsområdet på Hengsle og bebyggelsen i dette området.


== Se også ==
Molvald
Hengsle
Blyberggata
Brandals gate
Gater i Hønefoss


== Referanser ==
Arnemannsveien

Arnemannsveien (1–7) er en kort veistrekning som strekker seg vestover fra krysset Hønefoss bru/Kongens gate i Hønefoss og til den ender i Soknedalsveien ved tidligere Ringerikes Meieri, like nord for Hønefoss stasjon. På veien krysser den under Begna bru på Bergensbanen. Før det ble bygget ny omkjøringsvei (E16) rundt byen var denne veistrekningen en hovedferdselsåre for ferdsel til og fra Hallingdal via riksvei 7. 
Bakken opp fra krysset med Hønefoss bru kalles Øyabakken og er oppkalt etter Øya i Hønefossen, som siden fossen ble «temmet» riktig nok ikke lenger er noen øy. Tidligere gikk fossen helt bort til Fossveien og det vare flere fossefall der og ei større og flere mindre øyer. Øya utgjorde i sin tid et lite samfunn i seg selv. Under folketellingen i 1865 var Øya med sine 19 bolighus den fjerde største av byens fem bydeler.Veien har sitt navn fra familien Arnemann fra Hamburg. Disse ga et stort lån til Johan Fredrik Thorne, som eide mange eiendommer ved Hønefossen, og da Thorne gikk konkurs i 1850 kjøpte to av brødrene, Leo og Theodor, eiendommene hans. De kjøpte også opp flere møller og sagbruk der, og eide disse fram til 1873.


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==
Church Mission Society

Church Mission Society (CMS) er et anglikansk misjonsselskap, opprettet i London den 12. april 1799 av parlamentarikerne Henry Thornton og William Wilberforce og et antall andre medlemmer av  Claphamsekten. 
Fra begynnelsen av stod tre store oppgaver i fokus: Forbud mot slavehandel, sosiale reformer og internasjonal evangelisering.
CMS har sendt ut omkring 900 misjonærer til mange land i løpet av 200 år.


== Eksterne lenker ==
CMS hjemmeside
William Wilberforce

William Wilberforce (født 24. august 1759 i Kingston upon Hull i England, død 29. juli 1833 i Chelsea ved London) var en britisk filantrop og politiker for tory-partiet. Han var anfører for anti-slaveri-kampanjen i Storbritannia.


== Liv og virke ==
Ved bibellesning gjennomgikk han en religiøs oppvåkning og konversjon til evangelikal kristendom som skulle bli skjellsettende for hans virke, både politisk, sosialt og kirkelig, det siste særlig gjennom sin lederrolle innen Claphamsekten. Han søkte råd fra venner som John Newton, en ledende evangelikal anglikansk geistlig, om han kanskje skulle holde seg unna politikken og vie seg helt til forkynnelse og filantropisk arbeid, men fikk det sterke råd å forsterke sitt politiske engasjement.
William Wilberforce var medlem av Underhuset fra 1780 til 1825. I ungdommen var han nær venn av William Pitt den yngre og forfektet radikale handlinger som blant annet parlamentsreformer og katolsk emansipasjon (likestilling). Wilberforce var en av grunnleggerne av Church Mission Society, av Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals, og Society for Suppression of Vice.
Fra 1787 arbeidet han utrettelig for å få opphevet slavehandel og slavehold i de britiske kolonier. I 1807 ble det vedtatt forbud mot slavehandel. Wilberforce fokuserte dermed sitt arbeid med å virke for et lovforbud mot slavehold. Allerede i 1816 fremla han et lovforslag om reduksjon av antallet slaver i britisk Vestindia, og da regjeringen fra 1823 forberedte den fullstendige slaveemansipasjon (slavelikestillingen), engasjerte han seg heftig for det i debatter i Underhuset. Fra 1825 levde han av helsegrunner tilbaketrukket. Han døde den 29. juli 1833 i Chelsea, tre dager etter at slaveriet var blitt vedtatt avskaffet i Storbritannia.
Wilberforce var opprørt over mangelen av protestantisk misjon i India, og benyttet i 1793 anledningen da Det britiske Ostindiakompanis charter skulle fornyes at det ble innarbeidet klausuler som forpliktet handelskompaniet til å sørge for lærere og kapellaner som skulle virke for indernes «religiøse forbedring». Forsøket strandet i første omgang, idet kompaniet mente at dette ville skade deres handelsinteresser. Men Wilberforce forsøkte på nytt da charteret skulle fornyes i 1813. Han anklaget britene i India for hykleri og rasefordommer og fordømte visse aspekter ved hinduismen, særlig kastesystemet, småbarnsdrap, polygami og suttee (enkebrenning).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Wilberforce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Wilberforce hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) William Wilberforce hos The Peerage
Færøyske frimerker 1984

Færøyske frimerker 1984. Det ble utgitt i alt nitten frimerker av Postverk Føroya i 1984. Det var tiende året som Færøyene utga egne frimerker. I 1984 var det fem utgivelser, 30. januar en serie på fire merker med motiv av kirkestoler fra Kirkjubøur, 2. april to Europa/CEPT-merker med tema samarbeid, 28. mai fire merker med færøyske forfattere, 10. september tre merker med motiv fra fiskerinæringen og 29. oktober seks merker med eventyr-motiv av Elinborg Lützen. De fire først utgivelsene (FR 087-FR 099) var gravert av Czesław Słania.


== Kirkestoler fra Kirkjubøur ==

		
		
		


== Europe / CEPT 1984 ==

		


== Færøyske forfattere ==

		
		
		


== Slupp-fisking ==

		
		


== Eventyr ==

		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Postur.fo Homepage
Færøyske frimerker 1985

Færøyske frimerker 1985. Det ble utgitt i alt atten frimerker av Postverk Føroya i 1985. Det var ellevte året som Færøyene utga egne frimerker. I 1985 var det fem utgivelser, 4. februar en serie på fire merker med motiv fra Færøyene for 200 år siden, 1. april to Europa/CEPT-merker med tema musikk-året, 3. juni fire merker med færøyske fyrtårn, 23. september tre merker med færøsk kunst og 28. oktober fem merker med motiv av fly. Stanley ekspedisjonen 1789 (FR 106 – FR 109) og Færøysk kunst (FR 112 – FR 114) var gravert av Czesław Słania.


== Stanley ekspedisjonen 1789 ==

		
		
		


== Europe/CEPT 1985 - musikkåret ==

		


== Færøysk kunst ==

		
		


== Fyrtårn ==

		
		
		


== Fly ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Postur.fo Homepage
Thoresengården

Thoresengården er en forretningsgård som ligger i direkte tilknytning til Søndre torv i Hønefoss og har adresse Søndre torv 1. Gården ble bygget i årene 1961–1963 og består av butikklokaler og kontorer. For publikum er det adkomst til gården fra både torvet, Kirkegata og Kvernberggata. Det er parkeringsplasser for biler foran bygget.
Thoresengården ble bygget på tomten der Kaffistova sto. Det gamle bygget ble opprinnelig satt opp i 1860-årene for å huse bryggerimester Conrad Ohlsen. Ringerikes Sparebank hadde også sine lokaler der i årene 1899–1903. Kaffistova startet opp sin virksomhet der i 1910. Bygningen ble revet tidlig på 1960-tallet og erstattet av dagens forretningsbygg. Owe Nikolai Thoresen og Gunnar Berg (Thoresen & Berg) kjøpte den gamle eiendommen i 1943, men de to skilte lag i 1956, slik at Owe Nikolai Thoresen (Owe N. Thoresen) ble eneeier av Søndre torv 1.


== Referanser ==
Avstumpet ikosaeder

Et avstumpet ikosaeder er et arkimedisk legeme med 12 pentagonale og 20 heksagonale sider, 60 hjørner og 90 kanter. Denne blir konstruert ved å avstumpe (kutte av) en tredjedel av kantene en tredjedel i begge ender av et ikosaeder, hvilket etterlater 12 nye pentagonale sider og gjør trekant-sidene heksagonale.


== Areal og volum ==

  
    
      
        
          
            
              
                A
              
              
                
                =
                3
                
                  (
                  
                    10
                    
                      
                        3
                      
                    
                    +
                    
                      
                        5
                      
                    
                    
                      
                        5
                        +
                        2
                        
                          
                            5
                          
                        
                      
                    
                  
                  )
                
                
                  a
                  
                    2
                  
                
                ≈
                72.607253
                
                  a
                  
                    2
                  
                
              
            
            
              
                V
              
              
                
                =
                
                  
                    1
                    4
                  
                
                (
                125
                +
                43
                
                  
                    5
                  
                
                )
                
                  a
                  
                    3
                  
                
                ≈
                55.2877308
                
                  a
                  
                    3
                  
                
                .
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\begin{aligned}A&=3\left(10{\sqrt {3}}+{\sqrt {5}}{\sqrt {5+2{\sqrt {5}}}}\right)a^{2}\approx 72.607253a^{2}\\V&={\frac {1}{4}}(125+43{\sqrt {5}})a^{3}\approx 55.2877308a^{3}.\\\end{aligned}}}
  


== Avstumpingssekvens ==

		
		
		
		


== Se også ==
Arkimedisk legeme
Ikosaeder
DS «Sortland»

DS «Sortland» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok i 1906 med byggenummer 52. Hun ble levert til rederiet Vesteraalens Dampskibsselskab i Stokmarknes i september samme år. Skipet ble ved samme rederi frem til forlis 26. desember 1924.


== Historie ==
1906:  September: Levert som «Sortland» for A/S Vesteraalens Dampskibsselskab, Stokmarknes/Bodø.
1911:	Reg.havn endret til Stokmarknes
1924:	26. desember: Mistet propellen og grunnstøtte på Folla på reise Rørvik – Trondhjem med tran. 1 mann omkom.


== Kilder ==
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok 2008 ISBN 9788292309568


== Eksterne lenker ==
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Færøyske frimerker 1986

Færøyske frimerker 1986. Det ble utgitt i alt femten frimerker av Postverk Føroya i 1986. Det var tolvte året som Færøyene utga egne frimerker. I 1986 var det fem utgivelser, 3. februar en serie på fire merker med motiv fra en folkevise, 7. april to Europa/CEPT-merker med tema havforuresningen, 2. juni tre merker Amnesty International 25 år, 29. august miniark med tre merker i forbindelse med frimerkeutstillingen Hafnia-87 og 13. oktober tre merker med motiv av gamle broer. Siste utgivelsen, gamle broer (FR 136 – FR 138) tegnet av Ingálvur av Reyni og gravert av Czesław Słania.


== Skrímsla ==

		
		
		


== Europe / CEPT 1987 ==

		


== Amnesty International 1961-1986 ==

		
		


== Hafnia 1987 ==

		
		
		


== Gamle broer ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Postur.fo Homepage
St. Olavs gate (Hønefoss)

St. Olavs gate løper vestover fra Søndre torv i Hønefoss, til den møter Holmboes gate og Askveien i veikrysset på oversiden av Kuben. Gaten preges av tildels moderne bygårder og (i vest/øvre del) gammel trehusbebyggelse. Kvartalet inn mot Søndre torv er gågate. På oversiden av gågata krysser gata Flattums gate/Norderhovsgata.
St. Olavs gate het opprinnelig Teglværksgaden og ble inntegnet av N. S. Krum på et gammelt bykart fra 1888.


== Se også ==
Gater i Hønefoss
DS «Imperator»

DS «Imperator» var et lasteskip som ble bygget av Stavanger Støberi & Dok med byggenummer 48. Skipet ble overlevert til rederiet Holdt & Isachsen i Stavanger i februar 1905. Chartret til United Fruit Company. Skipet hadde flere eiere før det ble hugget i 1952


== «Imperator» ==
1905: Februar: Levert til Holdt & Isachsen A/S Stavanger. I rute mellom Cuba, Vestindia og New York
1920: oktober: Overført til D/S A/S Svithun ved Halfdan Bucher Isachsen, Stavanger.
1922: juni: Overført til D/S A/S Svithun ved Holdt & Isachsen Eftf., Stavanger.
1933: Charter for United Fruit Company avsluttet.


== «Lillie Matthiessen» ==
1933: Solgt til AB Westindia (Sven Salen) Stockholm. Omdøpt SS «Lillie Matthiessen»
1945: 30. april: Deltok i evakueringen av 225 kvinner fra konsentrasjonsleiren Ravensbrück til hospital i Sverige
1952: Solgt til Antwerpen; Belgia for opphugging


== Kilder ==
«Imperator» www.skipshistorie.net
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok, 2008 ISBN 9788292309568


== Eksterne lenker ==
(en) DS «Imperator» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
«Imperator» www.ellisisland.org
Clausberget gruve

Clausberget gruve eller Klasberget var en de mindre gruvene til Røros Kobberverk for utvinning av kobbermalm. Gruven ligger i Klasberget tre km nordøst for det mer kjente Storwartsfeltet i retning Aursunden og ca 13 km nordøst for Røros. Gruven hadde regulær drift 1652-93 og forsøksdrift 1914-18.
Forekomsten ble oppdaget 1648 av Joen Ryen og Anders Skotte og mutet av Kobberverkets første bergskriver Claus Rasmussen i 1656/57, derav navnet Clausberg. Rasmussen drev gruven for egen regning, men finansiert av finansmannen Heinrich Müller, under navnet Øresundske Kobberverk, sammen med Brekken skjerp (Gruvsjøforekomsten) og Klinkenberg gruve. For å smelte malmen oppførte Øresundske sin egen smeltehytte ved Nøren i Os i 1654, omkring 10 km sørvest for Bergstaden. Gruven og hytten lå imidlertid innenfor Kobberverkets sirkumferens, hvis direktør Joachim Irgens hevdet at det ikke var nok skog til to bergverk. Rasmussen fikk avskjed som bergskriver og etter en herredagsdom av 1656 fradømt retten til gruven, ettersom den lå for nær Røros. Clausbergets gruve og Nøren hytte ble således overtatt av Kobberverket dette året. Driften ved hytten fortsatte til 1672, mens gruven hadde diskontinuerlig drift til 1691, senere usikkert. Gruven ble drevet på tre nivåer og består egentlig av to atskilte forekomster som er mineralogisk forskjellige. Det øvre nivået ble lenset i 1742, men det ble ingen produksjonsdrift. Det var også prøvedrift i nedre nivå under Første verdenskrig.


== Malmdatabasen, NGU ==
Clausberget, nedre gruve: NGU-ID 1640-071
Clausberget, øvre skjerp: NGU-ID 1640-049
Elementer: Kis, Cu


== Kilder ==
Malmdatabasen, NGU
Verdensarven Røros – Røros kobberverk
Gunnar Brun Nissen, Røros Kobberverk 1644-1974, ISBN 82-7175-008-9
Athens gasskraftverk

Athens gasskraftverk er et varmekraftverk i Greene County i staten New York, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1 244 MW fordelt på 6 turbiner, halvparten hver på henholdsvis 141 MW og 300 MW. Operatør er energiselskapet New Athens Generating Co.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2004. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Sithe Independence gasskraftverk

Sithe Independence gasskraftverk er et varmekraftverk i Oswego County i staten New York, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.131 MW fordelt på 6 turbiner, halvparten hver på hnhv 170 MW og 205 MW. Operatør er energiselskapet Sithe/Independence LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1994. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Waterford gasskraftverk

Waterford gasskraftverk er et varmekraftverk i Washington County i staten New York, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 850 MW fordelt på 4 turbiner, på hnhv 175 MW og 400 MW. Operatør er energiselskapet Columbus Southern Power Co.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Sophus Kahrs

Sophus Magdalon Buck Kahrs (født 28. mars i Gulen 1918, død 18. november 1986 i Buenos Aires, Argentina), var en norsk hirdmann og frontkjemperoffiser under andre verdenskrig.I 1934 meldte Kahrs seg inn i Nasjonal Samling. Han ble også med i Hirden, og var fra 1936 medlem i NS Kamporganisasjon. Kjempet på norsk side da Norge ble angrepet av Tyskland fra 9.april 1940. Under andre verdenskrig ble han løytnant, og en stund fungerende bataljonssjef i den norske skijegerbataljon (1944) som deltok på tysk side. Han ble før dette sendt til Østfronten som troppsfører og kompanisjef ved Leningrad, i Den norske Legion. For sin innsats i 44 (Karelen) ble han tildelt Jernkorset av 1. klasse. Kahrs var ved krigens slutt leder for Førergarden, Vidkun Quislings livgarde.
I landssvikoppgjøret ble Kahrs dømt til 10 år straffarbeid. Den 3. juli 1947 rømte han, sammen med tre andre, fra Espeland fangeleir. Han tok seg med båten «Solbris» til Argentina, ankom 23. juli 1948, der han levde resten av sitt liv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kom hjem etter 55 år Artikkel i Nettavisen.no om sønnens forhold til far, Sophus Kahrs og hans historie.
Intervju med Sophus Kahrs i Folk og Land gjengitt fra Bergens Tidende fra mai 1978
Intervju med Sophus Kahrs sønn i Buenos Aires i 1993
Holtsville kraftverk

Holtsville kraftverk er et varmekraftverk i Suffolk County i staten New York, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 650 MW fordelt på 10 turbiner, på 57–67 MW hver. Operatør er energiselskapet KeySpan Generation LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1975. Brenselkilden er fyringsolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Port Jefferson kraftverk

Port Jefferson kraftverk er et varmekraftverk i Suffolk County i staten New York, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 850 MW fordelt på 5 turbiner, på hnhv 16 MW (olje) og 53 eller 188 MW (gass) hver. Operatør er energiselskapet KeySpan Generation LLC.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1960 med to gassblokker, fikk deretter en oljeblokk i 1967, og til slutt to nye gassblokker i 2002. Brenselkilden er naturgass, kerosen og fyringsolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Troy gasskraftverk

Troy (Energy) gasskraftverk er et varmekraftverk i Wood County i staten Ohio, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 676 MW fordelt på 4 turbiner, på 172 MW hver. Operatør er energiselskapet International Power America Inc.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Kvernberggata

Kvernberggata (1–41, 34–36) er ei delt gate som løper parallelt med Kongens gate i Hønefoss. Første del av gata utgjør den korte strekningen mellom Kirkegata og  Stangs gate. På midten krysses den av Kong Rings gate Andre del starter etter tre kvartaler, sør for Owrens gate, og løper i sørlig retning til Thornes gate på Schjong, der den ender og har sin eneste tilkomst med bil. Første del av gaten preges av bygårder, mens andre del preges av villahusbebyggelse.
Gata har sitt navn fra Kvernbergsunds-Ødegaarden, som eide det meste av landområder på Sørsiden av Hønefoss på 1700-tallet, men hvor dette Kvernberget lå nøyaktig, vites ikke den dag i dag, men det lå ved Hønefossen der mange drev kvernmøller.


== Sentrum stopp ==
Sentrum Stopp utgjør hele første del av gata og er bussterminal for byen. I dette området er gata stengt for normal motorisert ferdsel, unntatt til eiendommene og for kjøring med buss og drosje.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvernberggata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Færøyske frimerker 1987

Færøyske frimerker 1987. Det ble utgitt i alt sytten frimerker av Postverk Føroya i 1987. Det var trettende året som Færøyene utga egne frimerker. I 1987 var det fem utgivelser, 9. januar en serie på fire merker med gamle bondegårder, 6. april to Europa/CEPT-merker med motiv fra Nordens hus, 1. juni tre merker med båtmotiv, 7. september fem merker med motiv fra øya Hestur og 16. oktober tre merker Hafnia 87. Utgivelsene Gamle bondegårder, Europe/CEPT og Hestur var gravert av Czesław Słania.


== Gamle bondegårder ==

		
		
		
Tegninger av Jákup Pauli Gregoriussen og Czesław Słania gravering.


== Europa/CEPT 1987 ==

		
Gravør Czesław Słania


== Trawlers ==

		
		


== Hestur ==

		
		
		
		


== Hafnia 1987 ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Postur.fo Homepage
Robert P. Mone kraftverk

Robert P Mone kraftverk er et varmekraftverk i Van Wert County i staten Ohio, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 545 MW fordelt på 3 turbiner, på inntil 198 MW hver. Operatør er energiselskapet National Power Corp Inc.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 2002. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
Richland kraftverk

Richland kraftverk er et varmekraftverk i Defiance County i staten Ohio, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 418 MW fordelt på 6 turbiner, på inntil henholdsvis 15 MW (olje) og 15 eller 135 MW (gass) hver. Operatør er energiselskapet FirstEnergy Generation Corp.
Kraftverket stod ferdig utbygd i 1966 med senere utvidelse i 2001 da det ble bygget tre 135 MW gassblokker. Brenselkilden er naturgass, og fyringsolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.