jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Il cimento dell’armonia e dell’inventione

Il cimento dell'armonia e dell'invenzione (Konkurransen mellom Harmoni og Nyskaping) er en samling på tolv solokonserter skrevet av Antonio Vivaldi mellom 1723 og 1725 og publisert i 1725 som Op. 8. Alle er for fiolin, strykere og basso continuo. 
Gjemt i denne større samlingen finner en de mest kjente av alle solokonsertene fra barokken, De fire årstidene (Le quattro stagioni) med «Våren», «Sommeren», «Høsten» og «Vinteren». Hver av dem er innledet av en sonett, trolig skrevet av Vivaldi selv, som skildrer hva som skjer i de fire konsertene. Om en følger sonetten mens en hører musikken, kan en se hvor detaljert skildringen til Vivaldi er, som at noen mister fotfeste på isen og faller på bakken, noe som skiller seg fra andre titler i barokken, der tittelen bare gjir et hint om den generelle stemningen. 
Flere av de andre konsertene i opus 8 er like detaljerte, noe som kan tyde på at Vivaldi eller en annen som satte sammen samlingen, mente at de hørte sammen.. Blant annet ligner «La caccia» (Jakten) og «La tempesta di mare» (Havstormen) på De fire årstidene. 


== Konserter ==
Konsert nr. 1 i E-dur, «La primavera» (Våren), RV 269
Konsert nr. 2 i G-moll, «L'estate» (Sommeren),  RV 315
Konsert nr. 3 i F-dur, «L'autunno» (Høsten),  RV 293
Konsert nr. 4 i F-moll, «L'inverno» (Vinteren), RV 297
Konsert nr. 5 i Ess-dur, «La tempesta di mare» (Havstormen), RV 253
Konsert nr. 6 i C-dur, «Il piacere» (Nytelse), RV 180
Konsert nr. 7 i D-moll, RV 242
Konsert nr. 8 i G-moll, RV 332
Konsert nr. 9 i D-moll, RV 236
Konsert nr. 10 i H-dur, «La caccia» (Jakten), RV 362
Konsert nr. 11 i D-dur, RV 210
Konsert nr. 12 i C-dur, RV 178


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Partitur for Vivaldi Op.8
Er rufet seinen Schafen mit Namen

Er rufet seinen Schafen mit Namen, BWV 175, er en kirkelig kantate komponert av Johann Sebastian Bach.
Den ble komponert i Leipzig i 1725 for tredje pinsedag. Stykket ble framført en gang til i Leipzig, men årstallet er ukjent. 
Teksten er skrevet av Christiane Mariene von Ziegler (sats 2-5) og Johann Rist (sats 7), mens første og femte sats er basert på Evangeliet etter Johannes 10: 3 og 10: 6.
Koraltemaet er basert på salmen «Komm, Heiliger Geist, Herre Gott». Denne melodien av en ukjent komponist er datert til 1400-tallet og er kanskje knytt til salmemelodien «Adesto, sancta spiritus» av Marchetto di Padua fra omkring 1270. Kantaten kom først på trykk i den nåværende formen i Geystliche Gesangk Buchleyn (redigert av Johann Walter) i Wittenberg i 1524 sammen med flere vers som Martin Luther hadde skrevet. 


== Instrumentering og struktur ==
Stykket er instrumentert for tre trompeter, tre fløyte dolce, to fioliner, bratsj, fiolonsell piccolo solo og basso continuo, samt tre sangsolister (alt, tenor, bass) og firedelt kor.
Det består av sju satser:

«Er rufet seinen Schafen mit Namen», Resitativ for tenor
«Komm, leite mich», Arie for alt
«Wo find' ich dich? Ach, wo bist du verborgen?», Resitativ for tenor
«Es dünket mich, ich seh' dich kommen», Arie for tenor
«Sie vernahmen aber nicht, was es war», Resitativ for alt
«Öffnet euch, ihr beiden Ohren», Arie for bass
«Nun, werter Geist, ich folg' dir», Koral


== Litteratur ==
Er rufet seinen Schafen mit Namen hos Bach-kantater


== Eksterne lenker ==
Piano- og songpartitur for BWV 175 (PDF) på bach-cantatas.com
Albert Langen

Albert Langen (født 8. juli 1869 i Antwerpen, død 30. april 1909 i München) var en tysk bokforlegger og tidsskriftutgiver.
I 1893 grunnla Albert Langen et forlag i München som blant annet gjorde en stor innsats for nordisk litteratur i Tyskland. Forlaget utga både Bjørnstjerne Bjørnson, Knut Hamsun og Selma Lagerlöf på tysk.
Sammen med karikaturtegneren Thomas Theodor Heine startet han det satiriske vittighetsbladet Simplicissimus i 1896. Det radikale og antiklerikale tidsskriftet hadde bidrag av kjente forfattere som Frank Wedekind og Hermann Hesse. Det kom også til å påvirke illustrasjonskunsten gjennom tegningene til en rekke fremragende utøvere, deriblant nordmennene Olaf Gulbransson og Ragnvald Blix.
I 1896 giftet han seg med Bjørnsons yngste datter Dagny Bjørnson (1876–1974). De fikk to barn sammen.


== Referanser ==
Park Jae-suk

Park Jae-suk (født 7. november 1979) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC1, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. 


== Karriere ==
Park deltok ved Verdensmesterskapet i boccia 2006 i Rio de Janeiro i Brasil, der han kom på 17.-plass individuelt, og Sør-Korea kom på 13.-plass i lagkonkurransen. Ved Verdenscupen i boccia 2007 fikk han bronse, bak David Smith og Francisco Javier Beltran, som gjorde at han ved utgangen av 2007 var rangert som nummer 5 i verden.Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing. I den individuelle konkurransen vant han sin gruppe i gruppespillet, og gikk videre til sluttspillet. Der møtte han imidlertid portugisiske João Paulo Fernandes i kvartfinalen, og tapte 2-3. Park endte dermed på 7.-plass i denne konkurransen. Ved Asia- og sørstillehavsmesterskapet i boccia 2009 fikk han to medaljer. Individuelt fikk han sølv, etter at han tapte finalen 1-4 for sin landsmann Kim Myeong-su, mens i lagkonkurransen fikk Sør-Korea bronse, etter at de vant bronsefinalen 8-5 over Japan. Park spilte her sammen Kim Myeong-su og Jeong So-yeong.


== Referanser ==
Opphavsland

Opphavsland er en betegnelse som skal opplyse forbrukere om hvor en vare stammer fra. 
For matvarer og lignende, vil det dreie seg om oppdretts-, oppfiskings eller dyrkningsland. For tekstiler og andre varer, kan siste tilvirkningsland være oppgitt, mens der kan være bestanddeler fra flere andre land involvert.
Enkelte vareslag kan kun omsettes lovlig i Norge når de er utstyrt med slik merking, mens andre vareslag stilles mere fritt. Elektronikk kan være ferdigmontert i ett land, som gjerne er oppgitt som «Made in NNNNNN», men inneholde elementer fra flere andre underleverandørland.
Norsk vilje

Norsk vilje var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig.
Avisen kom ut på Vestlandet i årene 1944-1945, og ble utgitt av NKP i Bergen. Svale Solheim var redaktør, og samarbeidet med August Rathke og hans avis Fortroppen. Norsk vilje ble laget i boktrykk i nokså høyt opplag, og produsert i hemmelighet i Bergens Tidende.Norsk vilje var også navnet på en stensilert illegale avis som utkom i Bergen i årene 1942-1944.


== Referanser ==
Bonden (illegal avis)

Bonden var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig.
Avisen kom ut fra 1943, med i alt fem nummer. Den var som navnet sier spesielt rettet mot befolkningen på landsbygda. Involvert i produksjonen var blant andre Kjell Kviberg, Johannes Landfall og Johannes Landmark.


== Referanser ==
Siri Hustvedts essays og artikler

Siri Hustvedt (født 19. februar 1955) er en amerikansk forfatter, essayist, skrivelærer, foreleser m.m. 
Hun har skrevet mange essays hvor innholdet ligger i skjæringspunktet mellom kunst og litteratur. Disse har ofte handlet om sansning og kunstopplevelse. Hennes essayarbeider har etter hvert dreid mer og mer mot hjerneforskning og nevropsykologi hvor hun er blitt en hyppig gjest på konferanser innenfor de respektive fagfelt. Hennes betraktninger rundt kunst, litteratur og psykologi viser en dyp forståelse for fagområdene. Hennes bidrag har gjort at hun har opparbeidet seg anerkjennelse innen fagmiljøene.
Denne artikkelen omhandler bibliografisk informasjon om Siri Hustvedts verker hvor særlig essayene er vektlagt. Dette er gjort for å tydeliggjøre hvilke emner hun behandler og i hvilke faglige miljøer hun publiserer sine essays.
Der hvor det er funnet lenker til selve teksten, vil essaytittelen føre direkte til kilden. Hvor fulltekst ikke er tilgjengelig, lenkes det til det dokumentet som best representerer publikasjonen.


== Siri Hustvedts verker utgitt i Norge ==


=== Romaner ===


=== Lyrikk ===
Lyrikk som ikke er oversatt til norsk: Reading to you (1983)


=== Essays av Siri Hustvedt ===


==== Essaysamlinger på norsk ====


==== Essaysamlinger på engelsk ====


=== Essays inndelt etter fagområde ===


==== Essays rundt språk, filosofi og livet generelt ====


==== Hjerneforskning og nevropsykologi ====


==== Kunst og litteratur ====


==== Kjønn og seksualitet ====


== Referanser ==


=== Siri Hustvedts engelskspråklige førsteutgaver ===
Library of Congress
Link Springer
Ebscohost
Barnes & Noble
Journalseeker
Samsøk
Worldcat
The Gabbaron
Google books
Amazon.com
Bokus
Google.com


=== Siri Hustvedts norskspråklige førsteutgaver ===
(no) Bibsys Ask,
Deichmanske Bibliotek,
Norsk Ungdom (illegal avis)

Norsk ungdom var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge i andre verdenskrig. Avisen kom i trykt utgave, og ble utgitt av NKP.
Norsk Ungdom kom ut fra 1942, og de første utgavene ble laget i Bergen. Involvert i produksjonen der var blant andre Arne Gauslå,  Arne Pettersen, Ørnulf Slåttelid og Brynhild Strøm. Avisen ble imidlertid stanset alt i mai, da Gestapo slo til og foretok en rekke arrestasjoner i miljøet. Både Strøm og Slåttelid ble tatt, utsatt for tortur og mistet livet i fengselet.
På høsten klarte partiet å få i gang avisen igjen. Nå ble den produsert i et illegalt trykkeri NKP hadde etablert i kjelleren i en villa på Høybråten i Oslo. Villaen tilhørte den danske blikkenslageren Peter Christensen, som hadde tøffelfabrikk ved siden av det hemmelige trykkeriet i underetasjen. Boksatsen sørget setterne Trygve Gulliksen og Gunnar Kokaas for og avisen ble laget på trykkemaskinen, en digel. Trykkeriet laget flere av NKPs aviser, blant annet Den norske kvinne.
10. juni 1943 slo Gestapo nok en gang til mot avisen, da de klarte å rulle opp trykkeriet. Christensen ble tatt og skutt på Trandum 5. september 1944. Gulliksen skulle henrettes, men klarte å rømme under transporten og kom seg over til Sverige. Christensens kone Marthe Christensen og datter Erna Christensen ble også tatt. De satt på Bredtvedt og Grini til de ble satt fri før krigens slutt.
Blant Norsk ungdoms redaktører var Alf Biem, som også ble arrestert. Andre som var involvert i avisen var Ørnulf Egge, Roald Halvorsen, Bergliot Løiten og Ove Warreng.I 1945 startet NKP en ny illegal ungdomsavis, Den kjempende ungdom. Dette var en trykt avis som ble produsert samme sted som Friheten i Oslo, og som rakk å komme med ett eller to nummer før frigjøringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Ungdom på Digitalt, Universitetsbiblioteket i Bergen
Trude Stenhammer

Trude Stenhammer (født 6. desember 1962 i Fauske) er en norsk vernepleier med en Post Graduate Diploma i Mental Health and Learining Disability fra King’s College London.  
Stenhammer har skrevet kapittel i boken Utviklingshemming og psykisk helse, som ble utgitt på Universitetsforlaget i 2000 med Jarle Eknes som redaktør. Hun var også medforfatter til rapporten Utviklingshemmede med alvorlige atferdsavvik og/eller psykiske lidelser. En kartlegging av spesialisthelsetjenestens tilbud og behov, som ble utgitt av Statens helsetilsyn i 2000.Stenhammer har skrevet en rekke artikler og debattinnlegg. Deriblandt to fagfellevurderte artikler om autisme og nevrodiversitet.


== Referanser ==
Petrellfjellet

Petrellfjellet er et stort fjell i Mühlig-Hofmannfjella  i Dronning Maud Land. Det er hovedsakelig isfritt og ligger mellom Slokstallen og Sloket i øst og Grytøyrfjellet og Stuttflogbreen i vest. To kilometer lenger sør ligger Setenuten, mens i nord ligger den isfylte dalen Fuglehommen. Høyeste punkt strekker seg 2678 moh.Området ble første gang fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging av området ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Se også ==
Liste over fjell i Dronning Maud Land


== Referanser ==
Orlando Agosti

Orlando Ramón Agosti Echenique (født 18. desember 1924 i San Andrés de Giles i provinsen Buenos Aires i Argentina, død 6. oktober 1997 i Buenos Aires) var en argentinsk politiker og offiser.
Den 1. januar 1976 ble han utnevnt til øverstkommanderende for Fuerza Aérea Argentina (luftvåpenet) med  brigadegenerals grad. To måneder gjennomførte han et militærputsch mot regjeringen ledet av president Isabel Martinez de Peron. Han var fra 1976 til 1983 medlem av militærjuntaen som overtok makten, sammen med Jorge Rafael Videla og Emilio Massera. 
Etter militærdiktaturets tid ble han straffeforfulgt og satt fengslet til 1989.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eintrag bei www.worldstatesmen.org
Nekrolog i New York Times
Nekrolog i The Washington Post
Sperkhiós

Sperkhiós (gresk Σπερχειός), gammelgresk Sperkheios og latin Spercheus, er en 82 km lang elv i Fthiotis i sentrale Hellas. Elven begynner i fjellene Tymfristos og flyter østover gjennom landsbyen Agios Georgios Tymfristou, og over en bred slette. Den flyter langs byene Makrakomi og Leianokladi, og sør for Fthiotis’ hovedstad Lamia. Elven flyter gjennom et område som tidligere var våtmark, men som nå har blitt drenert for jordbruk. Elven går til sist ut i Malikabukten, en bukt i Egeerhavet, rundt 13 km sørøst for Lamia.
Flens

En flens er et område på en del som er utvidet med en kant, enten innvendig eller utvendig. En flens blir ofte brukt for å kunne holde på plass, feste eller koble den aktuelle gjenstanden til en annen gjenstand. Det utvidede området som utgjør flensen kan da gripes tak i av den andre delen, og det kan være hull for å feste dem sammen ved bolting, nagling, eller kun ved å bidra til økt friksjon (jamfør flensmutter).
Vanlig bruksområder for flenser er til skinnehjul, flensemutter/bolt, rørkoblinger og kraftoverføringer.


== Rørflens ==
Rørflenser (engelsk: pipe flange) brukes til å koble sammen rør. Med flenser får man en mer fleksibel kobling av rør enn ved for eksempel sveising. Det finnes en rekke varianter av rørflenser tilpasset ulike behov, de fleste er standardiserte for å sikre at de passer sammen.
Vanlige standarder for flenser er ANSI/ASME (USA), PN/DIN (Tyskland), BS (Storbritannia og Australia), JIS/KS (Japan og Korea), GOST (Russland) og UNI (Italia), mens vi i Norge har Norsk Standard (NS), som i hovedsak ligner PN/DIN/EN (for eksempel NS2527).
På verdensbasis har disse standardene fulgt utbredelsen av industri. ANSI/ASME er mest brukt innen offshore og raffineri. PN/DIN er mest brukt innen landbasert industri, kjemisk og skipsbygging. Innen hydraulikk brukes ofte SAE (ISO 6162) -flenser. Det finnes også andre standarder og normer rettet inn på nisjer i markedet. På Norsk sokkel brukes for eksempel kompaktflenser som er en lettere og mer kompakt utgave av ANSI/ASME.
Rørflenser er delt inn i trykklasser, og standardene beskriver også forskjellige tetningsmetoder.


== Se også ==
Sveising
Rør


== Eksterne lenker ==
37 grader krageflens [1]
Flens, Store norske leksikon [2]
Flens - Retain Ring system Driftsprinsipp retain-ring flensesystem
Kraging-flens Youtube [3]
Benefits of flange technology.pdf
7 typer rørflenser[./Http://no.lksteelpipe.com/news/7-kinds-pipe-flange-facing-you-should-know-11479108.html http://no.lksteelpipe.com/news/7-kinds-pipe-flange-facing-you-should-know-11479108.html]
Ivar Libæk

Ivar Johan Libæk (født 25. mars 1949) er en norsk historiker og lærebokforfatter for skoleverket. Han er utdannet cand.philol med hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo, og har vært medforfatter for Cappelens lærebøker Historie, Norge (historie) og Globus (samfunnsfag) for videregående skole. I 2012 var han også medforfatter for boken Norges historie etter 1814.Libæk har vært gjesteforsker ved Det norske Nobelinstitutt fra 1999 til 2001, og har de siste årene vært engasjert ved Nobels fredssenter og utgitt bøker på norsk om Nobels fredspris. Han har utgitt bøkene Nobels fredspris (2012) og en bok om fredsprisens historie som er utkommet på både norsk og engelsk.


== Bibliografi ==
Historie, lærebokverk for videregående skole. Ulike utgivelser. Cappelen, Oslo.
Globus, lærebokverk for videregående skole. Ulike utgivelser. Cappelen, Oslo.
Norges historie etter 1814, Font Forlag, Oslo 2012.
Nobels fredspris, Font Forlag, Oslo 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av forfatteren - Cappelen.
presentasjon av forfatteren - Font Forlag.
Alfred Kubin

Alfred Leopold Isidor Kubin (født 10. april 1877 i Leitmeritz (Litoměřice) i Böhmen, død 20. august 1959 i Wernstein am Inn i Østerrike) var en tsjekkisk-østerriksk grafiker, illustratør og forfatter.
Kubin regnes som en viktig representant for symbolismen og ekspresjonismen. I 1912 deltok han i Der Blaue Reiters utstilling av grafikk i München sammen med blant andre Paul Klee og Vasilij Kandinskij. Kubin illustrerte bøker av Edgar Allan Poe, E.T.A. Hoffmann, Paul Scheerbart, Fjodor Dostojevskij og andre. Hans egen roman Die andere Seite. Ein phantastischer Roman (1909) har blitt beskrevet som et tidlig europeisk eksempel på magisk realisme. Fortellinga ble filmatisert i 1973 og kom som opera i 2010. 63 av Alfred Kubins kunstverk ble stemplet som «utartet kunst» av de tyske nazistene på 1930-tallet. Han er representert i Leopold Museum i Wien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Kubin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alfred Kubin på Internet Movie Database 
(en) Alfred Kubin på AllMovie 
(en) Alfred Kubin hos The Movie Database 
(en) Alfred Kubin på Discogs 
(de) www.alfred-kubin.com
(en) Over 200 malerier og tegninger av Alfred Kubin
(de) Kubins egne illustrasjoner til romanen Die andere Seite
(de) Alfred Kubins bidrag i det satiriske Simplicissimus (velg «K» og «Kubin, Alfred»)
Die Waffen nieder! (tidsskrift)

Die Waffen Nieder! var et tidsskrift etablert av Bertha von Suttner og Alfred Hermann Fried i 1892 for å fremme fredssaken.
Departementet for utdannelse

Departementet for utdannelse (Department for Education) er et departement i den britiske regjeringen med ansvar for saker som angår personer under 19 år, herunder utdannelse og barnevern.
Departementet ble opprettet 12. mai 2010 da David Camerons koalisjonsregjering tiltrådte, og overtok oppgaver og fasiliteter fra Barne-, skole- og familiedepartementet. Departementet for utdannelse har eksistert også tidligere, mellom 1992 da Departementet for utdannelse og vitenskap fikk nytt navn og 1995 da det ble slått sammen med Departementet for sysselsetting til Departementet for utdannelse og sysselsetting.Departementet for utdannelse har et årlig budsjett på 57,6 milliarder pund. Det har fire underliggende etater: Teaching Agency, Standards and Testing Agency, Education Funding Agency og National College for School Leadership.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Det tredje tegnet

Det tredje tegnet var en norsk dramaserie i seks deler av Terje Nilsen, Margrete Kåset og Håkon Noodt, sendt på NRK1 i 2002. Manuset til serien ble skrevet av Sverre Knudsen og Håkon Noodt. Regi var ved Terje Nilsen og Margrete Kåset. På et lite tettsted på Vestlandet sier en gammel myte at Jesus Kristus skal vise seg tre ganger i Frelsarauga. Nora (17) bryr seg ikke om gammel overtro, men plutselig en dag dumper mystiske Kristin (19) ned i Noras liv. Via Kristin opplever Nora en uhyggelig hendelse som hun ikke kan forklare, og dermed er Nora og Kristins skjebner ugjenkallelig forenet 
Serien ble godt mottatt og hadde 630 000 seere på premieren.Serien var et europeisk samarbeid under navnet Family Stories, og serien ble også vist i dubbet versjon i Frankrike, Tyskland og Tsjekkia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Tour de France 1959

Tour de France 1959 var den 46. utgaven av sykkelrittet Tour de France og den ble avholdt fra 25. juni til 18. juli 1959. Rittet besto av 22 etapper med totalt lengde på 
4 391 km. Gjennomsnittsfarten var 35.474 km/h.


== Gjennomføringen av rittet ==
Rittet ble vunnet av spanjolen Federico Bahamontes som vant med en margin på fire minutter til Henry Anglade, og drøye fem minutter til Jacques Anquetil. Poengtrøya ble vunnet av André Darrigade, mens sammenlagtvinner Federico Bahamontes også vant klatretrøya. Det hadde han gjort flere ganger før, og han ligger på andreplass over ryttere som har vunnet klatretrøya flest ganger. Gerard Saint ble kåret til rittets mest offensive rytter. Det belgiske laget vant lagkonkurransen.  


== Etapper ==


== Etappe for etappe ==


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Poengtrøya ===


=== Klatretrøya ===


=== Lagkonkurransen ===


=== Mest Offensive Rytter ===
Gerard Saint ble kåret til rittets mest offensive rytter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
RittInfo Tour de France 1959
Historie Tour de France
Svein Ivar Mellgren

Svein Ivar Mellgren (født 26. februar 1943) er en norsk lege og nevrolog. Han ble Cand.med. ved Universitetet i Oslo i 1968, dr.med ved Universitetet i Bergen 1973. Mellgren ble professor i medisin (nevrologi) i Trondheim i 1980 og i Tromsø i 1981.  Fra 2008-2013 tilsatt som instituttleder ved Institutt for klinisk medisin, Det helsevitenskapelige fakultet, Universitetet i Tromsø. Samtidig også overlege i bistilling ved Universitetssykehuset Nord-Norge. Fra 1982-1997 avdelingsleder ved nevrologisk avdeling i Tromsø i tillegg til professorstillingen. I 1987-88 visiting scientist ved Peripheral Nerve Center, Department of Neurology, Mayo Clinic, Rochester MN, USA. Har vært leder av spesialitetskomiteen i nevrologi og vice president i European Board of Neurology med særlig ansvar for etablering av en europeisk spesialisteksamen i nevrologi.
Undervisningsprisen ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Tromsø
Monrad-Krohns pris for nevrologisk forskning ved Universitetet i Oslo.
Hovedforskningsfelt: perifere nervesykdommer og deres patologi.


== Eksterne lenker ==
Svein Ivar Mellgren fra Universitetet i Tromsø

(no) Publikasjoner av Svein Ivar Mellgren i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Musikkåret 1823

Musikkåret 1823 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1823.


== Hendelser ==
Franz Liszt forlater Wien for Paris.
Gioacchino Rossini ankommer London og blir presentert for kong George IV.
Hector Berlioz forsvarer Gaspare Spontinis opera La Vestale i tidsskriftet Le Corsaire.
Arpeggionen finnes opp av gitarmakeren Johann Georg Staufer fra Wien.


== Klassisk musikk ==
Ludwig van Beethoven – Diabelli-variasjoner, Opus 120; Missa Solemnis Opus 123.
Franz Krommer – Symfoni nr. 6 i D
Felix Mendelssohn – Konsert for 2 piano
Ferdinand Ries – Cellosonate i g-moll, Opus 125
Franz Schubert – Die schöne Müllerin


== Opera ==
Gaetano Donizetti – Alfredo il grande
Gioacchino Rossini – Semiramide
Franz Schubert – Fierrabras
Carl Maria von Weber – Euryanthe


== Populær musikk ==
"Home! Sweet Home!", tekst John Howard Payne melodi Henry Bishop


== Publiseringer ==
Emanuel Aloys Förster – Anleitung zum General-Baß


== Fødsler ==
3. januar – Jacques-Nicolas Lemmens, belgisk organist og komponist (død 1881)
27. januar – Édouard Lalo, fransk komponist (død 1892)
6. mars – Marietta Alboni, italiensk operasanger (død 1894)
14. august – Karel Miry, belgisk komponist (død 1889)
15. august – Léon Gastinel, fransk komponist (død 1906)
17. august – Theodor Julius Jaffé, tysk operasanger og skuespiller (død 1898)
21. oktober – Emilio Arrieta, spansk komponist (død 1894)
26. november – Thomas Tellefsen, norsk pianist og komponist (død 1874)
1. desember – Ernest Reyer, fransk operakomponist og musikkritiker (død 1909)
ukjent dato
John Diamond, irskamerikansk danser og trubadur (død 1857)
Kurmangazy Sagyrbayuly, kasakhisk folkemusiker og komponist (død 1896)


== Dødsfall ==
16. februar – Johann Gottfried Schicht, tysk dirigent og komponist (født 1753)
1. mars – Pierre-Jean Garat, fransk sanger (født 1764)
18. mars – Jean-Baptiste Breval, fransk cellist og komponist (født 1753)
15. april – Louis Deland, svensk skuespiller, sanger og danser (født 1772)
20. juni – Theodor von Schacht, tysk komponist (født 1748)
3. oktober – Daniel Steibelt, tysk pianist og komponist (født 1765)
12. november – Emanuel Aloys Förster, østerriksk komponist og musikklærer (født 1748)