jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Husmødrenes favoritter

Husmødrenes favoritter er det tredje albumet til gruppen De Syngende Husmødre, og kom i salg våren 1980. Albumet lå bare to uker på VG-lista, med 16.-plass som høyeste plassering, men platen har likevel solgt 50 000 eksemplarer i dag. De Syngende Husmødrene fulgte samme lest med gode gamle slagere og skillingsviser, som «Fly lille fugl», «Sangen fra fyret» og «Nidelven». Også på denne platen trakterte de instrumenter og sto for arrangementene selv. På platecoveret hadde De Syngende Husmødre dandert seg i flotte hatter, som også skulle illustrere at det var ikke bare visevalget som var «Husmødrenes favoritter».


== Sporliste ==
«Alohae»  (Ukjent)
«Farvel til dalen» (Ukjent/Norsk tekst:Arne Bendiksen)
«Nidelven» (Chris Christensen/Hoddo/Rian)
«Sangen fra fyret» (Ukjent)
«En slitten grime» (Ukjent)
«Vaya Con Dios» (L. Russe)
«Fly lille fugl» (Herman Hermani)
«Måke fortell hva du så» (Jakob Hjelte)
«Gamle Svarten» (Michael Carr/Jakob Hjelte)
«Gråtende sky» (H. Pettersen/T. G. Norås)
«Jeg venter på deg til du kommer» (C. C. Bøyesen/J. N. Wallem/A. Bendiksen)
«Månen yndig» (Ukjent)


== Andre medvirkende ==
Arrangement og instrumenter: De Syngende Husmødre
Studio: Arne Bendiksen A/S
Produsent: Jan Høiland
Tekniker: Rolf «Daffy» Kjærnet
Foto: Helge Jørgensen


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Arne Bendiksen A/S TNLP 73
2008 mp3 Arne Bendiksen RecordsA/S AB 73


== Eksterne lenker ==
(en) Husmødrenes favoritter på Discogs
Den ros du ga meg

Den ros du ga meg er det fjerde albumet fra gruppen De Syngende Husmødre. På tidligere produksjoner hadde de traktert alle instrumenter selv, men på denne produksjonen fikk de drahjelp av erfarne musikere. Platene fortsatte å selge godt, og hver utgave de kom med solgte i et opplag på ca. 50 000 eksemplarer. Arne Bendiksen uttalte i et portrettprogram om ham selv på NRK TV en gang, at uten suksessen til De Syngende Husmødre hadde ikke plateselskapet hans hadde midlere til å finansiere mere «finkulturelle» innspillinger. På dette fjerde albumet er det utelukkende norske og oversatte amerikanske slagere. Foruten tittelkuttet finner vi «Mor, kjære mor», «Marina» og «Våren til Tarina». På coveret til Den ros du ga meg står gruppen flankert i et drivhus overlesset med roser.


== Sporliste ==
«Fjerne land» (Waites Land) (Josef Niessen/Egil Hagen)
«Mor, kjære mor» (H. Conn/Juul Hansen)
«Setergalopp» (Marius Steen)
«Den ros du ga meg» (E. Irving)
«Når lysene tennes der hjemme» (Sam Hart/Bob Gunner)
«Babyblue» (J. Bouwens/Hans Thoresen)
«Marina» (Rocco Granata/Ray Makwell)
«Ensom er jeg» (Ensam jag är) (Thore Skogman/Egil Hagen)
«Aftenstjernen» (Sjømannen og stjernen) (Bror Carlsen/Jesper)
«Våren til Tarina» (Per Gunnar Jensen)
«Nattens melodi» (Kolbjørn Svendsen/Arne Svendsen)
«Skjønne Helen» (Johnny Johansen)


== Andre medvirkende ==
Trommer: Allan Graves
Bass: Rolf Kjernet
Gitar: Gard «Dutte» Christensen
Øvrige instrumenter: De Syngende Husmødre
Studio: Arne Bendiksen A/S
Produsent: Jan Høiland
Teknikere: Per Sveinsson, Rolf Kjernet, Gard «Dutte» Christensen
Foto: Helge Jørgensen
Design: Lasse Jacobsen


== Utgivelser ==
1981 LP/MC Arne Bendiksen A/S TNLP 82


== Eksterne lenker ==
(en) Den ros du ga meg på Discogs
Siedlung Schillerpark

Siedlung Schillerpark (Schillerparken boligområde) er et boligområde i Wedding i bydelen Mitte i Berlin, rett øst for flyplassen Tegel. Den ble bygget i 1920-årene etter planer av arkitekt Bruno Taut og regnes som det første storbyprosjektet i Berlin under Weimarrepublikken. Fra 7. juli 2008 tilhører Siedlung Schillerpark sammen med fem andre modernistiske boligområder i Berlin, UNESCOs Verdensarven.


== Byggehistorie ==

De første planene om å oppføre boliger på østsiden av Schillerparken i Wedding, ble lagt i 1914 like etter ferdigstillelsen av parken. Imidlertid ble planene ikke gjennomført som følge av utbruddet av den første verdenskrigen.
Etter innføringen av eiendomsskatten i Tyskland, fantes det i 1924 igjen midler til å bygge for. Boligene ble oppført innenfor rammene av statens program for sosial boligutbygging. Boligkooperasjonen Berliner Spar- und Bauverein (Berlin spare- og boligforening) ga arkitekt Bruno Taut oppdraget med å planlegge et område ved Schillerparken langs Bristolstrasse. Taut hadde allerede stått ansvarlig for planleggingen av Gartenstadt Falkenberg.
Taut bestemte seg for en åpen byggestil med to- og fireetasjeshus i grupper. Bygningen ble oppført i samsvar med stilen Neue Sachlichkeit også kalt Neues Bauen og var inspirert av den nederlandske arkitekten Jacobus Johannes Pieter Ouds arbeider. Bruken av mørkerøde mursten minnet om Amsterdamskolen. Hvite og blå pussete flater var mindre fremtredende på fasadene. De flate takene var blant de første i sitt slag i Berlin.
I tre byggefaser ble det mellom 1924 og 1930 oppført tilsammen 303 leiligheter. I den første byggefasen fra 1924 til 1925 ble det oppført tre og tre bygninger omkring et tun. Senere ble det bygget bare to leiligheter per etasje og inngang, slik at husenes utseende ble mer like og fikk et roligere uttrykk. Alle leilighetene ble utstyrt med bad og balkong eller loggia. Et felles vaskeri ble også bygget. Leiligheter med 1 1/2 til 4 1/2 rom var relativt store. Selv 1 1/2-roms leiligheter var ca på 40 m². Uteområdene ble – trolig etter planer av Taut – parkmessig opparbeidet. Siedling Schillerpark hadde også en barnehage.   
Deler av området ble ødelagt under den andre verdenskrigen. Gjenoppbygningen ble ledet av Max Taut, Bruno Tauts bror. En utvidelse av området ble foretatt mellom 1954 og 1959 av arkitekt Hans Hoffmann, og tilpasset Bruno Tauts stil.
Området ble renovert i 1991 og idag forvaltes 570 leiligheter av Berliner Bau- und Wohnungsgenossenschaft von 1892. Både bygningene og uteområdet er vernet.


== Litteratur ==
Jörg Haspel, Annemarie Jaeggi: Siedlungen der Berliner Moderne. Deutscher Kunstverlag, München 2007. ISBN 978-3-422-02091-7.


== Eksterne lenker ==
(en) Schillerpark Housing Estate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Berlinsenatet – administrasjonen for byutvikling: Berliner Siedlungen der 1920er Jahre
Initiativtakernes hjemmeside – Siedlungen der Berliner Moderne
Jet2

Jet2 er et britisk lavprisflyselskap med hovedkontor i Leeds, Storbritannia. Selskapet har baser på åtte britiske flyplasser, og fra 2017 planer om å utvide virksomheten til London Stansted. og trafikkerer fra disse dirketeflyvninger til 49 europeiske destinasjoner. Selskapet driver også med utleie av fly til f.eks reiseoperatører og noe godstrafikk. Selskapets hovebase ligger på Leeds/Bradfords flyplass. Dessuten har selskapet mindre baser på flyplassene i Manchester, Belfast, Birmingham, Blackpool, Edinburgh, Newcastle og East Midlands. I 2012 fraktet selskapet over 4,7 millioner passasjerer.


== Historie ==
Jet 2 har eksistert i over 30 år, men under navnet Channel Express frem til årskiftet 2002/2003.


== Flåte ==
Jet2s flyflåte omfatter følgende fly (mai 2010):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jet2.com – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cortina (tango)

Cortina betyr direkte oversatt fra spansk "gardin" og brukes i tango om et kort musikkstykke som spilles mellom hver danseøkt (tanda) på en tango-dansetilstelning (milonga (dansetilstelning)
Laukvik (Lenvik)

Laukvik er et sted på Senja i Troms. Stedet ligger i Lenvik kommune, cirka seks kilometer fra Botnhamn.


== Historie ==
Laukvik var på 1800-tallet et veletablert handelssted og naturlig knutepunkt for fiskere og annen skipsfart med dampskipsanløp, butikk, godsekspedisjon, postkontor og etter hvert telegraf. I tillegg foregikk det pomorhandel i Hekkingsundet, like utenfor Laukvik, hvor det både ble levert fisk og byttet med andre varer fra russiske sjø- og handelsmenn. Som handelssted har Laukvik historie fra før 1700-tallet.

På grunn av den store skipstrafikken forbi Laukvik til den stadig mer voksende Tromsø by, ble det fra midten av 1800-tallet behov for et innseilingsfyr som ble plassert på Hekkingen, kjent som Hekkingen fyr. Fyret hadde både fyrvoktere og assistenter fra Laukvik gjennom sin bemanningstid, og Laukvik var den naturlige basehavnen for båttrafikken mellom fyr og fastland til langt utover 1900-tallet.


== Laukviks militære historie ==
I etterkrigsårene under den kalde krigen var Malangsfjorden lett tilgjengelig for uønsket ferdsel og en bunkerstasjon ble etablert i Laukvik for å følge med på all aktiviteten i området. En kabel ble som første tiltak strekt på tvers av fjorden fra Laukvik til Marslett på Kvaløya, spesielt for overvåking av mulige ubåter.
I 1955 kom det personell fra Forsvaret til bunkerstasjonen for å følge overvåkningen, og bunkeren ble oppgradert med innlagt vann og strøm ved hjelp av menige fra Tromsø Sjøforsvarsavsnitt. Stasjonen var i bruk til høsten 1969.
Master, the Tempest Is Raging

«Master, the Tempest Is Raging» er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Mary A. Baker i 1874. Melodien ble skrevet av Horatio R. Palmer samme år.
Da den amerikanske presidenten James Garfield ble myrdet i 1881, ble salmen fremført i flere av begravelsesgudstjenester som ble holdt til hans ære i hele landet.


== Nors kversjon ==
Den norske tittelen er «Herre, hør hvor det stormer».


=== Innspillinger (i utvalg) ===
Bergens 1. korps Strengemusikk av Frelsesarmeen. Leder: Erna Askeland. Innspilt 14. mai 1961. Utgitt på EP-platen Columbia SEGN 57.


== Eksterne lenker ==
Master, the Tempest Is Raging
In the Chapel in the Moonlight

«In the Chapel in the Moonlight» er en amerikansk populærmusiksang fra 1936, skrevet av Billy Hill. Kitty Kallen (Jack Pleis orch) ga den nytt liv i 1954. Hennes innspilling ble gjort 30. desember 1953 og utgitt av Decca Records med katalognummer 29130. Den andre siden var «Take Everything But You».Sangen har blitt fremført jevnlig siden da av artister, innbefattet The Bachelors, Johnny Burnette og Dean Martin. Heavy metalbandet Celtic Frost gjorde en coverversjon på sitt album Into the Pandemonium.


== Norske versjoner ==
Arnold Bay, Beate, Jacob Hjelte og Tande-P har skrevet norske tekster. Bays versjon har tittelen «Under bjerketrærnes grenser». Beates versjon heter «I en liten hvitmalt kirke».Hjeltes versjon heter «I en liten landsbykirke». Tande-Ps versjon heter «Hør min hyllest til kvinnen».


=== Innspillinger ===


== Listeplasseringer ==


== Fotnoter og referanser ==
La oss leve for hverandre (De Syngende Husmødre-album)

La oss leve for hverandre er det femte albumet til gruppen De Syngende Husmødre. Det kom ut i november 1981. På denne produksjonen sang de utelukkende viser og slagere med religiøst tilsnitt, bortsett fra tittelmelodien. Visene var mye hentet fra Frelsesarmeens sangbok, og her finnes dermed kjente viser som «O store Gud», «Perleporten» og «Syng for meg sangen om Jesus». Igjen var det De Syngende Husmødre selv som trakterte alle instrumenter, og platen ble spilt inn i rene «frelsesarmeen-stil». Platen har i dag solgt rundt 50 000 eksemplarer.


== Sporliste ==
«Han er min sang om min glede» (D. Frazier/Rune Larsen)
«Det lysner nu, det gryr av dag» (C. Hyllestad)
«La oss leve for hverandre» (B. Sundstrøm/F. Friis)
«O store Gud» (Boberg)
«Han er mer enn en venn» (Ukjent)
«Syng for meg sangen om Jesus» (Fanny Crosby)
«Der roser aldri dør» (Ukjent)
«Jeg har vandret med Jesus» (D. Welander)
«Perleporten» (Ukjent)
«Torsdagskveld» (Aage Samuelsen)
«Det er som himmelen for meg» (Ukjent)
«I et land med bare glede» (I. Hørnberg/P. J. Skjærstad)


== Andre medvirkende ==
Arrangementer og instrumener: De Syngende Husmødre
Forlag: Arne Bendiksen A/S, Acuff Rose Scandia, Emi Music, Filadelfiaforlaget Stockholm
Studio: Arne Bendiksen A/S
Produsent: Ole Vidar Lien
Teknikere: Gard «Dutte» Christensen
Foto: Olav Hansen
Cover design: Lasse Jacobsen


== Utgivelser ==
1981 LP/MC Arne Bendiksen A/S TNLP 86


== Eksterne lenker ==

(en) La oss leve for hverandre på Discogs
Tårnby stasjon

Tårnby er en jernbanestasjon på Amager ved København. Den blir betjent av regionaltog mellom Helsingør og Malmö.
Svågertorp stasjon

Svågertorp stasjon er en jernbanestasjon i Malmö. Den ble åpnet år 2000 da Øresundsforbindelsen ble tatt i bruk. Siden 2015 er den betjent av lokaltog mot Trelleborg via Kontinentalbanan. Den var 2000-2010 betjent av fjern- og regiontog på Øresundsbanen, men disse går siden desember 2010 via Citytunneln og Hyllie stasjon.
Nankin

Nankin er betegnelsen på et tett brungult bomullstøy som opprinnelig ble produsert i Nanking (hvorav navnet) i Kina av en spesiell bomull.
Nankin nevnes i en vise av Carl Michael Bellman.
Malmö sentralstasjon

Malmö sentralstasjon, også Malmö C, er den største jernbanestasjonen i Malmöregionen. 
En ny, underjordisk stasjon med fire spor og en ny terminal som forbinder den gamle og den nye stasjonen ble åpnet 4. desember 2010, den 12. desember startet regulær trafikk. Anlegget inngikk i prosjektet Citytunneln som er en 17 km lang forbindelse mellom Malmö C og Øresundsbroen som forkortet reisetidene og gjorde at man ikke lenger trengte å vende gjennomgående tog der. Tidligere var stasjonen utelukkende en sekkestasjon.


== Kilder ==
«Snälltåget». Snälltåget. 2017. Arkivert fra originalen 30. januar 2017. Besøkt 30. mars 2017. 


== Eksterne lenker ==
Citytunnelns hjemmeside
Mijikendafolkenes hellige skoger

Mijikendafolkenes hellige skogslandsbyer (engelsk: Sacred Mijikenda Kaya Forests) er en gruppe verdensarvsteder langs kysten av Kenya, fra grensen mot Somalia i nord til den tanzanianske grensen i sør. I alt er det snakk om 11 separate lokaliteter, knyttet til de ni ulike Mijikenda-folkenes bosteder.
De ni ulike gruppene er Digo, Chonyi, Kambe, Duruma, Kauma, Ribe, Rabai, Jibana og Giriama. Hver av gruppene har sitt eget språk og sin distinkte kultur; selv om alle språkene er innebyrdes forståelige, og forståelig mot swahili. Av utenforstående blir gruppene nedsettende kalt Nyika eller Nika («bushfolk»).
En «Kaya» er en befestet landsby, og det er flere slike i de elleve lokalitetene, i alt 30. Landbyene ble etablert på 1500-tallet, og forlatt i 1940-årene. De blir i dag betraktet som kulturminner med en åndelig betydning, og blir ivaretatt av et eldsteråd. 


== Eksterne lenker ==
«Mijikenda» on World Culture Encyclopedia
De tusen sjøers land (album)

De tusen sjøers land er det sjette studioalbumet til sanggruppen De Syngende Husmødre. Etter en plate med bare kristne slagere og viser, var de tilbake med godt gammelt stoff: Slagere fra 1940-, 1950- og 1960-årene. Foruten tittelmelodien finner man «Høyt over fjellet», «Det var på Capri» og «Minnenes melodi». De hadde med seg studiomusikere på denne platen, i tillegg til sitt eget komp, noe som gjorde lydbildet «fyldigere». Også denne platen med Husmødrene solgte til gull.


== Sporliste ==
«De tusen sjøers land» (Kolbjørn Svendsen)
«Jeg er jo kun en fattig gatesanger» (Kolbjørn Ofstad/John Elin)
«Høyt over fjellet» (I See the Moon) (Meredith Wilson)
«Godnatt Rosmari» (Anders Saus)
«To blå øyne og en venn» (Hans Thoresen)
«En liten blåveis» (Herman Hermani)
«Om du visste» (Arne Bendiksen)
«For evig og alltid» (Forever and Ever) (Stilianos Vlavianos)
«Minnenes melodi» (Erling Stordahl)
«Det var på Capri» («Isle of Capri») (Will Groz/Erik Diesen/Arne Bendiksen)
«Lugn vilar sjön» (H. Pfeil)
«Godnatt lille firbente venn» (Gård Gulliksen)


== Andre medvirkende ==
Studio: Arne Bendiksen
Produsent: Ole Vidar Lien
Teknikere: Per Sveinson, Rolf Kjernet, Gard «Dutte» Christensen
Foto: Ateliér Klingwall, Hamar
Design: Team Trykk


== Utgivelser ==
1982 Arne Bendiksen A/S TNLP 87


== Eksterne lenker ==
(en) De tusen sjøers land på Discogs
Kjent og kjært

Kjent og kjært er det syvende albumet til De Syngende Husmødre, og det siste albumet som ble utgitt på Arne Bendiksen A/S. 
De fem syngende husmødre var nå blitt til fire, i og med at Paula Bysveen hadde sluttet. Etter denne platen tok de en pause på 6 år, før de i 1990 kom på banen igjen med platen Hvite roser fra Athen, da som trio. Men på Kjent og kjært er viseutvalget velkjent: Norske slagere som «Den gamle syrin», «Ungdomsminner» og slageren «Lille Laila» som popgruppen Doodle Bugs hadde landeplage med i 1969. På baksiden av coveret trykket plateselskapet en fullstendig oversikt over alle De Syngende Husmødres plater, med tilhørende viser. Det forteller også at Husmødrene har solgt 250 000 plater, eller som Arne Bendiksen A/S uttrykker det på coveret: «Husmødrene har solgt mer enn 1/4 millioner plater!!!!»


== Sporliste ==
«Lille Laila» (Åge Heltzen)
«Den gamle syrin» (Herman Hermani)
«Den gamle gitar» (Ukjent)
«Ned i dalen» (Svendsen)
«Ungdomsminner» (Einar Galaaen)
«Aftensolen» (Anders Saus)
«Ulykken i Loen» (Herman Hermani)
«Det er så skjønt» (Ukjent/R. Mikkelsen))
«Hvite syrener» (Møhrens/R. Mikkelsen)
«En liten gylden ring» (Carlsen/Svendsen)
«Sov min prinsesse, sov inn» (Ukjent)


== Andre medvirkende ==
Arrangementer og produsent: Arne Bendiksen


== Utgivelser ==
1984 Arne Bendiksen A/S AB 2003
2008 mp3 Arne Bendiksen Records AB 2003


== Eksterne lenker ==
(en) Kjent og kjært på Discogs
Hvite roser fra Athen (album)

Hvite roser fra Athen er det åttende albumet fra sanggruppen De Syngende Husmødre, nå som trio. Dette var den første platen siden 1984, og denne gangen sang de på Talent. De ble produsert av Per Johan Skjærstad, mannen bak plateserien Frem fra Glemselen. Stoffet på platen var velkjent, gamle slagere foruten de nye visene «Barndomstid» og «Kjære sjømann», sistnevnte en stor slager i Norge med dansebandet Mimix. De hadde også med Finn Eriksens store trompetslager «Lappland» med i tekstversjon, som de kalte «Lykkeland».


== Sporliste ==
«Hvite roser fra Athen» (M. Hadjydakis/J. Hansen)
«Kast en skilling opp i hatten» (Ukjent)
«Kjære sjømann» (B. T. Bråten)
«Blåveispiken» (A. P. Aasen/Foss/Bøe)
«Vandringsmannen synger» (Foss/Bøe)
«Kun en drøm» (T. Bakken)
«Lykkeland» (Ukjent)
«Spillemannen» (Ukjent)
«Du eller ingen» (R. Walleblon/Gluntan)
«Førstereisgutten» (Anker Eriksen)
«Skjønne Tahiti» (A. Jonassen/Rosenlind)
«Barndomstid» (K. Seterseter)


== Andre medvirkende ==
Produksjon: Per Johan Skjærstad, Fred Dalbakk
Lyd: Svein Dalbakk
Innspilt og mixet i Studio 19, Hamar, april 1990
Musikere: Oddbjørn Sjøli, Fred Dalbakk, Morten Sand, Olav Farmen, Karsten Dalebø
Kassettkopi: Bel Kassett A/S


== Utgivelser ==
1990 MC Talent Consult TCMC 02
Høgafjellet

Høgafjellet er et fjell i Osterøy og Vaksdal kommune i Hordaland. Det har en høyde på 868 meter over havet og er det høyeste fjellet på Osterøy. Toppen er et populært turmål.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over høyeste punkt i norske kommuner
Kast en skilling opp i hatten

«Kast en skilling opp i hatten» er en gammel norsk slager som spesielt ble gjort kjent av Freddy Kristoffersen på 1970-tallet. En rekke andre artister har sunget den inn på plate, ofte under navnet «Skillingsvise». De Syngende Husmødre ga den ut på platen sin Hvite roser fra Athen i 1990. Opphav til denne sangen er ukjent.


== Teksten ==
REF:Kast en skilling opp i hatten til en gammel spillemanngi et bidrag til en fattig gledespreder dann og vann.Han er sjabby slitt og grå, den gamle frakken er for sid,men med skjelven hånd han tryller frem en gammel melodi.Tro hva er det du står her og tenker nåminnes du kanskje alt du en gang håpet pådag for dag du ser hvor livet glir forbimens du spiller på din melodi.
En gang var du ung og kry i fine klærog musikken som du spilte populær,men umerkelig gikk tiden gamle guttglemte du at alt en gang tar slutt.
Tiden gikk vel altfor fort du gamle manndin undomsdrøm ble visket bort av tidens tann,er det nu vel minnene du har igjen,men vær hilset gamle slitte venn
Lykkeland (album)

Lykkeland er det niende albumet til gruppen De Syngende Husmødre, utgitt i januar 2010. Plateselskapet Talent markedsfører det som en ny produksjon, men det er samme produksjon som Hvite roser fra Athen utgitt i 1990. Den eneste forskjellen er at rekkefølgen på sangene er endret.


== Sporliste ==
«Lykkeland»
«Førstereisgutten»
«Hvite roser fra Athen»
«Skjønne Tahiti»
«Kjære sjømann»
«Barndomstid»
«Blåveispiken»
«Spillemannen»
«Du eller ingen»
«Vandrings menn synger»
«Kast en skilling opp i hatten»
«Kun en drøm»


== Andre medvirkende ==
Produsent: Arve Sigvaldsen (for denne utgivelsen)
Utgitt januar 2010


== Utgivelser ==
2010 mp3 Talent A/S
Permakultur

Permakultur er en bevegelse med opphav i Østerrike og Australia. Bevegelsen jobber for å fremme mer  bærekraftige og langsiktige menneskelige bosetninger.
Den første dokumenterte praksisen av systematisk permakultur stammer fra Østerrike hvor Sepp Holzer på 1960-tallet utviklet noe han kalte 'Holzer permakultur'. Australierne Bill Mollison og David Holmgren startet på 1970-tallet mer vitenskapelig utvikling av permakultur og regnes derfor ofte som det vitenskapelige opphavet til permakultur.
Ordet permakultur stammer fra de to engelske ordene permanent agriculture og permanent culture.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk permakulturforening
Norsk permakulturforening (2012 arkiv)
Mount Scenery

Mount Scenery er en sovende vulkan på 877 meter på øya Saba i Karibia. Toppen er det høyeste punkt i Kongeriket Nederlandene.Mount Scenery er toppen av stratovulkanen som utgjør øya Saba. Vulkanen hadde sist utbrudd i 1640.


== Referanser ==
The Bottom

The Bottom er hovedstaden på den nederlandske øya Saba i Karibia. Den har omkring 500 innbyggere og er den største bosettingen på øya. Byen er administrasjonssentrum for Saba og har et sykehus. Saba University School of Medicine ligger i The Bottom.Navnet stammer fra nederlandsk de botte, på norsk skålen, et navn som viser til stedets beliggenhet i dalbunnen. Det opprinnelige nederlandske navnet er siden korrumpert til engelsk The Bottom.


== Referanser ==
Countryfest

Countryfest er en serie plater utgitt av plateselskapet Talent fra 1975 til 1981. Serien begynte som en avlegger fra Vidar Lønn-Arnesens TV-program «Landhandleren» som gikk på NRK. Poenget var å synge amerikanske countrysanger på norsk. 
Seriens hovedartister var Lillian Askeland, Ottar «BIG HAND» Johansen og Bjøro Håland, med  gjesteartister som Gro Anita Schønn, Rita Engebretsen og Helge Borglund, samt at Vidar Lønn-Arnesen selv sang på flere utgaver.
Orkesterene som spilte på platene var Ottar «BIG HAND» Johansens band «COUNTRY SNAKES» og «COUNTRY TEAM». 
Plateserien ble en suksess, med rundt en halv million enheter i Norge. Seriens etterhvert 8 ulike utgaver lå også inne på VG-lista.


== Diskografi ==
Vill Vest - Countryfest 1975 Talent Produksjon
Countryfest 1 1976 Talent Produksjon
Countryfest 2 1977 Talent Produksjon
Countryfest 3 1978 Talent Produksjon
Countryfest 4 1979 Talent Produksjon
Countryfest 5 1980 Talent Produksjon
Countryfest 6 1980 Talent Produksjon
Countryfest 7 1981 Talent Music Organisation