jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arkitekturåret 1616

Arkitekturåret 1616 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1616.


== Bygninger ==

Arbeid med Queen's House i Greenwich, England, tegnet av Inigo Jones starter.
Gyeonghuigung i Korea fullføres.
Changgyeonggung i Korea er gjenoppbygget.
1615→1618: Arbeidet med Jesuitkirken i Molsheim fortsetter (innviet i 1618)
1613→1649: Restaurering av Regensburg Katedralen og renoveringer av den barokke kuppelen og tverrskipet.
1612→1619: Bygging av Château de Blérancourt (slott) av Salomon de Brosse.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
13. august: Plautilla Bricci, italiensk kunstmaler, billedhugger og arkitekt (død etter 1690)


== Dødsfall ==
7. august – Vincenzo Scamozzi, arkitekt og arkitektteoretiker fra Venezia (født 1548)
Moonshine Lullaby

«Moonshine Lullaby» er en amerikansk sang med melodi og tekst Irving Berlin. Den ble fremført av Annie Oakley og «Moonshine Lullaby» Trio i musikalen Annie Get Your Gun. Oakley ble opprinnelig spilt av Ethel Merman.Musikalen hadde premiere i 1946.
«Moonshine Lullaby» er en vuggevise, men teksten handler om et brenneri hvor hjemmebrent blir brygget ulovlig.


== Nynorsk versjon ==
Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Annies voggevise».


=== Innspilling ===
Torhild Lindal med Sverre Berghs orkester. Arr.: Sverre Bergh. Utgitt på 78-platen Philips P-53059-H i 1956.


== Referanser ==
Arkitekturåret 1618

Arkitekturåret 1618 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1618.


== Bygninger ==

Jesuitkirken i Molsheim innvies.
1613→1649: Restaurering av Regensburg Katedralen og renoveringer av den barokke kuppelen og tverrskipet.
1612→1619: Bygging av Château de Blérancourt (slott) av Salomon de Brosse.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
…
You Can’t Get a Man with a Gun

«You Can't Get a Man with a Gun»' er en amerikansk sang med melodi og tekst av Irving Berlin. Den ble fremført av Annie Oakley i musikalen Annie Get Your Gun. Oakley ble opprinnelig spilt av Ethel Merman.Musikalen hadde premiere i 1946.
I sangen synger Annie Oakley om hvordan ei jente med talent som skarpskytter ikke dessto mindre finner ut at hennes evner ikke hjelper henne med å tiltrekke seg menn. Hun introduserer seg med: «I'm quick on the trigger/with targets not much bigger/than a pinpoint I'm number one».
Sangen er humoristisk ved at Annie forestiller seg ulike scenarier hvor det å skyte en mann ikke gjør at han blir forelsket i henne. «A man may be hot/but he's not/when he's shot/oh, you can't get a man with a gun».


== Nynorsk versjon ==
Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Du får aldri ein mann med gevær».


=== Innspilling ===
Torhild Lindal med Sverre Berghs orkester. Arr.: Sverre Bergh. Utgitt på 78-platen Philips P-53059-H i 1956.


== Referanser ==
Phnom Aoral

Phnom Aural er den høyeste fjelltoppen i Kambodsja. Det råder litt usikkerhet rundt høyden, men det mest anerkjente tallet ser ut til å være 1 813 meter (andre kilder oppgir høyder mellom 1 771 og 1 667 meter). 
Fjelltoppen ligger i de østre delene av Krâvanhfjellene i Aoraldistriktet i provinsen Kampong Speu.


== Referanser ==
Arkitekturåret 1619

Arkitekturåret 1619 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1619.


== Bygninger ==

Banqueting House ved Whitehall i London is started, tegnet av Inigo Jones.
Naghsh-i Jahan Plassen blir bygget i Isfahan, Iran av Mohammadreza Isfahani.
Ballintaylor House i Whitechurch blir bygget i Waterford, Irland av Richard Osbourne.
Château de Blérancourt (slott) av Salomon de Brosse fullføres.
1613→1649: Restaurering av Regensburg Katedralen og renoveringer av den barokke kuppelen og tverrskipet.


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
…
Ola Storeng

Ola Storeng (født 9. mai 1950) er tidligere økonomiredaktør i Aftenposten, hvor han var  ansatt fra 1999 til 2017.Storeng er cand.oecon. fra Universitetet i Oslo. Han var avdelingsdirektør i Finansdepartementet fra 1985 til 1999 blant annet som leder av seksjonene for pengepolitikk og internasjonal økonomi. Før dette hadde han vært økonomisk journalist i NRK Dagsnytt.
I løpet av perioden i Finansdepartementet hadde Storeng også opphold ved Verdensbanken i Washington, D.C., og ved OECD i Paris.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Ola Storeng», fra Store norske leksikon
Doin’ What Comes Natur’lly

«Doin' What Comes Natur'lly» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Irving Berlin. Den ble fremført av Annie Oakley, barn og Foster Wilson i musikalen Annie Get Your Gun. Oakley ble opprinnelig spilt av Ethel Merman.Musikalen hadde premiere i 1946.
I sangen synger Annie Oakley, hennes bror og søstre om hvordan de og deres familie lever lykkelig til tross for deres mangel på dannelse og utdannelse.


== Nynorsk versjon ==
Hartvig Kiran har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Berre nattur som skal tel».


=== Innspilling ===
Torhild Lindal med Sverre Berghs orkester. Arr.: Sverre Bergh. Utgitt på 78-platen Philips P-53059-H i 1956.


== Referanser ==
Ji Yun-nam

Ji Yun-nam (født 20. november 1976) er en nordkoreansk fotballspiller som spiller for April 25 Sports Group i DPR Korea League, den øverste fotballdivisjonen i Nord-Korea. Han spiller på midtbanen.


== Eksterne lenker ==
(en) Ji Yun-nam – FIFA 
(en) Ji Yun-nam – Transfermarkt 
(en) Ji Yun-nam – national-football-teams.com 
(en) Ji Yun-nam – WorldFootball.net 
(en) Ji Yun-nam – FBref
Mun In-guk

Mun In-guk (født 28. september 1978) er en nordkoreansk fotballspiller som spiller for April 25 Sports Group i DPR Korea League, den øverste fotballdivisjonen i Nord-Korea. Han spiller på midtbanen.


== Eksterne lenker ==
(en) Mun In-guk – FIFA 
(en) Mun In-guk – Transfermarkt 
(en) Mun In-guk – national-football-teams.com 
(en) Mun In-guk – WorldFootball.net 
(en) Mun In-guk – FootballDatabase.eu 
(en) Mun In-guk – FBref
Gjersjøen

Gjersjøen er en innsjø i Nordre Follo og Ås kommuner i Akershus i Viken fylke. Sjøen er 2,64 km², ligger 40 meter over havet og har et maksimaldyp på 63,5 meter. Gjersjøen er drikkevannskilde for Oppegård og Ås kommuner.
Gjersjøen får tilrenning fra Kolbotnvannet via Kantorbekken i nordøst, og langs E 18 fra sør kommer Vassflobekken. I sørøst kommer Dalsbekken fra Nærevannet via Midsjøvannet og Rullestadtjernet, samt Tussebekken fra Tussetjern og flere småtjern i Sørmarka. Gjersjøen har avrenning til Bunnefjorden gjennom Gjersjøelva som munner ut like sør for Hvervenbukta. Det er en del forskjellige arter fisk i innsjøen som abbor, gjedde, mort og flere karpearter som brasme, sørv og ørekyt. Gjørs er satt ut og det er også registrert ål og kreps i sjøen. På 1970-tallet ble det meldt observasjon av hork, men bekreftelse på dette er ukjent.
Den sørlige delen, Slorene, er naturvernområde (våtmarksområde), etter plan- og bygningsloven § 12-7 nr. 6.Det var billøp og motorsykkelløp på isen på Gjersjøen 12. februar 1922. Sirka 40 biler og 25 motorsykler deltok i fire klasser - avhengig av sylindervolum. Hver vinter fram til 1929 arrangerte KNA kappkjøring.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Akershus


== Referanser ==


== Kilder ==
Miljøstatus i Oslo og Akershus, Gjersjøen
«Gjersjøen» hos Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==
Gjersjøen Stadion - Nordic Stadiums
Anlong Veng

Anlong Veng (khmer: ស្រុកអន្លុងវែង) er et distrikt i provinsen Oddar Meancheay i Kambodsja. Den største byen i distriktet er også kalt Anlong Veng. 


== Geografiske data ==
Anlong Veng ligger i Dângrêkfjellene, lengst nord i Kambodsja. Det ligger 125 km nord for Siem Reap og i nærheten av den internasjonale grensen mot Thailand. Det er en demning like nord for byen. 


== Historie ==
Anlong Veng er best kjent for to historiske årsaker. Det var den siste skanse for Røde Khmer før det kom under statlig kontroll i 1998 og det er det endelige hvilested for Pol Pot. 

Dângrêkfjellene ble brukt som base av Røde Khmer da de kjempet mot Khmerrepublikken ledet av general Lon Nol.
Etter slutten av Vietnams okkupasjon av Kambodsja og tilbaketrekkingen av de vietnamesiske styrkene gjenoppbygde Røde Khmer sine tidligere baser i Dângrêkfjellene, langs grensen til Kambodsja. Anlong Veng ble for en stund Røde Khmers viktigste "hovedstad" . På 1990-tallet kontrollerte Røde Khmer fortsatt Anlong Veng, der en av de første "Dødsmarkene" etter fallet av Demokratisk Kampuchea befant seg. 
Det er en fortsatt områder i en skog der landminene ennå ikke er ryddet, dette ligger ca 6 km fra Anlong Veng der 3000 mennesker angivelig ble drept av Røde Khmer for å ha vært "korrupte" så sent som mellom 1993 og 1997. Disse henrettelsene ble gjennomført under Ta Moks ledelse i området.


== Referanser ==
Arkitekturåret 1620

Arkitekturåret 1620 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1620.


== Bygninger ==

Rådhuset i Augsburg av Elias Holl fullføres (påbegynt i 1615).
Château de Sully (slott) i Rosny-sur-Seine fullføres (påbegynt i 1610).
1613→1649: Restaurering av Regensburg Katedralen og renoveringer av den barokke kuppelen og tverrskipet.


== Hendelser ==


== Fødsler ==
Jean de La Vallée, fransksvensk arkitekt (død 1696)


== Dødsfall ==
…
Ellen Marsvin

Ellen Marsvin (født 1. februar 1572 i Landskrone, død 11. november 1649 på Holckenhavn), var en dansk adelsdame og godssamler. Hun var født på Landskrone slott i Skåne og ble mor til Christian IVs hustru til venstre hånd Kirsten Munk.
Marsvin betyr på dansk nise, hvalarten som også ses på slektens våpenskjold.


== Historie ==
Ellen Marsvin var datter av lensmannen på Landskrone slott, riksråd Jørgen Marsvin, og hans hustru Karen Gyldenstierne. Faren tilhørte landets økonomisk-politiske elite, og hun vokste opp i et miljø som var preget av rikdom, godskjøp og byggeri. I 1578 ble faren overflyttet fra Odensegårds len til Sølvesborg, noe som trolig skyldtes klager over hans harde og nådeløse embedsførsel.Da Ellen Marsvin var 17 år arrangerte foreldrene ekteskap med 52-årige Ludvig Munk til Nørlund slott, som hadde en fortid som hoffmarskal og stattholder i Norge, og som nå var norsk lensmann. Han skal ha hatt den samme "robuste moralen" som Ellen Marsvins far. 
Den unge Ellen har trolig i perioder måttet ta seg av den daglige driften av ektemannens danske eiendommer, når Ludvig Munk besøkte de norske len. I 1602 ble hun enke, og fra da av stod hun for driften helt alene. Fem år senere giftet hun seg på nytt med lensmannen på Odensegård, den 50 år gamle Knud Rud til Sandholt. Ellen knyttet dermed igjen forbindelser til adelens høyeste lag. I 1611 ble hun imidlertid enke for annen gang, og kastet seg med stor energi over godsdrift, oppkjøp av gods og utbygginger. Det har gitt henne et image som en hard forretningskvinne, og hun ble i sin samtid den største godseieren på Fyn.


== Kongens svigermor ==
I 1615 oppsto et kjærlighetsforhold mellom Ellens datter Kirsten Munk og kong Christian IV, og Ellen ble pådriver for opprettelsen av et juridisk dokument som skulle sikre Kirsten et len på livstid etter kongens død. Datteren ble viet til kongens venstre hånd, og morens ambisjoner kunne dermed knapt nå høyere.   
Ellen fikk et fortrolig forhold til kongen, og kom til å stå for oppdragelsen av hans og Kirstens barn, deriblant den senere så berømte Leonora Christine. Hennes føleleskalde natur og hektiske forretningsliv har trolig gitt liten plass til datteren såvel som barnebarna. I perioden 1620 mottok hun lenet Dalum kloster.
I 1630 brast Kirstens forhold til kongen, etter at hun hadde hatt et utenomekteskapelig forhold til greve Otto Ludvig av Salm. For å bevare kontakten til kongen, eller for å gi ham skylden for bruddet, førte Ellen Kirstens kammerpike Vibeke Kruse sammen med ham. Med sine gjentatte oppfordringer til Christian IV om å anerkjenne Kirstens siste barn, Dorothea Elisabeth, kom Ellen til å irritere kongen mer og mer. Hun ble til sist fratatt ansvaret for å oppdra barnet, og i 1639 mistet hun også Dalum kloster. 
Hun trakk seg derpå tilbake fra hofflivet og det politiske liv, og døde på godset Ellensborg, tidligere Ulfeldtsholm og nåværende Holckenhavn på Fyn. Hun ligger begravet ved siden av sine to ektemenn i Broby kirke.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ellen Marsvin i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Fyns historie
Portrett malt av Karel van Mander
I Ellen Marsvins fotspor
Pak Sung-hyok

Pak Sung-hyok (født 30. mai 1990) er en nordkoreansk fotballspiller som spiller for Sobaeksu Sports Group i DPR Korea League, den øverste fotballdivisjonen i Nord-Korea. Han spiller på midtbanen.
Han var tatt ut i troppen til VM 2010 i Sør-Afrika, men i likhet med tre av lagkameratene ble han ikke meldt opp troppen til Nord-Koreas første kamp mot Brasil, trolig på grunn av en formell feil fra den nordkoreanske landslagsledelsens side.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pak Sung-hyok – FIFA 
(en) Pak Sung-hyok – Transfermarkt 
(en) Pak Sung-hyok – national-football-teams.com 
(en) Pak Sung-hyok – WorldFootball.net 
(en) Pak Sung-hyok – FootballDatabase.eu 
(en) Pak Sung-hyok – Soccerway 
(en) Pak Sung-hyok – FBref
Ri Chol-myong

Ri Chol-myong (født 18. februar 1988) er en nordkoreansk fotballspiller som spiller for Pyongyang City Sports Group i DPR Korea League, den øverste fotballdivisjonen i Nord-Korea. Han spiller på midtbanen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ri Chol-myong – FIFA 
(en) Ri Chol-myong – Transfermarkt 
(en) Ri Chol-myong – national-football-teams.com 
(en) Ri Chol-myong – WorldFootball.net 
(en) Ri Chol-myong – Soccerbase.com 
(en) Ri Chol-myong – Soccerway 
(en) Ri Chol-myong – FBref
Palpigradi

Palpigradi er en gruppe av edderkoppdyr. De er forholdsvis nært beslektet med edderkoppene.


== Utseende ==
Palpigradi er små (1-3 mm), slanke, blinde edderkoppdyr med forholdsvis korte bein og en lang haletråd. Huden er blek og forholdsvis tynn. Forkroppen har to ryggplater, delt mellom det tredje og fjerde beinparet. Øyne mangler helt. Som hos flere andre grupper av edderkoppdyr er det første beinparet langt og tynt, og brukes som føleorganer. Et uvanlig trekk som har gitt navn til gruppen (navnet betyr "palpegangere"), er at pedipalpene også brukes til å gå med, slik at det kan se ut som at de har fem par bein. Bakkroppen er avlang og tydelig ledd-delt med 11 segmenter, bakerst er den en haletråd som består av 15 segmenter og kan være like lang som resten av dyret. Hvert segment har flere børster slik at haletråden kan ligne en flaskekost.


== Levevis ==
De søker mørke og fuktighet og lever vanligvis i fuktig jord i tropiske og subtropiske områder. Noen få arter finnes mellom korallsand eller på i havkanten på strender. Nesten ingenting er kjent med sikkerhet om leveviset deres, men man antar at de er rovdyr som lever av bittesmå leddyr.


== Reproduksjon ==
Nesten ingenting er kjent om reproduksjonen deres utover at de legger forholdsvis få og store egg.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i alle verdensdeler bortsett fra polområdene, men mange av artene er tropiske eller subtropiske. I Sør- og Mellom-Europa er det funnet 27 arter, alle i slekten Eukoenenia.


== Systematisk inndeling ==

rekke Leddyr, Arthropoda
underrekke Chelicerata
klasse Edderkoppdyr, Arachnida – omfatter de landlevende cheliceratene
gruppe Micrura
gruppe Megoperculata
orden Palpigradi
familie Eukoeneniidae
slekten Allokoenenia (1 art)
slekten Eukoenenia (60 arter, 27 i Europa)
slekten Koeneniodes (8 arter)
slekten Leptokoenenia (2 arter)
familie Prokoeneniidae
slekten Prokoenenia (6 arter)
slekten Triadokoenenia (1 art)
usikker plassering
† slekten Paleokoenenia (1 fossil art)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Palpigradi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Palpigradi i Encyclopedia of Life 
(en) Palpigradi i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Palpigradi hos Artsdatabanken 
(en) Palpigradi hos Fauna Europaea 
(en) Palpigradi hos Fossilworks 
(en) Palpigradi hos ITIS 
(en) Palpigradi hos NCBI 
(en) Kategori:Palpigradi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Palpigradi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av en palpigrad
Tegning av en palpigrad
NIHI

Norges idrettshøgskoles Idrettslag, ofte omtalt som NIHI, er studentenes idrettslag ved Norges idrettshøgskole (NIH). Studentidrettslaget tilbyr idretter som fotball, håndball og volleyball. Bordtennis og badminton er også en del av tilbudene.


== Fotball ==


=== Historikk ===
Seniorlaget i fotball for herrer ble opprettet etter initiativ fra studenten Jonathan Hansen i 2010. Foran den første sesongen ble NIHI plassert i 8. divisjon, avdeling 5, der NIHI endte som både serie- og kretsmester i Oslo. Laget trener og spiller hjemmekamper på kunstgressbanen ved NIH. I 2011 vant NIHI 7. divisjon, avdeling 2, og spilte derfor 2012-sesongen i 6. divisjon. 2012-sesongen endte med nok et serie- og kretsmesterskap. Med et eventuelt opprykk i 2013-sesongen tangerer NIHI historie med fire strake opprykk etter oppstart (Svett BK innehar rekorden).


=== Spillerstall 2013 ===
Hans Martin Heier - Keeper, spiss
Marius Reppesgård - Midtstopper
Bent Brattbakken - Midtstopper, back
Jonathan Hansen - Midtsopper, lagleder
Øystein Lindasteg Rinde - Midtstopper
Cato Siljander - Midtstopper, angrep
Sigve Nyvik Aas - Back
Eivind Kolnes - Back
Fredrik Wist - Back
Fredrik Lie Haugen - Back
Jørgen Jevne - Back
Ole Halvor Flatland - Back, mitbane, angrep
Øystein Vereide - Back
Ola Flo Zachariassen - Midtbane, midtstopper
Torstein Dalen, Kortsanker
Helge Stølen - Midtbane
Per Marius Haugen - Midtbane
Bjørnar Hauken - Midtbane
Anders Husøy - Midtbane
Mathias Vad - Midtbane
Torkil Mørkved - Midtbane
Stian Habberstad - Midtbane
Tom Arne Stormo - Midtbane
Christoffer Wang - Midtbane, back
Terje Holen - Midtbane
Daniel Avalos - Midtbane
Joachim Berge - Angrep, midtbane, coach
Eivind Løkke - Angrep, midtbane
Fredrik Skarre - Angrep, midtbane
Runar Edvardsen - Angrep


=== Spillerstall 2010/2011 ===
Jonathan Hansen – Forsvar, coach.
Phoung Nguyen – Forsvar
Nikolai Lindvall – Forsvar
Stein Høgsve – Forsvar
Morten Oppoverbakke Odsæter – Forsvar
Sigve Nyvik Aas – Forsvar, midtbane
Peer Ole Jacob – Forsvar, midtbane
Ove Skancke Andreassen – Angrep, midtbane, forsvar
Torkil Mørkved – Midtbane
Andreas Miguel Levang Iversen – Angrep, midtbane
Åge Grasdal – Midtbane
Anders Husøy – Midtbane
Vegard Åsland Sørensen – Angrep, midtbane
Runar Edvardsen – Angrep, midtbane
Alexander Gaare Jansen – Angrep, midtbane
Eivind Løkke – Angrep, midtbane
Joachim Berge – Angrep, midtbane, ass. coach.
Lars Guren – Angrep, midtbane
Tom Arne Stormo – Angrep, midtbane
Espen Pedersen – Angrep, midtbane
Fredrik Skarre – Angrep, midtbane


=== Divisjonsutvikling ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
An Yong-hak

An Yong-hak (født 25. oktober 1978 i Kurashiki i Okayama i Japan) er en japanskfødt nordkoreansk fotballspiller som spiller for Omiya Ardija i J-League, den øverste fotballdivisjonen i Japan. Han spiller på midtbanen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) An Yong-hak – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) An Yong-hak – FIFA 
(jp) An Yong-hak – J.League Data 
(en) An Yong-hak – K League database 
(en) An Yong-hak – Transfermarkt 
(en) An Yong-hak – national-football-teams.com 
(en) An Yong-hak – WorldFootball.net 
(en) An Yong-hak – FootballDatabase.eu 
(en) An Yong-hak – Soccerway 
(en) An Yong-hak – PlaymakerStats.com 
(en) An Yong-hak – FBref 
K-League Profil
The Real World

The Real World er en dokumentarserie for ungdom som gikk på MTV fra 1992 til 2017. Programmet handler om en gruppe unge mennesker som blir plassert i et bokollektiv med kamera i alle rom. Programmet har av enkelte blitt definert som den første Reality-TV-serien. Programkonseptet ble skapt av Mary-Ellis Bunim og Jonathan Murray.
Serien fikk en rekke lokale versjoner, blant annet den skandinaviske The Real World: Stockholm (1995). Den norske U-serien Åtte & 1/2 (1995) hadde også flere likhetstrekk med Real World.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Real World på Internet Movie Database
Frankrike under Sommer-OL 1928

Frankrike under Sommer-OL 1928. 231 sportsutøvere, 199 menn og trettito kvinner fra Frankrike deltok i sytten sporter under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Frankrike kom på sjuendeplass med seks gull-, ti sølv- og fem bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Pierre Lewden var Frankrikes flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 10. mars 2010 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Video Copilot

Video Copilot er et internettbasert selskap som spesialiserer seg i After Effects. Det publiserer kurs, selger plugins og videoklipp.


== Kurs ==
Kursene til Video Copilot er gratis, og siden den første i 2005 (Basic Sky Replacement) er det blitt utgitt over 150 av dem.


== Produkter ==
Selskapet selger musikk- og lydeffekter, arkivopptak («stock footage») og spesialeffekter i videoform, samt plugins og innstillinger for After Effects.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Galileo Ferraris kraftverk

Galileo Ferraris kraftverk er et varmekraftverk beliggende ved byen Trino Vercellese i provinsen Vercelli i regionen Piemonte i Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 700 MW fordelt på 1 x 350 og 2 x 390 mw blokker med gassturbiner. Anlegget ble utbygd omkring 1990–1997. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje, og operatør er energiselskapet Eni SpA. Utstyret er levert vesentlig av Ansaldo.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Italy – Piedmont».
Frittgående barn

Frittgående barn (engelsk free-range kids) er en barneoppdragelsesfilosofi der tilhengerne mener det er til det beste for barna at de lærer seg å mestre små og store utfordringer i hverdagen på egen hånd. Begrepet ble introdusert av den amerikanske spaltisten Lenore Skenazy i hennes faste spalte i The New York Sun 1. april 2008. 
Etter å ha latt sin ni år gamle sønn ta undergrunnsbanen fra sentrum og hjem uten følge, fikk Skenazy sterk og variert respons fra sine omgivelser. Noen så det som en form for omsorgssvikt, mens andre var bifallende. Etter avisartikkelen ble hun invitert til fjernsynsprogram for å diskutere emnet, startet en egen blogg, og utga i april 2009 boka Free-Range Kids: Giving Our Children the Freedom We Had Without Going Nuts with Worry. Boken ble utgitt på norsk med tittelen Frittgående barn i juni 2010.
Frittgående barn er beslektet med barneoppdragelsesfilosofien «slow parenting», foreldre som bevisst toner ned barnas deltagelse i organiserte aktiviteter. 


== Eksterne lenker ==
Dagbladet, 30. januar 2010 Karianne Bjellås Gilje «Frittgående barn»
freerangekids.wordpress.com Skenazys blogg
Hjemmesiden til boken Frittgående barn