Heinrich Hirtsiefer

Heinrich Hirtsiefer (født 26. april 1876 i Essen, død 15. mai 1941 i Berlin) var en tysk sosialpolitiker, medlem av Deutsche Zentrumspartei, og stedfortredende ministerpresident i Fristaten Preussen fra 5. april 1925 til 20. april 1932. Hirtsiefer var innvalgt i den prøyssiske Landdagen fra 1921 til 1933. I 1921 ble han utnevnt til velferdsminister under det andre kabinettet til Otto Braun. Heinrich Hirtsiefer døde av den helseknekk han hadde fått som politisk fange i konsentrasjonsleirer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han kom fra en katolsk arbeiderfamilie, og etter folkeskole og framhaldsskole ble han utdannet som metallarbeider, Fra 1891 arbeidet han som dette for selskapet Krupp. Mellom 1895 og 1897 gjorde han militærtjeneste. 
Fra 1. august 1904 ble han distriktsleder for Christlicher Metallarbeiterverband for det rhinsk-westfaliske industriområde, og i 1920 var han hele forbundets sekretær. 


=== Politikk ===
Fra århundreskiftet var han medlem av det katolske partiet Zentrum. Mellom 15. mars 1915 og april 1917 var han soldat i første verdenskrig.
Fra 1. januar 1907 til mai 1924 innehadde han mandat som Stadtverordneter i hjembyen Essen. Han var også representant i den prøyssiske landdagen fra 1921 til 1933. Han var også prøyssisk velferdsminister i denne tiden, helt frem til 25. mars 1933. I valgperioden fra 5. april 1925 til 20. april 1932 var stedfortreder for ministerpresidenten. 
Den 7. juni 1932 fikk Hirtsiefer ansvaret for å overta ledelsen av embedsførselen etter den preussiske ministerpresident Otto Braun, som måtte fratre av helsegrunner. Ved rikskansler Franz von Papens såkalte Preussenschlag ble han fjernet fra sitt embede. Offisielt fratrådte han imidlertid først i mars 1933.


=== Under nasjonalsosialismen ===
Den 11. september 1933 ble han arrestert av SA og SS i Essen. Kort etter ble han løslatt, med forbud om noensinne igjen å betre sin hjemby Essen. Så ble han atter arrestert i Essen. Gan fikk et skilt om halsen med teksten «Ich bin der Hungerleider Hirtsiefer» og ble ført rundt i byen til pott og spe og deretter satt i varetekt. Da ble han satt i konsentrasjonsleiren Kemna i Wuppertal-Beyenburg, og senere i konsentrasjonsleiren Börgermoor i Emsland.Da han ble løslatt 12. oktober 1933 fikk han pålegg om ikke å vende tilbake til Essen. Han dro da til Berlin.
Ved siden av sin politiske virksomhet var han med på å grunnlegge Berliner Winterhilfe første 1930.


== Litteratur ==
Max Abraham: Juda verrecke. ein Rabbiner im Konzentrationslager. Teplitz 1934.
Vera Bücker: Heinrich Hirtsiefer. In: Hugo Maier (Hrsg.): Who’s Who der sozialen Arbeit. Lambertus, Freiburg i. Br., 1998, ISBN 3-7841-1036-3, S. 254f.
Essener Köpfe - wer war was? Verlag Richard Bracht, Essen 1985, ISBN 3-87034-037-1.
Helmut Moll (Hrsg. im Auftrag der Deutschen Bischofskonferenz): Zeugen für Christus. Das deutsche Martyrologium des 20. Jahrhunderts. 6., erweiterte und neu strukturierte Auflage. Band I, Paderborn u. a. 2015, ISBN 978-3-506-78080-5, S. 214–218.
Friedrich J. Ortwein: Heinrich Hirtsiefer, Preußischer Staatsminister für Wohlfahrt. In: Rappoltstein 1905–2005. S. 357ff.
Ludwig Rosenberg, Bernhard Tacke: Der Weg zur Einheits-Gewerkschaft. Hrsg. DGB-Bundesvorstand. Druck: satz + druck gmbh, Düsseldorf 1977.
(de) Friedrich Zunkel: «Hirtsiefer, Heinrich.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 9, Duncker & Humblot, Berlin 1972, ISBN 3-428-00190-7, s. 241 f. (digitalisering).


== Referanser ==