jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mads Berven

Mads Falck Berven er en norsk jazzgitarist og jurist. Han har 4-årig utdannelse fra Jazzlinja på NTNU, hvor han ble uteksaminert i 2007. 
Han har spilt med en lang rekke artister, og har mange egne bandprosjekter. Han var blant annet i flere år fast gitarist for Ralph Myerz and the Jack Herren Band.
Debutalbumet Mountains & the Sea ble utgitt våren 2011. Albumet er en gitartrioinnspilling med Kåre Opheim (trommer) og Anders Bitustøyl (bass).


== Utdanning ==
2007 Utøvende musikk - jazzgitar, Jazzlinja v/Institutt for musikk,  
NTNU. Studier på hovedinstrument hos Gunnar Andreas Berg, John Pål  
Inderberg, Vigleik Storaas og Tor Haugerud.
2006 Cand.jur. ved Universitetet i Bergen.
1992-95 Klassisk gitar. Elev hos Stein Erik Olsen.
1985-1992 Klassisk fiolin og bratsj. Elev hos Henryk Knieskji.
1986-1988 Klassisk piano hos Marit Kløv Aanstad


== Band og andre prosjekter ==
Mads Berven, vokal- og gitarbasert musikk med komponerte melodi- og akordarrangement og tekst, med innflytelse fra blues, r’n’b og  europeisk jazztradisjon.
Dawn, fremførelse av improvisert materiale. Gitar/elektronikk.
Robaat.
Duoz for Derreck med John Hegre.
No Får Det Vere Rock, med Ole Thomsen og Ola Høyer. 
Mads Berven Trio/Kvartett. Fremfører eget materiale (instrumental jazz) med  
varierende besetning, blant annet Eirik Hegdal, Magne Tormodsæther, Ole Marius Sandberg, Ola Høyer, Ove A. Billington,  
Øystein Moen, Tor Bjarne Bjelland, Kåre Opheim, Øyvind Skarbø, Gard Nilssen, Per Jørgensen, Olav Dahle og Helén Eriksen.
Kniv og Taffel, også kjent som Kniv og Taffel SwingJazz Orkester.


== Diskografi (i utvalg) ==
Ralph Myerz and the Jack Herren Band: “Your New Best Friends”, “Sharp  
Knives And Loaded Guns” + div singler/remixer -gitar. 
Logikal: “Kevin Keegan” -gitar/arrangement. 
Nathalie Nordnes: “Hush Hush” -gitar/arrangement.
Karin Park: “Superworldunknown”-gitar/arrangement.
Kniv og Taffel: "Tafler Julen Inn”- gitar/arrangement.
Mads Berven Trio: "Mountains & the Sea"- gitar, komposisjon og arrangement. 


== Priser/Stipender ==
2008 Bergen kommunes Etableringsstipend
2008 Vossajazzprisen. 
2002 Årets Liveband med Kniv og Taffel 
1994 Vinner av Kronstadfestivalen med Rockebandet BLY


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Relentless Reckless Forever

Relentless Reckless Forever er det syvende albumet fra det finske melodic death metal-bandet Children of Bodom.
Albumet ble utgitt den 8. mars 2011, og er spilt inn ved finske Petrax Studios, mellom august og september 2010. «Vi jobbet steinhardt med dette albumet, for min del var det nesten ikke søvn eller avslapning på seks uker», sier Laiho. «Men vi er fast bestemt på å lage det beste COB albumet noensinne, så vi var villige til å gjøre det som skulle til. Og det hjalp definitivt at vår produsent Matt Hyde var på oss 24/7, så vi er selvfølgelig spente på å få ut albumet».
En musikkvideo har blitt spilt inn til sporet «Was It Worth It?» med rullebrettkjørerne Chris Cole, Jamie Thomas, Garrett Hill og Tom Asta. «Sporet er en partylåt» sier Laiho. «Den har ikke det typiske Bodom soundet, men den er en av mine favoritter og den er tung som bare det.»
Videoen ble spilt inn på Camp Woodward i Pennsylvania og er regissert av Dale Resteghini for Raging Nation Films.


== Sporliste ==
«Not My Funeral»
«Shovel Knockout»
«Roundtrip to Hell and Back»
«Pussyfoot Miss Suicide»
«Relentless Reckless Forever»
«Ugly»
«Cry of the Nihilist»
«Was It Worth It?»
«Northpole Throwdown»
«Party All the Time (bonusspor)»


== Personell ==
Alexi Laiho − gitar, vokal
Roope Latvala − gitar, bakgrunnsvokal
Janne Warman − keyboard
Henkka T. Blacksmith − bassgitar, bakgrunnsvokal
Jaska Raatikainen − trommer
Matt Hyde – produsent


== Eksterne lenker ==
(en) Relentless Reckless Forever på Discogs 
(en) Relentless Reckless Forever på MusicBrainz 
Offisielt nettsted
Hadadeser

Hadadeser («Hadad er min støtte»), assyrisk Adad-Idri, arameisk Bar-Hadad II, hebraisk Bar Hadad II, var konge av Aram-Damaskus på den tid hvor slaget ved Qarqar, 853 f.Kr. sto mellom den assyriske hæren og det arameiske staten Bit-Adini. Hadadeser ledet en sammenslutning bestående av 11 konger, hvorav Hadadeser var listet som den tolvte, inkludert Akab av Israel, ved Qarqar mot den assyriske kongen Salmanassar III. Hadadeser kjempet ytterligere seks ganger mot Salmanassar III, to ganger mer med støtte fra Irhuleni fra Hamat, og muligens med de øvrige fra koalisjonen som kjempet ved Qarqar.
Hadadeser var den sjette kongen i rekke ved kongepalasset i Aram-Damaskus, det arameiske kongeriket i Syria i årene 1200 – 733 f.Kr., og hvor Damaskus var hovedstaden. Hadadeser sto fram i arameeres historie på første halvdel av 800-tallet f.Kr. I Første kongebok kapittel 20 fortelles det om krigen mellom kong Bar Hadad II og israelittiske Akab. Hendelsen utspiller seg en gang i Bar Hadads regjeringstid og den oldtidens Israels konge. I Det gamle testamente kalles Hadadeser for Ben Hadad; hebraiske «ben» tilsvarer arameisk «bar» og betyr «sønn». Fortellingen i Det gamle testamente utmerker seg på grunn av spillet mellom de to kongene. 
I 853 f.Kr. samlet Hadadeser alle de arameiske statene og stilte seg i slagorden mot Salmanassar. Denne krigen som slett ikke nevnes i Det gamle testamente skjedde ved Karkar ved elven Orontes i nærheten av byen Hamat i dagens Syria. I henhold til Salmanassar vant han denne krigen, men i henhold til andre kilder måtte han flykte med arameere i hælene da slaget synes tapt. Den assyriske erobringen ble således forhindret og utsatt fram til kong Hasael den mektiges regjeringstid 842-801 f.Kr. som møtte assyrerne i slag på nytt.
Hadadeser eller Bar Hadad II er nevnt i inskripsjonene på Tel Dan-stelen. Han synes mest sannsynlig å være den ukjente forfatterens far. Han ble etterfulgt av Hasael etter at denne kvalte ham om natten. En del kilder hevder at Hasael faktisk var hans sønn.


== Referanser ==
Torre Lugano

Torre Lugano er en skyskraper som ligger i Benidorm i Spania. Det er 158 meter høyt og har 42 etasjer. Torre Lugano er den nest høyeste bygningen i byen etter Gran Hotel Bali.
Bygningen ligger 600 meter fra Levante stranden i Benidorm. Den har blitt bygget rundt 60 meter over stranden.
Bygningen har 204 boliger, og ble ferdigstilt i juni 2008. De første leietakerne av tårnet har klaget over at bygningen har mange byggfeil og at bygningen er langt fra ferdig.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om bygningen hos Emporis
Litlabø skule

Litlabø Skule er en barneskole som ligger til på tettstedet Litlabø i Stord kommune, Hordaland. Skolen har 7 klasser, og det går rundt 113 elever på skolen.
Huglo skule

Huglo Skule var en få-delt barneskole som ligger på Huglo i Stord kommune, Hordaland. Skolen ble nedlagt i 2012, og hadde da bare fem elever.


== Referanser ==
Persillemassakren

Persillemassakren refererer til drapene på mellom 20 000 og 30 000 haitiere som levde på den dominikanske siden av grensen i oktober 1937. Det fem dager lange blodbadet ble gjennomført av regjeringssoldater på ordre fra den dominikanske presidenten Rafael Trujillo. Navnet viser til hvordan soldatene skilte mellom haitiere og dominikanere; de holdt opp litt persille og spurte folket hva de så. De som ikke kunne uttale det spanske ordet perejil (persille) korrekt, ble stemplet som haitiere og deretter drept.


== Referanser ==
Nysæter ungdomsskule

Nysæter ungdomskule er en ungdomsskole som ligger i tettstedet Sagvåg i Stord kommune, Vestland. Skolen har 9 klasser, 3 klasser per trinn. Elevene som begynner på denne skolen, kommer fra Litlabø skule, Sagvåg skule og Tjødnalio skule.


== Nytt skolebygg ==
Skolebygget til Nysæter Ungdomsskule revet ned i 2020 og oppbygging av en ny skole skjedde 2021-2022. Skolebygget ble erstattet med brakker, som er bak skolen på den gamle grusbanen. Skolen er planlagt til å være ferdig rundt Januar 2023


== Ulykke i Januar 2022 ==
I Januar 2022 falt en 17-åring ned 4-5 meter igjennom noen et gulv, på anleggsområdet der den nye skolen skal bli bygget. Dette skulle ha skjedd på fritiden rundt 20:00, da en guttegjeng var inne på det avsperrede anleggsområdet. Gutten døde på Haukeland Universitetssykehus av skadene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nysæter ungdomsskules hjemmeside
Bymiljøetaten (Oslo)

Oslo bymiljøetat (Bymiljøetaten) er en etat i Oslo kommune under Byrådsavdelingen for miljø og samferdsel.


== Etableringen i 2010–2011 ==
Bymiljøetaten ble vedtatt opprettet i 2010 gjennom en sammenslåing av Samferdselsetaten, Friluftsetaten, Trafikketaten, Idrettsetaten og ENØK-etaten, med virkning fra 1. mai 2011. Bymiljøetaten overtok også miljøoppgavene til Helse- og velferdsetaten og ansvaret for gategrunnen fra Eiendoms- og byfornyelsesetaten. Den nye etaten hadde om lag 750 ansatte.


== Oppgaver ==
Bymiljøetatens hovedområder er

bymiljø og naturmiljø
friområder og friluftsliv, herunder landskapsrom i Oslomarka og Indre Oslofjord
kommunale byrom (veier, gater, gågater, fortau, torg, parker)
klima og energiøkonomisering
idrett og idrettsanlegg
infrastruktur og samferdsel
drift og renhold av byrommet
brukerkommunikasjon, service, tilsyn og kontroll
miljørettet helsevern (luft, støy, vann, jord) som ikke er av medisinskfaglig artBymiljøetaten håndhever trafikk- og parkeringsbestemmelsene i Oslo kommune fra 2011, etter å ha innlemmet den tidligere Trafikketaten. Bymiljøetaten inngår ikke i Parkeringsklagenemda, i motseting til en rekke kommuner og de fleste private parkeringsselskaper i osloområdet. Parkeringsgebyr i Oslo må klages inn for Oslo tingrett med en kostnad i første klageinstrans på kroner 1 860, i form av rettsgebyr på kroner 860 og standard krav fra Bymiljøetaten om saksomkostninger på kroner 1 000..


== Organisering ==
Bymiljøetaten er organisert i en direksjon med etatsdirektør, seks stabsenheter, fem divisjoner og 17 avdelinger.

Etatsdirektør
Stabsenhet, anskaffelser og entreprise
Stabsenhet, byutvikling og arealplan
Stabsenhet, service og administrasjon
Stabsenhet, juridisk avdeling
Stabsenhet, HR
Stabsenhet, kommunikasjon
Divisjon for finans, analyse og digitalisering
Avdeling for økonomi
Avdeling for digital utvikling
Divisjon for miljø
Avdeling for klima og miljø
Avdeling for natur og forurensning
Divisjon for prosjekt
Avdeling for prosjektstøtte
Avdeling for frilufts- og idrettsprosjekter
Avdeling for samferdselsprosjekter
Avdeling for byutviklingsprosjekter
Avdeling for byggeledelse og SHA
Divisjon for mobilitet
Avdeling for mobilitetsplan og myndighet
Avdeling for gange, sykkel og kollektiv
Avdeling for vei og gate
Avdeling for trafikk
Divisjon for byrom
Avdeling for skog og landskap
Avdeling for idrett
Bypatruljen
Avdeling for park og byrom


== Se også ==
Liste over Norges største grunneiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Charles Portal

Charles Frederick Algernon Portal, 1. vicomte Portal of Hungerford, (født 21. mai 1893 i Hungerford i Berkshire, død 22. april 1971 i West Ashling i West Sussex) var en britisk offiser og flyger. Han var øverste sjef for Royal Air Force under det meste av andre verdenskrig.


== Første verdenskrig ==
Portals militære karriere startet i første verdenskrig. Da var Portal motorsykkelordonnans i Royal Engineers, før han ble overført til Royal Flying Corps. Der var han først speider, før han ble flyger i 1916. Ved krigsslutt var han oberstløytnant.
Etter krigen ledet han forskjellige skvadroner, til han ble sjef for de britiske styrker i Aden i 1934.


== Andre verdenskrig ==
I april 1940 ble Portal sjef for RAF Bomber Command. Allerede i oktober ble han forfremmet til våpengrensjef (Chief of the Air Staff), en stilling han hadde resten av krigen.
Så snart krigen var over forlot Portal det militære. Han var styreformann i British Aluminum, før han i 1960 ble styreformann i British Aircraft Corporation. Han ble adlet som baron Portal av Hungerford i 1945, året etter forfremmet til vicomte Portal av Hungerford. Han døde uten mannlige arvinger, men baroniets patent lot eldste datter arve det.


== Referanser ==


== Kilder ==
Bomber Command Handbook 1939-1945 (Falconer, 1998) ISBN 978-0-7509-3171-7


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Portal, 1st Viscount Portal of Hungerford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Portal, 1st Viscount Portal of Hungerford – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Portal hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Charles Portal hos The Peerage
Agia Paraskevikirken

Agia Paraskevikirken (også St. Paraskevikirken, etter helgenen Paraskevi av Roma, se også paraskevi) er en greskortodoks kirke i landsbyen Geroskipou i Páfos på Kypros.
Kirken er den eldste femdomskirke som fortsatt er bevart på Kypros. Den er fra 800-tallet, og har preg av bysantinsk arkitektur. Rundt kirken er området åpnet opp og plassen er hellelagt. Her ligger flere fontener, gamle og nye side ved side.

		


== Eksterne lenker ==
www.mlahanas.de: Om Geroskipou (engelsk)
Heldemper

Heldemper er en lyddemper for skytevåpen som løper over hele pipen, i motsetning til en vanlig lyddemper som hovedsakelig går foran munningen. Navnet har ingenting med hvor mye av lyden som blir dempet, og beskriver bare den tekniske utformingen.
Delen av demperen som omslutter den opprinnelige pipen benyttes som gassevakuator for å redusere trykket inne i løpet. For å oppnå dette perforeres normalt løpet, og økt dempeeffekt kan oppnås ved stort volum i dette kammeret. Det reduserte trykket bidrar til at den delen av heldemperen som løper foran løpets munning kan redusere våpenets munningssmell mer effektivt. Heldemperen kan normalt enkelt demonteres for rengjøring, og er mest benyttet brukt på salongrifler (kal. 22 LR).


== Se også ==
Lyddemper
Breaking Hearts

Breaking Hearts er det 18. studioalbumet av britiske sangeren Elton John, utgitt i 1984. På albumet medvirker den «klassiske» kvartetten med Davey Johnstone, Dee Murray og Nigel Olsson. Det ble utgitt to singler fra dette albumet, «Sad Songs (Say So Much)» og «Passengers».
Dette var det siste albumet der John spilte alle tangentinstrumentene. Det var også det første albumet siden Rock of the Westies som ikke hadde minst et spor med strykeinstrumenter. Dette ble det siste Elton John-albumet der Dee Murray spilte bass før han døde i 1992.


== Sporliste ==
Alle låter av Elton John (musikk) og Bernie Taupin (tekst), unntatt der det er angitt.

«Restless» – 5:15
«Slow Down Georgie (She's Poison)» – 4:08
«Who Wears These Shoes?» – 4:04
«Breaking Hearts» – 3:35
«Lil' Frigerator» – 3:36
«Passengers» – 3:22 (Elton John, Bernie Taupin, Davey Johnstone, Phineas McHize)
«In Neon» – 4:17
«Burning Buildings» – 4:02
«Did He Shoot Her?» – 3:20
«Sad Songs (Say So Much)» – 4:48


== Musikere ==
Elton John – keyboard, vokal
Davey Johnstone – gitar, bakgrunnsvokal
Dee Murray – bass, bakgrunnsvokal
Nigel Olsson – trommer, bakgrunnsvokal
Andrew Thompson – saksofon på «Lil' Frigerator»


== Eksterne lenker ==
(en) Breaking Hearts på Discogs 
(en) Breaking Hearts på MusicBrainz 
(en) Breaking Hearts på Spotify 
(en) Breaking Hearts på AllMusic
Czterej pancerni i pies

Czterej pancerni i pies (på norsk «Fire pansersoldater og en hund») er en polsk dramaserie som gikk på Telewizja Polska fra 1966 til 1970. Serien var lagt til andre verdenskrig og handlet om fire heltemodige kamerater på en stridsvogn. Serien var basert på ei bok av Janusz Przymanowski med samme navn. 


== Handling og utbredelse ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Czterej pancerni i pies på Internet Movie Database
Preferanseteorien

Preferanseteori (eng., Preference theory) er en samfunnsvitenskapelig teori om kvinners investering i produktivt og reproduktivt arbeid, utviklet av Catherine Hakim. Preferanseteorien er en historisk informert, empirisk basert, tverrfaglig teori om kvinners valg mellom lønnet arbeid og familiearbeid. Teorien legger til grunn at forskjeller i kvinners valg mellom som gjelder arbeidstid og karriereutvikling reflekterer kvinners orientering mot henholdsvis familie og arbeid.
Preferanseteorien er kontroversiell og har blitt imøtegått av andre forskere, det har gjennom flere år pågått en faglig debatt om teorien særlig i British Journal of Sociology.


== Litteratur ==
Hakim, Catherine: Developing a sociology for the twenty-first century: Preference Theory. British Journal of Sociology 49 (1998): 137–43.
Hakim, Catherine: Work-Lifestyle Choices in the 21st Century: Preference Theory. Oxford University Press, 2000.
Hakim, Catherine: A New Approach to Explaining Fertility Patterns: Preference Theory, Population and Development Review 29 (2004): 349–374.
Hakim, Catherine: Models of the Family in Modern Societies: Ideals and Realities, Aldershot: Ashgate, juni 2003.
Hakim, Catherine: Women, careers, and work-life preferences, British Journal of Guidance and Counselling, 34: 279-294, august 2006.
Hakim, Catherine: Public morality versus personal choice: the failure of social attitude surveys, British Journal of Sociology, 54: 339-45, september 2003.
Hakim, Catherine: Lifestyle preferences as determinants of women's differentiated labour market careers, Work and Occupations, 29: 428-459, november 2002.
Hakim, Catherine: The politics of female diversity in the 21st century, sidene 191-227 i The Future of Gender red: J. Browne, Cambridge University Press, 2007.
Hakim, Catherine: Sex differences in work-life balance goals, sidene 55-79 i Work-Life Balance in the Twenty-First Century, red: D. Houston, London: Palgrave Macmillan, 2005.
Hakim, Catherine: Lifestyle preferences versus patriarchal values: causal and non-causal attitudes, sidene 69-91 i Changing Life Patterns in Western Industrial Societies, red: J. Z. Giele og E. Holst, Oxford: Elsevier, januar 2004.
Hakim, Catherine: Women's lifestyle preferences in the 21st century: Implications for family policy i The Future of Motherhood in Europe, red: J. Schippers, G. Beets og E. te Velde, Dordrecht NL and Hingham MA: Springer, april 2011.


== Referanser ==
Stine Akselsen

Stine Akselsen (født 13. februar 1974) er en norsk lokalpolitiker (Ap) fra Kjøllefjord. Hun er utdannet førskolelærer fra Universitetet i Tromsø, og har tatt videreutdanning i pedagogikk, prosjektledelse og næringsutvikling. I 2010 overtok hun som ordfører i Lebesby kommune etter Harald Larssen, og ble gjenvalgt som ordfører etter valgene i 2011 og 2015. Hun fraba seg gjenvalg i 2019. Etter valget tiltrådte hun en stilling som fagsjef for næringspolitikk i Sjømat Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Stine Akselsen hos Stortinget 
(no) Stine Akselsen hos Norsk senter for forskningsdata
Ahinoam

Ahinoam (hebraisk: אֲחִינֹעַם – ʾĂḥînṓʿam, bokstavelig «bror av velbehag», derav «velbehag»; i eldre oversettelser Akinoam) er navnet på to personer i Bibelen:

Ahinoam, en datter av Ahimaas, som ble hustru av Saul, og mor til hans fire sønner og to døtre.
Ahinoam, en kvinne fra Jisreel, som ble Davids første hustru, og mor til Amnon.En del bibelforskere har foreslått at de to faktisk kan være én og samme person. I 2 Sam 12,8 lar Gud profeten Natan fortelle David: «Jeg ga deg din herres hus og hans koner i din favn. Jeg ga deg både Israels hus og Judas hus.» Bibelforskeren Jon Levenson har foreslått at dette antyder at David tok Ahinoam fra Saul. Levenson går videre med å nevne at Ahinoam alltid blir nevnt før Abigajil, og at hun fødte David en sønn før Abigajil gjorde det. Han konkluderer fra dette at «hun var allerede gift med David da konflikten med Nabal brøt ut.»Som vedheng til kildekritisk lesning antyder at referansene til at en kvinne kalt Ahinoam som var Sauls hustru, tilhørte redegjørelsen til den såkalte republikanske kilden i Samuelsbøkene, mens i avsnitt tilskrevet den monarkiske kilden er den eneste kvinnen som er kalt for Ahinoam, referert til som en hustru av David.


== Referanser ==
Midrasj

Midrasj eller midrash, hebraisk מדרש, flertall midrashim, bokstavelig «å undersøke» eller «studere», er en eksegetisk (bibelkritisk) redegjørelse som forklarer utsnitt fra Tora, det hebraiske navnet for de fem Mosebøkene, og jødenes hellige skrifter. Midrasj anses å ha stor religions- og kulturhistorisk verdi.
De eldste midrasj-samlingene ble sammenstilt på 200-tallet e.Kr., men inneholder for en stor del eldre materiale fra den muntlige skriftlærde tradisjonen. Midrasj-samlingene behandler til dels de bibelske bøkene vers for vers, til dels utvalgte tekster. Midrasjer kan enten handle om halaka (jødisk religiøs lov) eller om aggada (fortellinger, lignelser, anekdoter, fabler, teologiske diskusjoner, etc).
Doom 3

Doom 3 er et science fiction/skrekk videospill utviklet av id Software og utgitt av Activision. Spillet er et førstepersonsskytespill, og ble utgitt for Windows 3. august 2004. Senere ble spillet tilpasset for Linux og Mac OS X, en forbedret versjon ble tilpasset for Xbox. I 2019 ble DOOM 3, sammen med DOOM og DOOM II: Hell on Earth, reutgitt for Nintendo Switch, Xbox One, PlayStation 4, Android og iOS.Spillets handling foregår i år 2145 på Mars, på en forskningsstasjon for utvikling av teleportering, biologisk forskning og avanserte våpendesign. Teleporteringsekseperimentene slår feil og åpner en portal mot helvete, noe som resulterer i en invasjon av demoner.


== Resurrection of Evil ==
Resurrection og Evil er en utvidelsespakke som består tolv nye kart, seks nye fiender inkludert The Hunter, fire nye multiplayer-kart og nye våpener. Xbox-versjonen består kun av utvidelsespakke-innholdet samt.


== Handling ==
Spilleren får kontroll over karakteren Elliott Swann, og hans personlige livvakt Jack Campbell, som ankommer Mars City, hoved-området på Mars og går i land fra et transportskip. De er der for å undersøke flere hendelser, og har et opphetet konferanse-møte med han som har ansvaret for alle Mars-laboratoriene, Dr. Malcolm Betruger. Spilleren må også avverge angrep fra zombie-infisert personell ved basen, og forskjellge andre demoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doom 3 på Steam 
(en) Doom 3 hos MobyGames 
(en) Doom 3 på Metacritic 
(en) Doom 3 på Internet Movie Database 
(en) Doom 3 på Behind The Voice Actors 
(en) Doom 3 hos Giant Bomb 
(en) Doom 3 hos Internet Game Database 
(en) Doom 3 hos GameSpot 
(en) Doom 3 hos IGN 
(en) Doom 3 hos GameFAQs 
(en) Doom 3 hos GameFAQs
Mariann Wollmann Magga

Mariann Wollmann Magga (født 14. september 1966) er en norsk samisk politiker, som representerer Arbeiderpartiet. Fra desember 2016 - oktober 2017 var hun medlem av Sametingsrådet.
Ved sametingsvalget 2009 ble hun første vararepresentant for Marianne Balto Henriksen, Knut Store og Ragnhild Melleby Aslaksen. Den 25. februar 2010 besluttet Sametingets plenumsmøte at sametingsrådets medlemmer skal tre ut av Sametingets plenum, og bli erstattet av sine varamedlemmer. Mariann Wollmann Magga overtok da Balto Henriksens plass som sametingsrepresentant fra 1. mars 2010.Ved Sametingsvalget 2013 ble hun gjenvalgt som sametingsrepresentant for perioden 2013-2017, der hun er leder for Nærings- og kulturkomiteen. Hun er også vararepresentant til Samisk parlamentarisk råd, og sitter som styremedlem i Reinprogrammet, oppnevnt av Norske Reindriftsamers Landsforbund.. På lokalpolitisk plan er hun vararepresentant for kommunestyret i Sør-Varanger kommune 2011-2015, og fast representant fra 2015. Hun er også formannskapsmedlem. Hun har ledet utvalg for miljø- og næring, og er nå leder av Samisk Råd, som ble opprettet i 2018. 
Før hun ble valgt inn på Sametinget har hun bl.a. vært kundekonsulent og EDB-konsulent. Hun har vært selvstendig næringsdrivende (Rein Data) fra 1098 - 2016, og er reindriftsutøver. I dag er hun direktør for Stiftelsen Tana og Varanger Museumssiida. 
Hun er gift og har to barn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Sametinget