jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kai Grjotheim

Kai Gudbrand Grjotheim (født 13. juli 1919 på Åsnes, død 17. april 2003 i Oslo) var en prisbelønt norsk kjemiker, kjent som ekspert på lettmetall og elektrolyse.Etter examen artium 1940 fra Hamar katedralskole ble det siv.ing. i kjemi fra NTH 1950 og dr.techn. 1956 på avhandlingen om Contribution to the Theory of the Aluminum Electrolysis.  Han var dosent i uorganisk kjemi samme sted 1957-59 og professor 1959-61 og 1969-73, professor ved Danmarks Tekniske Universitet 1961-69 og ved Universitetet i Oslo 1973-89. Ellers var han gjesteprofessor ved blant andre Pennsylvania State University, University of New South Wales, Witwatersrand University i Sør-Afrika, Bergakademiet i Freiburg i Tyskland og University of Auckland i New Zealand.


== Verv og utmerkelser ==
Guldberg-Waage-medaljen 1988
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1989
den italienske Denegani Gold medal for vitenskapelig innsats innen lettmetallforskning 1971
den franske Medaille Sainte-Claire Deville 1979
det slovakiske vitenskapsakademis æresmedalje 1979 og gullmedalje 1990
æresprofessor ved den tekniske høyskolen i Shenyang, Kina 1980 og  «Al-professor» ved Empresa Nacional del alumino S.A. «Espania» i 1982
flere utenlandske krigsmedaljer.
Verdensbankens internasjonale ekspert på produksjon av lettmetaller
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab innvalgt 1961
Norges Tekniske Vitenskapsakademi medlem 1962
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt
det tyske vitenskapsakademiet i Berlin, innvalgt


== Utgivelser ==
Kai Grjotheim, Conrad Krohn, Milan Malinovsky, Kamil Matiasovsky og Jomar Thonstad (1982). Aluminium Electrolysis. Düsseldorf: Aluminium-Verlag. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [320 sider]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kai Grjotheims privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Fundraising Norge

Fundraising Norge (tidligere Norges Innsamlingsråd) er en norsk organisasjon for frivillige og ideelle organisasjoner som driver pengeinnsamling i Norge. Organisasjonen ble stiftet i 1994 og het da Forum for Innsamlingsorganisasjoner (FIO). Hovedoppgavene er å arbeide for gunstigere vilkår for organisasjoner som arbeider med innsamling, fremme etisk regelverk og tilby kurs for utvikling.  
Fundraising Norge har et nært samarbeid med Innsamlingskontrollen i Norge. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jane Eyre

Jane Eyre er en roman fra 1847 av den engelske forfatteren Charlotte Brontë, først utgitt under pseudonymet Currer Bell.
Romanen skildrer en foreldreløs kvinnes oppvekst og voksenliv. Jane får ansettelse som huslærer hos den bryske Edward Rochester, som hun forelsker seg i, men forlater da hun oppdager at han har sin tidligere kone, som er gal, innesperret på sin herregård. Etter at ekshustruen brenner ned godset, blinder Edward og tar sitt eget liv, vender Jane tilbake og gifter seg med ham.Et hovedtema i romanen er Janes forsøk på skape en egen selvstendighet, uavhengig av ekteskap, religion og omgivelsenes vurderinger. Romanen har et tydelig preg av gotisk roman i stilen etter Ann Radcliffe, men er også et første steg i retning av realismen og viktoriatidens litteratur.


== Filmatisering ==
Boken er filmatisert om lag 20 ganger. I 1943-versjonen av Orson Welles hadde Elizabeth Taylor rollen som Janes venninne. I 1996-versjonen av Franco Zeffirelli spilte Anna Paquin rollen som Jane Eyre som barn og Charlotte Gainsbourg den voksne Jane. I Cary Fukunagas film fra 2011 spilles hovedrollene av Mia Wasikowska og Michael Fassbender.


== Referanser ==
Setabis

Setabis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore sommerfugler. Oversiden er gjerne i stor grad metallskimrende blå med mørke ytterkanter, ofte med en hvit flekk eller et hvitt tverrbånd i forvingen. Andre arter kan være for det meste gule eller brune på oversiden. Undersiden er lyst gulbrun eller gråbrun, også gjerne med lyse flekker eller bånd i forvingen.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.
Larven til Setabis lagus er et rovdyr som spiser nymfer av sikader (familiene Membracidae og Jassidae), det kan kanskje gjelde andre arter også.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Nicaragua i nord til Mato Grosso og Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Nymphidiini
Slekten Setabis Westwood, 1851
Setabis alcmaeon (Hewitson, 1876)
Setabis buckleyi (Grose-Smith, 1898)
Setabis cleomedes (Hewitson, 1870)
Setabis cruentata (Butler, 1867)
Setabis disparilis (Bates, H, 1868)
Setabis epitus (Cramer, 1780)
Setabis extensa (Lathy, 1932)
Setabis fassli (Seitz, 1920)
Setabis flammula (Bates, H, 1868)
Setabis heliodora (Staudinger, 1887)
Setabis hippocrate (Godman, 1903)
Setabis lagus (Cramer, 1777)
Setabis luceres (Hewitson, 1870)
Setabis megalia (Stichel, 1911)
Setabis myrtis (Westwood, 1851)
Setabis phaedon (Godman, 1903)
Setabis plagiaria (Grose-Smith, 1902)
Setabis preciosa (Stichel, 1929)
Setabis pythia (Hewitson, 1853)
Setabis pythioides (Butler, 1867)
Setabis rhodinosa (Stichel, 1911)
Setabis serica (Westwood, 1851)
Setabis staudingeri (Stichel, 1925)
Setabis tapaja (Saunders, 1859)
Setabis velutina (Butler, 1867)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Setabis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 4.2. 2012
Butterflies om America – Setabis lagus [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Setabis i Encyclopedia of Life 
(en) Setabis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Setabis hos NCBI 
(en) Kategori:Setabis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Setabis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Setabis lagus
Bilde av Setabis rhodinosa
Bernt Øksendal

Bernt Karsten Øksendal (født 10. april 1945 i Fredrikstad) er en norsk matematiker, kjent for sine arbeider i stokastisk analyse.


== Utdanning ==
Etter cand.real. fra Matematisk institutt (UiO) under Otte Hustad tok han Ph.D. ved University of California, Los Angeles 1971 på avhandlingen Peak Sets and Interpolation Sets for Some Algebras of Analytic Functions med Theodore Gamelin som veileder. 


== Jobb ==
Ved Agder distriktshøgskole jobbet han som førsteamanuensis fra 1973, inntil han i 1983 gikk til Universitetet i Oslo igjen, forfremmet til professor ved i 1991. Han ble også professor II ved Norges Handelshøyskole i 1992. I tiden 1992–96 var han VISTA-professor (Statoil/NAVF-forsker).
I 2017 er han professor emeritus ved UiO.


== Verv og utmerkelser ==
Norsk matematikkråd, formann 1987–89
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1996
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1996
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab innvalgt 2002
European Research Council's Advanced Grant 2009 på 16 millioner kroner for 5-årsprosjektet "Innovations in Stochastic Analysis and Applications"
Forskningsprisen ved Universitetet i Oslo  2014
Vitenskapelig leder for forskningsprogrammet Challenges in Stochastic control, Information and Applications (STOCONINF) 2016–2020
Æresdoktor ved Norges Handelshøyskole i Bergen  2017


== Utgivelser ==
Bernt Øksendal (1991). Tall og tallsystem. Om tallbegrepets utvikling frem til i dag. Gyldendal.  [Utgitt av Norsk matematisk forening, 29 sider]
Knut Sydsæter og Bernt Øksendal (1996). Lineær algebra. Universitetsforlaget. 
Bernt Øksendal (2003). Stochastic differential equations. Springer Verlag. 
Bernt Øksendal og Agnès Sulem (2005). Stochastic control of jump diffusion. Springer Verlag. 


== Referanser ==
BMW IIIa

BMW IIIa var en tysk seks-sylindret, vannavkjølt flymotor med en enkel overliggende kamaksel og et slagvolum på 19,1 liter. Motoren var den første som ble utviklet av BMW GmbH. Den ble produsert fra slutten av 1917, og var sterkere og gav de tyske jagerflyene bedre ytelse enn lignende allierte jagerfly, spesielt i store høyder. Motorens store suksess la grunnlaget for BMWs fremtidige suksess. 


== Anvendelser ==
BMW IIIa ble brukt i følgende flytyper:

Aero A.18
Aero A.26
Aero Ae 04
Fokker C.I
Fokker D.VII
Junkers F.13
Dobi-III


== Spesifikasjoner (BMW IIIa) ==
Data fra Das Virtuelle Luftfahrtmuseum og Smithsonian National Air and Space Museum.


=== Generelle egenskaper ===
Type: Vannavkjølt, seks-sylindret rekkemotor, stående rekke (underliggende veivaksel), uten overladning
Sylinderdiameter: 150 mm
Slaglengde: 180 mm
Slagvolum: 19,1 l
Lengde: 1 702 mm
Bredde: 508 mm
Høyde: 1 054 mm
Tørrvekt: 287 kg
Designet av: Max Friz


=== Komponenter ===
Ventiler: Enkel overliggende kamaksel (SOHC), drevet av en vertikal aksel fra veivakselen, to ventiler per sylinder
Drivstoffsystem: Forgasser
Kjølesystem: Vannavkjølt


=== Ytelse ===
Effekt: 
Kompresjonsforhold: 6,3:1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) BMW IIIa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Die Geschichte der BMW Flugmotoren − BMW Group (tysk)
BMW IIIa – BMW Group (tysk)
BMW-IIIa engine – buehlfield.info (engelsk)
Adelotypa

Adelotypa er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore, gjerne brunlige sommerfugler. Oversiden er ofte brun, med den bakre delen av bakvingen skinnende hvit, eller brun med et hvitt tverrbånd som går over begge vingepar.
De brune feltene kan ha en blå, metallisk glans.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Guyana i nord til Paraguay og det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==
Tidligere ble betydelig flere arter regnet til denne slekten. Arter som inntil nylig ble regnet til Adelotypa plasseres i dag i slektene Harveyope, Hallonympha, Livendula og Minotauros.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Nymphidiini
Slekten Adelotypa Warren, 1895
Adelotypa annulifera Godman, 1903
Adelotypa argiella (Bates, 1868) – Brasil
Adelotypa asemna (Stichel, 1910) – Bolivia og Brasil
Adelotypa bolena (Butler, 1867) – Brasil og Paraguay
Adelotypa borsippa (Hewitson, [1863]) – Brasil
Adelotypa curulis (Hewitson, 1874) – Ecuador og Bolivia
Adelotypa malca (Schaus, 1902) – Brasil
Adelotypa mollis (Butler, 1877) – Brasil
Adelotypa penthea (Cramer, [1777]) – Fransk Guyana, Guyana, Surinam, Brasil og Peru
Adelotypa trinitatis (Lathy, 1932) – Trinidad og Tobago og Ecuador


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Adelotypa på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 4.2. 2012
Butterflies of Amazonia – Adelotypa annulifera [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Adelotypa i Encyclopedia of Life 
(en) Adelotypa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Adelotypa hos NCBI 
(en) Kategori:Adelotypa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Adelotypa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Adelotypa penthea
Tess av slekten D’Urberville

Tess av slekten D'Urberville (engelsk: Tess of the d'Urbervilles) er en roman fra 1891 av den engelske forfatteren Thomas Hardy (1840–1928).
Hovedpersonen Tess Durbyfield er eldst av åtte barn i en fattig familie. Den drikkfeldige faren har fått vite av landsbyprsten at han nedstammer fra den fine slekten d'Urberville. Da hesten deres dør, blir Tess tvunget til å oppsøke de antatt rike slektningene, og be om penger til en ny hest. Navnet og eiendommen brukes nå imidlertid av andre, og Tess blir voldtatt av sønnen i huset, Alec d'Urberville. Hun får sønnen Sorrow, som dør som spedbarn, men blir fortsatt tvunget til å være Alecs elskerinne. 

Tess får en ny start som budeie i et annet grevskap, hvor hun blir kjent med den rettskafne prestesønnen Angel Clare. De blir gift, og hun forteller om sin fortid. Mens Angel er bortreist blir Tess oppsøkt av Alec. Hun myrder i Alec i fortvilelse, og blir henrettet.Boken er filmet et par ganger, senest Tess (1979) av Roman Polanski med Nastassja Kinski og av BBC i 2008 med Gemma Arterton i tittelrollen.


== Referanser ==
Mads Rask

Mads Rask (født 1987) er en kampsportutøver fra Fredrikstad.
Rask har drevet med judo, kickboksing, jujutsu og karate og har sort belte i de to sistnevnte. Han har mer enn ti NM-titler i kickboksing, samt er to ganger nordisk mester i jujutsu.
Han har vunnet kongepokal i både kickboksing (2009) og jujutsu (2014).
Rask vant Norges beste fighter i Thailand i 2012. Han slo Alexander Jacobsen (7 x norgesmester i boksing) i semifinalen. I finalen slo han Joakim Aardalen (9 NM-gull i bryting + 2 ganger nordisk mester)


== Referanser ==
Academia Europaea

Academia Europaea (stiftet 1988 ved Cambridge University) er en uavhengig organisasjon med 4796 innvalgte medlemmer (per 2021) innen vitenskap og dens formidling fra 35 europeiske og 8 ikke-europeiske land.  Her fins over 70 nobelprisvinnere og noen få titall norske, som Ole Didrik Lærum, Per Andersen, Gro Harlem Brundtland, Trond Helge Torsvik og Sjur Olsnes.
Institusjonen utgir tidsskriftet European Review.Initiativet til i Academia Europaea kom fra forskere og vitenskapsfolk selv, begrunnet i behovet for et vitenskapsakademi uavhengig av nasjonale grenser i Europa, som favner alle vitenskapelige fagdisipliner. I dag er det 4796 medlemmer fra hele Europa i Academia Europaea. Søkernes faglige meritter blir vurdert før opptak, i 2021 ble 361 nye medlemmer valgt inn. Academia Europaea (AE) har en lang rekke av Europas mest anerkjente forskere som medlemmer, bl.a. over 70 Nobelpris-vinnere.


== Bergen Knowledge Hub ==
Academia Europaea Bergen Knowledge Hub, forkortet AE-Bergen Knowledge Hub, er det nordligste knutepunktet i Academia Europaea.
Knowledge Hubs er Academia Europaeas verktøy for regional virksomhet. AE Bergen Knowledge Hub dekker Norden og Baltikum og har særlig ansvar for tema som: Vitenskapelig rådgivning for politikkutforming, marine og maritime forhold, polare forhold, bærekraft, klima og omstilling i tillegg til den nordiske velferdsmodellen. Universitetet i Bergen er vertskap for Huben (siden 2016). Den nåværende kontrakten mellom AE-Bergen og UiB gjelder frem til 2025. Knowledge Hub ledes av professor Eystein Jansen, tidligere direktør for Bjerknessenteret for klimaforskning.
Ved siden av Bergen er det «huber» i Cardiff, Barcelona, München, Budapest, Wroclaw og Tbilisi.   


== Referanser ==
Giedo van der Garde

Giedo van der Garde (født 25. april 1985 i Rhenen, Nederland) er en nederlandsk racerfører. Han kom i 2011 på femteplass i GP2-mesterskapet, hvor han har konkurrert siden 2009. I 2008 vant han Formel Renault 3,5 liter-mesterskapet. I 2012 var han test- og reservefører for Formel 1-teamet Caterham, og i 2013 fikk han fast førersete i samme team.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Giedo van der Garde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giedo Van Der Garde – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giedo van der Garde – Driver Database
Niels Gråbøl

Niels Gråbøl (født 11. august 1966) er en dansk filmregissør som blant annet er kjent for filmene Møv og Funder 1991 og Det store flip (1997). Han har dessuten regissert avsnitt fra TV-seriene Forsvar, Landsbyen og Klovn.
Han er bror til skuespillerinnen Sofie Gråbøl og var i perioden 1992-98 gift med skuespillerinnen Ditte Gråbøl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Niels Gråbøl på Internet Movie Database 
(sv) Niels Gråbøl i Svensk Filmdatabas 
(da) Niels Gråbøl på Filmdatabasen 
(da) Niels Gråbøl på danskefilm.dk 
(da) Niels Gråbøl på danskfilmogtv.dk 
(en) Niels Gråbøl på AllMovie 
(en) Niels Gråbøl hos The Movie Database
Henry Karlsen

Henry Nikolai Karlsen (født 15. april 1912 i Kiby i Nord-Varanger, død 11. oktober 1975 i Vadsø) var en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Han var Finnmarks første fylkesordfører.
Karlsen begynte som så mange andre på den tid sitt virke i fiskebåten. Men han kom meget tidlig med i det politiske liv, og hadde ved sin død bak seg 40 års medlemskap i Det norske Arbeiderparti. Etter frigjøringen av Finnmark ble han innvalgt som medlem av Nord-Varanger kommunestyre. Her ble han valgt til ordfører i 1946 og satt med vervet fram til kommunen i 1964 ble slått sammen med Vadsø. Deretter var han ordfører i nye Vadsø kommune til 1972, da han selv ba om å bli fritatt. 
Han ble valgt som medlem av fylkesutvalget i 1952, og i 1963, da bykommunene ble tilsluttet fylkeskommunene, ble han Finnmark fylkeskommunes første fylkesordfører. Dette vervet hadde han uavbrutt frem til sin død. Han har også møtt på Stortinget flere ganger som varamann for Arbeiderpartiet i Finnmark. Før kommunesammenslåingen var han ligningssjef, men i den nye felleskommunen ble han sosialsjef. De siste årene var tillitsvervet som fylkesordfører en heldagsstilling. Ved sin død hadde han også en lang rekke med styreverv, blant annet formann i Finnmarks fylkes Kraftforsyning og medlem av representantskapet i Norges Bank. Da fylkeskommunen bygde nytt bygg i Vadsø, ble parkområdet rundt bygget gitt navnet Henry Karlsens plass.
Henry Karlsen var gift med Dagmar Elise (pikenavn: Klogh) (f. 1910, d. 1997). Han var sønn av fisker Hilmar Martin Karlsen (f. 1879, d. 1953) og Albertine Bergitte Andreassen (f. 1878, d. 1965).


== Kilder ==
Stortinget.no - biografi


== Eksterne lenker ==
(no) Henry Nikolai Karlsen hos Stortinget 
(no) Henry Nikolai Karlsen hos Norsk senter for forskningsdata
Davide Rigon

Davide Rigon (født 26. august 1986 i Thiene i provinsen Vicenza, Italia) er en italiensk racerfører. Han vant Superleague Formula-mesterskapet i 2008 og 2010, og har også konkurrert i GP2. I 2012 er han testfører for Formel 1-teamet til Ferrari.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Davide Rigon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Davide Rigon – Driver Database 
Karrierestatistikk på Driver Database
Myeon

Myeon (hangul: 면, hanja: 面, RR: Myeon, MR: Myŏn) viser til et administrativt forvaltningsnivå i Sør-Korea og Nord-Korea. 
I Sør-Korea inndeles provinser («do») i «Gun» (fylke) og «Si» (by).
«Gun» og «Si» med færre enn 500.000 innbyggere inndeles i bypregede «Eup» (småby) og mer landlige «Myeon» (distrikt).
Hovedbyen eller byene i et «Gun» er «Eup» som inndeles i «Ri». For å etablere en «Eup» trengs det minst 20 000 innbyggere, færre innbyggere gir status som «Myeon». «Myeon» blir igjen inndelt i «Ri», som har en minimumsbefolkning på 6 000.
Eup

Eup (hangul: 읍, hanja: 邑, RR: Eup, MR: Ŭp) viser til et administrativt forvaltningsnivå i Sør-Korea og Nord-Korea.
I Sør-Korea inndeles provinser («do») i «Gun» (fylke) og «Si» (by).
«Gun» og «Si» med færre enn 500.000 innbyggere inndeles i bypregede «Eup» (småby) og mer landlige «Myeon» (distrikt).
Hovedbyen eller byene i et «Gun» er «Eup» som inndeles i «Ri». For å etablere en «Eup» trengs det minst 20 000 innbyggere, færre innbyggere gir status som «Myeon». «Myeon» blir igjen inndelt i «Ri», som har en minimumsbefolkning på 6 000.
Oliver Turvey

Oliver Jonathan Turvey (født 1. april 1987 i Penrith, Cumbria) er en britisk racerfører. Han kjørte i GP2-mesterskapet i 2010 og 2011, og i 2009 konkurrerte han i Formel Renault 3,5 liter, hvor han kom på fjerdeplass sammenlagt. I 2012 er han testfører for Formel 1-teamet McLaren. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Oliver Turvey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oliver Turvey – racing-reference.info 
(en) Oliver Turvey – Driver Database
Ingela Nylund Watz

Ingela Nylund Watz (født 1962 i Pajala, Sverige) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Hun ble valgt inn i riksdagen for Stockholms läns valkrets på plass 284.
Nylund Watz sitter i næringskomiteen, samt at hun er vara i utenrikskomiteen og i Europarådets svenske delegasjon.
Nylund Watz var fra 1999 til april 2010 landstingsråd, samt gruppeleder for Socialdemokraterna i Stockholms läns landsting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ingela Nylund Watz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ingela Nylund Watz på Twitter 
(sv) Ingela Nylund Watz hos Sveriges riksdag 
(en) Ingela Nylund Watz hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Ingemar Nilsson

Ingemar Nilsson (født 24. juli 1956) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Han ble valgt inn i riksdagen for Västernorrlands läns valkrets på plass 344.
I riksdagen er Ingemar Nilsson vara i arbeidsmarkedskomiteen. og næringskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingemar Nilsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ingemar Nilsson på Twitter 
(sv) Ingemar Nilsson hos Sveriges riksdag
Ellevte slaget ved Isonzo

Ellevte slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 18. august og 12. september 1917 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det ellevte av tilsammen tolv slag ved Isonzo.
Det italienske angrepet var over en front fra Tolmin i de øvre delen av Isonzo-dalen og til Adriaterhavet. Italienerne krysset elven flere steder på midlertidige broer, men hovedangrepet var rettet mot Banjšiceplatået som de måtte erobre for å bringe offensiven videre og kunne bryte de østerriksk-ungarske linjene i to deler ved å isolere støttepunktene på Monte San Gabriele og Monte Ermada.
Etter kraftige og dødelige kamper, lyktes den italienske andre arme under ledelse av Luigi Capello å presse tilbake Borojević' Isonzo-arme og erobret Banjšiceplatået og Monte Santo di Gorizia. Samtidig inntok den italienske tredje arme under ledelse av hertugen av Aosta andre posisjoner. Imidlertid viste det seg at støttepunktene på Monte San Gabriele og Monte Ermada var uinntakelige, og offensiven døde ut.
Etter denne offensiven var begge parter utmattede, og italienerne klarte ikke å reise nye ressurser for å kunne følge opp med et nytt angrep, selv om dette kunne ha blitt avgjørende for dette frontavsnittet. Dermed endte også dette slaget som et blodbad uten betydning.


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Schindler, John R. (2001). Isonzo: The Forgotten Sacrifice of the Great War. Praeger. ISBN 0275972046. OCLC 44681903. 


== Eksterne lenker ==
Eleventh Battle of the Isonzo
Isonzo-slagene, 1915-17 hos FirstWorldWar.com
Kart over slagmarken ved den italienske fronten hos FirstWorldWar.com
De 11 Isonzo-slagene hos FirstWorldWar.com
Fredsmarsjene med Soča Region-stiftelsen. Stiftelsen bevarer, restaurerer og presenterer den historiske og kulturelle arven etter første verdens krig i områdene ved Isonzo-fronten for studie-, turist- og undervisningsformål.
The Kobarid Museum  Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Društvo Soška Fronta (slovensk)
Pro Hereditate – omfattende side (engelsk, italiensk, slovensk)
Isak From

Isak From (født 1967) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Han ble valgt inn i riksdagen for Västerbottens läns valkrets på plass 203.
I riksdagen sitter From i kulturkomiteen, samt at han er vara i utdanningskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Isak From på Twitter 
(sv) Isak From hos Sveriges riksdag