jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Into the Labyrinth

Into the Labyrinth er det sjette studioalbumet fra det britisk-australske bandet Dead Can Dance. Musikalsk er albumet et skritt i retning av verdensmusikk, til forskjell fra tidligere utgivelser. Dette er bandets første utgivelse uten gjestemusikere, og materialet ble komponert av de to medlemmene hver for seg. Perry skrev sine bidrag i sitt hjem i Irland, mens Gerrard skrev i sitt hjemlige Australia. De samlet materialet og produserte albumet i fellesskap i Irland over en periode på tre måneder.
Vinylutgaven består av to ekstra spor; «Bird» og «Spirit». Disse er også inkludert i CD-utgaven fra 2008.


== Sporliste ==
«Yulunga (Spirit Dance)» – 6:56
«The Ubiquitous Mr Lovegrove» – 6:17
«The Wind That Shakes the Barley» – 2:49
«The Carnival Is Over» – 5:28
«Ariadne» – 1:54
«Saldek» – 1:07
«Towards the Within» – 7:06
«Tell Me About the Forest (You Once Called Home)» – 5:42
«The Spider's Stratagem» – 6:42
«Emmeleia» – 2:04
«How Fortunate the Man With None» – 9:15


== Eksterne lenker ==
(en) Into the Labyrinth på Discogs 
(en) Into the Labyrinth på MusicBrainz 
(en) Into the Labyrinth på AllMusic
Panspermi

Panspermi (av gammelgresk pan, «alt», og sperma, «frø»), nå oftest omtalt som panspermteorien eller panspermhypotesen' er hypotesen om at liv eksisterer og spres gjennom universet, og at livet på jorden har kommet hit på denne måten.
Panspermi er en gammel tanke som fikk større gjennomslag på begynnelsen av 1900-tallet da den ble fremført av Svante Arrhenius, og den går ofte igjen i moderne astrobiologi. Nåtidens forskning har vist at eksempelvis bakterier muligens kan leve lenge i et rommiljø, og også høyere dyr som bjørnedyr har vist seg å kunne overleve minst noen uker i rommet.


== Referanser ==
Sverre Harald Eriksen

Sverre Harald Henry Eriksen (født 10. april 1949 i Hamarøy, død 8. mars 2016 samme sted) var en norsk lokalpolitiker som representerte Senterpartiet.
Eriksen var ordfører i kommunestyret i perioden fra 1991 til 1995 og rektor på Hamarøy videregående skole 2000–2004. Han var forfatter av boken Nord-Norges trubadur i tekst og bilder, som omhandler visesangeren Jack Berntsen, og han har skrevet den skjønnlitterære boken Lokkarbånet, som ble gitt ut i 1993.


== Referanser ==
Afon Tjyts grottejernbane

Afon Tjyts grottejernbane er en underjordisk elektrisk jernbane som befinner seg i Afon Tjyts-grotten i byen Afon Tjyts i Abkhasia, Georgia. Den smalsporede jernbanen har sporvidden 900 mm og åpnet for trafikk i 1975. Den er totalt 1300 meter lang og trafikkerer 3 stasjoner. Toget "Turist" ble bygge ved RVRs vognbyggingsfabrikk i Riga og har seks vogner som kan ta ca 90 passasjerer. Det finnes to tog, men til daglig er bare "Turist" som er i bruk. Det ble renovert i 2005 i Moskva.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) New Athos Cave Railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jagdish Bhagwati

Jagdish Natwarlal Bhagwati (født 26. juli 1934 i Mumbai) er en indiskfødt amerikansk økonom, som er professor ved Columbia University i New York. Han er kjent for sitt arbeid med internasjonal økonomi og handel. Bhagwati er tilhenger av frihandel og ser positivt på globalisering.


== Bokutgivelser ==
med Arvind Panagariya (red.): India's Reforms: How they Produced Inclusive Growth, Oxford University Press, 2012. ISBN 0199915180. ISBN 978-0199915187
med Alan S. Blinder: Offshoring of American Jobs: What Response from U.S. Economic Policy?, MIT Press, 2009.  ISBN 0262013320. ISBN 978-0262013321
med  Gordon Hanson (red.): Skilled Immigration Today: Prospects, Problems, and Policies, Oxford University Press, 2009. ISBN 0195382439. ISBN 978-0195382433
Termites in the trading system. How preferential agreements undermine free trade, Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-533165-3
In Defense of Globalization, Oxford University Press, 2004. ISBN 978-0-19-517025-2. ISBN 0-19-517025-3
Free Trade Today, Princeton University Press, 2001. ISBN 0691091560


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jagdish Bhagwati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jagdish Bhagwati på Internet Movie Database 
(en) Professor Jagdish N. Bhagwati, Columbia University
Alberto Alesina

Alberto Francesco Alesina (født 29. april 1957 i Broni i Italia, død 23. mai 2020 i New York) var en italiensk samfunnsøkonom og professor ved Harvard University. Han er kjent for sin forskningsinnsats i politisk økonomi.
Alesina studerte ved Universitá Bocconi i Milano og Harvard University, der han tok doktorgrad i 1986. Etter å ha vært på tenure track ved Carnegie Mellon University og tilknyttet National Bureau of Economic Research, vendte han tilbake til Harvard. Han ble full professor der i 1993.


== Bokutgivelser ==
med Francesco Giavazzi: Europe and the Euro, Chicago: University of Chicago Press, 2010. ISBN 0-226-01283-2
med Francesco Giavazzi: The Future of Europe. Reform or Decline, Cambridge, MA: MIT Press, 2006. ISBN 0-262-01232-4
(red.): Institutional reforms. The case of Colombia, Cambridge, MA: MIT Press, 2005. ISBN 0-262-51182-7
med Edward L. Glaeser: Fighting Poverty in US and Europe, Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-926766-9
med Enrico Spolaore: The Size of Nations, Cambridge, MA: MIT Press, 2003. ISBN 0-262-01204-9
med Robert J. Barro (red.): Currency Unions, Stanford: Hoover Institution Press, 2001. ISBN 0-8179-2842-1
med Nouriel Roubini og Gerald Cohen: Political Cycles and the Macroeconomy. Cambridge: MIT Press, 1997. ISBN 0-262-01161-1
med Howard Rosenthal: Partisan Politics, Divided Government and the Economy. Cambridge: Cambridge University Press, 1995. ISBN 0-521-43029-1
med Geoffrey Carliner (red.): Politics and economics in the eighties, Chicago: University of Chicago Press, 1991. ISBN 0226012808


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon, Harvard University
Løkeberg skole

Løkeberg skole er en barneskole i Haslum i Bærum kommune, som åpnet mandag 5. januar 1998. Skolen har ca. 550 elever og har 2 gymsaler og et skolebibliotek. Det er totalt 21 klasser fordelt på 1.–7. klasse, A-C. Russelåtskriveren Tix har vært elev her.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Løkeberg skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Byrne

John Frederick Byrne (født 1. februar 1961 i Manchester i England) er en irsk tidligere fotballspiller som spilte i angrep i sin aktive karriere. Han er mest kjent for sine opphold hos klubbene York City FC, Queens Park Rangers FC og Brighton & Hove Albion FC, men også for en rekke andre klubber. Byrne var en del av Irlands tropp både under EM i fotball 1988 og VM i fotball 1990.


== Klubbkarriere ==
Byrne begynte sin fotballkarriere hos den nord-engelske klubben York City FC i 1979, hvor han spilte 175 seriekamper og scoret 55 mål fordelt over fem sesonger. På høsten 1984 spilte York City ligacupkamper (andre runde) mot Queens Park Rangers FC, som umiddelbart meldte interesse for Byrne. I slutten av oktober meldte han overgang til QPR på en overgangssum verdt £115 000. Her dannet han en målfarlig duo med Gary Bannister, og fordelt over fire sesonger spilte han seriekamper og tegnet seg for 30 mål. Han var også med å spille klubben frem til finalen i Milk Cup i 1985/1986-sesongen mot Oxford United FC, men tapte denne 3–0.
I mai 1988 ble Byrne solgt til den franske klubben Le Havre AC på en overgangssum verdt £175 000. Han ankom klubben på samme tid som landsmannen Frank Stapleton, men endte opp med en sesong lenger og fikk 49 seriekamper samt 16 seriemål for Le Havre. I september 1990 gikk turen tilbake til England, hvor han skrev under på en kontrakt med Brighton & Hove Albion FC på en overgangssum verdt £120 000. Dette ble for øvrig hans første av i alt tre opphold i klubben. I oktober 1991 gikk turen videre til Sunderland AFC for £225 000, hvor han utmerket seg med å score i samtlige runder av FA-cupen (totalt syv mål) med unntak av finalen mot Liverpool FC, hvor Sunderland tapte 0–2.Etter nøyaktig ett år hos Sunderland ble Byrne signert av Millwall FC for en overgangssum verdt £250 000. Der spilte han 17 kamper, men slet med å finne veien til målmaskene og ble følgelig lånt ut til Brighton & Hove Albion på vårsesongen 1993. I november 1993 ble han solgt til Oxford United, hvor han spilte 55 seriekamper og scoret 18 mål på to sesonger. I februar 1995 gikk Byrne på en fri overgang tilbake til Brighton & Hove Albion, hvor han avsluttet sin aktive karriere etter avslutningen av 1995/1996-sesongen.


== Landslagskarriere ==
Byrne sin landslagsdebut for det irske herrelandslaget den 5. februar 1985 i en vennskapskamp mot Italia (1–2). Han ble siden tatt ut i troppen til EM i fotball 1988 av landslagstrener Jack Charlton, men fikk ikke spille noen av Irlands tre gruppespillkamper. Han ble deretter tatt ut i troppen til VM i fotball 1990, men fikk heller ikke der spille noen av Irlands gruppespillkamper. Totalt spilte Byrne 23 landskamper og scoret fire mål for Irland.


== Meritter ==
York City FC4. divisjon (1): 1983/1984


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Byrne – FIFA 
(en) John Byrne – UEFA 
(en) John Byrne – Transfermarkt 
(en) John Byrne – national-football-teams.com 
(en) John Byrne – Soccerbase.com 
(en) John Byrne – FootballDatabase.eu 
(en) John Byrne – EU-Football.info 
(en) Footballdatabase.eu – Player, John Byrne
(en) National-football-teams.com – John Byrne – Spillerprofil
Liste over ordførere i Flå

Dette er en liste over ordførere i Flå kommune i Buskerud.
Flå ble utskilt fra Nes kommune 1. januar 1905, og hadde ved opprettelsen 1491 innbyggere.


== Kilder ==
Flå i bilder 1876-1990. Flå kommunes hovedutvalg for kultur 1990 (s. 246-249, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Dag Juvkam: Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen. Statistisk sentralbyrå 1999. ISBN 82-537-4684-9
Fløværingen: Avskjed (s. 4, nr. 8, desember 2007)
Fløværingen: Kjære Flåværing! (s. 3, nr. 8, desember 2007)
Jiang Wen

Jiang Wen (kinesisk: 姜文; pinyin: Jiāng Wén; født 5. januar 1963 i Tangshan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk skuespiller og regissør. Han er også sanger og forfatter. Som regissør tilregnes han gjerne «sjette generasjon» av kinesiske filmskapere. Jiang er også internasjonalt godt kjent som skuespiller, siden han hadde hovedrolle sammen med Gong Li i Zhang Yimous debutfilm Rødt korn (1986).
Blant hans roller har vært en rekke kjente personer fra Kinas historie, som Ying Zheng, Cao Cao, Li Lianying, Puyi og Charlie Soong.


== Litteratur ==
Jerome Silbergeld: Body in Question: Image and  Illusion in Two Chinese Films by Director Jiang Wen, Princeton: Princeton University Press, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiang Wen på Internet Movie Database 
(sv) Jiang Wen i Svensk Filmdatabas 
(da) Jiang Wen på Filmdatabasen 
(da) Jiang Wen på Filmdatabasen 
(da) Jiang Wen på Scope 
(da) Jiang Wen på Scope 
(fr) Jiang Wen på Allociné 
(en) Jiang Wen på AllMovie 
(en) Jiang Wen hos The Movie Database
Shikoku Facula

Shikoku Facula er en region med lyse materialer på Titan, planeten Saturns største måne. Regionen ble først sett på bilder tatt av Cassini i oktober 2004 og har siden blitt observert flere ganger. Før regionen fikk sitt offisielle navn av Den internasjonale astronomiske union i august 2005 hadde den kallenavnet «Great Britain» på grunn av regionens forms likhet med den øya på jorden. Formasjonen måler 200×160 km og ligger innenfor Shangri-Las mørke region på 10,4° sørlig bredde og 164,1° vestlig lengde.
Tim Wellens

Tim Wellens (født 15. mai 1991 i Sint-Truiden) er en belgisk landeveissyklist. Han ble profesjonell for UCI WorldTourlaget Lotto Soudal 1. juli 2012.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tim Wellens – Olympedia 
(en) Tim Wellens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tim Wellens – ProCyclingStats 
(en) Tim Wellens – Cycling Archives 
(en) Tim Wellens – Cycling Quotient 
(en) Tim Wellens – CycleBase 
(en) Tim Wellens – TheSports.org
Tui Regio

Tui Regio (lokalisert ved 20°S, 130°W) er en region på Titan i det sørvestlige hjørnet av Xanadu, oppkalt etter Tui, en kinesisk gudinne for lykke, glede og vann. Tui synes å mangle erosjonskanalene som markerer andre høyland på Titan, og det antyder at regionen er geologisk ung.


== Referanser ==
Ivar Engebretsen Tufte

Ivar Engebretsen Tufte (født 8. januar 1875, død april 1962) var en norsk politiker. Han var ordfører i Flå fra 1920 til 1928. I perioden 1931-1933 var han stortingsrepresentant for Buskerud fra Høyre, og var medlem av Landbrukskomiteen. Av yrke var han gårdbruker, poståpner, handelsbestyrer (1900-1917) og bankkasserer (1920-1944). Han var medlem av Flå herredsstyre 1910-1931 og 1934-1940, og var leder av Flå Samlingsparti i 24 år.
Ivar Engebretsen Tufte ble i 1952 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (besøkt 13. oktober 2012)
Flå i bilder 1876-1990. Flå kommunes hovedutvalg for kultur 1990 (s. 247, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)


== Eksterne lenker ==
(no) Ivar Engebretsen Tufte hos Norsk senter for forskningsdata
National Medal of Science

National Medal of Science er en medalje for forskningsinnsats innstiftet av Kongressen i USA 25. august 1959. Den ble første gang utdelt i 1962.  National Medal of Science tildeles av USAs president etter innstilling fra en sakkyndig komite. Utmerkelsen administreres av National Science Foundation. Opprinnelig ble medaljen tildelt for innsats i fysikk, biologi, matematikk og ingeniørvitenskap. Senere er også psykologi og samfunnsvitenskap kommet med.


== Insignier ==

National Medal of Science består av en bronsemedalje med diameter på 83 mm. På avers viser den en knelende mann som holder et krystall i den ene hånden og skriver en ligning i sanden med den andre. Mannen befinner seg på en strand med bølger bak og har en stjerne over hodet. Innskriften «NATIONAL MEDAL OF SCIENCE» står i en bue langs kanten i øvre del av medaljen. 
Medaljen er opphengt i et bånd i fargene rødt, hvitt og blått. Den er til å bære om halsen.


== Tildeling ==
Det kan maksimalt foretas 20 tildelinger hvert år. Mottagerne må være statsborgere i USA. Per oktober 2012 var medaljen tildelt 468 forskere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Database over mottagere, National Science Foundation
Den nasjonale fortjenstorden for vitenskap

Den nasjonale fortjenstorden for vitenskap (portugisisk: Ordem Nacional do Mérito Científico) er en brasiliansk orden innstiftet 16. mars 1993 av Brasils president til belønning av vitenskapelig innsats. Brasils president er stormester, med ministeren for vitenskap og teknologi som ordenskansler.


== Inndeling ==
Den nasjonale fortjenstorden for vitenskap er inndelt i to trinn:
Storkors (Grã-Cruz)
Kommandør (Comendador)Ordensmedlemskap er organisert i to avdelinger: ordinært medlemskap for brasilianske statsborgere og tilleggsmedlemskap for utlendinger.I tilknytning til ordenen finnes en medalje i sølv.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Den nasjonale fortjenstorden for vitenskap består av et rødemaljert kors. Midtmedaljongen har et portrett av José Bonifácio de Andrada e Silva. Medaljongen har en lys blå bord med innskriften ORDEM MÉRITO CIENTÍFICO og tre stjerner nederst. Ordenstegnene er opphengt i rødt bånd med lyseblå kantstriper.Ordensstjernen har åtte tagger med ordenstegnet i midten.


== Tildeling ==
Det er satt begrensninger på antall innehavere av Den nasjonale fortjenstorden for vitenskap med 200 brasilianske innehavere av storkors og 500 i kommandørklassen. Utenlandske mottagere kommer i tillegg.


== Referanser ==
Shawprisen

Shawprisen er en internasjonal forskningspris etablert i 2002 av Run Run Shaw fra Hongkong. Den deles ut en gang i året i feltene astronomi, biologi og medisin, samt matematikk. Prisen består av en medalje og prispenger på 1 million amerikanske dollar i hvert felt. Shawprisen ble første gang utdelt i 2004.


== Mottagere ==
Disse har mottatt prisen:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Liste over ordførere i Hamarøy

Liste over ordførere i Hamarøy kommune er en oversikt over ordførere og varaordførere i Hamarøy kommune i Nordland.


== Ordførere siden 1837 ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Hjemmesiden til Hamarøy kommune.
Nettstedet Kommunal Rapport.
Diverse partipolitiske hjemmesider.
Norges ordførere 1929-1931. Digitalisert av Nasjonalbiblioteket.
Norges kommunekalender 1995. 24. utgave. Digitalisert av Nasjonalbiblioteket.
Max Planck-medaljen

Max Planck-medaljen er en utmerkelse utdelt årlig siden 1929 av Deutschen Physikalischen Gesellschaft (DPG) for innsats innen teoretisk fysikk. Utmerkelsen består av en gullmedalje med portrett av fysikeren Max Planck (1858–1947) og et diplom.


== Mottagere ==
Disse har mottatt medaljen:

1929: Max Planck og Albert Einstein
1930: Niels Bohr
1931: Arnold Sommerfeld
1932: Max von Laue
1933: Werner Heisenberg
1934–1936: Ikke utdelt
1937: Erwin Schrödinger
1938: Louis-Victor de Broglie
1939–1941: Ikke utdelt
1942: Pascual Jordan
1943: Friedrich Hund
1944: Walther Kossel
1945–1947: Ikke utdelt
1948: Max Born
1949: Otto Hahn og Lise Meitner
1950: Peter Debye
1951: James Franck og Gustav Hertz
1952: Paul Dirac
1953: Walther Bothe
1954: Enrico Fermi
1955: Hans Bethe
1956: Victor Weisskopf
1957: Carl Friedrich von Weizsäcker
1958: Wolfgang Pauli
1959: Oskar Klein
1960: Lev Landau
1961: Eugene Paul Wigner
1962: Ralph Kronig
1963: Rudolf Peierls
1964: Samuel Abraham Goudsmit og George Eugene Uhlenbeck
1965: Ikke utdelt
1966: Gerhart Lüders
1967: Harry Lehmann
1968: Walter Heitler
1969: Freeman Dyson
1970: Rudolf Haag
1971: Ikke utdelt
1972: Herbert Fröhlich
1973: Nikolaj Bogoljoebov
1974: Léon Van Hove
1975: Gregor Wentzel
1976: Ernst Carl Gerlach Stückelberg
1977: Walter Thirring
1978: Paul Peter Ewald
1979: Markus Fierz
1980: Ikke utdelt
1981: Kurt Symanzik
1982: Hans-Arwed Weidenmüller
1983: Nicholas Kemmer
1984: Res Jost
1985: Yoichiro Nambu
1986: Franz Wegner
1987: Julius Wess
1988: Valentine Bargmann
1989: Bruno Zumino
1990: Hermann Haken
1991: Wolfhart Zimmermann
1992: Elliott H. Lieb
1993: Kurt Binder
1994: Hans-Jürgen Borchers
1995: Siegfried Grossmann
1996: Ludvig Faddejev
1997: Gerald Brown
1998: Raymond Stora
1999: Pierre Hohenberg
2000: Martin Lüscher
2001: Jürg Fröhlich
2002: Jürgen Ehlers
2003: Martin Gutzwiller
2004: Klaus Hepp
2005: Peter Zoller
2006: Wolfgang Götze
2007: Joel Lebowitz
2008: Detlev Buchholz
2009: Robert Graham
2010: Dieter Vollhardt
2011: Giorgio Parisi
2012: Martin Zirnbauer
2013: Werner Nahm
2014: David Ruelle
2015: Viatsjeslav F. Mukhanov
2016: Herbert Wagner
2017: Herbert Spohn
2018: J. Ignacio Cirac
2019: Detlef Lohse
2020: Andrzej J. Buras
2021: Alexander M. Polyakov


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Reglement for Max Planck-medaljen, Deutschen Physikalischen Gesellschaft
Hans Pedersen Herrefosser

Hans Pedersen Herrefosser (født 8. desember 1800 på Hval i Lier, død 3. august 1869 på Herrefosser i Rakkestad) var en norsk politiker. Han var ordfører i Rakkestad i periodene 1840-41 og 1846-47, og stortingsrepresentant for Smaalenenes amt 1842-44.
Hans Pedersen var født i Lier, men vokste opp på farsgården Nordre Bø i Røyken, som han tok navnet etter. Hans Bø kjøpte i 1833 gården Herrefosser i Rakkestad, og tok så navnet etter denne gården. Han var medlem av Rakkestad herredsstyre fra 1838 til 1861, og var i tillegg til årene som ordfører, varaordfører 1848-53 og 1860-61. På Stortinget var han medlem av komiteen for budsjett og skattevesen.
Hans bror Peder Gjølstad var også ordfører i Rakkestad.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og statsraadet 1814-1914. 1ste bind, 1ste del. Steen'ske Bogtrykkeri, Kristiania 1914 (s. 369, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
A. Killingstad: Røyken Bygd før og nu. E. Sems trykkeri, Halden 1928 (s. 574-575, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Torleiv H. Toftedahl og Carl M. Krosby: Rakkestad herred 1814-1914. E. Sem, Fredrikshald 1914 (s. 121, 124 og 126, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (besøkt 13. oktober 2012)


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Pedersen Herrefosser hos Norsk senter for forskningsdata
Atlantis Utveksling

Atlantis Utveksling er en ikke-kommersiell stiftelse opprettet av Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoners i 1987. Stiftelsen har spesialisert seg på internasjonale utvekslingsprogrammer for ungdom og voksne i alle aldre. Formålet er å fremme respekt og forståelse for andre kulturer. 
Hvert år deltar rundt 800 personer både fra Norge og resten av verden på de forskjellige utvekslingsprogrammene. Flere av Atlantis’ programmer har eksistert i mer enn 40 år, alle med fokus på kulturutveksling.
Atlantis Utveksling tilbyr flere kulturutvekslingsprogrammer. 


== Programmer ==
Atlantis Utveksling tilbyr frivillig arbeid i utlandet til unge og voksne fra 16 år og oppover, samt praksisopphold i forbindelse med studier. Stiftelsen har samarbeidspartnere i Argentina, Ecuador, Guatemala, Filippinene, India, Malaysia, Ghana, Malawi, Namibia, Swaziland, Sør-Afrika, Tanzania og Uganda.
Stiftelsen tilrettelegger for at utenlandske au pairer kan bo med norske vertsfamilier, og for at norske ungdommer kan jobbe som au pair hos lokale vertsfamilier i England, Frankrike, Spania og Australia. I tillegg er stiftelsen tilbyder av norskkurs for au pairer i Norge.
Stiftelsen tilrettelegger også for at utenlandske landbrukspraktikanter og arbeidende gjester kan bo og jobbe på familiedrevne gårder og hoteller i Norge.
Atlantis Utveksling har vært en aktiv bidragsyter i den offentlige debatten om au pair-ordningen.  Stiftelsen deltok blant annet på Menneskerettighetsuka 2012, arrangert av Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Atlantis Utveksling har også markert seg som en forsvarer av aupairordningen ved å fremme kulturutvekslingsaspektet. Atlantis Utveksling er den eneste norske formidleren av au pairer som er medlem i organisasjonen IAPA (International Au Pair Association). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.atlantis.no Arkivert 15. desember 2012 hos Wayback Machine.
Siarö

Siarö er en øy i Stockholms skjærgård. Øya ligger rett nord for Ljusterö og er en del av Österåker kommune.
Siarö er hovedsakelig bebygget med fritidshus. Øya var militærstrategisk viktig under andre verdenskrig hvor Siaröfortet ble etablert, men senere flyttet til Kyrkogårdsön (idag vandrerhjem og turistattraksjonen «Siaröfortet») rett utenfor Siarösundet i Furusundsleden. Øya har ingen bro- eller fergeforbindelse med Ljusterö eller fastlandet og trafikkeres heller ikke av noen skjærgårdsbåt. Ett smalt sund, det såkalte Siarösundet med en minste bredde på cirka 30 meter skiller øya fra Ljusterö. 
Øya er særlig kjent for at Jussi Björling hadde sitt sommersted på øya, som fortsatt eies av familien. Jussi Bjørlig døde her i 1960.


== Eksterne lenker ==
Det svenske kystartilleriets informasjon om Siarö
Informasjon om Siaröfortet fra StockholmTown
Peder Gjølstad

Peder Gjølstad var ordfører i Rakkestad i perioden 1842-43. Han var født på gården Hval i Lier, men kjøpte sammen med broren Hans farsgården Nordre Bø i Røyken, som han tok navnet etter. I 1824 kjøpte Peder Bø gården Gjølstad i Rakkestad, en av bygdas største eiendommer, og tok så navnet etter denne gården. Han drev sagbruk og mølle i tillegg til gården, og ble med tiden en svært holden mann. I tillegg til de to årene som ordfører, var han varaordfører 1844-45.
Peders bror Hans Pedersen Herrefosser var også ordfører i Rakkestad, og satt én periode på Stortinget.


== Kilder ==
A. Killingstad: Røyken Bygd før og nu. E. Sems trykkeri, Halden 1928 (s. 574-575, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Torleiv H. Toftedahl og Carl M. Krosby: Rakkestad herred 1814-1914. E. Sem, Fredrikshald 1914 (s. 121 og 124, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)