jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kilebreen

Må ikke forveksles med Kilbreen nær Sveagruva.Kilebreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Longyearbyen og Svea, i Nordenskiöld Land. Den er en ca. 1,5 km lang bre og starter umiddelbart sør for Drønbreen – fra  Steintaket (1020 m) og Bergmøya (935 m), sørvestover til Reintdalen hvor den har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale nesten ned til Reindalselva. I vest strekker Merckollfjellet (927 m) seg som en vegg langs breen. 
Breen liggeri sin helhet innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark som har nordgrense like nord for fjellet Steintaket.
Kilebreen er oppkalt etter sin kileform.


== Referanser ==
Greinbreane

Greinbreane er en 5 km² stor gruppe av isbreer på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en vifte av fire ca. 3,5 km lange breer og starter umiddelbart nord for Greinhøgdene (859 – 1030 m) – og går deretter nordover til Gramdalen som er en sørlig arm av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale som skiller de fire brearmene fra hverandre. I vest strekker Litledalsfjellet (937 m) og i øst Gramryggen (861 m) seg som vegger langs breen. 
Breen har en liten vestlig flik innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Greinbreane er oppkalt etter sin greinform.


== Referanser ==
Wu’an

Wu'an kan være:

Fylket Wu'an i byprefekturet Handan i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina;
Storkommunen Wu'an i fylket Changtai i byprefekturet Zhangzhou i provinsen Fujian i Kina.
Samuelssonbreen

Samuelssonbreen er en smal, 2 km² stor  isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter umiddelbart nord for Gramryggen (861 m) og Skalken (1034 m) – og går deretter nordover til Gramdalen og Røystoppdalen som er sørlige armer av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale, sammen med Costerbreen som skjærer inn i morenen fra øst. I vest strekker Gramryggen (861 m) og i øst Skalken (1034 m) seg som vegger langs breen. 
Breen ligger bare med en liten nordlig flik og morenemassene innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Samuelssonbreen er oppkalt etter den svenske geologen Carl S. Samuelsson (1892–1927) som besøkte Spitsbergen i 1917 og en gang til senere. Han skrev flere avhandlinger om vinderosjon i Arktis.


== Referanser ==
Cösterbreen

Cösterbreen er en smal, 2 km² stor  isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 3 km lang bre som starter umiddelbart nord for Røystoppen (1115 m) og Skalken (1034 m) – og går deretter nordvestover til Gramdalen og Røystoppdalen som er sørlige armer av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale, sammen med Samuelssonbreen som skjærer inn i morenen fra vest. I vest strekker Røystoppnosa (752 m) og i vest Skalken (1034 m) seg som vegger langs breen. 
Breen ligger vest for Livbreen, og har bare de vestlige morenemassene innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Breen har navnet etter den svenske geologen Fredrik Max Cöster (f. 1898), som var med på Hagermans Spitsbergenekspedisjon som i 1924 foretok geologiske undersøkelser rundt Sveagruva og i Kjellströmdalen.


== Referanser ==
Livbreen

Livbreen er en smal, 3 km² stor  isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 4 km lang bre som starter umiddelbart nord for Røystoppen (1115 m) og Alvetind (1065 m) – og går deretter nordvestover til Gramdalen og Røystoppdalen som er sørlige armer av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale, sammen med Ankerbreen som skjærer inn i morenen fra øst. I vest strekker Røystoppnosa (752 m) og i øst Gustavfjellet (1218 m) seg som vegger langs breen.
Breen ligger øst for Costerbreen, og ligger utenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark – som starter nede i Røystoppdalen.
Costerbreen er oppkalt etter Liv Balstad som var gift med sysselmann Håkon Balstad.


== Referanser ==
Roing under Panamerikanske leker 1959

Roing under Panamerikanske leker 1959. Roing var med som en av nitten sporter i de tredje Panamerikanske leker 1959 som ble arrangert i Chicago i USA fra 27. august til 7. september. Det var sju roøvelser for menn. USA ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Uruguay med en.


== Medaljer ==


=== Menn ===


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1959
Ankerbreen

Må ikke forveksles med den mindre Ankerbreen (Oscar II Land) ved St.Jonsfjorden lengre nord på Spitsbergen.
Ankerbreen er en 5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 6 km lang bre som starter umiddelbart nord for Gustavfjellet (1218 m) og Landsverktoppen (982 m) – og går deretter vestover til Røystoppdalen som er en sørlig arm av Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale, sammen med Livbreen som skjærer inn i morenen fra sørvest. I nord strekker Johan Ankerfjellet (843 m) og i sør Gustavfjellet (1218 m) seg som vegger langs breen.
Breen ligger vest for Sjaktbreen og sør for den store Slakbreen, og ligger utenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark – som starter nede i Røystoppdalen.
Ankerbreen er oppkalt etter Peter Martin Anker (1871–1940) som var bidragsyter til Gunnar Isachsens Spitsbergenekspedisjon i 1909-10.


== Referanser ==
Peru under Panamerikanske leker 1959

Peru under Panamerikanske leker 1959. Peru deltok i de tredje Panamerikanske leker som ble arrangert i Chicago mellom 27. august og 7. september 1959. De kom på trettendeplass med to sølv og fem bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Referanser ==
Slakbreen

Slakbreen er en 15 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Dette er den tredje største isbreen i Nordenskiöld Land, bare overgått av Fridtjovbreen og Grønfjordbreen. Den er en ca. 10 km lang bre som starter umiddelbart vest for Gruvfonna og nord for Sjaktbreen, Johan Ankerfjellet (843 m) og Landsverktoppen (982 m) – og går deretter nordvestover til Reindalen. Breen har lagt foran seg et 1 km bredt belte av morenemateriale. I sør strekker Johan Ankerfjellet og i nord Slaknosa (662 m) seg som vegger langs breen. 
Breen ligger nord for Ankerbreen og fortsetter østover under navnet Sjaktbreen. Slakbreen har en liten vestlig del samt morenematerialet innenfor Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Slakbreen er oppkalt etter formen på breen.


== Referanser ==
Sjaktbreen

Sjaktbreen er en 6 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Den er en ca. 7 km lang bre som starter umiddelbart sør for Gruvfonna og nord for Slakbreen, og nord for fjellene Gustavfjellet (1218 m), Sjakttårnet (887 m) og Sigaren (864 m). Den munner ut i Slakbreen. 
Breen ligger vest for Ankerbreen og er en sidebre til breen som fortsetter nordvestover under navnet Slakbreen. Sør for Sjaktbreen starter Varpbreen som går sørover ned i Gustavdalen.
Navnet «sjakt» henviser til ei gruvesjakt. De Geer brukte ofte uttrykk fra gruveterminologi ved navnesetting i de kullførende områdene nord for Sveagruva og Braganzavågen


== Referanser ==
Varpbreen

Varpbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 4 km fra tettstedet Sveagruva og inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 1 km lang bre som starter umiddelbart sør for Sjaktbreen og nord for Liljevalchfjellet (839 – 943 m), øst for fjellet Sjakttårnet (887 m) og sør for Sigaren (864 m). 
Varpbreen munner ut i Gustavdalen som fortsetter med smeltevann ned til Van Mijenfjorden. Breen har lagt foran seg et 200 m bredt belte av morenemateriale.
Breen ligger vest for Stollbreen og er en sidebre til denne breen som fortsetter videre nordøstover under navnet Höganäsbreen mot Braganzavågen. 
Varpbreen er oppkalt etter svensk «varp» som betyr slagghaug.


== Referanser ==
Bestemødre for fred

Bestemødre for fred er en aktivistgruppe som ble etablert i 2003 av to tidligere medlemmer av Bestemødre mot atomvåpen / Bestemødre på stortingsplass. Gruppen er tilsluttet Norges Fredsråd.
Bestemødre for fred deler ut selvproduserte løpesedler utenfor Stortinget hver onsdag hele skoleåret. I tillegg slutter de seg til demonstrasjoner som arrangeres av for eksempel Norges fredsråd, Nei til atomvåpen, Fredsinitiativet og lignende organisasjoner, også aktiviteter utenfor Oslo.
I 2011 fikk bestemødrene Fredsinitiativets første fredspris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bestemor for Fred på Vimeo
Stollbreen

Stollbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 3 km fra tettstedet Sveagruva og 2 km fra inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 2 km lang bre som starter umiddelbart øst for Varpbreen og nord for Liljevalchfjellet (839 – 943 m) og Deinbolttoppane (714 m), øst for fjellet Sigaren (864 m). 
Stollbreen fortsetter nordøstover til den munner ut i Höganäsbreen, som går videre sørøstover forbi inngangen til Svea Nord og videre ned mot Braganzavågen.
Stollbreen er oppkalt etter svensk «stoll» som betyr gruvegang.


== Referanser ==
MY «Faun»

MY «Faun» er en motorcruiser, også kalt motoryacht eller lystbåt, som ble bygget i 1916 ved Damsgaards Baatbyggeri og Motorforretning i Bergen. Per 2020 eies båten av Hardanger Fartøyvernsenter, som er underlagt Hardanger og Voss museum. Båten har blitt restaurert og er et sentralt objekt i museets samlinger.


== Historikk ==
Båten ble bygget som en yacht for sønnen til statsminister Christian Michelsen, Einar Michelsen. Den kostet kr. 33.000,- som ny i 1916. Båtbyggeriet var etablert av ingeniøren August Moldestad. Han hadde studert skipsbygging i England, og Fauns utforming bar preg av det. Faun hørte til Gamlehaugen, boligen til Christian Michelsen, frem til 1925. Båten ble deretter eid av en rekke kjente redere og forretningsfolk i Bergen. I 1955 ble den overtatt av Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap (BKK). Den ble da brukt i forbindelse med den store kraftutbyggingen i Matrefjella.
I 1993 overtok Hardanger Fartøyvernsenter båten, og i 2005, 100 år etter at Christian Michelsen ledet Norge ut av unionen med Sverige, stod Faun ferdig restaurert. Restaureringen kostet nær 4,3 millioner kroner, og båten fremstår etter restaureringen slik den ble bygget. Den har mahogni-innredning, plysjtrukne seter og fasettslipte vinduer. Mesteparten av utstyr og inventar var intakt fra 1916, og er tatt med i opprustingen av båten.
Det er mulig å leie Faun med mannskap fra fartøyvernsenteret. Båten er egnet til kortere eller lengre turer i Hardangerfjorden eller i farvann rundt Bergen.


== Eksterne lenker ==
M/Y Faun – Michelsen sitt lystfartøy Arkivert 19. juli 2019 hos Wayback Machine. Informasjonsside på nettstedet til Hardanger Fartøyvernsenter. Besøkt 20. juli 2019.
Faun Informasjonsside på nettstedet til foreningen Classiske Motorbåter (CMB). Besøkt 20. juli 2019.
M/Y Fauns hjemmeside på internett Besøkt 20. juli 2019.
Höganäsbreen

Höganäsbreen er en 3 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Braganzavågen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 5 km fra tettstedet Sveagruva og inntil inngangen til Svea Nord i fjellet Boret. Gruveveien går over breen. I øst reiser det massive fjellet Kolhamaren (853 m) seg.
Den er en ca. 5,5 km lang bre som starter umiddelbart øst for Sjaktbreen og nord for Deinbolttoppane (714 m), øst for fjellet Sigaren (864 m). Denne breen har seks sidebreer som munner ut i Höganäsbreen fra vest og nord: Stollbreen, Ortbreen, Skonuddbreen, Feiselbreen, Borbreen og Kilbreen. 
Höganäsbreen fortsetter går sørøstover til den munner ut i Braganzavågen litt norsøst for Svea. Den har avsatt en 500 meter bred morenemasse.
Breen er oppkalt etter det svenske stedet Höganäs i Skåne, hvor det også brytes kull.


== Referanser ==
Ortbreen

Ortbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 3 km fra tettstedet Sveagruva og 1 km fra inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 1,5 km lang bre som starter umiddelbart øst for Stollbreen og nord for Deinbolttoppane (714 m), og løper noe øst for fjellet Sigaren (864 m). 
Ortbreen fortsetter nordover til den munner ut i Höganäsbreen, som går videre sørøstover forbi inngangen til Svea Nord og videre ned mot Braganzavågen.
Ortbreen er oppkalt etter svensk «ort» som betyr gruvetunnel.


== Referanser ==
Skonuddbreen

Skonuddbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 7 km fra tettstedet Sveagruva og 1,5 km fra inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 1,5 km lang bre som starter umiddelbart sør for Slakbreen og Gruvfonna, og øst for Skonuddane (669 m), et løper nord for fjellet Sigaren (864 m). 
Skonuddbreen fortsetter sørover til den munner ut i Höganäsbreen, som går videre sørøstover forbi inngangen til Svea Nord og videre ned mot Braganzavågen.
Breen er oppkalt etter fjella like ved.
Feiselbreen

Feiselbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 6 km fra tettstedet Sveagruva og 1 km fra inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 1,5 km lang bre som starter umiddelbart sør for Gruvfonna, vest for Boret som gruva Svea Nord går inn i, samt øst for Feiselen (652 m), et løper nord for fjellet Sigaren (864 m). 
Skonuddbreen fortsetter sørover til den munner trangt ut i Höganäsbreen, som går videre sørøstover forbi inngangen til Svea Nord og videre ned mot Braganzavågen.
Breen er oppkalt etter svensk «feisel» som betyr gruvehammer.


== Referanser ==
Borbreen

Borbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 7 km fra Sveagruva og 1 km fra inngangen til Svea Nord. Den er ca. 1 km lang og starter umiddelbart sør for Gruvfonna, øst for fjellet Boret (725 m), som Svea Nord-gruva går inn i, og vest for Amelnryggen (801 m).
Borbreen fortsetter sørover til den munner ut med morenemateriale like ovenfor Höganäsbreen, som går videre sørøstover ned mot Braganzavågen.
Breen er oppkalt etter fjellet Boret, og «bor» henviser her til gruvebor. De Geer brukte ofte uttrykk fra gruveterminologi ved navnesetting i de kullførende områdene nord for Sveagruva og Braganzavågen.


== Referanser ==
Kilbreen

Kilbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger bare 7 km fra tettstedet Sveagruva og 1,5 km fra inngangen til Svea Nord. Den er en ca. 0,5 km lang bre som starter litt sør for Gruvfonna, 1 km  øst for Boret som gruva Svea Nord går inn i. Breen ligger totalt omkranset av fjellet Amelnryggen (801 m) som breen har gravd ut. 
Kilbreen fortsetter sørover til den munner ut med morenemateriale like ovenfor Höganäsbreen, som går videre sørøstover forbi inngangen til Svea Nord og videre ned mot Braganzavågen.
Navnet «kil» henviser her til gruvekile. De Geer brukte ofte uttrykk fra gruveterminologi ved navnesetting i de kullførende områdene nord for Sveagruva og Braganzavågen


== Referanser ==
August Moldestad

August Moldestad (forkortet Aug. Moldestad) (født 19. august 1873, død 7. september 1936 i Bergen) var en norsk ingeniør, skipsreder og idrettsleder fra Bergen.


== Karriere ==
Moldestad studerte ved Bergens Tekniske Skole i 1894. Moldestad fikk i 1898/99 et statsstipendiat for høyere utdanning i Skottland og England, og tok derfra med seg britiske byggetradisjoner inn i sitt eget båtbyggeri, Damsgaards Baatbyggeri og Motorforretning i Bergen. (Senere Strømme verft) Moldestad jobbet som maskin- og skipstegner hos Mjellem & Karlsen fra 1895 til 1898. Fra 1898 til 1900 var han skipstegner hos Sir James Laing i Sunderland i England. Fra 1900 til 1905 var han maskintegner ved Bergen Mekaniske Verksted.


== MY Faun ==
Han stod bak byggingen av MY «Faun», en lystbåt bygget i 1916 for Einar Michelsen, sønnen til statsminister Christian Michelsen. Båten er siden 2005 restaurert og eid av Hardanger og Voss museum ved Hardanger Fartøyvernsenter.


== Idrett ==
Moldestad var styremedlem i Norsk idrætsforbund fra stiftelsen i 1896. Han representerte bergensklubben Norrøna ILMoldestad stiftet Fana Motorbåtforening, og ble utpekt som formann i 1928. I 1936, samme år som han døde, fikk han foreningens ærestegn: «Den gyldne bensintank»" Per 1936 hadde klubben 25 medlemmer.


== Referanser ==
Helsingborgbreen

Helsingborgbreen er en 2,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Braganzavågen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 10 km fra tettstedet Sveagruva og 3 km fra inngangen til Svea Nord, som går under breens vestside. I sør reiser det massive fjellet Kolhamaren (853 m) seg.
Den er en ca. 6,5 km lang bre som starter umiddelbart øst for Gruvfonna og sør for fjellene Gruvhjelmen (891 m), vest for fjellet Kjernen (891 m). Denne breen har fem meget små sidebreer ikke er navngitt. 
Helsingborgbreen går sørøstover til den sammen med Trollbreen fra øst munner ut helt nederst i Kjellströmdalen like ovenfor Braganzavågen – nordøst for Svea. Den har avsatt en drøyt 500 meter bred morenemasse sammen med Trollbreen.
Breen er oppkalt etter den svenske havnebyen Helsingborg i Skåne.


== Referanser ==
Trollbreen

Trollbreen er en 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Braganzavågen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 15 km fra tettstedet Sveagruva og 6 km fra inngangen til Svea Nord. I sør reiser det massive fjellet Kolhamaren (853 m) seg der Trollbreens morene blandes med den vestre fra Helsingborgbreen.
Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter litt øst for Gruvfonna og sør for fjellene Høgflaket (969 m) og Trollslegga (912 m), øst for fjellet Kjernen (891 m) og vest for Trollsteet (932 m). Denne breen har to meget små sidebreer ikke er navngitt. 
Trollbreen går sørøstover til den munner ut helt nederst i Kjellströmdalen like ovenfor Braganzavågen – nordøst for Svea. Den har avsatt en drøyt 500 meter bred morenemasse sammen med Helsingborgbreen.
Breen er oppkalt etter troll.


== Referanser ==
Pålbreen

Pålbreen inklusive Pålsjöbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Braganzavågen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 20 km fra tettstedet Sveagruva. Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter litt øst for Gruvfonna og sør for Vegbreen. Den går norøst om fjellene Høgflaket (969 m) og Trollslegga (912 m), og svinger sørøstover under navnet Pålsjöbreen ved Mefarfjellet (837 m). Her for den tilsig fra øst av den store Stakkbreen. Armen Pålsjöbreen har også en kilde øst for Mefarfjellet hvor den starter på høyden hvor Kvitryggfonna løper nordover mot Reindalen. 
Sammen med Vegbreen i nord henger to breene henger sammen og danner en mye brukt hundespann- og scooterløype fra Reindalen i nord til Kjellströmdalen i sør. 
Nederst får breen så en østlig sidebre i Murbreen, men denne er ikke forbundet på grunn av morenemasser som stenger mot Pålsjöbreen. I sør reiser fjellet Trollsteet (932 m) seg. Denne breen har to meget små sidebreer ikke er navngitt. Pålbreen går sørøstover til den munner ut langt nede i Kjellströmdalen noe ovenfor Braganzavågen – nordøst for Svea. Den har avsatt en drøyt 500 meter bred morenemasse sammen med Helsingborgbreen.
Breen er oppkalt etter navnet Pål i Pålsjöbreen.


== Referanser ==
Murbreen

Murbreen er en 1 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 23 km fra tettstedet Sveagruva. Den er en ca. 1,5 km lang bre som starter litt øst for Pålsjöbreen og sør for Kjeglebreen. Den går vest om fjellene Murtoppane (867 m) som den graver ut, og munner med morenemasser litt før Pålsjöbreen som munner ut langt nede i Kjellströmdalen. Den har avsatt en drøyt 800 meter bred morenemasse før den når Pålsjöbreen.
Den har navn etter fjellet rundt.


== Referanser ==
Stakkbreen

Stakkbreen er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 25 km fra tettstedet Sveagruva. Den er en ca. 2,5 km lang bre som starter umiddelbart sør for Kvitryggfonna. Øst for breen starter Kjeglebreen som går østover til Lundströmdalen. Den går vest om Mefarfjellet (867-873 m) og sør fra Kvitryggen (1006 m), og munner med noe overflatiske morenemasser ut i Pålsjöbreen – som igjen munner ut langt nede i Kjellströmdalen. 
Den har navn etter fjellene rundt.


== Referanser ==
Kjeglebreen

Kjeglebreen er en 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 27 km fra tettstedet Sveagruva. Den er en ca. 3,5 km lang bre som starter umiddelbart øst for Stakkbreen og nord for Murbreen og Tinkarpbreen. Breen går nordøst om fjellene Murtoppane (867 m) som den graver ut, og munner med morenemasser i nedre Lundströmdalen. Den har avsatt en drøyt 800 meter bred morenemasse før den når Lundströmelva midt mellom de to fjellene Innkjegla (954 m) og Dalkjegla (840 m).
Breen har navn etter de to kjegleformede fjellene i nord og sør.


== Referanser ==
Tinkarpbreen

Tinkarpbreen er en 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 26 km fra tettstedet Sveagruva. Den er en ca. 2,5 km lang bre som starter umiddelbart sør for Kjeglebreen og øst for Murbreen. Breen går øst om fjellene Murtoppane (867 m) som den graver ut, og munner med morenemasser i nedre Lundströmdalen. Den har avsatt en ca 800 meter bred morenemasse før den når Lundströmelva midt mellom de to fjellene Langstakken (696 m) i sør og Dalkjegla (840 m) i nord.
Breen har navn etter en gammel kullgruve i Skåne.


== Referanser ==
Gruvfonna

Gruvfonna er en isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen, i det sørøstre Nordenskiöld Land. Breen ligger 10 km nord for tettstedet Sveagruva. Dette er den femte største breen i Nordenskiöld Land, bare overgått av Fridtjovbreen, Grønfjordbreen, Slakbreen og Drønbreen. Den er en ca. 4x3 km stor bre som starter umiddelbart øst for Slakbreen og nord for Sjaktbreen og Höganäsbreen. Breen går nordøst om fjellene Skonuddan og Feiselen, og fortsetter videre nordøstover til den når nunataker som danner grense mot Propsbreen, Marthabreen og Helsingborgbreen. breen er en ren toppbre som ikke munner ut i noen dal. 
Fra nord og med klokken støter Gruvfonna mot fjellene Skollfjellet (1098 m), Propsen (775 m), Gruvhjelmen (885 m), i øst Stempelen (900 m), Amelnryggen (801 m), og i sør Feiselen (692 m) og Skonuddane (669 m). 
Breen har navn etter gruvene ved Svea. Under breen ligger Sentralfeltet med Svea Nord.


== Referanser ==
Propsbreen

Propsbreen er en isbre på 3 km² på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er en sidebre til Marthabreen og fyller dalen mellom vestre Lunckefjellet (924 m) og Skollfjellet (1065 m) vest om Marthabreens hovedløp. Breen ligger 15 km nord for tettstedet Sveagruva. Den starter umiddelbart nord for Gruvfonna. 
Breen går ned til fjellene Propsen og Gruvhjelmen, og munner ikke ut i noen dal.
Propsbreen har sitt navn etter «props», som betyr gruvestolper.


== Referanser ==
Lunckebreen

Lunckebreen er en isbre på 1,5 km² på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er 2,5 km lang, frittstående og graver ut nordre Lunckefjellet (924-1046 m) nord om Marthabreen. Breen ligger 20 km nord for tettstedet Sveagruva. Den går nordover og munner ut i øvre Reindalen. Morenemassene foran breen er nesten 1 km brede.
Lunckebreen har sitt navn etter Bernhard Luncke (1894–1963), en norsk topograf og polarforsker.


== Referanser ==