jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skatteministeriet

Skatteministeriet er et dansk ministerium som har eksistert siden 1975, og står for oppkreving av skatter og avgifter fra personer og virksomheter. Ministeriet anslår at man i løpet av året 2012 vil oppkreve ca. 866 milliarder kroner.Generaldirektoratet for Toldvæsenet og Skattedepartementet ble opprettet i 1902. I årene etter statsskatteloven av 1903 og toldloven av 1908 fant man at skattevesenet og tollvesenet var egentlige statserhverv, hvorfor generaldirektoratet også burde plasseres blant de egentlige ministerielle departementene. Generaldirektoratet for Toldvæsenet ble derfor et departement i 1919.
Skattedepartementet og Tolddepartementet hørte inntil 1975 under Finansministeriet, men har siden utgjort et særskilt ministerium, først kalt Skatte- og Afgiftsministeriet og fra 1987 simpelthen Skatteministeriet.
I 2005 ble de kommunale skattemyndighetene lagt inn under Skatteministeriet. Tidligere var Skatteministeriets departement og Told & Skat to adskilte størrelser. Skatteministeriet ble pr. 1. januar 2010 et samlet konsern med felles ledelse, men med to myndigheter: Koncerncenteret og SKAT. Koncerncenteret fungerer som stabsfunksjon for hele organisasjonen og den øverste ledelse i Skatteministeriet. Oppgaver omfatter ministerbetjening, lovgivning, strategier, styring, planlegging og utvikling. Myndighetsoppdelingen sikrer at det kun er SKAT som kan treffe konkrete avgjørelser i danskenes skattesaker. I hele Skatteministeriets organisasjon arbeider det ca. 8 000 mennesker.
Innenfor Skatteministeriet er det tre særlige enheter som er faglig uavhengige, men administrativt, økonomisk og personalmessig en del av Skatteministeriet. De tre enhetene er Ankecentret, Retssikkerhedschefen og Intern Revision.
Det er to særlige enheter som er selvstendige myndigheter, men en del av Skatteministeriets konsern. Det dreier seg om Spillemyndigheden og Landsskatteretten.


== Se også ==
Liste over Danmarks skatteministre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ernest Jones

Alfred Ernest Jones (født 1. januar 1879, død 11. februar 1958) var en britisk nevrolog og psykoanalytiker, og Sigmund Freuds offisielle biograf. 


== Biografi ==
Ernest Jones var den første engelsktalende psykoanalytiker og ble den ledende eksponent for denne retningen i den engelsktalende verden. Han var også president i British Psycho-Analytical Society og International Psychoanalytic Association på 1920- og 1930-tallet.


== Bibliografi ==
1912. Papers on Psycho-Analysis. London: Balliere Tindall & Cox. Revised and enlarged editions, 1918, 1923, 1938, 1948 (5th edition).
1920. Treatment of the Neuroses. London: Balliere Tindall & Cox
1923. Essays in Applied Psycho-Analysis. London: International Psycho-Analytical Press. Revised and enlarged edition, 1951, London: Hogarth Press. Reprinted (1974) as Psycho-Myth, Psycho-History. 2 vols. New York: Hillstone.
1924 (editor). Social Aspects of Psycho-Analysis: Lectures Delivered under the Auspices of the Sociological Society. London: Williams and Norgate.
1928. Psycho-Analysis. London: E. Benn. Reprinted (1949) with an Addendum as What is Psychoanalysis ?. London: Allen & Unwin.
1931a. On the Nightmare. London: Hogarth Press and Institute of Psycho-Analysis.
1931b. The Elements of Figure Skating. London: Methuen. Revised and enlarged edition, 1952. London: Allen and Unwin.
1949. Hamlet and Oedipus. London: V. Gollancz.
1953. Sigmund Freud: Life and Work. Vol 1: The Young Freud 1856-1900. London: Hogarth Press.
1955. Sigmund Freud: Life and Work. Vol 2: The Years of Maturity 1901-1919. London: Hogarth Press.
1957. Sigmund Freud: Life and Work. Vol 3: The Last Phase 1919-1939. London: Hogarth Press.
1961. Sigmund Freud: Life and Work. An abridgment of the preceding 3 volume work, by Lionel Trilling and Stephen Marcus, with Introduction by Lionel Trilling. New York: Basic Books.
1956. Sigmund Freud: Four Centenary Addresses. New York: Basic Books
1959. Free Associations: Memories of a Psycho-Analyst. Epilogue by Mervyn Jones. London: Hogarth Press. Reprinted (1990) with an New Introduction by Mervyn Jones. New Brunswick: Transaction Publishers.


== Se også ==
Psykoanalyse
Sigmund Freud


== Referanser ==


== Kilder ==
Brome, V. (1982). Ernest Jones: Freud’s Alter Ego. London: Caliban Books.
Davies, T. G. (1979). Ernest Jones: 1879-1958. Cardiff: University of Wales Press.
Jones, E. (1959). Free Associations: Memories of a Psycho-Analyst. London: Hogarth Press.
Maddox, B. (2006). Freud’s Wizard: The Enigma of Ernest Jones. London: John Murray.
Paskauskas, R Andrew (1988). 'Freud's Break with Jung: The Crucial Role of Ernest Jones'. Free Associations 11, 7-34.
Paskauskas, R. Andrew (Editor). (1993). The Complete Correspondence of Sigmund Freud and Ernest Jones, 1908-1939, Introduction by Riccardo Steiner. Cambridge, Mass/London: Belknap Press.


== Eksterne lenker ==
The Oedipus-Complex as An Explanation of Hamlet's Mystery – Jones's 1910 article published in the American Journal of Psychology which he developed into the 1949 book, Hamlet and Oedipus.
The British Psychoanalytical Society
International Psychoanalytical Association
Matthew J. Holman

Matthew J. Holman (født 1967) er en amerikansk astrofysiker og foreleser ved Harvard University. Han har studert ved Massachusetts Institute of Technology, hvor han tok sin bachelor i matematikk i 1989 og sin doktorgrad i planetologi i 1994.


== Referanser ==
UK Border Force

UK Border Force er grensepolitiet i Storbritannia, etablert som en selvstendig etat 1. mars 2012.
UK Border Force var opprinnelig en del av UK Border Agency, men ble skilt ut som en egen etat under Home Office, med «politietos», etter at UK Border Agency ikke hadde fulgt regjeringens retningslinjer for grensekontroll.


== Fartøyer ==

		
		
		
		
		


== Grader ==
Administrative Assistant
Assistant Border Officer
Border Officer
Higher Border Officer
Senior Border Officer
Assistant Director
Deputy Director
Director Avdelingsdirektør
Senior Director
Director GeneralKilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Border Force – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sándor Ferenczi

Sándor Ferenczi (født 7. juli 1873  i Miskolc i  Østerrike-Ungarn, død 22. mai 1933 i Budapest i Ungarn) var en ungarsk psykoanalytiker, en nøkkelteoretiker innenfor den psykoanalytiske skole og en nær medarbeider av Sigmund Freud.


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Ferenczi's Turn in Psychoanalysis, Peter L. Rudnytsky, New York University Press, 2000, Paperback, 450 pages, ISBN 0814775454
Final Contributions to the Problems & Methods of Psycho-Analysis, Sandor Ferenczi, H. Karnac Books, Limited, Hardback, 1994, ISBN 1855750872.
Development of Psychoanalysis (Classics in Psychoanalysis, Monograph 4), Otto Rank and Sandor Ferenczi, International Universities Press, Inc, 1986, Hardback, ISBN 0823611973.
First Contributions to Psycho-Analysis, Sandor Ferenczi, translated by Ernest Jones, H. Karnac Books, Limited, 1994, Hardback, ISBN 1855750856.
Sandor Ferenczi: Reconsidering Active Intervention, Martin Stanton, Jason Aronson Publishers, 1991, Hardcover, 1991, ISBN 0876685696.
Thalassa: A Theory of Genitality, Sandor Ferenczi, H. Karnac Books, Limited, 1989, Paperback, ISBN 0946439613.
Legacy of Sandor Ferenczi, Edited by Adrienne Harris and Lewis Aron, Analytic Press, 1996, Hardback, ISBN 0881631493.
Antonelli, Giorgio, Il Mare di Ferenczi, Di Renzo Editore, Roma, 1996 ISBN 8886044445
Triad: the physicists, the analysts, the kabbalists, Tom Keve, Rosenberger & Krausz, London, 2000, ISBN 0953621901.  (https://web.archive.org/web/20080212062645/http://www.rosenbergerandkrausz.com/)
Paul Roazen: Elma Laurvik, Ferenczi's Step-Daughter from the pages of PSYCHOMEDIA
The Correspondence of Sigmund Freud and Sándor Ferenczi, Volume 1, 1908-1914, Harvard University Press
The Correspondence of Sigmund Freud and Sándor Ferenczi, Volume 2, 1914-1919, Harvard University Press
The Correspondence of Sigmund Freud and Sándor Ferenczi, Volume 3, 1920-1933, Harvard University Press
The Clinical Diary of Sándor Ferenczi, by Sándor Ferenczi. Edited by Judith Dupont, translated by Michael Balint and Nicola Zarday Jackson, Harvard University Press. ISBN 067413527XKramer, Robert (1995). The Birth of Client-Centered Therapy: Carl Rogers, Otto Rank, and 'The Beyond,' an article in Journal of Humanistic Psychology, Volume 35, Number 4, pp. 54-110.
Ferenczi, S. (1980). Technical difficulties in the analysis of a case of hysteria: Including observations of larval forms of onanism and onanistic equivalents (J. I. Suttie, Trans.) In J. Rickman (Ed.), further contributions to the theory and technique of psychoanalysis (pp. 291-294). New York: Bruner/Mazal. (Original work published 1919).
Rachman, A. W. (2007). “Sandor Ferenczi’s contributions to the evolution of psychoanalysis”, Psychoanalytic Psychology, Vol. 24, No. 1, pp. 74-96.
Wolman, B. B. (1977). International encyclopedia of psychiatry, psychology, psychoanalysis, & neurology, (vol. 5). Aesculapius Publishers, New York.


== Se også ==
Otto Rank
Psykoanalyse


== Eksterne lenker ==
Ferenczi Institute
Biography at the Sándor Ferenczi Society, Budapest
At the Frontier of Psychoanalytic Understanding, Academy for the Study of the Psychoanalytic Arts, article written by Judith E. Vida
Linkbelt Oval

Linkbelt Oval, også kjent som Aida Oval, er et idrettsstadion i Aiwo på Nauru. Stadionet blei bygd av Nauru Phosphate Corporation. Det brukes mest til fotball og australsk fotball. Banedekket er av fosfatsand. Tilskuerrekorden er på rundt 3 000, og blei satt under den nasjonale finalen i australsk fotball i 1999.


== Se også ==
Meneng stadion
Australsk fotball på Nauru
Carl Hansen

Carl Hansen (født 15. februar 1902 i Kragerø, død 22. september 1982 i Arendal) var en forsorgsforstander og ordfører i Arendal.
Han var sønn av den danskfødte konditoren Carl Hansen og Mimi Hansen. Hansen fikk arbeid som telegrafinspektør i Arendal i 1920, og var der til han ble forsorgsforstander i 1942, da forgjengeren i stillingen ble avsatt av politiske grunner. I desember 1944 ble han medlem av skotøynemda. I januar 1945 ble han innsatt av NS-myndighetene som ordfører i Arendal, og 26. februar ble han utnevnt til formann i fattigstyret i byen. Han satt også i en periode i finans- og valgkomiteen i kommunen.
Hansen ble avsatt fra sine politiske verv ved frigjøringen i mai 1945 grunnet hans medlemskap i Nasjonal Samling fra 1935. Han var Nasjonal Samlings kretsfører for Nedenes krets fra januar 1943 til frigjøringrn i mai 1945. Han melde seg for Den norske legion i 1942, men ble ikke tatt inn. Hansen var medlem i Hirden og NS Kamporganisasjon.
Hansen ble dømt i det norske landssvikoppgjøret til fem års tvangsarbeid, fem og ti års rettighetstap og 17 000 kr i inndragning.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Referanser ==


== Kilder ==
Agderposten 15. mars 1946 – «Ordfører Carl Hansen var fortørnet over å være tiltalt for landssvik»
Agderposten 18. mars 1946 – «Fem år for Carl Hansen»

(no) Carl Hansen i Folketellingen 1910 fra Digitalarkivet. ( Kragerø kjøpstad )
Álvaro de Mendaña

Álvaro de Mendaña y Neira (født 1. oktober 1542 i Congosto i León, død 18. oktober 1595 på Santa Cruz-øyene på Salomonøyene) var en spansk navigatør. Han er mest kjent for sine to reiser til Stillehavet i 1567–69 og 1595–96 på leiting etter Terra Australis. Han var nevø av Lope Garcia de Castro, som blant annet var midlertidig visekonge i Peru.


== Referanser ==
Alfredo Astiz

Alfredo Astiz (født 8. november 1951 i Mar del Plata i Argentina) er en argentinsk kommandørkaptein i GT 332 som under «Den skitne krigen» fra 1976 til 1983 var ansvarlig for drap på et stort antall argentinere. Det er antatt at GT 332 kidnappet over 5000 mennesker, hvorav rundt 90 % ble drept. Av de mest kjente sakene var forsvinningen og drapet på svensk-argentinske Dagmar Hagelin, og kidnapping og drap på sentrale ledelsen for «Mødrene på Plaza de Mayo» (Madres de la Plaza de Mayo).Han ble utstyrt med økenavnet  El Ángel Rubio de la Muerte, som på norsk kan oversettes med Den blonde dødsengelen.
Astiz ble i 1990 dømt in absentia for drapet på to franske nonner som var blant lederne av bevegelsen «Mødrene på Plaza de Mayo». Han ble deretter i 2011 stilt for retten i Buenos Aires og i oktober samme år dømt til fengsel på livstid for kidnappinger av og drap på fem personer.


== Referanser ==
Miljøministeriet

Miljøministeriet ble etablert i 1971 som Ministeriet for Forureningsbekæmpelse, ledet av Jens Kampmann. Det fikk betegnelsen Miljøministeriet i 1973. Energiområdet, som hadde sitt eget ministerium i perioden fra 1979 til 1994, har vært tett tilknyttet Miljøministeriet. I 1994 kom energiområdet direkte inn under ministeriet, og Svend Auken hadde således tittel av miljø- og energiminister. Ved regjeringsskiftet i 2001 ble energi som saksområde flyttet ut under en rekke andre ministerier; den kanskje største del, energilovgivningen, havnet i Økonomi- og Erhvervsministeriet. Ved regjeringsomdannelsen i 2005 ble energiområdet underlagt Transport- og Energiministeriet. I 2007 ble energiområdet underlagt det nyopprettede Klima- og Energiministeriet, som senere har skiftet navn til Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet.


== Struktur ==
Miljøministeriet omfatter en rekke etater og institusjoner:

Miljøstyrelsen
Naturstyrelsen (opprettet pr. 1. januar 2011)
En sammenslåing av Skov- og Naturstyrelsen og By- og Landskabsstyrelsen
Styrelsen omfatter de tidligere statsskogdistrikter og miljøsentre, og består av tre landsdeler, fordelt på 21 lokale enheter
Kort & Matrikelstyrelsen
Center for Koncernforvaltning (nedlagt i 2008)
Natur- og Miljøklagenævnet (opprettet pr. 1. januar 2011)
En sammenslåing av de to tiligere nevndene Miljøklagenævnet og Naturklagenævnet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
National Crime Agency

National Crime Agency (NCA) er en britisk politiorganisasjon som ble etablert i 2013. NCA avløste Serious Organised Crime Agency, og overtok i tillegg Child Exploitation and Online Protection Centre og deler av National Policing Improvement Agency.
8. juni 2011 kunngjorde innenriksminister Theresa May at NCA blir organisert i et antall særskilte kommandoer; for henholdsvis organisert kriminalitet, grensepoliti, økonomisk kriminalitet og cyberkriminalitet. Alle kommandoene opererer som del av én samlet organisasjon, og deler fellestjenester som etterretning.
I oktober 2011 ble det kunngjort at Keith Bristow, politimester i Warwickshire Police, vil tjenestegjøre som NCAs første direktør.
NCA ble satt i drift 7. oktober 2013. NCA har mer enn 4 000 betjenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
The Thing (2011)

The Thing er en amerikansk science fiction-grøsser fra 2011 regissert av Matthijs van Heijningen jr. I hovedrollene spiller Mary Elizabeth Winstead, Joel Edgerton, Ulrich Thomsen, Adewale Akinnuoye-Agbaje, Eric Christian Olsen. En rekke norske skuespillere, blant dem Jørgen Langhelle, ble også hyret inn, siden handlingen er lagt til en norsk base i Antarktis.
Filmen er en prequel til filmen Tingen fra en annen verden (1982). Den fremstår imidlertid mer som en nyinnspilling med en feministisk vri.Den fikk dårlig mottakelse av kritikerne og ble en kommersiell fiasko.


== Handling ==
Filmen handler om en norsk forskergruppe som oppdager vraket av et fremmed romskip og et frosset romvesen, begravd dypt under isen i Antarktis. De bringer inn den unge amerikanske paleontologen Kate Lloyd (Winstead). Hun og noen andre engelsktalende karakterer blir dermed påskuddet til at også nordmennene for det meste snakker engelsk i denne filmen.
Forskerne oppdager for sent at romvesenet fortsatt er i live, og at det er i stand til å overta mennesker og gjøre dem om til imitasjoner. Paranoien setter inn når ingen lenger kan vite hvem som fortsatt er menneskelige, og hvem som er blitt «ting».
Filmen leder til slutt inn i begynnelsen på John Carpenters klassiske grøsser: Noen av de siste overlevende kaster seg inn i et helikopter og forfølger «The Thing» (nå i skikkelse av en hund) over isødet, like fram til en amerikansk forskningsbase. Jørgen Langhelles karakter «Lars» viser seg å være nordmannen som kort opptrådte i begynnelsen av Carpenter-filmen.


== Skuespillere ==
Mary Elizabeth Winstead som Kate Lloyd. En amerikansk paleontolog som tidligere studerte ved Columbia University.
Joel Edgerton som Sam Carter. En amerikansk helikopter-pilot, og veteran fra Vietnam-krigen.
Ulrich Thomsen som den arrogante Dr. Sander Halvorson fra Danmark.
Eric Christian Olsen som Adam Finch. En ung amerikansk forsker som arbeider for Dr. Sander.
Adewale Akinnuoye-Agbaje som Derek Jameson. En amerikansk helikopter-pilot.
Paul Braunstein som Griggs som hjelper forskerne med transport i Antarktis.
Trond Espen Seim som Edvard Wolner. En anerkjent norsk geolog, og en tidligere venn av Dr. Sander.
Kim Bubbs som Juliette. En fransk geolog som arbeider for Edvard.
Jørgen Langhelle som Lars. En tidligere soldat som arbeider ved den norske basen i Antarktis.
Jan Gunnar Røise som Olav. En norsk sjåfør og guide.
Stig Henrik Hoff som Peder. Nestkommanderende til Edvard Wolner.
Kristofer Hivju som Jonas, en annen norsk forsker.
Jo Adrian Haavind som Henrik. En annen ansatt ved den norske basen.
Carsten Bjørnlund som Karl. En norsk geolog som arbeider for Edvard Wolner.
Jonathan Lloyd Walker som Colin. En eksentrisk britisk radio-operatør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Thing på Internet Movie Database 
(no) The Thing hos Filmfront 
(sv) The Thing i Svensk Filmdatabas 
(da) The Thing i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Thing på Allociné 
(nl) The Thing på MovieMeter 
(en) The Thing på AllMovie 
(en) The Thing på Rotten Tomatoes 
(en) The Thing på Metacritic 
(en) The Thing på Box Office Mojo
Johnny Handsome

Johnny Handsome er et amerikansk krim-drama fra 1989 regissert av Walter Hill og har skuespillere som Mickey Rourke, Ellen Barkin og Morgan Freeman. Filmen ble skrevet av Ken Friedman, fra en roman av John Godey.


== Handling ==
John Sedley har et vansiret ansikt, og blir plaget av andre og blir gitt kallenavnet "Johnny Handsome" av folk som kjenner ham. Johnny og en kamerat blir sveket av to medskyldige i en forbrytelse, Sunny Boyd og hennes partner Rafe. En dommer sender derfor Johnny til fengsel, hvor Johnny møter en kirurg ved navn Fisher, som ønsker å benytte marsvin til en ny eksperimentell prosedyre i kosmetisk kirurgi.
Johnny, som mener at han ikke har noe å tape, får et nytt, mer normalt utseende (som gjør ham ugjenkjennelig for menneskene som kjente ham før han havnet i fengsel) før Johnny blir løslatt tilbake i samfunnet. Drones, en dum politimann i New Orleans, blir ikke lurt av Johnnys nye utseende eller nye liv, selv når Johnny får en ærlig jobb og begynner ett forhold med Donna McCarty, en normal og respektabel kvinne som ikke vet noe om fortiden hans. Drones mener at Johnny på innsiden fremdeles er kriminell og alltid kommer til å være det.


== Skuespillere ==
Mickey Rourke - John Sedley a.k.a. Johnny Handsome/Johnny Mitchell
Ellen Barkin - Sunny Boyd
Elizabeth McGovern - Donna McCarty
Morgan Freeman - Lt. A.Z. Drones
Forest Whitaker - Dr. Steven Fisher
Lance Henriksen - Rafe Garrett
Scott Wilson - Mikey Chalmette


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny Handsome på Internet Movie Database 
(no) Johnny Handsome hos Filmfront 
(sv) Johnny Handsome i Svensk Filmdatabas 
(da) Johnny Handsome i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Johnny Handsome på Allociné 
(nl) Johnny Handsome på MovieMeter 
(en) Johnny Handsome på AllMovie 
(en) Johnny Handsome på Turner Classic Movies 
(en) Johnny Handsome på Rotten Tomatoes 
(en) Johnny Handsome på Box Office Mojo
Svaneapoteket i Arendal

Svaneapoteket i Arendal var byens andre apotek, ble åpnet 26. januar 1871 etter kongelig resolusjon 10. april 1869.
Apoteket ble åpnet i Kirkegaten i Arendal og var i starten på 370 kvadrat fordelt på tre etasjer og 12 rom. 16. juni 1937 ble apoteket flyttet noen få meter til Kirkegaten 5 (Thommesengården). Apoteket er nå flyttet Alti Arendal og inngår i kjeden Apotek 1. 
Deler av det originale inventaret fra apoteket befinner seg på Maihaugen på Lillehammer.


== Apotekere ==
Første innehaver var Fredrik Brandt (1825–1885) fra Trondheim. Han ble etterfulgt i 1886 av Thomas Olaus Alstad, også fra Trondheim, som var innehaver frem til 1900 da han fikk bevilgning til Løveapoteket i Oslo. Fra 1900 var tidligere ordfører i Svelvik Karl Johan Ludvig Knutzon (1849–1941) innehaver frem til 1937. Oscar Henrik Hvoslef (1847–1942) var apoteker frem til hans død i 1942, hvor Eystein Knutzon, sønn til Karl J. L. Knutzon overtok og drev frem til han ble suspendert som apoteker og fradømt retten til å inneha offentlig tjeneste i 1946. Ommund Knudsen (1888–1974) fra Arendal var apoteker fra 1946 til 1958. Harald Jensen (1898–1970) fra Arendal var apoteker fra 1958 til 1966, da Marthe M. Holst Johnsen (1910–1990) kom fra Løveapoteket i Arendal og overtok, og drev frem til 1978. Arne Eidgjord (1917–1979) drev apoteket i kun ett år til han døde i 1979, men enken Lilly Stangenes drev apoteket med bestyrer frem til 1981, da apoteker Else Moestue Strøm (f. 1927) overtok.

Liste over apotekere ved Svaneapoteket i Arendal (ikke komplett)1870-1885: Fredrik Brandt
1886-1900: Thomas Olaus Alstad
1900-1937: Karl Johan Ludvig Knutzon
1937-1942: Oscar Henrik Hvoslef
1942-1946: Eystein Knutzon
1946-1958: Ommund Knudsen
1958-1966: Harald Jensen
1966-1978: Marthe M. Holst Johnsen
1978-1979: Arne Eidgjord
1979-1981: Lilly Stangenes
1981-  ? : Else Moestue Strøm


== Litteratur ==
Ødegaard, Nils Kristian: Svaneapoteket i Arendal 125 år: 1870-1995, 1995