jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Miljødirektoratet

Miljødirektoratet er et norsk direktorat som ble opprettet 1. juli 2013 gjennom en sammenslåing av Direktoratet for naturforvaltning og Klima- og forurensningsdirektoratet. Miljødirektoratet er underlagt Klima- og miljødepartementet.Et mål med etableringen av direktoratet er vært å forenkle og bedre styringsdialogen mellom departement og direktorat, og videre til statsforvaltere og kommuner.


== Direktør ==
Ellen Hambro ble i statsråd 22. mars 2013 åremålsbeskikket som direktør for Miljødirektoratet fra 1. juli samme år. Hun ledet også arbeidet med sammenslåingen av de to direktoratene i perioden frem til Miljødirektoratet ble opprettet.


== Oppgaver ==
De overordnede oppgavene er å redusere klimagassutslipp, forvalte norsk natur og hindre forurensning. Mer spesifikt omfatter det oppgaver innen:

klima, klimagasser og klimatilpasning
helse- og miljøskadelige stoffer
forvaltning av arealer og leveområder
forvaltning av arter og bestander
friluftsliv
forvaltning av hav- og kystmiljø
forvaltning av elver og innsjøer
avfall og gjenvinning
luftforurensning og støy
regulering og tilsyn av industri og petroleumsvirksomhetDirektoratets grunnfunksjoner er å:

overvåke miljøtilstanden og formidle miljøkunnskap og -informasjon
være myndighetsutøver; forvalte lover og forskrifter, fatte vedtak etter disse og føre tilsyn
styre og veilede regionalt og kommunalt nivå
være faglig rådgiver og samordne sektorovergripende arbeid
bidra i internasjonalt miljøarbeid


== Organisering ==
Miljødirektoratet har om lag 700 ansatte – de fleste av disse ved kontorene i Trondheim og Oslo. Den overordnede ledelsen er lokalisert i Trondheim. Statens naturoppsyn er en del av direktoratet med over 60 lokalkontorer over hele landet.Direktoratet er organisert i følgende avdelinger:
Hav- og industriavdelingen
Klimaavdelingen
Kommunikasjonsavdelingen
Land- og friluftsavdelingen
Miljøgiftavdelingen
Organisasjonsavdelingen
Statens naturoppsyn
Tilsyns- og arealavdelingen
Vann- og kunnskapsavdelingen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljødirektoratet
Miljøstatus
Statens naturoppsyn
Linda Antonsen

Linda Mari Antonsen (født 5. juli 1980) er en norsk orienteringsløper. Hun deltok i 2001 i Verdensmesterskapet i Orientering, der hun fikk 11.-plass i sprint og bronsemedalje i stafett (med Birgitte Husebye, Elisabeth Ingvaldsen og Hanne Staff).Hun har sprunget for klubbene Bækkelagets SK og Fredrikstad SK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Linda Antonsen – World of O
Titan (database)

Titan er en database hos det svenske Försvarets radioanstalt (FRA) der tele- og datakontakter (trafikkdata) lagres. Lagringen omfatter store mengder kommunikasjon som krysser Sveriges grenser, herunder svenskers telefonsamtaler og e-post. Informasjonen i databasen kan anvendes for trafikkanalyse, det vil si for å kartlegge enkeltpersoners kontaktnett, nettvaner eller internettelefoni, eller sosiogram.Databasens eksistens var ukjent frem til 16. juni 2008 da den ble avslørt av journalisten Filip Struwe i SVT Rapport. Virksomheten som gjelder teletrafikk har pågått siden tidligst 1993 og internettrafikk kan ha blitt registrert siden 2000. Avsløringen viste et avvik fra regjeringens bilde av at FRAs innsamling og lagring har vært smal og kun begrenset til «ytre trusler». På tidspunktet for avsløringen skjedde lagringen med sletting etter 18 måneder, men dette ble endret fra 1. desember 2009 til 12 måneder. Kilden til SVT Rapports reportasje er blitt etterforsket av Säkerhetspolisen, men saken ble henlagt.


== Referanser ==
Det russiske vitenskapsakademiets bibliotek

Det russiske vitenskapsakademiets bibliotek (russisk: Библиотека Российской академии наук  (БАН))  er et stort statseid russisk bibliotek på Vasilij-øya i St. Petersburg. Biblioteket er åpent for ansatte ved Det russiske vitenskapsakademi og forskere med høyere utdanning. 
Biblioteket ble etablert i 1714 etter dekret fra Peter den store, som «Hans majestets bibliotek» (Библиотека его величества). I 1725 skiftet det navn til Det keiserlige biblioteket i St. Petersburg, og i 1747 Biblioteket for St. Petersburgs vitenskapsakademi. Sitt nåværende navn fikk det først i 1917, og deretter i 1992 etter en periode som Det sovjetiske vitenskapsakademiets bibliotek (1925–1992).Siden 1727 har biblioteket mottatt kopier av alle vitenskapsakademiets utgivelser. I 1783 ble pliktavleveringsavtalen utvidet til å gjelde alle utgivelser i Russland. Frem til 1810 var biblioteket det eneste i Russland med en slik avtale.I 2002 hadde biblioteket en samling på over 20 millioner bøker, manuskripter, kart, osv., inkludert 8 millioner tidsskrifter og 26 000 aviser. I en brann i februar 1988, mistet biblioteket rundt 300 000 publikasjoner og rundt tre millioner ble skadet.Biblioteket har 39 lesesaler med til sammen 1163 plasser, og betjener 33 000 besøkende hvert år. Det har også status som forskningsinstitutt, og huser forskere innen blant annet biblioteksvitenskap, informasjonsvitenskap og konservering. Dagens bygning er tegnet av R. R. Marfeld og ble åpnet i 1925.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Library of the Russian Academy of Sciences – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(russisk)  Offisielt nettsted
(en) Library of the Russian Academy of Sciences – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Fredric von Breda

Carl Fredric von Breda (født 16. august 1759, død 1. desember 1818) var en svensk maler og professor ved Kungliga Akademien för de fria konsterna. von Breda er særlig kjent for sine portretter.


== Utvalgte verk ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Parachoranthus magdalia

Parachoranthus magdalia er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 20 millimeter), brunoransje smyger. Vingene er oransje med mørkere ytterkant.


== Utbredelse ==
Arten lever på Cuba og Bahamas.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Parachoranthus Miller, 1966
Parachoranthus magdalia (Herrich-Schäffer, 1863)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Parachoranhtus på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Parachoranthus magdalia i Encyclopedia of Life 
(en) Parachoranthus magdalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parachoranthus magdalia hos NCBI 
Parachoranthus magdalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Parachoranthus sp. [2]
Oligoria maculata

Oligoria maculata er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 35-42 millimeter), svartbrun smyger. Oversiden har to par hvite flekker på forvingen¨og en liten, diffus hvit flekk midt i bakvingen.
Undersiden er noe lysere, bakvingen har tre hvite flekker.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike gress.


== Utbredelse ==
Arten lever langs østkysten av USA, fra Nord-Carolina til Texas, streifindivider kan forekomme lenger mot nord og mer innenlands.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Oligoria Scudder, 1872
Oligoria maculata (Edwards, 1865)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Oligoria på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Oligoria maculata i Encyclopedia of Life 
(en) Oligoria maculata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oligoria maculata hos ITIS 
(en) Oligoria maculata hos NCBI 
(en) Kategori:Oligoria maculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oligoria maculata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Oligoria sp. [2]
Pseudocopaeodes eunus

Pseudocopaeodes eunus er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 25 millimeter), brunoransje smyger. Vingene har mørk ytterkant. På undersiden er det lysere striper, mest markert på bakvingen.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til alkaliske saltsletter. Larvene lever på en art av saltgras (Distichlis stricta).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i de tørre områdene i det sørvestlige USA (California og Nevada) og det nordvestlige Mexico (Baja California).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Pseudocopaeodes Skinner & Williams, 1923
Pseudocopaeodes eunus (Edwards, 1881)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Pseudocopaeodes på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudocopaeodes eunus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudocopaeodes eunus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudocopaeodes eunus hos ITIS 
(en) Pseudocopaeodes eunus hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudocopaeodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudocopaeodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Pseudocopaeodes sp. [2]
Sun Yat-sen-universitetet i Moskva

Sun Yat-sen-universitetet i Moskva (tradisjonell kinesisk: 莫斯科中山大學, forenklet kinesisk: 莫斯科中山大学, pinyin: Mòsīkē Zhōngshān Dàxué, offisielt Det kommunistiske Sun Yat-sen-universitetet for Kinas slitere, Коммунистический университет трудящихся Китая имени Сунь Ятсена, Kommunistitsjeskij universitet trudjasjhihsja Kitaja imeni Sun' Jatsena) var en Komintern-skole i Moskva som bestod fra 1925 til 1930. Den var en treningsleir for kinesiske revolusjonære tilhørende både Kuomintang og Det kinesiske kommunistiske parti. 
I 1923 gjorde Kuomintangs leder Sun Yat-sen fremstøt overfor både de kinesiske kommunistparti og Sovjetunionen. Han mente at det var viktig for Kuomintang å trene flere kinesiske revolusjonære. 
Sun Yat-sen-universitetet begynte sin virksomhet den 7. november  1925.   Universitetet ble etablert ved å skille ut kinesiskavdelingen fra Det kommunistiske universitet for Østens slitere, som hadde om lag hundre kinesiske studenter. 
Det lå på adressen Volkhonkagaten 16, tretti minutters gange fra Kreml.Det ble undervist i marxisme og leninisme, og om praktisk mobilisering og propaganda, og dessuten i militære fag. Det ble også gitt praktisk militær trening. Blant «gjesteforeleserne» kan nevnes Josef Stalin, Leon Trotskij, Zhang Guotao, Xiang Zhongfa og August Thalheimer. 
Opplegget var toårig, og blant dem som fikk sin trening der var de 28 bolsjeviker (de ble kjent under dette navn da de gjorde seg gjeldende i Kina som en sterk fraksjon i Partiet), Zuo Quan, He Zhonghan, Deng Wenyi,  Deng Xiaoping, og Chiang Ching-kuo.
I 1927, da alliansen mellom Koumintang og kommunistene brøt sammen, ble Kuomintang-studentene sendt hjem til Kina. Da maktkampen mellom Stalin og Trotsky var på sitt heftigste ble skolens rektor Karl Radek, fjernet og erstattet med din nestkommanderende, Pavel Mif. Han ble imidlertid snart oppslukt av andre oppgaver. 
I realiteten opphørte universitetet i 1930, men formelt tok det enda noen få år før det ble nedlagt.


== Se også ==
Sun Yat-sen-universitetet
Sun Yat-sen nasjonale universitet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sheng Zhongliang: Moscow Sun Yat-sen University and Chinese Revolution
Notamblyscirtes simius

Notamblyscirtes simius er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn ca. 25 millimeter), brunlig smyger. Oversiden er mørkbrun med noen lyse flekker som danner et krumt tverrbånd på forvingen, innefor disse en enkeltstående flekk. Undersiden av forvingen er brungul med grå spiss, bakvingen lyst grå, begge med et krumt, lyst tverrbånd.


== Levevis ==
Larvene lever på gress-arten Bouteloua gracilis. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige USA.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble inntil nylig plassert i slekten Amblyscirtes (Moncini).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Notamblyscirtes Scott, 2006
Notamblyscirtes simius (Edwards, 1881)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Notamblyscirtes på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Notamblyscirtes simius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Notamblyscirtes simius hos ITIS 
(en) Notamblyscirtes simius hos NCBI 
Notamblyscirtes simius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Notamblyscirtes sp. [2]
Linka lina

Linka lina er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 25 millimeter), mørkt brunlig smyger, virker litt rufsete. Oversiden er mørkbrun med noen gulaktige flekker på forvingen. Undersidens grunnfarge er brungul, med mer eller imdre dråpeformede, mørkbrune flekker.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør-Amerika, der den er kjent fra Colombia og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Linka Evans, 1955
Linka lina (Plötz, 1883)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Linka på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Linka lina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Linka lina hos NCBI 
Atalopedes lina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Linka sp. [2]
Knut André Vikshåland

Knut André Vikshåland (født 2. april 1968) er en norsk maler fra Karmøy. Han er en av de nåtidige figurative norske malere og har blant andre malt Gunnar Sønsteby i et maleri som henger på Frognerseteren Restaurant.Vikshåland er utdannet ved Kunstskolen i Rogaland. Han deltok i 1994 og 1995 i Vestlandsutstillingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside med CV
«Patoskunstneren» Arkivert 13. april 2016 hos Wayback Machine., artikkel i Osloby
Librita librita

Librita librita er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 25 millimeter), brun og oransje smyger, ligner på mange andre Hesperiini. Undersiden er lysere, bakvingen gulbrun.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Librita Evans, 1955
Librita librita (Plötz, 1886)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Librita på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Librita librita i Encyclopedia of Life 
(en) Librita librita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Librita librita hos NCBI 
Librita librita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Librita sp. [2]
Librita

Librita er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune og oransje smygere. Oversiden er mørkbrun med utbredte, oransje til gulaktige felter.


== Levevis ==
Sannsynligvis lever larvene, som andre Hesperiini, på gress og halvgress.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Librita Evans, 1955
Librita heras (Godman, 1900)
Librita librita (Plötz, 1886)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Librita på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Librita i Encyclopedia of Life 
(en) Librita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Librita hos NCBI 
Librita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Librita spp. [2]
Misius misius

Misius misius er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn ca. 20 millimeter), brun og gulaktig smyger. Oversiden er mørkbrun med gulaktige felter, undersiden brungul med mørkbrune, mer eller mindre dråpeformede flekker.


== Levevis ==
Arten lever i tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Arten lever i delstaten Amazonas i Brasil og tilstøtende områder i Peru og Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Misius Evans, 1955
Misius misius (Mabille, 1891)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Misius på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Misius misius i Encyclopedia of Life 
(en) Misius misius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Misius misius hos NCBI 
Misius misius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Misius sp. [2]
Narvatriumfbuen

Narvatriumfbuen ble oppført på den gigantiske Narvaplassen i Sankt Petersburg i 1814 til minne om den russiske seir over Napoleon. Den opprinnelige triumfbue var bygget av tre og stod over Narvaveien, slik at den kunne ønske de returnernede soldater velkommen. Arkitekten bak buen var Giacomo Quarenghi, som hadde den franske Arc de Triomphe du Carrousel i Paris som forbilde. Det var dog ikke meningen, at den første Narvatriumfbuen skulle være permanent. 
Noen år senere, i perioden 1827-34, skapte Vasilij Stasov imidlertid en permanent utgave i sten. Vasilij Demut-Malinovskij skapte de figurer, som er triumfbuens dekorasjoner. 
Under beleiringen av Leningrad ble Narvatriumfbuen skadet en del under artilleribeskytningene, men en omfattende restaurasjon omkring årtusenskiftet gjør, at den nu er i fin stand.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Narva Triumphal Gate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Narva Triumphal Arch - Om buen på Saint Petersburg.com
Detaljbeskrivelse med foto
William Joseph Burns

William Joseph Burns (født 4. april 1956 i Fort Bragg i Nord-Carolina) er en amerikansk diplomat som i 2021 ble utnevnt til CIA-direktør.
Burns tjenestegjorde som USAs ambassadør i Russland fra 2005 til 2008. Fra 20. til 21. januar 2009 var han fungerende utenriksminister i USA før Hillary Clintons tiltredelse. Den 28. juli 2011 ble han USAs viseutenriksminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi, USAs utenriksdepartement
Konservatoriet i St. Petersburg

Konservatoriet i St. Petersburg er en utdanningsinstitusjon for høyere musikalsk utdanning i St. Petersburg. Den fulle tittelen er: N. A. Rimskij-Korsakov St. Petersburg Statskonservatorium (russisk: Санкт-Петербургская государственная консерватория имени Н. А. Римского-Корсакова). Konservatoriet ble opprettet i 1862 og er dermed det eldste konservatoriet i Russland.


== Historie ==
Grunnleggeren av konservatoriet var komponisten Anton Rubinstein. Han var leder for konservatoriet frem til 1867, da Nikolaj Zaremba tok over. I 1871 ble Nikolaj Rimskij-Korsakov med i lærerkollegiet. Rubinstein vendte tilbake som leder i 1887. Nå satte han som mål å bedre kvaliteten på det og sette i gang ved å fjerne studenter som presterte dårlig, sparket eller degraderte en del professorer, skjerpet kravene for opptak og eksaminasjon samt restrukturerte pensum. Da det russiske keiserdømmet fremsatte krav om rasekvoter til konservatoriet, trakk Rubinstein seg som leder nok en gang.
Bygningen som ennå står i dag ble bygget i 1890-årene der det gamle Bolsjoj-teateret tidligere stod. Navnet på konservatoriet endret seg i takt med endringene av byens navn, først til Petrograd og deretter Leningrad. Gjennom tidene har konservatoriet uteksaminert studenter som Pjotr Tsjajkovskij, Sergej Prokofjev, Dmitrij Sjostakovitsj, Artur Kapp og Rudolf Tobias. Konservatoriet har i dag omtrent 1 400 studenter og 275 lærerere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Saint Petersburg Conservatory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Magda Blanc

Magda Blanc (født 27. mars 1879 i Bergen, død 6. april 1959 samme sted) var en norsk skuespiller.
I 1901 debuterte hun ved Den nationale scene i fødebyen Bergen, i tittelrollen i Amalie Skrams skuespill Agnete. Hun utviklet seg til å bli en av de fremste skuespillerne ved dette teateret.


== Biografiske data ==
I 1906 giftet hun seg med skuespiller Henning Eriksen (1878-1922). Dette ekteskapet ble oppløst i 1915, og hun giftet seg på nytt i 1918 med kapellmester Sverre Jordan (1889-1972). Hennes andre ekteskap varte til 1949.


== Karriere ==
Magda Blanc hadde en ledende posisjon ved Den nationale scene. Hun briljerte i såvel dramatiske roller som i komediefaget, og gjorde også lykke som resitatør. Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i gull og ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Fra 1954 mottok hun Statens kunstnerlønn.


=== Teaterroller (utvalg) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magda Blanc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Magda Blanc hos Sceneweb