jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bandolær

Bandolær, skråreim eller skråbelte er ei skulderreim og et belte av lær som en kan bære våpen, patrontasker, flagg, musikkinstrumenter og annet i. Skråbelter bæres særlig sammen med militære uniformer. Betegnelsen ble først brukt om belter som går fra den ene hofta, på skrå over brystet, over motsatte skulder og tilbake på skrå på ryggen. Siden har ordet «bandolær» også blitt brukt om livreimer som går rundt rundt midjen. Et militært kryssbandolær er dannet av  kryssende sabel- og patrontaskebandolærer. Kryssbandolærer kan også betegne uniformsbelter med enkel skulderreim, for eksempel på politiets paradeuniformer. Kryssreimer brukes for å avlaste beltet når en henger gjenstander som feltflaske, spade og annet i det.
På engelsk kalles bandolær ofte Sam Browne belt eller crossbelt, mens bandolier eller ammunition belt er patronbelte og baldric et bredt pyntebandolær.


== Historikk og bruk ==
Bandolærer har opprinnelig vært brukt som skulderreim for å bære jakthorn, ammunisjon (særlig patrontasker, kartusjer og magasintasker) og sidevåpen, for eksempel sabel eller karabin for ryttersoldater. Bandolærer har seinere blitt vanlig utstyr til flere typer uniformer, først og fremst militære. Bandolærene er da som regel smalere og festet til bredere livreimer. Musikkorps bærer ofte bandolær med notevesker eller bærebøyler over uniformsjakkene.
Brede bandolærer i form av dekor- eller ordensbånd, gjerne i vatrert silke, bæres også til galladrakter, paradeuniformer og geistlige drakter. Diagonale kroppsbelter i ulike farger kan dessuten brukes som lagmarkører eller som refleksbånd.
Bandolærer og belter er ofte utstyrt med spenner, smygstoler (hemper til løse reimer), geheng og festeanordninger, for eksempel karabinkroker. Materialet er gjerne lær, vebb (vevd webstoff) eller annen tekstil, eventuelt med metalltråder eller elastikk. På militære kryssbandolær anvendes i flere land et bandolærskilt for å holde bandolærene på plass.

		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Belte
Seler
Patronbelte
Ordensbånd
Kobbel


== Eksterne lenker ==
(en) Sam Browne belt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Historisk uniformsterminologi på tysk, engelsk og fransk
«DigitaltMuseum: Søk:  'bandolær'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
Ada Arnfinsens veg

Ada Arnfinsens veg (1–36) er en gate ved Leira sør for høyblokka på Risvollan i Trondheim. Veien strekker seg som blindvei fra Blaklivegen mot sørvest og gården Utleira og er oppkalt etter Adelaide (Ada) Strøm Arnfinsen (1876–1959), som var initiativtaker til Trondhjem lotteforening og aktiv i arbeidet mot tuberkulose. Hun grunnla også foreningen «Sildråpen», som delte ut melk til barn av fattige hjem. 
Veien er i dag preget av boligbebyggelse, rekkehus i flere etasjer.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 40. ISBN 978-82-573-1762-1.
Andrew Luster

Andrew Luster (født 15. desember 1963) er en amerikansk livstidsfange og en av arvingene til Max Factor.
Luster vokste opp i Malibu, California og studerte ved Windward School i Santa Monica. Han ble dømt for en rekke voldtekter i 2003. 
Luster ble tiltalt for i 1996, 1997 og 2000 å ha gitt tre kvinner det narkotiske stoffet GHB eller flytende ecstasy og for å ha voldtatt dem mens de var bevisstløse. Luster ble stilt for retten i 2002. Kort tid senere fant politiet flere videoopptak av Luster der han voldtar kvinnene. I januar 2003, samtidig som han var tiltalt for voldtekt, forlot Luster landet, og ble etterlyst som rømling. 
Selv om hans advokater forsøkte å stanse de videre rettsforhandlingene ble Luster dømt in absentia og juryen fant Luster skyldig på 86 av de 87 tiltalepunkter mot ham. Luster ble dømt for 20 tilfeller av narkotika-indusert voldtekt, 17 og flere tilfeller av sodomi og munnseks ved bruk av narkotika. Luster ble dømt til seks års fengsel for hver av de 20 tilfellene av voldtekt, samt fire år for forgiftning, til sammen 124 år i fengsel. 
Luster flyktet fra fengselet og fant veien til Puerto Vallarta i Mexico hvor han bodde under det falske navnet David Carrera, hans hovedinteresser på denne tiden var surfing og festing. Han ble tatt til fange av en gruppe dusørjegere den 18. juni 2003 og ble deretter satt i forvaring av meksikanske myndigheter. Den neste dagen var Luster tilbake i USA, og ble satt i fengsel. Dusørjegeren ble senere arrestert for frihetsberøvelse fordi dusørjakt er forbudt i Mexico.
Luster soner fengselsstraffen på 124 år i Mule Creek State Prison som ligger i California. Fordi hans forbrytelser har skadet andre mennesker må Luster sone minst 85 prosent av straffen før han kan vurderes løslatt på grunn av god oppførsel i fengselet. I 2013 ble straffen redusert til 50 års fengsel. 
TV-filmen A Date with Darkness: The Trial and Capture fra 2003 er basert på Lusters rettssak og hans ofre. Skuespiller Jason Gedrick spiller Luster.


== Referanser ==
Noteverdi

Innen musikknotasjon er noteverdi den relative varigheten av en note. Noteverdien angis av notehodets form og farge, om det finnes en notehals, og om det finnes notehake eller notebjelke. En pause angir et tomrom av en tilsvarende varighet. 
Lengden til noter og pauser er ikke bestemte størrelser, men er proporsjonale i varighet; de må sees i sammenheng med alle andre note- og pauselengder. Systemet er matematisk oppbygd med en indre logikk, slik at halvnote tilsvarer to fjerdedelsnoter, og så videre. For enkelhets skyld oppgis her varigheten til en kvartnote som R. Nedenfor beskrives noteverdiene til venstre og den tilsvarende pausen til høyre. En helnote er 4 pulslag. En halvnote er 2 pulslag. En firedelsnote er 1 pulslag. En åttedelsnote er 1/2 pulslag.
Adolf Andreassens veg

Adolf Andreassens veg er en vei ved bydelen Byåsen i Trondheim som strekker seg fra nordlig mot sørlig retning mellom Nordre Hallsetveg og Skjermvegen. Veien har ikke gatenummer, men fungerer som adkomstveg for boliger og tilhørende garasjer med adresser tilknyttet Nordre Hallsetveg og Skjermvegen, i tillegg til Hallset barnehage. Sør for vegen ligger Byåsen videregående skole, mens Munkvoll stasjon og Byåsen skole ligger nordvest for vegen, dog uten tilknytning til Adolf Andreassens veg for øvrig.
Vegen er oppkalt etter lokalpolitikeren Adolf Andreassen (1882–1959), som var kommunestyrerepresentant og varaordfører for Arbeiderpartiet i Strinda fra 1923.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 40. ISBN 978-82-573-1762-1.
Adolf Øiens veg

Adolf Øiens veg er en blindveg på Risvollan i bydelen Lerkendal i Trondheim som strekker seg fra nordlig mot sørlig retning mellom krysset Hoeggvegen/Utleirvegen og Risvollvegen. Vegen fungerer som adkomstveg for boliger (rekkehus) og tilhørende parkeringsanlegg, men regnes ikke som en gjennomfartsveg da den går gjennom et boligområde.
Vegen er oppkalt etter forretningsmann, skipsreder, generalkonsul og velgjører Adolf Øien (1849–1918).


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 40. ISBN 978-82-573-1762-1.
Kameratstøtte

Kameratstøtte er et lavterskeltilbud utarbeidet av Norges Veteranforbund for Internasjonale Operasjoner (NVIO) og Mental Helse Norge.
Bakgrunnen for samarbeidet er et ønske om å bidra til bedre helse og livskvalitet for nåværende og tidligere soldater og deres familie, med en meldingstjeneste/skrivetjeneste hvor man ved å skrive inn kan dele tanker og erfaringer knyttet til utenlandstjeneste. Den som svarer har selv erfaring fra utenlandstjeneste.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Skrognummer

Skrognummer (WIN-kode) er en kode som finnes på alle båter satt på markedet i EØS-området for første gang etter 16. juni 1998.En forutsetning for CE-merking er at båten er merket med et skrognummer, Watercraft Identification Number (WIN-kode, tidligere CIN og HIN-kode).
WIN-koden står på skroget, og sitter nedenfor fenderlisten på styrbord side av akterspeilet. WIN-koden er alltid bygget opp på formen NO-ABC12345L617 som tolkes slik:

NO=Landkode for produksjonsland eller importland hvis båten er importert fra tredjeland
ABC= Produsentkode. Denne er IMP hvis båten er importert til Norge fra tredjeland
12345= Båtens serienummer. Dette utformes av produsenten
L= Båtens produksjons- eller sertifiseringsmåned. A=januar, B=februar, osv...
6= Det siste sifferet i båtens produksjonsår, i dette tilfellet 2016
17= De to siste sifrene er båtens modellår, i dette tilfellet 2017


== Referanser ==
Nordisk mesterskap i fotball 1968–71

Nordisk mesterskap i fotball 1968–71 var tiende utgave av Nordisk mesterskap i fotball. Danmark, Finland, Norge og Sverige deltok.
Turneringen ble arrangert av Sveriges fotballforbund. Premiepokalen ble navngitt: SvFF:s pokal.
Sverige fortsatte sin dominans innen nordisk fotball og tok sin åttende strake seier i turneringen.


== 1968 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1969 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1970 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1971 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== Referanser ==
Aksel Nilsens veg

Aksel Nilsens veg (1–73) er en blindvei ved området Nidarvoll / Leira i Trondheim som strekker seg fra sørøstlig til sørvestlig retning mellom Leirfossvegen og Nidelva. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt mot Nidelva.
Veien er oppkalt etter dreieren Aksel Nilsen (1895–1958), som var ansatt hos NSB ved Marienborg verksteder. Han var også lokalpolitiker for Arbeiderpartiet og satt i kommunestyret til Strinda, hvor han i en periode også var varaordfører. 


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 43. ISBN 978-82-573-1762-1.
Perrong

Perrong (fra fransk perron = trapp, av pierre = sten) er en betegnelse for den forhøyde konstruksjonen som er bygd langs eller mellom sporene for skinnegående transportmidler for å lette på- og avstigning for passasjerer samt håndtering av gods. Det finnes også spesielle perronger for bagasje, rengjøring og reparasjoner.
I jernbanens barndom ble perrongene bygd så enkelt og rimelig som mulig, dvs. at de var lave. Til gjengjeld var togvognene utstyrt med stigtrinn. Langs trikkespor var det refuger med fortaushøyde og også her måtte passasjerene bruke stigtrinn for å nå opp til vogngulvets høyde.
I dag tenkes tilgjengelighet på en helt annen måte, og nybygde jernbanetog er etter 1990 gjerne utstyrt med lavgulv, dvs tilsvarende perronghøyde, ofte også i kombinasjon med egne plasser for barnevogner og rullestoler i vognene.


== Se også ==
Plattform
Albertine Wærness veg

Albertine Wærness veg (1–26) er en blindveg i området Hoeggen som grenser inn til Risvollan i bydel Lerkendal i Trondheim som strekker seg fra sørlig til nordvestlig retning fra Risvollvegen. Vegen fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger og rekkehus, men er ikke en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt med en snuplass. Der hvor Albertine Wærnes veg munner ut i Risvollvegen ligger Hoeggen kirke.
Veien er oppkalt etter Albertine Wærness (1859–1936), som var bestyrer av institusjonene Nattely for menn og Finnes barnehjem.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 978-82-573-1762-1.
Edmund Breese

Edmund Breese (født 18. juni 1871 i Brooklyn i New York, død 6. april 1936 i New York) var en amerikansk teater- og filmskuespiller i stumfilmperioden. Han hadde en lang teaterkarriere med varierte opptredener på Broadway før han begynte å medvirke i filmer. Breese medvirket i 129 filmer mellom 1914 og 1935. Han huskes best for ham som gir råd til tysklæreren i begynnelsen av krigsfilmen  Intet nytt fra Vestfronten (1930).


== Filmografi (utvalg) ==


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edmund Breese på Internet Movie Database 
(sv) Edmund Breese i Svensk Filmdatabas 
(da) Edmund Breese på Filmdatabasen 
(fr) Edmund Breese på Allociné 
(en) Edmund Breese på AllMovie 
(en) Edmund Breese hos The Movie Database 
(en) Edmund Breese hos Internet Broadway Database 
(en) Edmund Breese på Internet Broadway Database
Alette Beyers veg

Alette Beyers veg (1–3A) er en vei ved området Halset i Trondheim som strekker seg fra nordlig til sørlig retning fra Nordre Hallsetveg til Selsbakkvegen. Veien er en gjennomfartsvei og fungerer som adkomstveg for boligbebyggelse både i Rådmannsvegen (frittstående eneboliger) og Waldermar Aunes veg (boligblokker).
Veien er oppkalt etter gårdeier og velgjører Alette Beyer, født Busch, (1726–1810). Hun arvet av sin mann Otto Beyer (1711–1778) gården og det tidligere krongodset Halset, som området i dag er oppkalt etter. 


== Se også ==
Beyerbrygga


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 978-82-573-1762-1.
Steve Delaup

Steve Delaup (født 7. august 1972 i Porto-Vecchio, Korsika) er en fransk tidligere skihopper som representerte CS Courchevel.
Han deltok i verdenscupen fra 1990 til 1995, med 12.-plass i 1992/93 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass i normalbakken i Sapporo 19. desember 1992. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han som best nummer 25 sammenlagt i 1992/93.
Steve Delaup var med i VM i 1991 og 1993, med 8.-plass i storbakken i Falun i 1993 som beste individuelle resultat. Han deltok i OL i 1992 og 1994, og ble nummer 6 i storbakken i Courchevel (Albertville) i 1992. Hans beste plassering i lagkonkurranse for Frankrike i mesterskap var 4.-plass i VM i Falun i 1993.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Steve Delaup Arkivert 14. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 18. april 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Delaup – Olympedia 
(en) Steve Delaup – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Delaup – FIS (skihopping)
Alexander Holsts veg

Alexander Holsts veg (1–5) er en vei ved området Brundalen i Trondheim som strekker seg fra østlig til vestlig retning fra Brundalen til en rundkjøring/snuplass hvor den møter flere grener av Brundalsgrenda. Veien er en gjennomfartsvei og fungerer som adkomstveg for boligbebyggelsen i området, som består av flere lavblokker i tre etasjer.
Veien er oppkalt etter overlege Alexander Martinus Holst (1866–1947), som var administrerende direktør og overlege ved Trondhjems kommunale sykehus i perioden 1904–1933, samt formann i Den norske legeforening i perioden 1910–1911.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 978-82-573-1762-1.
Alexander Kiellands gate (Trondheim)

Alexander Kiellands gate (1–17) er en vei ved området Øvre Rosenborg i Trondheim som strekker seg fra sørlig til nordlig retning fra Tyholtveien til Jonas Lies gate. Veien er en gjennomfartsvei og fungerer som adkomstveg for boligbebyggelsen i området, som består av frittstående eneboliger og villaer.
Veien er oppkalt etter forfatteren Alexander Kielland (1849–1906). Området har for øvrig flere gater som er oppkalt etter norske forfattere.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 978-82-573-1762-1.
Transferd

Transferd er et transport- og logistikkselskap som er datterselskap av Firda Billag og har hovedkontor i Førde.
Transferd ble dannet 1. januar 2011, dette skjedde etter at Firda Billag-gruppen kjøpte Fjord1 Transport av Fjord1-konsernet. Ved oppkjøpet valgte Firda Billag å starte eget selskap som overtok driften av Fjord1 Transport og godsdelen i Firda Billag. Navnet på dette selskapet ble bestemt av styret i Firda Billag-gruppen. Navnet ble Transferd med definisjonen av «Trans» fra Transport og ferd, som og frakte «ferd». Selskapet overtok Fjord1 Transports organisasjonsnummer. 
Pr. 1. januar 2013 er Knut Fagerli daglig leder i selskapet. (Tidligere har Stian Hårklau og Peter Olav Midthun vært ledeer)
Selskapet er også medeier i følgende selskaper:

Sunnmøre Romsdal Billag Anleggstransport AS (SRB Anlegg) – 51,00%Transferds transportvirksomhet med utgangspunkt i Sunnmøre ble sent på høsten 2015 solgt og overtatt av tre nye eiere. Hovedaksjonær (51%) ble Veøy AS, og resten av aksjekapitalen er delt likt mellom Nils Anders Larsen og Lars Elling Bjåstad. Nytt navn på dette selskapet ble Veøy Møre AS. Bjåstad ble administrerande direktør i selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted
Safran Software Solutions

Safran Software Solutions er et norsk aksjeselskap som er leverandør av programvare og konsulenttjenester for prosjektplanlegging og prosjektledelse. Hovedkontoret er lokalisert i Stavanger. Programvaren er utviklet i tett samarbeid med selskaper innen olje og gass i Norge.
Leverandør av følgende programvare:

Safran Project
Safran Planner
Safran Web Access


== Eksterne lenker ==
www.safran.no – Offisielt nettsted
Murtala Ramat Mohammed

Murtala Ramat Mohammed (født 8. november 1938, død 13. februar 1976) var en militær hersker (leder av den føderale militære regjeringen) i Nigeria fra 1975 og frem til han ble myrdet i et statskupp året etter. 
Under den nigerianske borgerkrigen, var Mohammed general-kommandant i den nigerianske hæren. I kjølvannet av hæravdelingene som Mohammed kommanderte kom det etter hvert frem stadig flere historier om kvinner som var blitt utsatt for voldtekt og deretter drept. Disse hendelsene skal ha funnet sted under borgerkrigen, men Mohammed benektet standhaftig alle disse påstandene, men han innrømmet etter krigen at hans tropper kan ha blitt revet med. Mohammed var kraftig imot regimet til Johnson Aguiyi-Ironsi som hadde tatt over makten i landet gjennom et statskupp i 1966.
Murtala Mohammed ble drept 13. februar 1976 i en mislykket kuppforsøk ledet av Buka Suka Dimka som også arbeidet innenfor det nigerianske militæret. Drapet skjedde da Mohammeds bil ble angrepet mens han var på vei til hans president-kontor i Lagos. Flere ledende offiserer ble senere anklaget for enten planlegging eller godkjenning på kuppforsøket. Mohammed ble etterfulgt i president-embetet av Olusegun Obasanjo som sørget for sivilt styre ved å overlate makten, på fredelig vis til Shehu Shagari, den 1. oktober 1979.
Notehode

Innen musikk, er notehode den elliptiske delen av ei note. Notehoder kan være enten helt svarte eller hvite, noe som angir noteverdien. I en helnote, er notehodet notas eneste komponent. Kortere noteverdier får en notehals festet på seg, med eventuelt også en hake eller bjelke på seg. Notehoder stammer opprinnelig fra neumene, som ble brukt til å notere gregoriansk sang.
Hiroo Shima

Hiroo Shima (japansk: 嶋 宏大, Shima Hiroo) (født 10. mai 1963 i Shimokawa) er en japansk tidligere skihopper som representerte Jisaki Industry.
Han deltok internasjonalt i årene 1984 til 1988, med beskjedne resultater. Bare fire ganger ble han blant de tolv beste i verdenscuprenn, alle gangene i Sapporo. Best var 3.-plass i normalbakken 24. januar 1987. Sammenlagt i verdenscupen var 29.-plass i 1986/87 hans beste plassering. I OL i Sarajevo i 1984 ble han nummer 45 (av 58 deltakere) i normalbakken og nummer 51 (av 53 deltakere) i storbakken. I VM i Oberstdorf i 1987 ble han nummer 60 av 66 deltakere.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Hiroo Shima Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 18. april 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Hiroo Shima – Olympedia 
(en) Hiroo Shima – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hiroo Shima – FIS (skihopping)
Stanislaw Witkiewicz

Stanislaw Witkiewicz (født 8. mai 1851 i Pašiaušė, Samogitia i Polen, død 5. september 1915 i Lovran, dagens Kroatia) var en polsk maler, arkitekt, forfatter og teoretiker. 
Witkiewicz studerte i St. Petersburg fra 1869 til 1871, deretter studerte han i München mellom 1872 og 1875. Hans sønn, Stanisław Ignacy Witkiewicz, ble en berømt maler, dramatiker, forfatter og filosof som studerte ved Academy of Fine Arts i Kraków. I 1908, da han led av tuberkulose fotlot Witkiewicz den eldre hele sin familie i Zakopane og flyttet til Lovranno, et fasjonabelt feriested i det daværende Østerrike-Ungarn, som i dag ligger i Kroatia. Witkiewicz døde der i september 1915, da han var 64 år gammel.


== Referanser ==
Notehals

Notehals er den linja som er direkte festa til et notehode. Notehalsen kan peke enten opp eller ned. Normalt peker halsen oppover for noter fra den midterste linja i et notesystem og nedover, mens noter plassert over midten, får halsen nedover. I polyfonisk musikk med flere stemmer på ett notesystem kan halsenes retning angi hvilken stemme ei note hører til.
Notehake

Notehaken (også kalt fane, flagg, hale, vimpel), brukt innen musikknotasjon, er en vimpelaktig kurve som går ut fra enden av notehalsen. Haken plasseres alltid til høyre for notehalsen, og notehodet er alltid svart. Hakene kan også knyttes sammen ved hjelp av bjelker.
En stykk hake markerer 8-delsnoter. To haker markerer 16-delsnoter. Tre haker markerer 32-delsnoter. Med andre ord; dess flere haker dess hurtigere rytme. En note med en hake har en rytmisk varighet som er det dobbelte av en med to haker.


== Kilder ==
www.musikkordboken.no
Jean-Baptiste Bourguignon d’Anville

Jean-Baptiste Bourguignon d'Anville (født 11. juli 1697 i Paris i Frankrike, død 28. januar 1782 samme sted) var en fransk geograf og kartograf. Han bidro vesentlig til å heve karttegningens kvalitet og nivå. Hans kart er karakterisert av omhyggelig og nøyaktig arbeid og i høy grad basert på egen forskning. Særlige kartene av den antikke verden er blitt verdifuille.


== Liv og virke ==
Hans lidenskap for geografisk forskning manfesterte seg allerede i barndommen. Som tolvåring moret han seg med å tegne historiske kart. Senere skulle hans vennskap med antikvaren Abbé Longuerue fremme ham i hans utvikling og arbeid. 
Hans første seriøse kart, som fremstilte antikkens Hellas, ble publisert da han var femten år. Dette ble lagt merke til, og ved 22 års alder (i 1718) ble han utnevnt til kongelig geograf og ble i 1775 adjoint ved Det franske vitenskapsakademi. 
Han lot uutforskede områder være hvite og noterte ned der informasjoner og kilder var usikre eller tvilsomme. Dette gjør at mange av hans kart ser heller tomme ut sammenlignet med andres verker, der ukjente områder ble komplettert etter mer fantasifulle prinsipper. 
Av hans kart (han utgav 211 slike) kan nevnes

Hans store Kina-kart, som han utarbeidet i 1734 etter forarbeider av jesuittmisjonærene i kretsen rundt pater Jean-Baptiste Régis i 1734, og på oppdrag fra pater Jean-Baptiste Du Halde i dennes verk Description de la Chine et de la Tartarie chinoise fra 1735
Nouvel atlas de la Chine, de la Tartarie chinoise, et du Thibet (1737, 107 blad),
Atlas général (1737-80, 66 blad),
Atlas antiquus major (12 blader), hvortil hørte
Géographie ancienne abrégée (1769, 3 bind) som tekst.D'Anville ble også en av medarbeiderne til Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers av Denis Diderot og Jean Baptiste le Rond d’Alembert.


== Posthumt ==
Hans kartsamling (10 500 nummer) ble etter hans død innkjøpt for det kongelige bibliotek i Paris.
I 1976 ble månekrateret Anville oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
University of Virginia biography
Carnet de recherches hos Hypothèses.org
Le «Nouvel Atlas de la Chine, la Tartarie chinoise et du Tibet», de la Bibliothèque numérique mondiale.
Nouvel atlas de la Chine, de la Tartarie chinoise et du Thibet, édition de La Haye 1737