jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Teateråret 1917

Teateråret 1917 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1917.


== Hendelser ==
Ernst Eklund blir sjef for Blancheteatern i Stockholm.
Den avdøde statsministeren Karl Staaffs teaterstykke Elisabet blir publisert posthumt.


== Priser og utmerkelser ==


== Nye drama ==
Guillaume Apollinaire – The Breasts of Tiresias (oppført for første gang)
Ferdinand Bruckner – Der Herr in den Nebeln
Jean Cocteau – Parade
Georg Kaiser – The Corals
A. A. Milne – Wurzel-Flummery
Luigi Pirandello – Right You Are If You Think You Are
Jesse Lynch Williams – Why Marry?


== Årets oppsettinger ==


=== Norge ===
30. april – Czardasfyrstinnen var en en operette-oppsetting basert på operetten Die Csárdásfürstin av Emmerich Kálmán, Leo Stein og Béla Jenbach. Den ble satt opp Centralteatret med Harald Otto som regissør.
21. september – Et Sølvbryllup var en en teateroppsetting basert på et lystspill av Emma Gad med samme tittel. Det hadde nypremiere på Stavanger Faste Scene med Urania Marquard Olsen som regissør.


=== Sverige ===
26. januar - August Strindbergs teaterstykke Näktergalen i Wittenberg har Sverigepremiere på Svenska teatern i Stockholm.
26. august - Walter Stenströms teaterstykke Lurifax och Spjuver har urpremiere i Enskede folkpark.
22. desember - Anna Wahlenbergs teaterstykke Prinsessans visa har urpremiere på Intima teatern ved Birger Jarlsgatan i Stockholm.
Ferenc Herczegs teaterstykke Riddaren av i går (A kék róka) har Sverigepremiere på Svenska teatern.


== Fødsler ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==
Moskegrunden

Moskegrunden er populærbetegnelsen for plassen mellom Islands Brygge, Amagerbro og Ørestad Nord i København. Plassen kalles Moskegrunden fordi den kommunale reguleringsplanen har hatt som krav at det skulle føres opp en moské på plassen. Plassen grenser mot Njalsgade og KUA i sør, Amager Fælledvej i øst, Statens Serum Institut i nord og Faste Batteri i vest.
De siste årene er det blitt presentert to eiendomsprosjekter for plassen, et fra firmaet Bach Gruppen, og et fra The Tabah Foundation. Bache Gruppens prosjekt kalles Bryggebjergene og er tegnet fra arkitektgruppen Bjarke Ingels Group (BIG). Det er dette prosjektet som eier plassen, og eiendomsprosjektet er godkjent av kommunen. Det er imidlertid fortsatt uløste utfordringer i forbindelse med oppføring av moske på plassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Børsen 3. mai 2007 om Moskegrunden
Moskegrunden i Bryggebladet
Politiken om moskebyggingen
Huldrelått

Huldrelått var en visegruppe fra Sandefjord, bestående av fem unge kvinner. Gruppen var aktiv fra ca 1978 til ca 1982, og fikk Prøysenprisen i 1979, for «selvstendige og velklingende bidrag til samtidig visekunst».Gruppen besto av  Kirsti Pedersen, Lise Joelson, Kristin Holtan, Kristin Johansen og Tone Krohn Henriksen, som var mellom 16 og 19 år da de vant Prøysenprisen. Noen av dem hadde bakgrunn fra Sandefjord jentekor. Blant korets hjelpere kan nevnes daværende kultursjef i Sandefjord Bjørn Simensen, viseaktivisten Lars Hauge og NRK-medarbeideren Otto Nielsen. Det var Nielsen som nominerte gruppen til Prøysenprisen som de vant i 1979.
Gruppens repertoar var folkeviser, Alf Prøysen, middelalderballader, egne viser, Olle Adolphson og Alf Hambe; de laget sine egne arrangement. Gruppen utga ingen plater, men turnerte lokalt og regionalt, medvirket på Sandefjordsplaten i 1979 og i en oppsetning av My Fair Lady i Sandefjord høsten 1979.


== Referanser ==
Tom Bråthen

For fotballspilleren med samme navn, se Tom Bråthen (fotballspiller).Tom Bråthen (født 13. april 1953) er en norsk country- og visesanger fra Rjukan.
Hans debutplate fra 1977 ble produsert av George Keller og innholdt originalt materiale skrevet for Bråthen av bl.a. Anita Skorgan, Philip Kruse, Kristian Lindeman og George Keller. Musikere på platen var Keller, Skorgan, Alf Emil Eik, Ole Paus, Anne-Karine Strøm og Ruphus-karene Kjell Larsen, Asle Nilsen og Tor Bendiksen. På sin neste LP, Jeg drømmer om Nashville, ble Bråthen backet av bandet Phoenix. Innholdet var kjente country-låter med norske tekster besørget av Philip Kruse, Ottar Johansen, Stein Ove Berg og Bråthen selv. Albumet Your the Reason besto av originalmateriale skrevet for Bråthen av amerikanske komponister. Platen ble innspilt i Rjukan og i Nashville. Platen Til ettertanke ble delvis innspilt i Nashville og delvis i Kristiansand med hjelp av Alf Emil Eik. Innholdet var ti egenkomponerte sanger med tekster av Margot Skeie og Ingvar Hovland. 
Albumet From Norway to Nashville ble i sin helhet innspilt i Nashville, med amerikanske musikere og Gene Kennedy som produsent. Låtene var levert av amerikanske komponister. Bråthen var i Nashville igjen i 2003 og spilte inn Drift Away.  I 2006 kom På gjengrodde stier, i 2009 Next to Nothin' og i 2011 Testify to Love. De to siste plane ble også spilt inn i Nashville. 


== Diskografi ==


=== Album ===
Tom Bråthen (1977)
Jeg drømmer om Nashville (1979)
Tom Bråthen (1983)
Your the Reason (1986)
Til ettertanke (1999)
From Norway to Nashville (2000)
Drift Away (2004)
På gjengrodde stier (2006)
Next to Nothin' (2009)
Testify to Love (2011)


=== Singler ===
You'll Always Have a Home (2000)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Prosessfilosofi

Prosessfilosofi ser på virkeligheten som dynamisk og prosessorientert. Vestlig metafysikk har siden Aristoteles hatt en tilbøyelighet til å legge vekt på ting eller substanser.    I motsetning til dette, er grunnsynet i prosessfilosofien at virkeligheten består av prosesser heller enn ting, av forandring heller enn fastlåst stabilitet.   
Prosessfilosofi gir fortrinn til aktivitet og faktorer vi forbinder med dette, så som tid, forandring og fornyelse.   Virkeligheten gjennomsyres og domineres av alle slags forandringer (fysiske, organiske og psykologiske).    Prosessfilosofien forsøker å belyse virkeligheten som preget av utvikling, og legger vekt på tilblivelse (stadig forandring til noe) fremfor væren (statisk eksistens). 
Prosessfilosofi har røtter i antikken, for eksempel hos Heraklit, men er i vesentlig grad definert av moderne filosofer som Alfred North Whitehead og Henri Bergson. Pragmatikere som Charles S. Peirce, William James og John Dewey regnes også som viktige prosesstenkere.


== Litteratur ==
Rescher, Nicholas: Process Metaphysics – An Introduction to Process Philosophy. State University of New York Press, 1996.


== Eksterne lenker ==
Rescher, Nicholas: «Process Philosophy», The Stanford Encyclopedia of Philosophy (Winter 2009 Edition), Edward N. Zalta (ed.)
«What is process thought?», The Center for Process Studies
Näktergalen i Wittenberg

Näktergalen i Wittenberg er et teaterstykke av August Strindberg fra 1903. Teaterstykket hører til Strindbergs historiske drama og handler om reformatoren Martin Luther.


== Eksterne lenker ==
Les hele teksten til stykket og om mottagelsen ved den svenske urpremieren på Dramawebben
Robin Schembera

Robin Schember (født 1. oktober 1988 i Halle) er en tysk friidrettsutøver. Han har drevet med friidrett siden han var 10 år gammel, og konkurrerer hovedsakelig på 800 meter. Han studerer til å bli politi. 


== Meritter ==
Nasjonalt
2004: Tysk juniormester 3x1000 m
2005: Tysk juniorinnendørsmester 1.500 m
2005: Tysk B-juniormester 1.500 m (U17)
2005: Tysk B-juniorcrossmester (U17)
2006: Tysk juniorinnendørsmester 800 m
2006: Tysk juniormester 800 m
2007: Tysk juniorinnendørsmester 800 m
2007: Tysk juniormester 800 m
2007: Tysk innendørsmester 4x400 m
2008: Tysk innendørsmester 800 m og 4x400 m
2008: Tysk mester 800 m
2008: Tysk Juniormester 800 m
2009: Tysk mester 800 m
2010: Tysk innendørsmester 800 mInternasjonalt
2005: 6.-plass U18-VM 800 m
2006: Semifinale U20-VM 800 m
2007: 1.-plass U20-EM 800 m
2007: 2.-plass U20-EM 4x400 m
2007: 3.-plass Europa-cup 800 m
2008: 2.-plass Innendørs Europa-Cup stafett 800-600-400-200 m
2008: 4.-plass Europa-cup 800 m
2009: 3.-plass U23-EM
2010: 4.-plass Lag-EM 800 m


== Eksterne lenker ==
(en) Robin Schembera – World Athletics 
(en) Robin Schembera – European Athletic Association 
Profil hos Leichtathletik.de
Offisielt nettsted 
(en) Robin Schembera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over Luxembourgs statsministre

Dette er en liste over Luxembourgs statsministere siden 1848. Statsministeren er Luxembourgs regjeringssjef.
Tittelen har offisielt vært statsminister siden 1989. Mellom 1857 og 1989 var tittelen regjeringspresident, selv om statsminister hadde vært det uoffisielle navn i en tid før 1989.


== 1848–1918 ==
      Uavhengig


== Partisystemet ==
Etter en revidering av grunnloven i 1918 ble allmenn stemmerett og stemmeplikt innført sammen med forholdstallsvalg. Storhertugens makt ble innskrenket og politiske partier startet etter skillelinjene fra det gamle parlamentet.
Bortsett fra en periode mellom 1921 og 1925 har det alltid vært laget storkoalisjoner i Luxembourg mellom de to største partiene etter valg.
Under den tyske okkupasjonen flyktet regjeringen til London.


== 1918–1945 ==
      Parti de la droite (PD) / Rietspartei (RP) / Rechtspartei (RP)
      Parti national indépendant (PNI) / Onofhängeg Nationalpartei (ONP) / Unabhängige Nationalpartei (UNP)
      Parti chrétien social (PCS) / Chrëschtlech Sozial Vollekspartei (CSV) / Christlich Soziale Volkspartei (CSV)


==== 1940–1945 ====
      Uavhengig


== 1945– ==
      Parti chrétien social (PCS) / Chrëschtlech Sozial Vollekspartei (CSV) / Christlich Soziale Volkspartei (CSV) 
      Parti démocratique (PD) / Demokratesch Partei (DP) / Demokratische Partei (DP)


== Kilder ==
Thewes, Guy (2003). Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848 (PDF) (fransk). Luxembourg City: Service Information et Presse. ISBN 2-87999-118-8. Besøkt 2. august 2006. 
«Les gouvernements de 1848 à nos jours» (fransk). Service Information et Presse. 31. juli 2004. Arkivert fra originalen 8. juli 2006. Besøkt 2. august 2006.
Valginae

Valginae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster. Det finnes én art i Nord-Europa, men den er ikke funnet i Norge.


== Utseende ==
Nokså små (den nordeuropeiske arten 6-10 millimeter) skarabider. Det er tydelig forskjell på kjønnene. Pronotum har to lengdekjøler, dekkvingene dekker ikke hele bakkroppen.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Systematisk inndeling ==
Denne underfamilien blir av og til ført til familien Cetoniidae sammen med Cetoniinae og Trichiinae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Valginae Mulsant, 1842
Stamme Microvalgini
slekten Ischnovalgus Kolbe, 1897
slekten Microvalgus Kraatz, 1883
slekten Stenovalgus Kolbe, 1892
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Acanthovalgus Kraatz, 1895
slekten  Bivalgus Paulian, 1961
slekten  Chaetovalgus Moser, 1914
slekten  Charitovalgus Kolbe, 1904
slekten  Chromovalgus Kolbe, 1897
slekten  Comythovalgus Kolbe, 1897
slekten  Cosmovalgus Kolbe, 1897
slekten  Dasyvalgoides Endrödi, 1952
slekten  Dasyvalgus Kolbe, 1904
slekten  Euryvalgus Moser, 1908
slekten  Excisivalgus Endrödi, 1952
slekten  Heterovalgus Krikken, 1978
slekten  Homovalgus Kolbe, 1897 - vanligvis synonymisert med Valgus
slekten  Hoplitovalgus Kolbe, 1904
slekten  Hybovalgus Kolbe, 1904
slekten  Idiovalgus Arrow, 1910
slekten  Lepivalgus Moser, 1914
slekten  Lobovalgus Kolbe, 1897
slekten  Mimovalgus Arrow, 1944
slekten  Oedipovalgus Kolbe, 1897
slekten  Oreoderus Burmeister, 1842
slekten  Oreovalgus Kolbe, 1904 - 2 arter
slekten  Podovalgus Arrow, 1910
slekten  Pygovalgus Kolbe, 1884
slekten  Sphinctovalgus Kolbe, 1904
slekten  Tibiovalgus Kolbe, 1904
slekten  Valgoides Fairmaire, 1899
slekten  Valgus Scriba, 1790 – 19 arter, i Europa:
Valgus hemipterus (Linnaeus, 1758) – finnes i Danmark, ikke i Norge
slekten  Xenoreoderus Arrow, 1910
slekten  Yanovalgus Nomura, 1952


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skarabider s. 270-279.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Valginae hos Fauna Europaea 
(en) Valginae hos NCBI 
(en) Valgus hemipterus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tom Bråthen (1983-album)

Tom Bråthen er et musikkalbum med Tom Bråthen, utgitt i 1983.


== Sporliste ==
«Hvem stanser regnet»
«Her i Texas»
«Den vei du går»
«California»
«Her i dine øynes ly»
«På en barkrakk igjen»
«Vi har levet på en løgn»
«Guttepjokken»
«Vi går sammen»
«Gamle Gunhild»
«Som et solstreiff»
«Festens dronning»
«Join Around the Flag»
«Come Early Morning»
Jeg drømmer om Nashville

Jeg drømmer om Nashville er et musikkalbum med Tom Bråthen og Phoenix, utgitt i 1979.


== Sporliste ==
«Ta meg med deg»
«Et lite småbruk på landet»
«All Right Mama»
«Etter "Sweet Memories" spill "Born to Lose" Again»
«De spurte meg»
«Helen»
«Lov meg»
«Jeg lengter hjem»
«Hvorfor klage»
«En fremmed»
«Trailersjåfør»
«Dagdrøm»


== Eksterne lenker ==
(en) Jeg drømmer om Nashville på Discogs
Paul Brand

Paul Brand (født 16. november 1941 i Solothurn i Sveits) er en maler, grafiker og billedhugger. Han er også professor ved NTNU. Brand kom til Norge i 1964 og er å anse som en norsk kunstner. Han har utdannelse innen visuell kommunikasjon fra hjemlandet, og var ferdig utdannet i 1963. Hans første jobber var i reklamebyråer. 
Brands gjennombrudd som kunstner kom i 1969 med aluminiumsskulpturen  «Vekst». Den var oppsatt i 1969 utenfor «Ind-Eks huset.» men ble etter kort tid flyttet til gamle Hydro Aluminium, i sentrum av Holmestrand. Han har også undervist ved Statens kunstakademi. Brand har hatt mange separatutstillinger, både i inn- og utland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Paul Brand i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Paul Brand i BIBSYS
Johann Jakob Schütz

Johann Jakob Schütz (født	7. september 1640, død 22. mars 1690) var en tysk advokat, riksråd, forfatter og salmedikter. Han skal ha vært en svært lærd mann, og var aktiv i de tidlige pietistiske vekkelsesbevegelsene. På grunn av dette forlot han den lutherske kirken mot slutten av livet, og skal ha blitt nektet kirkelig begravelse.
Han gav ut Christliches Gedenckbüchlein, zu Beförderung eines anfangenden neuen Lebens (1675) og Christliche Lebensregeln (1677) og er representert med en salme i Norsk Salmebok.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 44.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Kort biografi på bach-cantatas.com
Kniplia Pukkverk

Kniplia Pukkverk er et musikkalbum med Jan Sjølie, Ingar Helgesen, Vidar Gunhildrud og Stein Ove Berg under navnet Kniplia Pukkverk, utgitt i 1975.


== Sporliste ==
«Fraflytningsvise» (Trad./Vidar Gunhildrud)
«Drømmene» (Trad./Stein Ove Berg)
«Kokkevisen» (Trad.)
«Kalle Petterson och Josefina» (Trad./Alv Schiefloe/Ernst Rolf)
«Huben Nilsons rallarvise» (Ruben Nilson)
«Nordlandsbanens rallarvise» (Trad.)
«Angermansvisan» (Ad. Sjund, Trad)
«Steinpukkerens» (Sverre Vegenor)
«Lappmark-visa» (Trad.)
«Kveld i brakka» (Frank Cook/Arholm)
«Baltersons vise» (Trad.)


== Medvirkende ==


=== Kniplia Pukkverk ===
Stein Ove Berg - sang, banjo, gitar, melodica, munnspill, låtskriver produsent
Ingar Helgesen - sang, gitar, tekniker
Vidar Gunhildrud - gitar, keyboard, låtskriver
Jan Sjølie - bass


=== Øvrige ===
Ellen Granli - sang
Paul Sundt - gitar
Tove Halbakken - fiolin
Rolf Syversen - trekkspill
Arne Hågensen - trommer
Terje Engh - fotograf, layout
Johann Heinrich Schröder

Johann Heinrich Schröder (født 4. oktober 1666, død 30. juni 1699) var en tysk prest og salmedikter. Han fikk utdannelsen sin fra universitetet i Leipzig, ble der dypt grepet av August Hermann Francke og ble inspirert av pietismen. Schröders salmer har vært med i mange salmebøker, fra Luppius-salmeboken i 1695, via Geistreiches Gesangbuch (1697) Freylinghausen’s Gesangbuch (1704) og Landstad til Norsk Salmebok hvor han har med to salmer. Salmen «Jesu! hilf siegen» ble fordømt som kiliastisk på grunn av de to siste versene, og disse er vanligvis ikke med når salmen blir trykket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 55-56


== Eksterne lenker ==
(en) Biografi på bach-cantatas.org
Liste over motorveier i Luxembourg

Det er seks motorveier i  Luxembourg som danner ryggraden til veinettet i Luxembourg. Fem av dem har utgangspunkt i Luxembourg By, sør i Luxembourg som er landets transportknutepunkt.
De seks motorveiene har en total lengde på 147 kilometer. Fartsgrensen for biler er 130 km/t, men reduseres til 110 km/t i regnvær.


== Liste over motorveier ==


== Eksterne lenker ==
Administration des Ponts et Chaussées (fransk)
Johann Hermann Schrader

Johann Hermann Schrader (født 1684, død 1737) var en tysk prest og salmedikter. Han virket som prost i Tønder i Sør-Jylland, et område som på hans tid brukte tysk som kirkespråk. Scrader gav ut salmesamlingen Vollständiges Gesangbuch i 1731, og fikk i oppdrag å utarbeide en offisiell salmebok. Han døde imidlertid før denne ble ferdig. I Norsk Salmebok finnes i dag to salmer skrevet av Schrader.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 62
Winfried Kretschmann

Winfried Kretschmann (født 17. mai 1948 i Spaichingen) er en politiker fra Baden-Württemberg for partiet Bündnis 90/Die Grünen. Kretschmann er fra 12. mai 2011 ministerpresident i delstaten. Han er valgt til Baden-Württembergs landdag fra kretsen Nürtingen, og var toppkandidat for sitt parti under landdagsvalgene i 2006, 2011 og 2016. 
Kretschmann var inntil han ble ministerpresident, leder av landdagsfraksjonen som etter valget i 2011 er den nest største i parlamentet i Baden-Württemberg. Han var president i Forbundsrådet i ett år fra 1. november 2012.
Valget i 2011 til delstatens landdag resulterte i flertall for De grønne og SPD, og partiene inngikk en grønn-rød koalisjonsavtale. Den 12. mai 2011 valgte landdagen Kretschmann til ministerpresident med 73 stemmer. Kretschmann ble dermed den første ministerpresident i Tyskland fra partiet De grønne. 
Etter valget i Baden-Württemberg i 2016 inngikk Kretschmann på vegne av De grønne, en koalisjonsavtale med CDU, den første avtale i sitt slag mellom de to partiene i Tyskland. Kretschmann ble 12. mai 2016 gjenvalgt som ministerpresident, med 82 av 142 stemmer. Det var fem stemmer færre enn koalisjonspartiene samlede representasjon i landdagen. 
Winfred Kretschmann er katolikk og regnes som representant for den verdikonservative fløy av partiet. 


== Utdannelse og yrke ==
Etter grunnskolen i Zwiefalten-Sonderbuch og gymnaset i Riedlingen og Sigmaringen besto Winfried Kretschmann artium (Abitur) i 1968. Etter verneplikten studerte han ved universitetet i Hohenheim fra 1970 til 1975. Studiet var biologi og kjemi for lærer ved gymnaset. 1977 avla han annen statseksamen. Han underviste i den videregående skolen i biologi, kjemi og etikk i Stuttgart, Esslingen, Mengen, Bad Schussenried og mellom 1988 og 1992 ved Hohenzollern-Gymnasium i Sigmaringen. Han har permisjon så lenge han sitter i landdagen.


== Privatliv ==
Kretschmann er gift og har tre barn. Han bor i Laiz, som er en bydel i Sigmaringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Winfried Kretschmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Winfried Kretschmanns hjemmeside
Winfried Kretschmannside som medlem av De grønnes fraksjon i landdagen
Utdrag av håndboken for landdagen i Baden-Württemberg for 14. valgperiode Arkivert 16. mai 2011 hos Wayback Machine.
Danzig (album)

Danzig er debutalbumet til Danzig, utgitt i 1988.
Danzig er bandets mestselgende album, og solgte til gull i USA i 1994.


== Sporliste ==
«Twist of Cain» – 4:17
«Not of This World» – 3:42
«She Rides» – 5:10
«Soul on Fire» – 4:36
«Am I Demon» – 4:57
«Mother» – 3:24
«Possession» – 3:56
«End of Time» – 4:02
«The Hunter» – 3:31
«Evil Thing» – 3:16Alle sangene er skrevet av Glenn Danzig unntatt «The Hunter», som er skrevet av Booker T. & the M.G.'s og Carl Wells.


== Personell ==
Glenn Danzig – Vokal
Eerie Von – Bass
John Christ – Gitar
Chuck Biscuits – Trommer
James Hetfield (Ukreditert) – Bakgrunnsvokal på «Twist of Cain» og «Possession»


== Eksterne lenker ==
(en) Danzig på Discogs 
(en) Danzig på MusicBrainz 
(en) Danzig på Spotify 
(en) Danzig på AllMusic
Ernst Eklund

Ernst Olof Eklund (født 6. august 1882 i Östervåla, Västmanlands län (nå Uppsala län), død 3. august 1971 i Bromma, Stockholms län) var en svensk teatersjef, skuespiller og regissør. 
Eklund utdannet seg til posttjenestemann, men begynte å spille amatørteater da han tjenestegjorde i Gävle. I 1917 kom han til Blancheteatern og ble teatersjef. i sin karriere var han sjef for seks ulike privatteater, Blancheteatern 1917–1926, Komediteatern 1923–1938, Konserthusteatern  1926–1927, Skansenteatern  1934–1940, Oscarsteatern 1938–1941 og Lisebergsteatern i Göteborg 1947–1956. Han debuterte på film 1914 i Victor Sjöströms Strejken. Han var gift med Alice Eklund fra 1919 og var far til skuespilleren Nils Eklund.


== Bibliografi ==
Drabanter : Skådespel. 1937
Frihetsfejden : Historiskt festspel i fyra akter. 1939
Mina år i Klostret. 1959
Sick sack. 1962
I lust och nöd. 1965


== Filmmanus ==
1945 – Quartetto pazzo


== Regi ==
1943 – Flickan är ett fynd


== TV-produksjon ==
1962 – Värmlänningarna
1961 – Kardinalernas middag


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Eklund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ernst Eklund på Internet Movie Database 
(sv) Ernst Eklund i Svensk Filmdatabas 
(da) Ernst Eklund på Filmdatabasen 
(da) Ernst Eklund på danskefilm.dk 
(da) Ernst Eklund på danskfilmogtv.dk 
(en) Ernst Eklund på AllMovie 
(en) Ernst Eklund hos The Movie Database
VM i curling for menn 2011

Verdensmesterskapet i curling 2011 for herrer var det 53. VM i curling for herrer gjennom tidene. Mesterskapet ble arrangert av World Curling Federation, og avviklet i Evraz Place i Regina, Saskatchewan, Canada i perioden 2. – 10. april 2011. Byen Regina var VM-vert for tredje gang – de to første gangene var i 1973 og 1983.
De tolv deltagende lagene spilte først et grunnspill, alle-mot-alle, som gir elleve kamper til hvert lag. De fire beste lagene etter grunnspillet gikk videre til sluttspillet om medaljene, som blir avgjort som et Page playoff.
Canada, med skip Jeff Stoughton ble verdensmestere ved å slå Skottland 6-5 i finalen. Sverige tok bronse etter 7-6 over Norge i bronsefinalen.


== Lag ==
Mesterskapet hadde deltagelse av 12 lag: Åtte fra Europa, to fra Amerika og to fra Asia/Oseania. Følgende lag ble kvalifisert til sluttrunden:


=== Spillere ===


== Resultater ==


=== Grunnspill ===
De 12 lagene spilte en enkeltturnering alle-mot-alle, som gir 11 kamper til hvert lag. De to beste lagene i grunnspillet gikk videre til playoff 1/2, mens nr. 3 og 4 gikk videre til playoff 3/4.


=== Grunnspilltabell ===
Tie-break om 4.-plassen 8. april kl 21:30.


== Sluttspill ==
De fire beste lagene fra grunnspillet spilte i sluttspillet om medaljene, som ble avviklet som et Page playoff med bronsekamp.

9.April 2011 kl 05:30 (norsk tid)

9.April 2011 kl 20:30 (norsk tid) 

10. april 2011 kl 01:00 (norsk tid) 

10.April 2011 kl 20:00 (norsk tid)

11.April 2011 kl 01:00 (norsk tid)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
World Curling Federation (offisiell hjemmeside)
WCF News – Regina, Canada to host 2011 Ford World Men’s Championship (26. november 2009)