jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
George H. Hitchings

George Herbert Hitchings (født 18. april 1905 i Hoquiam, Washington, død 27. februar 1998 i Chapel Hill, Nord-Carolina) var en amerikansk lege som fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1988 sammen med forskerne James Black og Gertrude Elion.
Han vokste opp både i Berkeley i California, San Diego, Bellingham, Washington og Seattle. Han ble uteksaminert fra Seattles Franklin High School i 1923, og derfra studerte han videre til University of Washington, hvor han ble uteksaminert med en grad innen kjemi cum laude i 1927, etter å ha blitt valgt til Phi Beta Kappa som junior året før. Denne sommeren, jobbet han ved universitetets biologiske stasjon på Friday Harbor på San Juan Island, og fikk sin mastergrad der det neste året for sin avhandling basert på sine grundige arbeider der. Fra Universitetet i Washington, reiste Hitchings videre til Harvard University og han endte opp ved Harvard Medical School. Før han fikk sin ph.d. i 1933, ble han utnevnt til Alpha Chi Sigma ved dette universitetet i 1929.
I løpet av de neste ti årene arbeidet han både ved Harvard og Case Western Reserve University. I 1942 dro han å jobbe for Wellcome Research Laboratories, der han begynte å jobbe sammen med forskeren Gertrude Elion i 1944. De samarbeidet blant annet om å finne opp behandlingsformer for flere dødelige sykdommer som f. eks. Leukemi, malaria, herpes, aids og flere bakterielle infeksjoner som kan få en dødelig utgang uten medisiner.
Hitchings var spesielt kjent for sitt arbeid angående kjemoterapi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1988 hos Nobelprize.org
(en) George H. Hitchings hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1988
Adam Blythe

Adam Michael Blythe (født 1. oktober 1989 i Sheffield) er en britisk syklist. Han ble profesjonell for Omega Pharma-Lotto i 2010 og la opp etter 2019-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Blythe – ProCyclingStats 
(en) Adam Blythe – Cycling Archives 
(en) Adam Blythe – Cycling Quotient 
(en) Adam Blythe – CycleBase 
(en) Adam Blythe – TheSports.org
Jan Bakelants

Jan Bakelants (født 14. februar 1986 i Oudenaarde) er en belgisk syklist.
Han vant Circuit des Ardennes og Tour de l'Avenir sammenlagt i 2008. I 2009 syklet han for Topsport Vlaanderen, men gikk over til Omega Pharma-Lotto i 2010. Før 2012-sesongen gikk han videre til RadioShack-Nissan.
Han la opp etter 2022-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Bakelants – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jan Bakelants – ProCyclingStats 
(en) Jan Bakelants – Cycling Archives 
(en) Jan Bakelants – Cycling Quotient 
(en) Jan Bakelants – CycleBase 
(en) Jan Bakelants – TheSports.org
American Friends Service Committee

American Friends Service Committee (AFSC) er et bistandsorganisasjon tilknytet kirkesamfunnet Vennenes samfunn («Kvekerne»), som arbeider for fred og sosial rettferdighet i USA og overalt ellers i verden.
Gruppen ble grunnlagt i 1917 som en kombinert innsats av amerikanske medlemmer av flere forskjellige religiøse samfunn av venner som var assistert av sivile personer som var blitt ofre for krig.
­
Fordi kvekere tradisjonelt var imot vold i alle dens former og de dermed nektet å tjenestegjøre i militæret, var AFSC sitt opprinnelige mål å gi samvittighetsnektere et mer konstruktivt alternativ til militærtjeneste. 
Organisasjonen fikk Nobels fredspris i 1947 sammen med den britiske søsterorganisasjonen Friends Service Council, på vegne av Kvekerne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) American Friends Service Committee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over nasjonalparker på Island

Liste over nasjonalparker på Island omfatter de tre nasjonalparkene på Island som har eksistert siden 2008. Før 2008 var det fire nasjonalparker på Island; i det året ble Jökulsárgljúfur og Skaftafell slått sammen og innlemmet i Vatnajökull nasjonalpark. Vatnajökull nasjonalpark er også den største nasjonalparken i Europa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
John Degenkolb

John Degenkolb (født 7. januar 1989) er en tysk syklist som sykler for Team DSM.
Han tok bronse i landeveisrittet i VM for U23 i 2008, og sølv i 2010.
Han ble profesjonell i 2011-sesongen for Team HTC-Highroad.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Degenkolb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) John Degenkolb – Munzinger Sportsarchiv 
(en) John Degenkolb – Olympics.com 
(en) John Degenkolb – Olympic.org 
(en) John Degenkolb – Olympedia 
(en) John Degenkolb – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) John Degenkolb – Tysklands olympiske komité 
(en) John Degenkolb – ProCyclingStats 
(en) John Degenkolb – Cycling Archives 
(en) John Degenkolb – Cycling Quotient 
(en) John Degenkolb – CycleBase
F.P. Jac

«F.P. Jac har godt nok skudt med spredehagl nu og da, men også ramt plet med sin selvopfundne tilgang til sproget, sine mange neologismer i såvel ekstatiske som sorgmuntre tekster. F.P. Jac placerer sig som central skikkelse i poesiens kraftfelt. Han hædres for sin inspirerende, humoristiske og kontroversielle brug af modersmålet, for de sproglige nyskabelser, der har sat sit strømførende, umiskendelige aftryk. Det gnistrer i mørket. Det er værd at gå ind og lade sig illuminere.»

Flemming Palle Jakobsen (pseudonym: F.P. Jac; født 11. november 1955 i Glostrup, død 25. desember 2008) var en dansk dikter og forfatter.
F.P. Jac ga blant annet ut dikt sammen Asger Schnack og Klaus Høeck under fellespseudonymet Bandet Nul. Digte på stedet, Digte fra halvtredserne og Vi spiller for vores natur er skrevet sammen med Asger Schnack. Vi vil overdøve skammen er skrevet i samarbeide med Lars Dan. F.P. Jac skrev avisartikler og ga ut opp mot 50 diktsamlinger.


== Verker (utvalg) ==
Spontane kalender-blade (dikt)
Under viadukten til Allerøds himmel. Et solfangsdigt. Akt I (dikt)
På vagt for bælgmørket (dikt)
Fortælleren blev senere sig selv (roman)


== Priser og legater (utvalg) ==
1980 – Victor B. Andersens Hæderslegat
1981 – Otto Benzons Forfatterlegat
1981 – Dansk Forfatterforenings legat
1981 – Carl Møllers Legat
1985 – Emma Bærentzens Legat
1992 – Johannes Ewalds Legat
1993 – Holger Drachmann-legatet
1997 – Beatrice-Prisen
1998 – Dansk Blindesamfunds Radiospilpris
1998 – Statens Kunstfond. Livsvarig ytelse
2005 – Adam Oehlenschlaeger, Emil Aarestrup, Herman Bang og Johannes Ewald Fonden
2006 – Morten Nielsens Mindelegat
2008 – Det Danske Akademis Store Pris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) F.P. Jac på bibliografi.dk
Litteraturpriser.dk
Tale til F.P. Jac under tildeling av Det Danske Akademis Store Pris Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Vibeke Grønfeldt

Vibeke Grønfeldt (født 12. desember 1947 i Nordby på Samsø) er en dansk forfatter. Hun debuterte opprinnelig i bokform med Erika, første del av Djævlens trekant, roman-trilogi, men denne er senere slettet  fra forfatterskapet på grunn av forlagsredaktørens mange endringer.Hennes neste bok var romanen Din tavshed er min skrift på væggen fra 1976.Senere har hun gitt ut en rekke bøker samt mottatt flere priser. I 1996 fikk hun Det Danske Akademis Store Pris som en anerkjennelse for sitt forfatterskap og i 1999 fikk hun Kritikerprisen for romanen Det rigtige.Sammen med Peter Nielsen var hun Danmarks kandidat til Nordisk råds litteraturpris i 2004.Grønfeldt har mottatt Statens Kunstfonds hædersydelse siden 1989.


== Bibliografi - utvalg ==
2 noveller, 1975
Djævelens trekant (roman), 1975
Din tavshed er min skrift på væggen (roman), 1976
En sommersøndag, 1978
Sommerens døde (roman), 1978
Søvnen, 1981
Det fantastiske barn (roman), 1982
En rose i en pose, 1982
Afdeling 44, 1983
Tidens tilbud (roman), 1983
I dag (roman), 1998
Det rigtige (roman), 1999
I min tid (roman), 2006
Indretningen (roman), 2008
Livliner (roman), 2011
Bogstavets betydning (roman), 2012
Endnu ikke (roman), 2016
Glasluft (roman), 2020


== Priser - utvalg ==
1976 – Thit Jensens Forfatterlegat
1982 – Herman Bangs Minnelegat
1986 – Dansk Litteraturpris for Kvinner
1996 – Det Danske Akademis Store Pris
1999 – Tagea Brandts Rejselegat
1999 – Kritikerprisen
1999 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
2008 – Holger Drachmann-legatet
2016 – Montanas Litteraturpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Vibeke Grønfeldt på bibliografi.dk
Smile.dk

SMiLE.dk er en svensk dance-gruppe som er kjent over hele verden ikke minst for sanger som «Butterfly», «Golden Sky», «Boys», «Mr. Wonderful», «Dancing All Alone». De markedsførte sitt album i Danmark, derav navnet.


== Diskografi ==


=== Singler ===
Butterfly
Boys
Mr. Wonderful
Coconut
Dragonfly
Doo Be Di Boy
Circuit Girl
Dancing All Alone
Kissy Kissy
Domo Domo Domo
Doki Doki
A Geisha's Dream (NAOKI featuring Smile.dk)
Butterfly '09 (United Forces Airplay Edit)
Koko Soko
Dragonfly
Our Little Corner (November 26, 2015)


=== Album ===
Smile (1998)
Future Girls (2000)
Smile Paradise (2001)
Golden Sky (2002)
Party Around The World (2008)
Forever (Working Title, 2016)
Syrias kvinnelandslag i fotball

Syrias kvinnelandslag i fotball representerer Syria i internasjonal fotball.Syria har vært med i vestasiatisk fotball siden vestasiamesterskapet ble arrangert for første gang i 2005, men har stort sett tilhørt den nedre delen både i Vest-Asia, i Asia og i verden.
I det første vestasiamesterskapet kom Syria i gruppe med Iran, Jordan, Palestina og Bahrain. Syria slo de to sistnevnte, men tapte klart for Iran og Jordan, og endte dermed på tredjeplass.
Syria holdt et aktivt tempo hva gjaldt turneringer, og året etter meldte de seg på til det arabiske mesterskapet. De havnet i gruppe med Palestina, Egypt og Tunisia, og endte nest sist etter å ha slått Palestina men tapt klart for Egypt og Tunisia. Allerede året etter var det et nytt vestasiamesterskap, der Syria tapte klarere enn vanlig mot Jordan og Iran, og i tillegg mot Libanon. 
Syria var deretter inaktive i en stund fram til de i 2010 for første gang sto over vestasiamesterskapet, men stilte i et arabisk mesterskap igangsatt av det tyske utenriksdepartement. Syria tapte for Palestina denne gangen, og i tillegg for Bahrain. De slo imidlertid nykommerne Qatar overlegent i siste kamp.


== Referanser ==
Armand Torp

Armand Torp (født 26. april 1953 i Bergen) er en norsk musiker. Han spiller gitar i gruppa New Jordal Swingers som han har vært medlem av siden 1992. Han begynte å spille gitar som 13-åring og ble profesjonell musiker fra 1973.


== Diskografi ==


=== New Jordal Swingers ===
New Jordal Swingers’ beste – 20 hits på 20 år (1993)
Indigo (2001)
45 Beste! (30 år med rock’n’roll) (2004)
11 sanger (2014)
NJS–Live! (2014)
Singlene Vol. 2 (1978–1993) (2014)SinglerPlease Come Home/Nå må'ru slutt' opp med å se på meg sånn (1993)
Speilet (2001)
Belfast cowboy (2002)
Salige sommer (2002)


=== Septimus ===
Septimusikk (1975)
Septimusikk 2 (1977)


=== Deltar på ===
Company Band, Index m/ Brit Håkonsen: Company Band og Index M/Brit Håkonsen (1974)
Yankee: Yankee (1976)
Stein Ingebrigtsen: Stein Ingebrigtsen Band (1981)
Heidi Hauge: Country Time (2000)
Agenten: Agenten (2000)
Heidi Hauge: Country Rose (2001)
Heidi Hauge: Country Girl (2001)
Angela Lidin: I'll Be Back (2002)
Musikk for voksne: Full fart i dur og moll (2002)
Heidi Hauge: Country Blue (2002)
Musikk for voksne: Gyldne takter og toner (2002)
Musikk for voksne: La det swinge (2002)
Liv Marit Wedvik: Then he Kissed Me… (2003)
Liv Marit Wedvik: Hitchin' a Ride (2003)
Heidi Hauge: Country Jewels (2004)
Valentina: Why Not Me (2007)
Frøydis Skinnarland: Summersun (2007)
Valentina: Comin' Down the Road (2008)
Ørnulf Holthe: Langs hver en vei (2008)
Tylden & co: Dansefestivalen Sel 2008 (2008)
Liv Marit Wedvik: So the Story Goes – The Very Best of Liv Marit Wedvik (2013)
Asle Nilsen

Asle Nilsen (født 6. mai 1952) er en norsk musiker. Mest kjent som medlem i blant annet Ruphus og New Jordal Swingers. Han er også en anerkjent studiomusiker, tekniker og plateprodusent og har vært med på plater med bl.a. Herodes Falsk, Sissel Kyrkjebø og Mikkel Magnus.


== Diskografi ==


=== Ruphus ===
New Born Day (1973)
Ranshart (1974)
Let Your Light Shine (1975)
Inner Voice (1977)
Best of Ruphus (1977)
Flying Colours (1978)
Hot Rhythms and High Notes (1978)
Man Made (1979)
Rock On Brain (1980)
Coloured Dreams & Hidden Schemes (1996)
030678 (2017)


=== New Jordal Swingers ===
AlbumUhørt – Fan-Klubb MC 1983 (1983)
Greatest Hits 3 (1984)
Movin’ On (1984)
45 Beste! (30 år med rock’n’roll) (2004)
NJS–Live! (2014)
Singlene Vol. 2 (1978–1993) (2014)
Fanklubb-utgivelsene (2014)
Outtakes & Rariteter (2014)SinglerFør lyset brenner ned/Myk landing (1983)
Love Going Blind/Movin' On (1984)


=== Deltar på ===
Karussell: Pop på topp Vol. 2 (1974)
Index: Endelig (1976)
George Keller Band: Let's Move Together (1977)
Tom Bråthen: Tom Bråthen (1977)
Erling Bonde: Tilslørte bondepiker (1978)
Mikkel Magnus: Mikkel Magnus ser rødt (1981)
Marius Müller: Er'e så nøye 'a (1982)
Hårek: Gutta på by'n (1982)
Philips: En enda lysere idé fra Philips (1983)
Philips: Vi i Philips ViP – Sommer '84 (1984)
DnC/Talkback: Radio DnC – Happiness Is a Cool Million (1984)
Home's Musikk: Stjerneserien nr. 1 (1984)
Herodes Falsk: Born in Drammen (1984)
Løten Fotballklubb: I skuddet (1984)
NÅ: NÅ Meloditoppen 3 (1984)
VG: På gang 13 (1984)
Totenschlager: Føre var... (1984)
Leif Juster & Irén Hovde: Disco-Leif i farta (1984)
Home's Musikk: Stjernekassetten 2 (1984)
NAMA International A/S: NAMA–84 (1984)
Arco Records/Home's Musikk: POPmix – Originalhits (1984)
NAMA International A/S: NAMA–85 (1985)
Herodes Falsk: Falskboy (1985)
ManpowerGroup: Frihet med Manpower AS (1985)
Paddy Moloney, Marco Frisina & The Vatican Orchestra: Silent Night: A Christmas In Roma (1999)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 6: Progressiv rock 1971-1977 (2004)
Tom Mathisen & Herodes Falsk: De Beste (2007)
Sissel Kyrkjebø: Northern Lights (2007)
Universal Music: Ragnarock (2009)
Otto Olsen: Hjerta i Stavanger – ein samling (2012)


== Kilder ==
New Jordal Swingers om Asle


== Eksterne lenker ==
(en) Asle Nilsen på Discogs 
(en) Asle Nilsen på MusicBrainz
Ærøya

Ærøya er ei øy utenfor Hisøy i Arendal kommune og en del av Raet nasjonalpark. 
Øya er ubebodd og har ikke rester etter bebyggelse. Øya var uten skog frem til barken «Iona» forliste ved Havsøya 3. desember 1909 på vei til Hisøy i ballast fra Göteborg. Kapteinen  ombord på seilskipet, Johan Osmundsen, drev i land på Ærøya, og etter dette bestemte den daværende eieren av øya, minister Prebensen, at øya skulle beplantes med trær slik at skipbrudne kunne søke ly der ved forlis. Siden dengang har øya hatt furuskog.
Ifølge Grimstad Adressetidende hadde gartner Mons Klingenberg Fuhr, Grimstad, i 1910 plantet 10 000 treårige furuer, 5 000 buskfuru og resten alminnelig furu på eiers regning. Ifølge avisen var øya kjøpt av amtmann (fylkesmann) Prebensen året før for å gjøre forsøk med beplantning. Prebensen og Fuhr inspiserte feltet i august samme år, og "Beplantningen viste sig at staa meget godt."


== Kilder ==
Agderposten 23. oktober 2010 s.36
Grimstad Adressetidende 16. august 1900
Tande-P: Mine favoritter

Tande-P: Mine favoritter er et samlealbum med diverse artister, utgitt 15. februar 2005. Albumet inneholder Tande-P sine favoritter.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
Vikingarna: «Till mitt eget Blue Hawaii»
Jørn Hoel: «Lost In the Tango»
Björn Afzelius: «Tusen bitar»
Bjelleklang: «Gud! hvor du er deilig»
Jahn Teigen: «Det vakreste som fins»
Reidar Larsen: «Mr. Blues is Coming to Town»
Tor Endresen, Stein Hauge, Trygve Thue og Rune Larsen: «Lollipop»
Ole Edvard Antonsen: «The Honeymooners»
Sven-Ingvars: «Önskebrunnen»
Vazelina Bilopphøggers: «Musikk tel arbe»
Flamingokvintetten: «Hon är sexton år i dag»
Sven Nyhus kvartett: «Bergrosa»
Rolv Wesenlund og Sølvi Wang: «Wienerbrød-Tango»
Wenche Myhre: «66 år»
Ole Ivars: «Nei, så tjukk du har blitt»
Åge Aleksandersen: «Lys og varme»
Elisabeth Andreassen: «Danse mot vår»
The Monroes: «Cherio»


=== CD 2 ===
Steinar Albrigtsen: «Brown Eyed Girl»
Dance with a Stranger: «Everyone Needs a Friend»
D.D.E.: «E6»
3 Busserulls: «Plokka plommer»
Halvdan Sivertsen: «Kjærlighetsvisa»
Vamp: «Tir n'a Noir»
Arve Tellefsen: «Gabriels obo»
Kine Hellebust og Anders Rogg: «Det hainle om å leve»
Odd Børretzen og Lars Martin Myhre: «Noen ganger er det all right»
Stein Ove Berg: «Manda' morra blues»
Hanne Krogh: «Høstvise»
Povl Dissing: «Svantes lykkelige dag»
Cornelis Vreeswijk: «Turistens klagan»
Lillebjørn Nilsen: «Barn av regnbuen»
Lill Lindfors: «Du är den ende»
Finn Kalvik: «Lille vakre Anna»
Erik Bye: «Vår herres klinkekule»
Sigmund Groven: «Vårsøg»
Gilgal

Gilgal er et stedsnavn i oldtidens Israel som hovedsakelig viser til det første leirstedet til israelittene, i henhold til Josvas bok, da de kom til landet vest for Jordanelven. Gilgal forble byen som Josva ledet sine angrep på kanaanittene. Stedet ble en helligdom ved at tolv mann, en for hver av de israelittiske stemmene, bar hver sin stein fra Jordanelven og la disse i sirkel.

En del moderne forskere, blant annet Israel Finkelstein og Neil Asher Silberman, har argumentert for at dette er en etiologisk myte skapt av forfatteren av Josvas bok for å forklare hva som egentlig var en neolittisk steinsirkel. En eksisterende megalittisk steinsirkel som ligger på Golanhøyden, rundt 16 km øst for østkysten av Genesaretsjøen, har i dag det arabiske navnet Rujm el-Hiri eller Rogem Hiri, og heter גִּלְגַּל רְפָאִים, Gilgal Refā'īm, på hebraisk. Betydningen av det hebraiske navnet er «Åndenes hjul» hvor Refa'im betyr «ånder». Betydningen av Gilgal som «hjul» kommer fra det hebraiske verbet galal, å rulle noe på, unna, også i betydningen hjul.Nevnte Gilgal med de bibelske tolv steinene skal ha vært lokalisert ved den østlige grensen av byen Jeriko. Stedet har blitt forsøksvis identifisert med Khirbet en-Nitleh, men dagens forskere anser Khirbet El Mafjir, som ligger rundt 2 km nordøst for oldtidens Jeriko som en bedre kandidat.


== Andre steder med samme navn ==
Gilgal betyr bokstavelig avvelting, «og Herren sa til Josva: I dag har jeg veltet av dere skammen fra Egypt. – Siden har dette stedet vært kalt Gilgal like til denne dag».   Der det mulig at det var flere steder som ble kalt for Gilgal.
Det er nevnt et Gilgal i Femte Mosebok  som er beskrevet for å ha hatt Gerisimfjellet og Ebalfjellet foran seg. Dets lokalisering er betydningsfullt ettersom det bidrar til å fastsette betydningen av disse religiøst betydningsfulle fjellene.
Gilgal er også nevnt i Samuelsbøkene som et sted som var inkludert i Samuels årlige kretsløp og som stedet hvor han ga ofringer etter at Saul var blitt salvet til konge, og hvor Samuel fornyet Sauls kongeverdighet sammen med folket. Det er mulig at dette er ikke ment som et stedsnavn, men ganske enkelt var enda en gammel steinsirkel. Det er betydningsfullt at det åpenbart ble betraktet som et hellig sted i Bibelen framfor et hedensk et.
I Kongebøkene er et Gilgal nevnt som et sted hvor en gruppe profeter hørte til. Teksten hevder at Elia og Elisja kom herfra da de dro ned til Betel fra Gilgal. Det antyder at det var et sted i nærheten av Betel og således i et fjellrikt land, noe som er ganske forskjellig fra det stedet som er assosiert med Josva.


== Referanser ==


== Se også ==
Gil-galad, en fiktiv figur hos J.R.R. Tolkien


== Eksterne lenker ==
«Gilgal», Jewish Encyclopedia
«Gilgal», Smiths Bible Dictionary
Havsøya

Havsøya er en øy utenfor Hisøy i Arendal kommune og en del av Raet nasjonalpark. 
Øya er en tidligere uthavn og var viktig for seilskipsfarten og trelasthandelen fra 1500-/1600-tallet. 
Havsøya har sandstrand og lett vegetasjon, og rundt 20 hus/hytter bygninger. Den er skilt fra fastlandet (Hisøy) av det 60 meter brede Havsøysundet. Høyeste punkt ligger omtrent midt på øya og er 18,6 moh. På utsiden av øya ligger Lille Torungen med Lille Torungen fyr.
Rett på utsiden av øya ligger vraket av barken «Iona», som forliste der 3. desember 1909 på vei til Hisøy i ballast fra Göteborg. Flere av mannskapet fikk reddet seg i land på øya. 


== Litteratur ==
Kirkedam, Ulrik Sissener: Havsøy - Arendals vugge. Hisøybilder VIII, Arendal 2002
Evarcha

Evarcha er en slekt av edderkopper i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae). Evarcha arcuata er vanlig i store deler av Norge.


== Utseende ==
Evarcha artene er generelt små edderkopper og mange er ganske like hverandre. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp og et hode-bryst parti (forkropp), kalt prosoma eller cephalothorax. Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Disse edderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.


== Systematisk inndeling med europeiske arter ==
Slekten Evarcha er en gruppe som består av 76 arter i verden. I Norge er det registrert 2 arter. 

edderkopper
Opisthothelae
Araneomorfe edderkopper (Araneomorphae)
Neocribellata [= Labidognatha]
Entelegynae
hoppeedderkopper (Salticidae)
Evarcha Simon, 1902
einerhopper Evarcha arcuata (Clerck, 1757) – finnes i Norge
Evarcha eriki Wunderlich 1987
hvitbåndhopper Evarcha falcata (Clerck, 1757) – finnes i Norge
Evarcha flammata (Clerck 1757)
Evarcha jucunda (Lucas 1846)
Evarcha laetabunda (C.L. Koch 1846)
Evarcha michailovi Logunov 1992


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Evarcha (tysk)
Aakra, Kjetil. 2004. En innføring i edderkoppenes verden. Insekt-Nytt 29 (1/2) side 43


== Eksterne lenker ==
(en) Evarcha i Encyclopedia of Life 
(en) Evarcha i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Evarcha hos Artsdatabanken 
(sv) Evarcha hos Dyntaxa 
(en) Evarcha hos Fauna Europaea 
(en) Evarcha hos ITIS 
(en) Evarcha hos NCBI 
(en) Kategori:Evarcha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Evarcha – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Evarcha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoppeedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Gullbringusýsla

Gullbringusýsla er et fylke på Island. Den befinner seg i regionen Suðurnes. Fylkets byer er Reykjanesbær, Garður, Sandgerði, Vogar og Grindavík. De mest kjente stedene i fylket er Keflavík internasjonale lufthavn og Den blå lagune.