Ingeniør Andrées luftferd

Ingeniør Andrées luftferd er et svensk/norsk biografisk eventyrdrama fra 1982 regissert av Jan Troell. Hovedrollen spilles av Max von Sydow. Filmen tar utgangspunkt Andrées ballongferd i 1897, samt en roman om samme hendelse skrevet av Per Olof Sundman i 1967.


== Bakgrunn ==
I juli 1897 startet ingeniør Salomon August Andrée sammen med to ledsagere ut fra Spitsbergen mot Nordpolen med en vannstoffballong. I august 1930 fant besetningen på et norsk fartøy likene deres og restene av den siste leiren deres. I filmen følges den strabasiøse ekspedisjonen med Max von Sydow, Sverre Anker Ousdal og Gøran Stangertz i hovedrollene.


== Handling ==
Filmen er om den svenske ingeniøren Andrées drøm om å oppfinne en ballong som kunne ta folk til Nordpolen. Etter et mislykket forsøk ute på Spitsbergen i 1896, forsøker Andrée og hans kolleger på nytt året etter. I 1897 drar de til Spitsbergen igjen. Der venter de på at den rette vinden skal komme før de kan sende opp ballongen. 
11. juli 1897 sender de opp ballongen. Den stiger til himmels, men så kommer en kastevind og i forsøket på å stige med denne vinden imot dem, kaster de av verdifull last for å gjøre ballongen lettere. Det blir nå vanskelig å manøvrere ballongen siden de kastet av viktige ting i forsøket på å redde ballongen. Mannskapet er likevel optimistiske og fortsetter ballongferden. 
Det blir mange tunge tak og etter 65 timer gir de opp ferden. Ballongen blir sunket ned på is, 80 mil fra nordpolen. De er nå godt over 30 mil fra fastlandisen. Det blir en lang vandring sydover og da de når Kvitøya ser de sitt snitt til å overvintre der. Mannskapet omkommer på denne strabasiøse ferden, den første som dør er Strindberg. Og de får alle sin kalde grav der på Kvitøya. I 1930 ble likene og restene av deres siste leir funnet på Kvitøya av et norsk båt.


== Mottakelse ==
Filmen hadde premiere i Salomon August Andrée hjemsted Gränna på Gränna-biografen 26. august 1982. Grunnlag for filmen er Per Olof Sundmans roman Ingenjör Andrées luftfärd fra 1967. Filmen var det svenske bidraget til filmfestivalen i Venezia september 1982, og den ble Oscarnominert som besta utlenlandske film og Jan Troell ble tildelt tidsskriftet Chaplins pris «for en gripende, presist og kinematografisk originalt rekonstruksjon av livskjebner og en epoke». For filminnspillingen ble det laget en kopi av ballongen Örnen. Troell fulgte opp filmen om Andrées polarekspedisjon med dokumentarfilmen En frusen dröm 1997.


== I rollene ==
Max von Sydow – Salomon August Andrée
Göran Stangertz – Nils Strindberg
Sverre Anker Ousdal – Knut Fraenkel
Clément Harari – Henri Lachambre
Eva von Hanno – Gurli Linder
Charlotta Larsson – Anna Charlier
Jan-Olof Strandberg – Nils Ekholm
Henric Holmberg – G.V.E. Svedenborg
Ulla Sjöblom – Andrées syster
Mimi Pollak – Mina Andrée
Cornelis Vreeswijk – Lundström
Ingvar Kjellson – Alfred Nobel
Bruno Sörwing – Oscar II
Knut Husebø – Fridtjof Nansen
Åke Wihlney – kaptenen
Berto Marklund – skeppsläkaren
Mårten Larsson


== Visninger og utgivelser ==
Filmen ble vist på NRK lørdag 28. desember 1985 med reprise 5. januar 1986. Filmen finnes også i en spesiallaget 3-episoders versjon som ble produsert for tysk TV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingeniør Andrées luftferd på Internet Movie Database 
(no) Ingeniør Andrées luftferd i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Ingeniør Andrées luftferd hos Filmfront 
(sv) Ingeniør Andrées luftferd i Svensk Filmdatabas 
(da) Ingeniør Andrées luftferd i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ingeniør Andrées luftferd på Allociné 
(nl) Ingeniør Andrées luftferd på MovieMeter 
(en) Ingeniør Andrées luftferd på AllMovie 
(en) Ingeniør Andrées luftferd på Turner Classic Movies 
(en) Ingeniør Andrées luftferd på Rotten Tomatoes 
Ingeniør Andrées luftferd hos Filmweb