jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
George Ball

George Wildman Ball (født 21. desember 1909 i Des Moines i Iowa, død 26. mai 1994 i New York City) var en amerikansk diplomat. Han var Under Secretary of State fra 1961 til 1968 i regjeringene til både John F. Kennedy (D) og Lyndon B. Johnson (D). Han hadde også en kortvarig stilling som USAs ambassadør til FN.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
George Ball bodde i ung alder i Evanston, Illinois og han ble uteksaminert ved Northwestern University i Illinois med en  B.S. og en Juris Doctor (JD). Ball begynte i et advokatfirma i Chicago der Adlai Stevenson II var en av partnerne, og ble en protesjé av Stevenson.
I 1942 ble han med i embedsverket for Lend Lease-programmet. I 1944 og 1945 var han direktør for Strategic Bombing Survey i London.


=== Regjeringskarriere ===
Han var statssekretær for økonomiske og landbruksrelaterte saker regjeringene til John F. Kennedy og Lyndon B. Johnson, og han var godt kjent for sin motstand mot eskalering i Vietnamkrigen. Han skal også ha ment at krigen kunne koste så mye som 300.000 menneskeliv i løpet av dens levetid. Kennedy svarte med latter og sa «Well, George, you're supposed one of the smartest guys in town, but you're crazier than hell. That will never happen.» Krigen hadde ved sin slutt krevd nærmere 300.000 liv fra Sør-Vietnam, USA og allierte, samt estimert 600.000 liv på Nord-Vietnams side. 
Ball var også USAs ambassadør til FN fra 26. juni til 25. september 1968. I Richard Nixon-regjeringen jobbet George Ball med forslag til amerikansk politikk i Persiabukta. Ball var også kritisk til USAs støtte til Israelsk politikk overfor de arabiske landene rundt. Ball var medforfatter av The Passionate (1992) som han skrev med sin sønn, Douglas Ball, som var en bok rettet mot amerikansk politisk holdning til Israel. Boken hevdet at den amerikanske støtten til Israel ville bli (og hadde allerede vært) kostbar både økonomisk og moralsk.
Han brukte ofte aforismen «Nothing propinks like propinquity», som betyr at din tittel avgjør ingenting, men din påvirkningsmulighet til presidenten er hva som gir en makt. Hans økonomiske politiske ståsted kan sies å være elitistisk, da han var tilhenger av frihandel og ville ha opphør i det han mente var en foreldet nasjonalstatstenkning. 
Både før og etter hans politiske karriere jobbet han i Lehman Brothers Kuhn Loeb som administrerende direktør, og der jobbet han til han pensjonerte seg i 1982. Ball var en av de første nordamerikanere som deltok i Bilderberg-gruppen (årlig privat konferanse for «eliten» innen politikk og økonomi).
Balls grav er på Princeton Cemetery i Princeton i New Jersey.


== Bibliografi ==
The Passionate Attachment: America's Involvement With Israel, 1947 to the Present, med Douglas B. Ball, ISBN 0-393-02933-6.


== Referanser ==
Marcelo Salas

José Marcelo Salas Melinao (født 24. desember 1974 i Temuco), bedre kjent som Marcelo Salas, er en tidligere profesjonell fotballspiller fra Chile. Han er en av Chiles største fotballstjerner igjennom tidene og har fått kallenavnet: El Matador.
Etter å ha startet karrieren sin i Universidad de Chile, (75 kamper og 50 mål) byttet han klubb til River Plate, for deretter å dra videre til Italia, nærmere bestemt klubben Lazio. Etter å ha gjort sakene siden godt i Lazio, gikk turen til Juventus, hvor benken ble hans nye venn i fire år fremover. Det ble kun 18 kamper på disse årene. Etter ett kort utlånsopphold i River Plate, dro han tilbake til moderklubben og avsluttet sin karriere der.
Han spilte 329 kamper for de ovennevnte klubbene tilsammen og scoret 155 mål. Han fortsatte med samme stil på landslaget, og var en av grunnene til Chiles gode VM i 1998. Salas spilte 71 kamper og leverte 37 mål på landslaget.


== Eksterne lenker ==
(de) Marcelo Salas – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marcelo Salas – FIFA 
(en) Marcelo Salas – UEFA 
(en) Marcelo Salas – Transfermarkt 
(en) Marcelo Salas – national-football-teams.com 
(en) Marcelo Salas – WorldFootball.net 
(en) Marcelo Salas – FootballDatabase.eu 
(en) Marcelo Salas – Soccerway 
(en) Marcelo Salas – FBref
Baruch Samuel Blumberg

Baruch Samuel Blumberg (født 28. juli 1925 i Brooklyn i New York City i USA, død 5. april 2011 i Mountain View i California) var en amerikansk lege og mottaker av Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1976 på grunn av sine «funn om nye mekanismer for opprinnelsen og spredning av smittsomme og farlige sykdommer.» 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Blumberg vokste opp i Brooklyn. Han var sønn av Ida (Simonoff) og Meyer Blumberg, en advokat. Hans første skolegang var ved den jødisk-ortodokse Yeshivah of Flatbush, der han lærte seg å skrive og tale hebraisk, og å studere Bebelen og jødiske tekster på originalspråket.
Hans medisinske universitetsudsannelse var i Usa, men ble avsluttet med doktorgrad i 1957 ved Balliol College i Oxford i England.


=== Forskning ===
Blumberg har identifisert flere farlige virus som f. eks. Hepatitt B-virus og han utviklet en vaksine for dette. 
Blumberg har vært medlem av Fox Chase Cancer Center som holder til i Philadelphia siden 1964 og har holdt graden universitetsprofessor i medisin og antropologi ved University of Pennsylvania siden 1977. Samtidig satt han som Master of Balliol College mellom 1989 og 1994. Fra 1999 til 2002 var han også direktør for NASA Astrobiology Institute ved Ames Research Center, California Moffett Field. 
Hans datter Jane Blumberg har giftet seg med generaldirektøren i BBC Mark Thompson. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1976 hos Nobelprize.org
(en) Baruch Samuel Blumberg hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1976
Quicksilver

Quicksilver (Pietro Django Maximoff) er en tegneseriefigur skapt av Stan Lee og Jack Kirby som opptrer i Marvel Comics' superhelttegneserier. Hans første opptreden var i X-Men nr. 4. Quicksilver var opprinnelig en superskurk og medlem av The Brotherhood of Evil. 
Mutants, men gikk senere over til superheltgruppen Avengers sammen med sin søster Scarlet Witch.I 1997/98 ble det utgitt en egen 14 delers serie kalt Quicksilver. Serien ble skrevet av Joe Edkin, John Ostrander og Tom Peyer.


== Referanser ==
John Warcup Cornforth

John Warcup Cornforth  (født 7. september 1917 i Sydney, Australia, død 14. desember 2013 i Brighton) var en australsk vitenskapsmann som i 1975 ble tildelt Nobelprisen i kjemi for sitt arbeid med forskning på stereokjemi av enzym-katalysert reaksjoner.
Han var døv siden tidlig i tenårene. Cornforth ble født i Sydney og utdannet ved Sydney Boys High School og University of Sydney hvor han møtte sin fremtidige kone Rita Harradence. Cornforth hadde en stor innflytelse på arbeidet med å utvikle penicillin under andre verdenskrig. Han hjalp til med å skrive boken The Chemistry of Penicillin.
Han studerte organisk kjemi ved School of Chemistry ved Universitetet i Sydney og ble uteksaminert med laud og universitetsmedaljen i 1937. Han ble tilbudt et stipend for å studere ved St. Catherine's College i Oxford, og han flyttet dit sammen med kjæresten Rita Harradence.
Cornforth virket ved University of Sussex.
Han ble tildelt Nobels fredspris i kjemi sammen med Vladimir Prelog fra Sveits i 1975 og han ble adlet i 1977. Han ble tildelt Corday-Morgan-medaljen i 1953, Royal Medal i 1976 og Copley Medal i 1982. Han var medlem av Royal Society.Han ble kåret til «Australian of the Year» i 1975 sammen med generalmajor Alan Stretton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1975 hos Nobelprize.org
(en) John Warcup Cornforth hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1975
Mulgrew Miller

Mulgrew Miller (født 13. august 1955 i Greenwood i fylket Leflore, Mississippi, USA, død 29. mai 2013 i Allentown i Philadelphia, USA) var en amerikansk jazzpianist.Barndomsårene var fylt av musikk, for det meste gospel i den lokale kirken, samt R&B og blues til dans.
Miller holdt hele tiden på med litt jazz og på high school startet han en trio som spilte på cocktail parties. Han har senere forklart at [...]de ikke visste hva de holdt på med, men at de heller spilte med en tilnærming til jazz.
Det sies at Miller bestemte seg for å bli jazzmusiker da han hørte Oscar Peterson på TV. Mye av Millers pianospill kan sammenlignes med Petersons når det gjeller teknikk og fremførelse.
Miller spilte med Art Blakey’s Jazz Messengers i flere år, og senere med trompetisten Woody Shaw, sangeren Betty Carter og the Duke Ellington Orchestra under ledelse av Ellingtons sønn, Mercer. Miller var også del av en kvintett ledet av trommeslageren Tony Williams' fra midten av 1980-årene og til Williams døde i 1997.
I de senere årene arbeidet Miller i en trio med Ivan Taylor (bass) og Rodney Green (trommer), og med bassisten Ron Carters Golden Striker Trio. Han har utgitt fire album sammen med Derrick Hodge (bass) og Karriem Riggins (trommer) (alle på plateselskapet Max Jazz Records): 

Live At Yoshi's Vol. 1 (2004)
Live At Yoshi's Vol. 2 (2005)
Live At The Kennedy Center Vol. 1 (2006)
Live At The Kennedy Center Vol. 2 (2007).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mulgrew Miller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eric Williams

Eric Eustace Williams (født 25. september 1911, død 29. mars 1981) var den første statsministeren på øystaten Trinidad og Tobago. Denne stillingen hadde han fra 1956 til hans død i 1981. Han var også historiker, da spesielt innen karibisk historie. 
Han utdannet seg ved Oxford University og var en avgjørende politiker i frigjøringen av øystaten fra den britiske kolonimakten. Øyen fikk sin uavhengighet i 1962. Williams var motstander av slaveri. Han var etterkommer av de Boissière-familien som gjorde sin formue ved å selge afrikanske slaver ulovlig etter at slavehandelen ble avskaffet i 1807. Williams spesialisert seg på studiet av avskaffelsen av slavehandelen. 
I sin bok Kapitalisme og slaveri fra 1944 hevdet han at britene avskaffet slavehandelen for primært å tjene på det økonomisk, og ikke for altruismens skyld. I 1969 ble han en av de utvalgte ledere i verden til å legge inn en beskjed på en CD som skulle bli med Apollo 11 opp til Månen. Hans beskjed lød «It is our earnest hope for mankind that while we gain the moon, we shall not lose the world.»


== Referanser ==
Christopher Soames

Arthur Christopher John Soames, baron Soames, (født 12. oktober 1920 i Penn i England, død 16. september 1987) var en britisk konservativ politiker og svigersønn av den britiske statsministeren Winston Churchill. Han var EU-kommissær, og den siste britiske guvernøren i Sør-Rhodesia. Han hadde tidligere vært et langvarig medlem av parlamentet for Bedford i 16 år mellom 1950 og 1966.
Soames var sønn av kaptein Arthur Granville Soames, en etterkommer av en bryggeri-familie som var blitt del av godseieraristokratiet, og hans kone Mary Hope Woodbine Parish. Hans foreldre skilte seg tidlig i livet hans, og moren hans giftet seg på nytt med den åttende baron Dynevor (etterkommer av den første og siste jarl Talbot).
Etter endt militærtjeneste under den andre verdenskrig fungerte Soames som assisterende militærattaché til Frankrike. Han var EU-kommissær for eksterne relasjoner fra 1973 til 1977,  mens han fungerte som guvernør av Sør-Rhodesia fra desember 1979 til april 1980.  I 1958 hadde han blitt tatt opp i det kongelige råd. I 1979 ble han utnevnt til livstidspeer som baron Soames.


== Personlig liv og virke ==
Soames giftet seg med Mary Churchill, det yngste barnet av statsminister Winston Churchill og Clementine Hozier, den 11. februar 1947. De fikk fem barn sammen, hvorav de mest kjente av dem er hans eldste sønn på Nicholas Soames som ble utnevnt til statssekretær for det britiske Forsvarsdepartementet. Soames døde av pankreatitt, i en alder av 66 år, og ble etter sin død gravlagt ved St. Martins kirke nær Woodstock i Oxfordshire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christopher Soames – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christopher Soames hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(en) Christopher Soames hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Christopher Soames hos The Peerage
Jamie Parslow

Jamie Parslow (født 23. juni 1943 i California, USA) er en amerikansk fotograf og bildekunstner, bosatt i Oslo.
Parslow studerte statsvitenskap ved universitetet i Berkeley på 1960-tallet. Senere flyttet han til New York og fotograferte blant annet for ulike musikkblader og for New York International Film Festival.I 1974 flyttet han til Norge med sin norske samboer. Tre år etter var han med på å etablere Fotogalleriet i Oslo. I Norge har han blant annet undervist ved Statens kunstakademi, arbeidet som reisende utstillingsleder for Samtidsmuseet og som professor ved Institutt for fotografi i Bergen.  
Han har hatt en rekke utstillinger i inn- og utland. Parslow er tilknyttet bildebyrået Samfoto.


== Utstillinger ==
1974	«American Portraits», USAs ambassade i Oslo.
1977	«Rain Shadows, 1977». Henie Onstad Kunstsenter.
1984	«Sketches From A Diary, 1981-84», Fotogalleriet, Oslo.
1989	«Rain Shadows 1977-89», Union of Polish Art Photographers (ZPAF) Gallery, Kraków, Polen.
1990	«Lubitel», Ram Galleri, Oslo.
1991	«Lubitel», Galleri Paparazzi, Stockholm.
1995	«Postcards», Bodø Kunstforening.
1996	«Postcards», Gallery AHO, Arkitekthøgskolen i Oslo.
2005	«Once Upon A Time, Photographs 1970-2005». Norsk museum for fotografi – Preus fotomuseum, Horten.
2009	«The Garden», Risør Kunstforening, Risør Internasjonale Fotofestival.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jamie Parslows hjemmeside
Jamie Parslows Instagram-profil
Krogstad Storband

Krogstad Storband (etablert i 1976) er et storband fra Eiker med utgangspunkt i Krokstadelva. Storbandet ble startet av Bjørn Sannerhaugen. Musikalsk leder er Trond Nilsen.
Krogstad Storband har konsertert bl.a. i Konserthuset i Oslo, Ibsenhuset i Skien, Teateret i Drammen og diverse lokale scener på Østlandet, i tillegg til årlige spilleoppdrag i speilsalen på Grand Hotel i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Cevdet Sunay

Cevdet Sunay (født 10. februar 1899, død 22. mai 1982) var en tyrkisk militær offiser, politiker og Tyrkias femte president. 
Sunay ble født i Çaykara, Trabzon, i Det osmanske riket i 1899. Etter å ha gått grunnskolen i Erzurum og Edirne, ble han uteksaminert fra Kuleli Military High School i Istanbul. Under første verdenskrig kjempet han i front for Palestina i 1917 og han ble tatt til fange av britene i Egypt i 1918. Etter løslatelsen kjempet han først på den sørlige fronten, og deretter på vestfronten under den tyrkiske uavhengighetskrigen.
Sunay fullførte sin militære utdannelse i 1927, og ble uteksaminert fra militærakademiet i 1930 som stabsoffiser. 19 år senere hadde han steget i gradene og ble i 1949 utpekt til general. Ti år senere ble han en fire-stjerners general som gjorde at han hadde mange meget viktige militære verv. I 1960 ble han utnevnt til hærsjef og senere felles stabssjef. 14. mars 1966 ble innhentet til den daværende presidenten Cemal Gürsels administrasjon og fungerte som en del av senatet. Da imidlertid Gürsel fikk sviktende helse, var det i henhold til grunnloven Sunays posisjon som skulle overta presidentvervet. Cevdet Sunay valgt til president av Grand National Assembly of Turkey den 28. mars 1966. Økende terroristvirksomhet, studentopptøyer og trusler om statskupp ble en del av hans virkelighet som president, men han opprettholdt sin posisjon på tross av dette. Han fullførte sitt presidentskap (7 år i Tyrkia) og ble politisk senator i 1973.
Sunay giftet seg i 1929 og fikk tre barn. Han døde 22. mai 1982 i Istanbul. Hans legeme ble flyttet i 1988 til en permanent gravplass i Ankara.


== Litteratur ==
Oppslagsordet Cevdet Sunay i: Internationales Biographisches Archiv 38/1982 av 13. september 1982, i Munzinger-Archiv
Riksvei 706

Riksvei 706 (Rv706) går mellom Fossestuvegen og Rotvoll rundkjøring i Trondheim. Den danner en omkjøringsveg nord for sentrum som ble åpnet 27. mai 2010.
Den består av tidligere fylkesvei 715 fra Fossestuveien til Marienborg, Nordre avlastningsvei (Trondheim)
til rundkjøringa på Nedre Elvehavn og Innherredsvegen til E6 Rotvoll rundkjøring.
1980 var Omkjøringsveien skiltet Rv706, denne har blitt del av E6' hovedtrasé.
Fv6692Fylkesvei 6692 var før 24. juni 2014 en del av riksvei 706.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Trøndelag fylke ===

TrondheimInnherredsveien 

 Rotvoll – Nedre Elvehavn/Nyhavna (4,0 km)

Osloveien 

Gamle Okstadbakkan 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv706
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerRiksvei 706 på openstreetmap.org
Prins Rahotep

Prins Rahotep var en kongelig person som tilhørte det 4. egyptiske dynasti. Han var kanskje sønn av farao Snofru og altså bror av Kheops, skjønt det også har blitt fremholdt at han kan ha vært sønn av farao Huni.
Rahotep var gift med prinsesse Nofret. De fikk tre sønner, Djedi, Itu og Neferkau, og tre døtre, Mereret, Nedjemib og Sethtet. 
De to statuene av Rahotep og Nofret er et interessant funn. Statuene hørte med til graven deres. De to statuene var malt og malingen har ikke forsvunnet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rahotep (prince) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aslak Aarhus

Aslak Aarhus (født 27. august 1952) er en norsk fotograf og filmskaper, bosatt i Asker.
Aarhus har bakgrunn som fotoreporter fra internasjonale konfliktområder og har laget flere større multimedia-programmer fra Latin-Amerika og Afrika, for eksempel «Eldorado» og «Hvite skygger». Han har laget over 20 dokumentarer fra tre kontinenter for NRK og TV 2. Flere av filmprosjektene har han utført i samarbeid med Ole Bernt Frøshaug. I 2006 ble han tildelt Ole Bull-prisen for dokumentarfilmen Ole Bull – himmelstormeren der han var regissør.
Aslak Aarhus er tilknyttet bildebyrået Samfoto.


== Bibliografi ==
Draumar i krysseld (sammen med Sigrun Slapgard), Samlaget (1989) ISBN 9788252134421


== Filmer ==
Når øyeblikket synger (sammen med Ole Bernt Frøshaug).
Stygg men deilig, om iguaner (sammen med Ole Bernt Frøshaug).
Under en mykere himmel, fra El Salvador (sammen med Ole Bernt Frøshaug).
Sex i solen, om sexturisme på Cuba.
Ole Bull – himmelstormeren.
Underet i Drammen.


== Eksterne lenker ==
www.visions.no
Ole Bull-prisen
Chung Il-kwon

Chung Il-kwon (født 21. november 1917 i Nord-Hamgyong i nåværende Nord-Korea, daværende Kriserriket Japan, død 17. januar 1994 i Seoul, Sør-Korea) (japansk navn: Nakashima Ikken) var en sørkoreansk general under Koreakrigen. Han ledet sørkoreanske styrker det meste av krigen, deriblant under Operation Chromite, som var FN-styrkenes invasjonen av Incheon fra sjøsiden. Senere var han statsminister og to ganger ambassadør for Sør-Korea i USA. I periodene 17. desember 1963 – 24. juli 1964 og 17. desember 1966 – 29. juni 1967 var han sørkoreansk utenriksminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog i New York Times (engelsk)
John Boozman

John Nichols Boozman (født 10. desember 1950 i Fort Smith, Arkansas) er en amerikansk senator som representerer Det republikanske parti og Arkansas. Han ble valgt inn i Representantenes hus i valget i 2000, og representerte der det tredje kongressdistriktet frem til 2011. Han var republikanernes kandidat ved senatorvalget i Arkansas 2010 mot sittende senator Blanche Lincoln, og vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Congressman John Boozman – offisiell nettside

(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Opptredener på C-SPAN-programmer
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Current Bills Sponsored hos StateSurge.com
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
Rauf Denktaş

Rauf Raif Denktaş (født 26. januar 1924 i Páfos i Britisk Kypros, død 13. januar 2012 i Nikosia) var grunnlegger og den første presidenten i den tyrkiske republikken Nord-Kypros (TRNC), en de facto stat som bare er blitt anerkjent av Tyrkia. 
I 1957 begynte Denktaş innen den tyrkiske motstandsbevegelsen TMT. Han ble den første presidenten i TRNC og holdt denne posisjonen mellom 1983 og 2005. Han ble gjenvalgt som president ved valgene i 1985, 1990, 1995 og igjen i 2000. 
Denktaş mottok mange utmerkelser og ble utnevnt til æresdoktor ved ulike universiteter i Tyrkia og i USA. Denktaş var æresmedlem av The International Raoul Wallenberg Foundation.Hans sønn Serdar Denktaş var fra 2007 leder av det Nord-Kypriotiske demokratiske partiet.


== Referanser ==
Russulaceae

Russulaceae, populært kalt kremlefamilien, er en familie av sopper. Til familien hører kremler og risker, i tillegg til blant annet noen asiatiske arter.


== Beskrivelse ==
De to største slektene, risker og kremler, kjennetegnes av at soppens fruktlegeme har sprøtt kjøtt, ikke fibret, slik de fleste sopper har. Hvis man brekker stilken vil den brytes av på tvers, i stedet for at den trevles opp på langs. Denne egenskapen skiller disse slektene fra svært giftige sopper.Det er også flere andre egenskaper som kjennetegner denne soppfamilien. Hatthuden er vanligvis tørr og matt eller blank og sjelden slimete.  Fruktlegemene har ikke ytre hylster og vil derfor ikke ha slør, eller slørrester. De har ikke ring på stilken eller slire eller knoll ved bunnen av foten. Alle danner mykhorizza med forskjellige trær og busker.Hver for seg har de to slektene andre særegne trekk som skiller dem fra hverandre. Et slikt trekk ved riskene er at de har melkesaft, en væske som skilles ut av kutt og bruddflater. Et særegent trekk ved kremlene er at de kan ha svært fargerike hatter.


== Taksonomi ==
Den hollandske botanisten Johannes Paulus Lotsy gav denne familien dens vitenskapelige navn i 1907. Han inkluderte den gangen de tre slektene kremler (Russula), risker (Lactarius) og Russulina. Den sistnevnte regnes idag som et synonym til slekten kremler. Selv om slekten tidligere ble beskrevet av den franske mykologen Ernst Roze i 1876 regnes ikke publiseringen som gyldig fordi han ikke anvendte korrekt nomenklatur.Totalt omfatter Russulaceae over 2 000 aksepterte arter. Den mest artsrike slekten i denne familien er kremler, etterfulgt av risker og flere andre slekter.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kremlefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kremlefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) kremlefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kremlefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) kremlefamilien hos Dyntaxa 
(en) kremlefamilien hos Index Fungorum 
(en) kremlefamilien hos ITIS 
(en) kremlefamilien hos MycoBank 
(en) kremlefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Russulaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Russulaceae – detaljert informasjon på Wikispecies