jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gregers Algreen-Ussing

Gregers Algreen-Ussing (født 30. november 1938 i Teheran) er en dansk arkitekt og professor emeritus ved Kunstakademiets Arkitektskole i København.
Han er sønn av ingeniør Helge Algreen-Ussing og lærer Gudrun Benthin. Han ble utdannet restaureringsarkitekt på Kunstakademiet og skrev lektoravhandling på RUC. Han var kontorsjef i Planstyrelsen, hvor han var med til å skape bygningsbevaringssystemet SAVE  (til kartlegging og registrering av kulturmiljøer og utpeking av bevaringsværdige bygninger). Derfra kom han til Arkitektskolen, hvor han var professor til 2008 og særlig underviste i restaurering og kulturarv. 
I 1994 ble han Ridder av Dannebrog, og i 2006 mottok han N.L. Høyenmedaljen som utdeles av Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster.


== Eksterne lenker ==
Gregers Algreen-Ussing - Danske Byforskere
Replipunkt

Replipunkt (fra fransk) er et militært uttrykk for posisjon hver man trekker seg tilbake til et beskyttet sted utenfor stridsområdet. Dette stedet for tilbaketrekning, hvor de stridende militære enhetene kan trekke seg unna de aktive kampene ved behov, er viktig som et støttepunkt ved en eventuell tilbaketrekking.
Enheten som sikrer dette stedet kalles en repli.


== Litteratur ==
Kunnskapsforlaget: Fremmedord og synonymer, ISBN 82-573-0900-1


== Eksterne lenker ==
«repli», Svenska Akademien. SAOB
«replipunkt», svensk Wiktionary
Den blå drage

Den blå drage eller Qing Long (tradisjonell kinesisk: 青龍, forenklet kinesisk: 青龙, pinyin: Qīng Lóng) er et av de fire hovedsymbolene blant  de kinesiske stjernekonstellasjoner, som også går under betegnelsen underdyr. Konstellasjonen kalles «Østens blå drage» og representerer våren og Øst. Den må ikke forveksles med den gule drage (Huang long), som symboliserer den kinesiske keiser. 
Den blå drage går også igjen i Korea og i Japan. På japansk heter den Seiryū eller Seiryuu, på koreansk Cheong-ryong (청룡).


== Den blå drages syv boliger ==
I kinesisk astronomi omfatter hvert av de fire hovedsymbolene i sin tur syv månehus eller boliger. Den blå drages syv boliger er:

Hornet (角, Jiăo)
Halsen (亢, Kàng)
Roten (氐, Dĭ)
Rommet (房, Fáng)
Hjertet (心, Xīn)
Halen (尾, Wěi)
Kornkurven (箕, Jī)
Pjotr Ignatenko

Pjotr Vasiljevitsj Ignatenko (russisk Пётр Васильевич Игнатенко; født 27. september 1987 i Omsk) er en russisk landeveissyklist. Han ble hentet til Katusha fra farmerlaget Itera-Katusha før 2011 sesongen på bakgrunn av sammenlagtseieren i Giro della Valle d’Aosta Mont Blanc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pjotr Ignatenko – ProCyclingStats 

(en) Pjotr Ignatenko – Cycling Archives 
(en) Pjotr Ignatenko – Cycling Quotient 
(en) Pjotr Ignatenko – CycleBase 
(en) Pjotr Ignatenko – TheSports.org
Vladimir Isajtsjev

Vladimir Jevgenjevitsj Isajtsjev (russ. Владимир Евгеньевич Исайчев; født 21. april 1986 i St. Petersburg) er en russisk landeveissyklist. Han begynte sin proffkarriere i Xacobeo-Galicia i 2008, og skiftet før 2011-sesongen lag til Katjusja.


== Meritter ==
2012
5. etappe, Sveits rundt2013
Russisk mester i landeveisritt2015
3. etappe Vuelta a Burgos


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Isajtsjev – Olympedia 
(en) Vladimir Isajtsjev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Isajtsjev – ProCyclingStats 
(en) Vladimir Isajtsjev – Cycling Archives 
(en) Vladimir Isajtsjev – Cycling Quotient 
(en) Vladimir Isajtsjev – CycleBase 
(en) Vladimir Isajtsjev – TheSports.org
WrestleMania 27 XXVII

Wrestlemania 27 ble holdt 3. april 2011 i Georgia, Atlanta i USA med 71 000 på tribunene.


== Kamper ==
Edge vs Alberto Del Rio, der vant Edge å beholdt World Heavyweight champion beltet sitt
Cody Rhodes vs Rey Mysterio, Der vant Cody Rhodes, etter et feig angrep på Mysterio
Santino Marrela & Kofi Kingston & Kane & Big Show vs The Corre, Der vant Santino Marrela & Kofi Kingston & Kane & Big Show og vant tagteam beltene
Randy Orton vs CM Punk, Der vant Randy Orton selv med en kneskade.
Michael Cole M/Jack Swagger vs Jerry "The King" Lawler og med Stone Cold Austin som spesial dommer. Jerry Lawler vant, men så skrev den anonyme RAW manageren at Stone Cold misbruktet tilliten sin til å være dommer, og derfor vant Michael Cole på diskvalifikasjon
Det skulle egentlig være en tittelkamp mellom Sheamus og Daniel Bryan, men det ble en over-the-rope challange der den 2.24 høye inderen vant
John Morrison, Trish Stratus og Snooki vs Dolph Ziggler & Lay-Cool, der vant John Morrison, Trish Stratus og Snooki etter at Snooki viste fram sine skjulte talenter og vant
The Miz vs John Cena, Det som skjedde var at den første "kampen" ble uavgjort etter dobbel count out. Så kom The Rock og sa at det skulle være en ingen diskvalifikasjons kamp, da tok John Cena styringen, men The Rock kom bak ham og tok han ned, og lot The Miz pinne han og da vant joThe Miz, men The Rock vil alltid være i søkelyset så han angrep The Miz med en Peoples Elbow

Triple H vs Undertaker, det var knusende bord, tre pedigeree, en tombstone fra Triple H, og en Last Ride og en Tombstone fra Undertaker var det ingen som ville bli nede, så Triple H hentet et våpen, men før han rakk og bruke det slo Undertaker til med en Hells Gate og Triple H besvimte, men det var Undertaker om ikke klarte å gå ut fra Georgia Dome, mens det sto 19 – 0 på de store skjermene
Vera Sokolova

Vera Sokolova (russisk: Вера Соколова, født 8. juni 1987 i Solianoy i Tsjuvasjia) er en russisk kappgjenger. Hun bor i Saransk.


== Junior ==
Hun deltok allerede ved Junior-VM i friidrett 2002, der hun kom på niendeplass på 10.000 m. Året etter ble hun verdensmester for ungdom, ved Ungdoms-VM i friidrett 2003 i Sherbrooke i Canada. Hun gikk på tiden 22.50,23.
I 2004 fikk hun sin første junior-VM-medalje, da hun fikk bronse på 10.000 meter ved Junior-VM i friidrett 2004. Hennes lagvenninne Irina Petrova vant gullet.
Året etter, ved Junior-EM i friidrett 2005, vant hun gull på 10.000 meter. Hennes siste internasjonale juniormesterskap var junior-VM 2006, der hun kom på fjerdeplass.
Hun har også to seire fra IAAF World Race Walking Cup; hun vant 10 km i både 2004 og 2006.


== Senior ==
Hennes første store mesterskap som senior var VM i friidrett 2009 i Berlin. Her greide hun en 14.-plass på 20 km. Året etter fikk hun bronse ved EM i Barcelona. Olga Kaniskina vant gull i dette mesterskapet.
På nasjonalt nivå har hun ett gull; hun vant Russian Winter Walking Championships i Sotsji, der hun satte ny verdensrekord på 20 km, med tiden 1.25,08. Hun slo med det Olimpiada Ivanovas gamle rekord fra 2005 med 33 sekunder.


== Eksterne lenker ==
(en) Vera Sokolova – World Athletics
Pål Alexander Kirkevold

Pål Alexander Kirkevold (født 10. november 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for Ham-Kam.Han er oppvokst i Ramnes, like utenfor Tønsberg. Her spilte han til han var 16, deretter spilte han i Ivrig IL i 3.divisjon fra han var 16 år. Han kom til Hamarkameratene før 2010-sesongen fra Molde Fotballklubb. I debutsesongen for «Kamma» i 2010 skåret han 19 mål på 26 kamper.
Den 2. desember 2011 skrev han under en kontrakt med Mjøndalen. Før sesongen 2014 ble Pål Alexander Kirkevold hentet hjem til Vestfold og Sandefjord Fotball. Målgarantisten fra Re kom fra Mjøndalen der han scoret 14 mål i 2013. Kirkevold ble både toppscorer og kåret til årets spiller i 1. divisjon 2014. Hans styrke og målteft gjorde han til alle motstanderes mareritt. Den gamle klubbrekorden til Tom Helge Jacobsen, på 17 mål på én sesong slo Pål på første forsøk med sine 20 mål (serie og cup) i 2014.
Kirkevold spilte 57 kamper og scoret 31 mål for SF, før han den 2. august 2015 skrev under en kontrakt med Hobro IK i den danske superliga. I slutten av mars 2016 ble Kirkevold lånt ut fra Hobro til Sarpsborg 08 ut sesongen 2016. Etter at Hobro rykket ned kom han tilbake til klubben halvveis i sesongen, og ble med på klubbens opprykk tilbake i Superligaen. Kirkevold skåret det avgjørende målet da Hobro vant 1-0 over Vendsyssel FF og ble klare for opprykk.Sesongen 2017/2018 satte han ny rekord i Superligaen da han skåret i 11 kamper på rad. Den gamle rekorden var på åtte kamper. Kirkevold fikk kallenavnet «Mål-Pål».


== Landslaget ==
31. oktober 2017 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for Norge  i kampene mot Makedonia (11. november) og Slovakia (14. november).11. november 2017 fikk han sin første landskamp for Norge mot Makedonia.


== Priser, utmerkelser og meritter ==
2014: Seriemester i 1. divisjon
2014: Toppscorer i 1. divisjon
2017: Seriemester i 1. divisjon i Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Alexander Kirkevold – Transfermarkt 
(en) Pål Alexander Kirkevold – Soccerway 
(en) Pål Alexander Kirkevold – EU-Football.info 
(no) Pål Alexander Kirkevold – Norges Fotballforbund 
(en) Pål Alexander Kirkevold – FBref 
Pål Alexander Kirkevold hos Sandefjord Fotball
Niklas Tilley Solhaug

Niklas Tilley Solhaug (født 17. juni 1989) er en norsk tidligere fotballspiller. 
Tilley Solhaug spilte sine også sine ungdomsår i HamKam, men spilte ett år for Ottestad Idrettslag i 3. divisjon i 2009.
Etter å ikke ha fått fornyet kontrakt med Hamarkameratene ved sesongslutt 2013 meldte han overgang til Asker i desember 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niklas Tilley Solhaug – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NIFS.no – Spillerprofil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
Virginia Henderson

Virginia Henderson (født 1897, død 1996) var en amerikansk sykepleier og forfatter.
Henderson  ble født i Kansas City i Missouri som det femte av åtte barn av Lucy Abbot Henderson og Daniel B. Henderson. Hun fikk interesse for sykepleie under første verdenskrig da hun som ung ønsket å hjelpe syke og skadde soldater. Hun utdannet seg som sykepleier fra hærens sykepleierskole i Washington, D.C. i 1921. Hun tok siden eksamen fra Teachers College ved Columbia University med en mastergrad i sykepleierpedagogikk.
Henderson er kjent for å ha definert sykepleierens særegne funksjon. Den er å hjelpe individet, sykt eller friskt, i utførelsen av de gjøremål som bidrar til god helse eller helbredelse (eller til en fredfull død), noe han/hun ville ha gjort uten hjelp dersom han/hun hadde hatt tilstrekkelige krefter, vilje og kunnskaper. Dette skal dessuten gjøres på en måte som gjør at pasienten gjenvinner uavhengighet så raskt som mulig. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kristoffersen, Nina Jahren; Nortvedt, Finn; Skaug, Eli-Anne (2005): Grunnleggende sykepleie, bind 4 Teoretiske perspektiver på sykepleie, Gyldendal Oslo. ISBN/EAN: 9788205316065
Henderson, Virginia (1966):  The Nature of Nursing, New York: Macmillan Publishing
Årsteinbrua

Årsteinbrua er ei bru i Gratangen kommune i Troms. Brua krysser Gratangsfjorden mellom Årstein og Strømsnes. Den er 397 meter lang. Brua regnes som del av fylkesvei 825 selv om fortsettelsen nordover er fylkesvei 7806.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra sørvest.
Kristoffer Hagen

Kristoffer Hagen (født 30. oktober 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for Oppsal Idrettsforening. Han har tidligere spilt for Hamarkameratene. Han er sønn av tidligere klubbspiller og nå spillerutvikler Knut Hagen.
Hagen forlot Hamarkameratene ved sesongslutt på høsten 2015 og uttalte at han ønsket å spille på et lavere nivå i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristoffer Hagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Spillerprofil hos HamKam.no
Spillerprofil hos Fotball.no
Spillerprofil hos Altomfotball.no
Pierre Morhange

Pierre Morhange (født 1901, død 1972) var en fransk forfatter, poet og professor i filosofi.


== Liv og virke ==
Morhange ble født i en jødisk familie, han ble professor i filosofi fra 1932, sammen med Henri Lefebvre grunnla han i 1924 magasinet Philosophies. Han var også talsmenn for både det franske kommunistpartiet og for den surrealistiske bevegelsen.  Han kunngjorde en ny-realisme i sin første samling La vie est unique («Livet er unikt»), utgitt i 1930. Han ble dypt forstyrret av Holocaust, noe som preget hans senere forfatterskap.


== Bibliografi ==
La Vie est unique, Gallimard, 1933
Bouquet de poèmes pour mes amis de Bigorre, Tarbes, sans nom, 1948
Autocritique suivie de pièces à conviction, Seghers, 1951
Le Blessé, Au Colporteur, 1951
La Robe, Éditions Seghers, 1954
Poèmes brefs, revue Strophe, 1966
Le sentiment lui-même, Pierre-Jean Oswald, 1966


== Trivia ==
Hovedpersonen i den franske filmen Les Choristes (2004), norsk tittel Mathieu og korguttene, er også kjent som Pierre Morhange.


== Referanser ==
2+1-vei

2+1-vei viser til en type trefelts vei, med to kjørefelt i den ene retningen og ett i motsatt retning. For en optimal flyt i trafikken, blir avsnitt med to felt som regel fordelt vekselvis mellom de to kjøreretningene langs strekningen. For å lette forbikjøring av tungtrafikk blir tofeltsstrekningene i kupert terreng fortrinnsvis lagt i stigninger. Ofte er kjøreretningene skilt av en midtdeler.
I Norge er 2+1-veier et av Statens vegvesens alternativer for motortrafikkveier med en årsdøgntrafikk på 8000–12 000 og fartsgrense på 90 km/t. Slike veier skal ha midtdeler. De er ikke motorveier, da en motorvei blant annet må ha minst to kjørefelt i hver retning.


== Andre land ==


=== Sverige ===
I Sverige er to forskjellige typer 2+1-vei i bruk. Rundt 300 km er klassifisert som motortrafikkvei. Disse har planfri kryss og midtdeler, slik at de har et liknende sikkerhetsnivå som motorveier. Den andre typen har ikke planfrie kryss, i stedet har de ofte egne ventefiler for kjøretøyer som vil svinge til venstre. Disse er ofte tidligere vanlige veier som har blitt ombygd.


=== Tyskland ===
I Tyskland blir 2+1-veier ofte brukt som riksveier (Bundesstraße) for å spare arealforbruk der trafikkmengden er for liten til å bygge firefelts vei. Disse veiene har som regel ikke midtdeler eller planfrie kryss. Det stilles derfor store krav til veimarkeringene foran overgangssonene, som ofte av sikkerhetsgrunner er forholdsvis lange (tre kjørebaner der den midtre er markert som sperrefelt).


== Se også ==
Møtefri vei
Forbikjøringsfelt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
2+1-vägar med vajerräcke, D-uppsats av Daniel Hylander, Karlstads universitet
Fairmount Park

Fairmount Park er et kommunalt parksystem i Philadelphia i Pennsylvania. 
Parksystemet består av 63 parker som dekker 9200 dekar som alle sammen blir overvåket av Fairmount Park-kommisjonen. Parksystemet er oppkalt etter den første parken i området, Fairmount Park, som dekket nesten halvparten av arealet i hele dette systemet, og som var over 4100 hektar (17 km²) stor. Parken vokste ut av eiendommen Lemon Hill, hvis land opprinnelig var eid av Robert Morris, som var en av dem som i juli 1776 var med på å undertegne den amerikanske uavhengighetserklæringen. 
Fairmount Park ble plassert på det nasjonale registeret for historiske steder den 7. februar 1972. I dag omfatter systemet blant annet Bartram's Garden (Amerikas eldste levende botaniske hage), Philadelphia Museum of Art og Boathouse Row, flere reservoarer, og utallige statuer, samt mange andre kunstverk som blir bestemt av kommisjonen som bestemmer over parken. 
Fairmount Park er hjemmet til en stor samling av kunst i offentlig rom, hovedsakelig på grunn av innsatsen til Fairmount Park Art Association, en ideell organisasjon som ble grunnlagt i 1872 for å pynte opp Fairmount Park med kunstverk som utendørsskulpturer. Foreningen gir provisjon og omsorg til et stort antall skulpturer, malerier og en rekke andre betydningsfulle kunstverk i samordning med parken. Parken inneholder også flere gamle og historiske hus. 
Verdensutstillingen i 1876 fant sted på området.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fairmount Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mário de Noronha

Mário de Lopez da Vasa César Alves de Noronha (født 15. januar 1885 i Lisboa, død  9. juli 1973 i Lisboa) var en portugisisk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Noronha vant en olympisk bronsemedalje i fekting under OL-1928 i Amsterdam. Han var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia og Frankrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i fekting, kårde lag  Portugal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mário de Noronha – Olympedia 
(en) Mário de Noronha – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mário de Noronha – databaseOlympics.com (arkivert)
Raroia

Raroia, eller Raro-nuku (gamle navn: La Fugitiva og Barcley de Tolley), er en atoll som er en del av Fransk Polynesia og som ligger 740 km nordøst for Tahiti og 6 km sørvest for Takume. Administrativt er den en del av kommunen Makemo.
Den ovale atollen måler 43 km med 14 km og har et areal på 41 km². En farbar vannvei fører til den sentrale lagunen, som har et areal på 359 km². Befolkningen  ble talt til å være 184 i 1996. Innbyggerne lever hovedsakelig av fiske, dyrking av kopra, og perler.
Raroia ble kjent som sluttmålet for Thor Heyerdahls Kon-Tiki-ekspedisjon; flåten endte opp her den 7. august 1947, etter 101 dager underveis fra startstedet Callao i Peru.
Henrique da Silveira

Henrique Cunha da Silveira (født 26. januar 1901, død 9. april 1973) var en portugisisk fekter som deltok i De olympiske leker i 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin.
Silveira vant en olympisk bronsemedalje i fekting under OL i 1928 i Amsterdam. Han var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia og Frankrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i fekting, kårde lag  Portugal


== Eksterne lenker ==
(en) Henrique da Silveira – Olympedia 
(en) Henrique da Silveira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henrique da Silveira – databaseOlympics.com (arkivert)
Émile Cornic

Émile Albert Yvon Cornic (født 23. desember 1894, død 20. august 1964) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Cornic vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia. De andre på laget var Armand Massard, Georges Buchard, Gaston Amson, René Barbier og Bernard Schmetz.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i fekting, kårde lag  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Émile Cornic – Olympedia 
(en) Émile Cornic – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Émile Cornic – databaseOlympics.com (arkivert)
Takume

Takume eller Pukamaru (gammelt navn: Wolchonsky eller Wolkonsky), er en atoll som tilhører Fransk Polynesia. Den befinner seg 790 km (490 miles) nordøst for Tahiti, 6 km nordøst for Raroia og 128 km (80 miles) vest for Fangatau. Takume tilhører kommunen Makemo.
Denne langstrakte atollen måler 24 km med 5 km. Dens lagune har et areal på 43,5 km².
Takume Atoll har 93 innbyggere. Den største landsbyen er Ohomo.
René Barbier

René Barbier (født 4. mars 1891, død 9. mars 1966) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Barbier vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia. De andre på laget var Armand Massard, Georges Buchard, Gaston Amson, Émile Cornic og Bernard Schmetz.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i fekting, kårde lag  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) René Barbier – Olympics.com 
(en) René Barbier – Olympic.org 
(en) René Barbier – Olympedia 
(en) René Barbier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) René Barbier – databaseOlympics.com (arkivert)
André Gaboriaud

André Gaboriaud (født 1. mai 1895, død 23. november 1969) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Gaboriaud vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i florett bak Italia. De andre på laget var Lucien Gaudin, Philippe Cattiau, Roger Ducret, André Labatut og Raymond Flacher.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Sølv i  fekting, florett lagkonkurranse  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Gaboriaud – Olympics.com 
(en) André Gaboriaud – Olympic.org 
(en) André Gaboriaud – Olympedia 
(en) André Gaboriaud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Gaboriaud – databaseOlympics.com (arkivert)
Kazimierz Laskowski

Kazimierz Laskowski (født 7. november 1899 i Troitsk, død 20. oktober 1961 i Warszawa) var en polsk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Laskowski vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på de polske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Tadeusz Friedrich, Adam Papée, Władysław Segda, Aleksander Małecki og Jerzy Zabielski.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i fekting, sabel lag  Polen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kazimierz Laskowski – Olympedia 
(en) Kazimierz Laskowski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kazimierz Laskowski – databaseOlympics.com (arkivert) 
(pl) Kazimierz Laskowski – Polens olympiske komité
Aleksander Małecki

Aleksander Antoni Włodzimierz Małecki (født 3. april 1907 i Zarubyntsi, død september 1939) var en polsk fekter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Małecki vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på de polske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Tadeusz Friedrich, Adam Papée, Władysław Segda, Kazimierz Laskowski og Jerzy Zabielski.
Małecki tjenstegjorde i den polske hæren og deltok i felttoget i Polen i 1939 under andre verdenskrig.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i fekting, sabel lag  Polen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksander Małecki – Olympedia 
(en) Aleksander Małecki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksander Małecki – databaseOlympics.com (arkivert) 
(pl) Aleksander Małecki – Polens olympiske komité
Jerzy Zabielski

Jerzy Feliks Zabielski (født 28. mars 1897 i Warszawa, død 19. november 1958 i Warszawa) var en polsk fekter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam.
Zabielski vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på de polske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Tadeusz Friedrich, Adam Papée, Władysław Segda, Aleksander Małecki og Kazimierz Laskowski.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i fekting, sabel lag  Polen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jerzy Zabielski – Olympedia 
(en) Jerzy Zabielski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jerzy Zabielski – databaseOlympics.com (arkivert) 
(pl) Jerzy Zabielski – Polens olympiske komité 
(pl) Jerzy Zabielski – Polens olympiske komité