jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over kulturminner i Hå

Liste over kulturminner i Hå er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Hå. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments in Hå – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Auxis

Auxis er en slekt i makrellfamilien som er utbredt over hele verden i tropiske og subtropiske havområder. Før 1960 ble bare Auxis thazard regnet til denne slekten, men auxid (A. rochei) er nå skilt ut som en egen art.
Kroppen er kraftig, langstrakt og rund. Ryggfinnene sitter langt fra hverandre. Bak den andre ryggfinnen er det åtte småfinner. Brystfinnene er kort. Det er et panser av store skjell på forkroppen, mens resten av kroppen er naken. Sporden har en kraftig utviklet langsgående kjøl med to mindre kjøler på hver side. Svømmeblære mangler. 
Begge artene er stimfisker som lever pelagisk i de øvre vannlagene både i kystfarvann og ute på det åpne havet. Den optimale temperaturen er mellom  27,0–27,9 °C, og de finnes bare i vann med oseanisk salinitet. De jakter på mindre fisker, krepsdyr og blekkspruter. Kannibalisme er vanlig. Selv er de bytte for store størjer, haier, barracudaer og seilfisker. På grunn av at de er tallrike spiller de en viktig rolle i de marine økosystemene. 
I kommersielt fiske skilles det ikke mellom de to artene. Holdbarheten i fersk tilstand er dårlig, og de blir solgt hermetisk, tørket eller røkt.


== Litteratur ==
B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date. FAO Fish.Synop. s. 27–31. ISBN 92-5-101381-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Auxis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Auxis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Auxis hos Artsdatabanken 
(sv) Auxis hos Dyntaxa 
(en) Auxis hos Fossilworks 
(en) Auxis hos ITIS 
(en) Auxis hos NCBI 
(en) Kategori:Auxis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Auxis – detaljert informasjon på Wikispecies
Chapel of Love

«Chapel of Love» er en amerikansk sang, skrevet av Jeff Barry, Ellie Greenwich og Phil Spector. The Dixie Cups gjorde den berømt i 1964. Sangen lå som nummer én number på Billboard Hot 100-listen. Det har også vært mange andre versjoner av sangen. Den var også den første utgivelsen på det da nye Red Bird Records, drevet av Jerry Leiber og Mike Stoller sammen med George Goldner.


== Dixie Cups versjon ==
Sangen forteller om den lykken og opphisselen som jeg-personen føler på sin bryllupsdag, for hun og hennes elskede skal gå til «Chapel of love» og «we'll never be lonely anymore». 
Den ble tidligere innspilt på plate av The Ronettes og The Blossoms. Den definitive versjonen ble innspilt av The Dixie Cups i 1964.  
Sangen ble rangert som # 279 på Rolling Stones liste over The 500 Greatest Songs of All Time og er ensemblets eneste sang på listen.
Denne versjonen kan høres på soundtrackene til filmer, fra Full Metal Jacket til Brudens far (Father of the Bride).


== Bette Midlers version ==
Bette Midler hadde med seg «Chapel of Love» poå sitt debutalbum The Divine Miss M (1972).  Følgende år hadde Midler med seg sin versjon på # 40-popsinglen Friend" (singlen lå på Billboard Hot 100-listen som dobbelt A-side). Versjonen som er med på singleutgivelsen er en radikalt remikset versjon, med horn og strykere tilføyd. Den har aldri blitt utgitt på noe album eller i noe annet format siden den opprinnelige singlen i 1973.


== Beach Boys' versjon ==
Amerikanske The Beach Boys gjorde en coverversjon. Den ble i 1976 utgitt på gruppas, 15 Big Ones.

Lengde: 2 minutter 34 sekunder
Produsert av: Brian Wilson
Arrangert av: Brian WilsonBrian Wilson: ledevokaler,backingvokaler, strykeensemble, piano, Moog bass
Mike Love: backingvokaler
Carl Wilson: gitar
Dennis Wilson: trommer
Al Jardine: backingvokalrt
Steve Douglas: saksofon
Jack Nimitz: saksofon
Mike Altschol: saksofon
Dennis Dreith: saksofon
John J. Kelson Jr.: saksofon
Carol Lee Miller: autoharpe
Gene Estes: perkusjon


== Elton Johns versjon ==
Elton John gjorden også en versjon på  soundtracket til Fire bryllup og en gravferd ( Four Weddings and a Funeral).


== Holly Beth Vincents versjon ==
Den amerikanske alternative/indie-musikeren, Holly Beth Vincent, gjorde også en coverversjon i en episode av American Idol (sendingsdato: 23. februar 2011). Den ble opprinnelig innspilt i Gold Star Studios, Los Angeles. 

Holly Beth Vincent: ledevokaler, backingvokaler, gitar, arrangement
Steve Young: trommer
Bruce Lipson: bass


== Svensk versjon ==
Den svenske tittelen er «Ge mej inte fler presenter».
The Chicks spilte den inn på singlen Swedisc SWES 1045.
Xinping Dai Yi

Xinping (kinesisk: 新平彝族傣族自治县; pinyin: Xīnpíng yízú dǎizú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for dai og yi-folkene i byprefekturet Yuxi i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 260 035 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommunene Guishan (桂山镇), Yangwu (扬武镇), Mosha (漠沙镇), Jiasa (戛洒镇), Shuitang (水塘镇), Yaojie (腰街镇); 
Kommunene Pingdian (平甸乡), Xinhua (新化乡), Jianxing (建兴乡), Laochang (老厂乡), Laoyuan (者鼋乡), Pingzhang (平掌乡).


== Litteratur ==
Jerold A. Edmondson: «Shan and other Northern Tier Southeast Tai languages of Myanmar and China: Themes and Variations»,  i Diller, Anthony, Jerold Edmondson, & Yongxian Luo, (eds.): The Tai–Kadai languages. London: Routledge, 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Fram-Sandsøy Sportsklubb

Fram-Sandsøy Sportsklubb er et idrettslag fra Sandsøya i Harstad kommune i Troms. Klubben har hatt aktivitet innen fotball, håndball, ski (langrenn, skihopping og alpint), svømming, friidrett, orientering og turmarsj.


== Historie ==
Den første fotballaktiviteten på Sandsøya skjedde rundt 1912-1914. Det ble først spilt på Norheimsletta, senere på Einaråsen. Det uoffisielle laget på Sandsøya fikk navnet Fram rundt 1921-1922. Idrettslaget ble offisielt stiftet først 14. april 1933, under navnet Sportsklubben Fram. De neste årene spilte Fram mot blant andre Sportsklubben Vidkun fra Bjarkøya, Andenes Idrettslag og Sportsklubben Høken fra Bleik på Andøya.
Klubben ble nykonstituert og omgjort til fleridrettslag i 1939, under navnet UL Vettens idrettslag Fram; idrettslaget sto under beskyttelse av ungdomslaget Vetten. Det ble bygd både langrennsløype, hoppbakke og alpinbakke, og vinteren 1941 arrangerte Fram både utforrenn og hopprenn.
Høsten 1946 startet Fram et håndballag for kvinner. Håndballaget oppnådde raskt suksess, og ble kretsmester tre år på rad fra 1950 til 1952. I 1953 spilte Fram også om det nordnorske mesterskapet i håndball, men tapte den siste kampen mot Svolvær.
Fra 1960 til 1979 var det liten aktivitet i idrettslaget, men klubben arrangerte og deltok likevel i fotballturneringer på Sandsøya, Grytøya og Bjarkøya. I noen år fra 1979 økte aktiviteten igjen, og klubben meldte seg inn i Norges Idrettsforbund våren 1980. Med innmeldelsen i idrettsforbundet ble navnet på klubben justert, og det nye navnet ble Fram-Sandsøy Sportsklubb. Klubben hadde guttelag i fotballserien i 1980 og flere år framover. Tidlig på 1980-tallet fikk klubben bygd lysløype (tatt i bruk høsten 1982) og klubbhus ved fotballbanen på Einaråsen. I 1982 samarbeidet Fram og SPK Vidkun om lag i Norway Cup.
Etter 1984 sank aktiviteten i idrettslaget igjen.


== Kilder ==
Sandsøya.no: Idrettslaget "Fram" (alle besøkt 2. juli 2012)
Sportsklubben "Fram"
Idrettslaget "Fram"
Håndballag for damer
Nord-Norgesmesterskapet 1953
Annen idrettslig aktivitet
Utvidelse av banen 1951-55
Håndball og fotball etter 1953
Idrettslaget frem til 1960
50 års jubileet i 1983 v/Einar Osen
Perioden 1960 - 1979
Perioden 1979 og framover
Hure

Hure (kinesisk: 库伦旗; pinyin: Kùlún Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Tongliao i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 174 955 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Ullsjøen

Ullsjøen er en innsjø i Ullsakerbygda på Vest-Torpa i Nordre Land kommune. Den har et areal på 0,71 km² og ligger 612 meter over havet. Med sin sentrale beliggenhet,og gode fiske, har den alltid vært et viktig matfat for folk i bygda. Men dette førte til at det ble uenigheter angående fiskerettigheter. Dette ble siden avgjort i retten. I våre dager er fisket for rekreasjon.
Vest Torpa Ungdomslag arrangerer det årlige Ulsjøløpet, et 11 kilometers klassisk skirenn, per 2011 arrangert 53 ganger.


== Referanser ==
Heikki Alikoski

Heikki A. Alikoski (født 1912 i Uleåborg, død 28. desember 1997 i Åbo) var en finsk astronom. Han oppdaget 13 asteroider i tidsrommet 1938–1953.
Heikki Alikoski var student av Yrjö Väisälä ved Åbo universitet. Han arbeidet som assistent ved universitetets observatorium, først i Storheikkilä og senere i Tuorla. Senere hjalp han til ved etableringen av observatoriets optiske forskningsinstitutt.
Asteroiden 1567 Alikoski er oppkalt etter ham.


== Asteroider oppdaget av H. Alikoski ==


== Referanser ==
Selvbetjening

Selvbetjening er det at en kunde i en forretningsvirksomhet betjener seg selv, finner og velger varer og tjenester, transporterer og betaler i en kasse eller i en betalingsterminal. Typiske eksempler på virksomheter basert på selvbetjening er dagligvareforretninger og supermarkeder, faghandel innen møbler og verktøy, bensinstasjoner, kafeteriaer og buffetrestauranter, mini- og nettbanker.
Amerikaneren Clarence Saunders tok patent på selvbetjening i detaljhandelen i 1917.Fra 1950-årene har selvbetjening utviklet seg til å bli dominerende innen detaljhandel, men deler av faghandelen har fortsatt utstrakt diskekspedisjon siden rådgivning og veiledning fra fagkyndig personale er en viktig del av kjøpsprosessen i en del bransjer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) category:Self service – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ljanskollen

Ljanskollen er en høyde mellom Fiskevollbukta og Hvervenbukta, ved Bunnefjordens østbredde. Høyeste punkt er 83 moh.
Fylkesvei 155 går mellom Ljanskollen og Vestby.
Området ble kjøpt av Oslo kommune for friluftsformål og offentlig badestrand i 1937. Rundt kollen går turvei E13.Under andre verdenskrig satte de tyske militære myndighetene opp en fangeleir på området. Denne ble fra 14. juni 1945 brukt som interneringsleir for såkalte «tyskertøser», fram til Statens interneringsleir for kvinner, Hovedøya ble åpnet 1. oktober.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Ljanskollen, side 339, femte utgave 2010


== Eksterne lenker ==
Kart
Richard Jenkins

Richard Jenkins (født 4. mai 1947 i DeKalb i Illinois) er en amerikansk skuespiller.
Jenkins har lang fartstid i Hollywood, og spilte i filmer som Hannah og hennes søstre (1987), Heksene i Eastwick (1989), Jeg, meg og Irene (2001), The Kingdom (2007), The Visitor (2007), Step Brothers (2008), Burn After Reading (2008), Let Me In (2010), The Cabin in the Woods (2012) og The Shape of Water (2017). Han spilte også en sentral gjesterolle i TV-serien Six Feet Under fra 2001 til 2005.
Jenkins ble belønnet med en Oscar-nominasjon i 2009 for sin innsats i The Visitor.


== Filmografi ==


=== Six Feet Under-episoder ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Jenkins på Internet Movie Database 
(sv) Richard Jenkins i Svensk Filmdatabas 
(da) Richard Jenkins på Filmdatabasen 
(da) Richard Jenkins på Scope 
(fr) Richard Jenkins på Allociné 
(en) Richard Jenkins på AllMovie 
(en) Richard Jenkins hos Turner Classic Movies 
(en) Richard Jenkins hos Rotten Tomatoes 
(en) Richard Jenkins hos The Movie Database
Rashida Jones

Rashida Leah Jones (født 25. februar 1976 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespillerinne.
Jones er først og fremst kjent fra TV-seriene Kontoret og Parks and Recreation, men har også spilt i filmer som I Love You, Man (2009), Cop Out (2010), The Social Network (2010), Our Idiot Brother (2011) og Friends with Benefits (2011).
Rashida Jones var i et drøyt tre år langt forhold med skuespiller Tobey Maguire, som tok slutt i 2000. Hun ble i 2003 forlovet med musikkprodusenten Mark Ronson, men de to skilte lag allerede året etter. Hun var også i en periode i et forhold med Kontoret-motspiller John Krasinski.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rashida Jones på Internet Movie Database 
(sv) Rashida Jones i Svensk Filmdatabas 
(da) Rashida Jones på Filmdatabasen 
(da) Rashida Jones på Scope 
(fr) Rashida Jones på Allociné 
(en) Rashida Jones på AllMovie 
(en) Rashida Jones hos Turner Classic Movies 
(en) Rashida Jones hos The Movie Database 
(en) Rashida Jones hos Behind The Voice Actors
Andreas Halse (1986–)

Andreas Christiansen Halse (født 1986) er en norsk spaltist og tidligere politiker.
Halse var leder i Sosialistisk Ungdom (SU) fra deres 24. ordinære landsmøte på Hamar 25. juni 2012, da han etterfulgte Olav Magnus Linge. Han hadde da sittet i sentralstyret siden 2009 og var dets faglige leder. Han har videre vært fylkesleder i Akershus SU, og representerte SV i Akershus' fylkesting. Halse gikk av som SU-leder ved landsmøtet i 2014.
Han var senere daglig leder i Svenssonstiftelsen, før han fra årsskiftet 2018–2019 gikk over i en stilling som rådgiver i Integrerings- og mangfoldsdirektoratet.Halse har vært skribent, blant annet som spaltist i Aftenposten 2014–2018. Han kommer fra Lørenskog.  I mai 2019 informerte han på sin Facebookside at han hadde meldt seg inn i Arbeiderpartiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Andreas Halse hos Stortinget 
(no) Andreas Halse hos Norsk senter for forskningsdata
Ljudmila Tsjernykh

Ljudmila Ivanovna Tsjernykh (russisk: Людми́ла Ива́новна Черны́х, født 13. juni 1935 i Sjuja i Ivanovo oblast) er en russisk, ukrainsk og sovjetisk astronom.
I 1959 tok hun eksamen ved det Statlige pedagogiske universitet i Irkutsk. Mellom 1959 og 1963 arbeidet hun i 'Tid og frekvens laboratoriet' ved 'Hele unionens forskningsinstituttet for fysikktekniske og radiotekniske målinger' i Irkutsk, hvor hun gjorde astrometriske observationer for Tidstjenesten.
Mellom 1964 og 1998 var hun vitenskapelig medarbeider ved Instituttet for teoretisk astronomi ved Det sovjetrussiske vitenskapsakademi (Det russiske vitenskapsakademi siden 1991), og arbeider ved observasjonsenteret på instituttet ved Krim-observatoriet i Nautsjnij. Siden 1998 har vært vitenskapelig medarbeider ved Krim-observatoriet.
Hun er hustruen til Nikolaj Tsjernykh. Asteroiden 2325 Chernykh oppdaget i 1979 av tsjekkiske astronomen Antonín Mrkos ble navngitt til ære for henne.Hun har oppdaget mange asteroider, blant annet Apollo-asteroidene 2212 Hephaistos og 3147 Samantha.


== Se også ==
Tanja Savitsjeva
2127 Tanya (oppkalt etter jenten)


== Referanser ==


== Eksternel lenker ==
Людмила Ивановна Черных
Parajanov Asteroid discovered by L. Chernykh
Sol och vår

«Sol och vår» var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 1962, skrevet av Åke Gerhard (melodi) og Ulf Källkvist (tekst). Det svenske uttrykket Att sol och våra någon betyr å narre en person for penger, gjennom falske løfter om kjærlighet eller bryllup.


== Om sangen ==
«Sol och vår» var vinner av Melodifestivalen, hvor den både ble fremført av Inger Berggren og Lily Berglund. Sveriges Radio besluttet imidlertid at Berggren skulle fremføre sangen i Eurovision Song Contest for Sverige.
Sangen er en kvikk slagerlåt i klassisk 1960-tallsstil. Teksten forteller en trist historie om hvordan jeg-personen som nittenåring møtte en sjarmerende mann på årets første vårdag, mens hun vindusshoppet i byen. Den meget sjarmerende og overtalende mannen inviterte henne til å spise lunsj med seg på en dyr restaurant, som hun lykkelig gikk med på. Etter en stund fortalte mannen at han måtte ta en hastig telefonsamtale og kort etterpå fortalte kelneren at hennes «mann» hadde forlatt restauranten, og at han tok med seg damens pels. Hun hadde blitt sol och vårat av bedrageren. Teksten slutter med den tragikomiske frasen: «och alla flickor små bör låsas inne då när vintern går mot sol och vår».
Sangen ble fremført som sjette bidrag i Eurovision Song Contest i Luxembourg 18. mars 1962. Den etterfulgte Danmarks Ellen Winther med «Vuggevise», og ble etterfulgt av Vest-Tysklands Conny Froboess med «Zwei kleine Italiener». 
«Sol och vår» fikk til sammen fire poeng i avstemningen og ble nummer 7 av 16 deltakere. 


== Innspilte versjoner ==
Inger Berggren
Lily Berglund. Utgitt på singelen Philips PE 433 409 i 1962.
Siss Gregers


== Kilder ==
Thorson, Leif (1999): Melodifestivalen genom tiderna, Stockholm: Premium Publishing AB. ISBN 91-89136-29-2, s. 36-41, 284
Attila (klesplagg)

Attila, husarka eller husarjakke er en uniformsjakke eller kort -frakk fra 1800-tallet, som er besatt med dekorative snorer og lisser. Plagget stammer fra dolmanen, et tradisjonelt uniformsplagg for husarer, opprinnelig ryttersoldater fra Ungarn, som ble populært over hele Europa. Plagget er oppkalt etter hunnerkongen Attila. I dag brukes attila bare som historisk paradeuniform. Betegnelsene attila og dolman brukes om hverandre for å beskrive «husarjakke».


== Historikk ==


=== Attila og dolman ===

Husarjakka attila er en nyere, videreutviklet variant av dolman. 
Dolman (også kalt dolaman) er navn på flere historiske plagg av tyrkisk opprinnelse, blant annet side, lissebesatte kaftaner og en type kvinnekåper på 1800-tallet. Dolman ble imidlertid særlig populært i Ungarn der plagget i ulike varianter har vært vanlig folkedrakt fra 1500-tallet, både blant bønder og godsherrer. Det ble også tatt i bruk av husarene, og spredte seg med dem som uniformsplagg for ulike militære enheter over hele Europa. Dolmanen fulgte alminnelig mote med hensyn til lengde, krage og så videre, men ble etter 1850 avløst av attila i de fleste land.De gamle husaruniformene bestod ellers av pelisse (en pelsfôret jakke som liknet dolmanen, men hang åpen på den ene skulderen), husarskjerf (knute- eller snorbelte), ungarske bukser med snorbesetning på sidene, husarlue (høy pelslue med flagrende luespiss av tøy, også kalt schackellue eller på tysk Flügelmütze og Kalpak) og hussarstøvler med dusk.
Dolman som uniformsplagg er vanligvis kortere og har flere snorer enn attilaen. Tradisjonelle dolman-jakker oppstod før ungarerne kjente til sydde knapphull og ble derfor isteden lukket med stropper og små pinner som var festet i snorer. Disse utviklet seg til en tett snorbesetning som dekket hele brystet. Attila har derimot oftere knapper eller tilsvarende i front. Attilaene mangler ofte også pelsbesetningen som er vanlig på dolmaner.


=== Utseende ===
Attila har normalt samme lengde som en alminnelig våpenfrakk (uniformsjakke), er enradet og lukkes til venstre. Snorbesetningen består som regel av fem rekker med husarsnorer som går tvers over brystet mellom rosetter og avlange knapper. Rosettene kan også være utelatt og snorene avsluttet med et kløverbladsornament. Attila har høy ståkrage.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Dolman, ulike historiske plagg fra Tyrkia og Ungarn, deriblant tidlig husarjakke, kort, ettersittende og med tette snorrekker på brystet
Orchies

Orchies er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nordøst i Frankrike.
Orchies er største by i Pévèle. Den er best kjent for Musée de la chicorée, muséet for sikorirot.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Orchies


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Orchies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Oertai

Oertai (tradisjonell kinesisk: 鄂爾泰; født 1677 eller 1680, død 1745) var en adelig mandsjuisk embedsmann og bannermann av Det innrammede blå banner og politiker under Yongzheng-keiseren og så under Qianlong-keiserens første år i Qing-dynastiet. Han var en viktig rådgiver for keiseren.
Han hadde som generalguvernør for Guizhou, Yunnan og Guangxi (1723–1726) gjort en betydelig innsats for å bringe de lokale stammegruppene under keiserdømmets kontroll. Han gjorde dette ikke minst ved å avskaffe tusi-høvdingsystemet, hvoretter området var blitt styrt i århundrer.
Hans tiltak utløste snart opprør. I 1726 gikk miaofolket til opprør, men ble slått ned. Ti tusen miao ble halshugd, og 400.000 døde under det påfølgende hungersnød.
Oertai ble senere medlem av Storrådet (1730–1740), forsvarsminister (1737) og medlem av Storsekretariatet (1737).


== Referanser ==
Carl Bugge

Carl Bugge (født 13. september 1881 i Heddal, død 4. april 1968) var en norsk geolog og tidligere direktør ved Norges geologiske undersøkelse (NGU) fra 1921 til 1951.Bugge avla bergeksamen ved Universitetet i Oslo i 1903, og var amanuensis ved Metallurgisk laboratorium ved universitetet frem  til 1905. Han var fra 1907 til 1921 myntmester ved Den Kongelige Mynt i Kongsberg, hvilket innebar at han hadde ansvar for landets produksjon av mynter. Med sin avhandling "Kongsbergfeltets geologi" ble han dr.philos i 1918.  På Kongsberg hadde han flere kommunale verv. Hans assistent var Arne Bugge (1887–1968) som var halvbror av Carl og senere ble statsgeolog ved NGU.  Så jobbet han fra 1921 til 1951 hos NGU og fikk i 1951 Kongens fortjenstmedalje i gull.
Han var sønn av distriktslege Johan Carl Bugge (1847–1902) og Theodora Drolsum. Carl ble i 1911 gift med Catharine Werenskiold (1883–1968). Sønnen Jens Andreas Werenskiold Bugge (1913–84) ble professor i geologi i Oslo og i Trondheim.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Børresen, Anne Kristine og Wale, Astrid: Kartleggerne. Norges geologiske undersøkelse 1858-2008. Tapir Akademisk Forlag og Norges geologiske undersøkelse, Trondheim, 2008.
Liste over kulturminner i Bjerkreim

Liste over kulturminner i Bjerkreim er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Bjerkreim. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments in Bjerkreim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Liste over kulturminner i Klepp

Liste over kulturminner i Klepp er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Klepp. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments in Klepp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Liste over kulturminner i Time

Liste over kulturminner i Time er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Time kommune. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments in Time, Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren