jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian Michelsens barnehjem

Christian Michelsens barnehjem, også kalt Mobergslien barnehjem, var et fylkeskommunalt barnehjem opprettet i 1930 i Os, utenfor Bergen. Barnehjemmet skulle huse tuberkulosetruede eller tuberkulosesmittede barn i Hordaland, men andre barn fikk også plass ved institusjonen. Hordaland fylkeskommune sto som eier, men i styret satt også representanter fra Fana tuberkuloseforening. Da behovet for eget barnehjem for tuberkulosetruede ikke lenger var til stede, gikk man over til ordinær barnehjemsdrift på eiendommen. Barnehjemmet ble nedlagt i 1993.


== Historie ==
I 1929 fikk Hordaland fylkeskommune et gavebrev på eiendommene Mobergslien og Indre Thuen i Os, fra styret for Christian Michelsens dødsbo. Christian Michelsen hadde fra 1916 brukt det som sommersted. Eiendommen, som hadde benevnelsen gnr. 50 bnr. 24 og 36, hadde et samlet areal på 34 dekar.
I begynnelsen var det plass til 35 beboere, fra spedbarnsalder til de var 18 år. Da barnehjemmet ble nedlagt i 1993 var antallet barn redusert til 16. De siste tuberkuloserammede barna ble innlagt på 60-tallet.
Fra 1931 fikk barnepleie-elever praktisk undervisning ved barnehjemmet. Fra 1946 ble det også gitt teoretisk opplæring ved hjemmet. Denne skoledriften hadde felles administrasjon fram til 1977, da skolen ble lagt under Os gymnas.
Gaven fra Christian Michelsen hadde som betingelse at det skulle opprettes barnehjem for tuberkulosetruede barn, på eiendommen, og dersom det ikke lenger var slike behov tilstede og salg ble en løsning, skulle kjøpesummen anvendes til beslektede øyemed.


== Arkivmaterialet ==
Arkiv etter Christian Michelsens barnehjem oppbevares ved Hordaland fylkesarkiv. Fylkesarkivet oppbevarer også materiale etter barnepleieskolen. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen. I de kommunale arkivene oppbevart ved Bergen byarkiv kan det derfor finnes opplysninger om vedtak om plassering av barn, for eksempel i arkiver etter barnevernsnemnder og sosialkontor. Foto fra barnehjemmet finnes i arkiv etter Hansa bryggeri AS, oppbevart ved Bergen byarkiv.


== Eksterne lenker ==
Christian Michelsens barnehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av  Åsta Vadset, Bergen Byarkiv.
3. divisjon cricket for menn

3. divisjon cricket for menn er den fjerde-øverste divisjonen for menn innen lagsporten cricket i Norge.
Vinneren av serien rykker opp til 2. divisjon cricket for menn.


== Lagene (2013) ==
Asker Cricket Klubb
Fossum Cricket Klubb
Haugenstua 08 Cricket Klubb
Haugerud Tigers Cricket Klubb
Hersleb Cricket Klubb
Kolsås Cricket Club 2
Mortensrud Cricket Klubb
Nation Cricket Klubb 2
Ullensaker Cricket Klubb
Vålerenga Cricket Klubb
Øst Cricket Klubb


== Eksterne lenker ==
Tabellene hos Norges Cricketforbund
Kampplan – 3. divisjon hos Norges Cricketforbund
Statistikk – 3. divisjon hos Norges Cricketforbund
4. divisjon cricket for menn

4. divisjon cricket for menn er den femte-øverste divisjonen for menn innen lagsporten cricket i Norge.
Vinneren av serien rykker opp til 3. divisjon cricket for menn.


== Lagene (2013) ==
Bislett Ducks Cricket Klubb
Drammen United Cricket Klubb
Fjord Cricket Club 2
Furuset Cricket Klubb
Lindeberg Cricket Klubb
Minhaj Cricket Klubb 2
NTNUI
Sandefjord Cricket Klubb
Stavanger Cricket Klubb
Storo Cricket Klubb
Strømsø Cricket Club 2
Tromsø Cricket Club
United Cricket Club 2
Veritas Cricket Klubb


== Eksterne lenker ==
Tabellene hos Norges Cricketforbund
Kampplan – 4. divisjon hos Norges Cricketforbund
Statistikk – 4. divisjon hos Norges Cricketforbund
Fjord Cricket Club

Fjord Cricket Club (stiftet i september 2007) er en cricketklubb fra Oslo, som i 2013 spiller i 1 divisjon og 3 divisjon cricket for menn.
Klubben ble startet av indiske immigranter i september 2007, og startet med seriespill i 2008.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Fjord Cricket Klubb hos Norges Cricketforbund.
Richard John Terrile

Richard John Terrile (født 22. mars 1951 i New York) er en amerikansk astronom. Han var ansatt i Voyagerprogrammet, og oppdaget flere av månene
til planetene Saturn, Uranus og Pluto. Han arbeider for NASAs Jet Propulsion Laboratory.


== Referanser ==
Bradford A. Smith

Bradford A. Smith (født 22. september 1931, død 3. juli 2018) var en amerikansk astronom og assosiert medlem av Den internasjonale astronomiske union. Han var ansatt i Voyagerprogrammet, og oppdaget blant annet Uranusmånen Bianca den 23. januar 1986.


== Referanser ==
Pomare-dynastiet

Pomare-dynastiet var en familie av herskere på Tahiti fra slutten av 1700-tallet til slutten av 1800-tallet. Dynastiet vokste fram i en tid da den europeiske kontakten med Polynesia ble intensivert og eksisterte ved overgangen til kolonitiden, da Frankrike la under seg øyene, som i dag utgjør Fransk Polynesia. Pomarene hersket over Tahiti og de nærmeste Selskapsøyene og gjorde krav på Tuamotuøyene.


== Bakgrunn og utvikling ==
Kontakten mellom tahitiere og europeerne mot slutten av 1700-tallet forsterket den politiske samlingsprosessen der ledende høvdinger la under seg større områder. På Tahiti ble Pomare-dynastiet fra 1780-årene en av de ledende høvdingefamiliene. 
Ved hjelp av kontakt med europeiske handelsmenn og skytevåpen skaffet Pomare I seg økt kontroll på Tahiti. Dynastiet utvidet sin makt også over naboøya Moorea og gjorde krav på andre øyer, særlig Tuamotuøyene og Gambierøyene. Pomare-herskerne søkte støtte fra britiske misjonærer og ble anerkjent som konger, en ny og hittil ukjent tittel blant polynesierne. 
Pomare II ble, som den første hersker, omvendt til kristendommen. Reformer ble gjennomført, blant annet ved innføring av Pomare-loven, den første skriftlige lovsamling i Oseania, innført i 1819.Den lange regjeringstiden til dronning Pomare IV, som regjerte fra 1827 til 1877, var først preget av rivalisering mellom britiske og franske interesser, ensbetydende med protestantisk eller katolsk innflytelse. Dette ledet til etableringen av fransk protektorat i 1842 og etter dette mistet Pomare-dynastiet gradvis sin makt til franskmennene. Pomare V avsto i 1880 sitt rike til Frankrike, som gjorde det til koloni.


== Herskere ==
Dynastiet talte disse medlemmene (regjeringstid i parentes):
Kong Pomare I (ca. 1791–1803)
Kong Pomare II (1803–1821)
Kong Pomare III (1821–1827)
Dronning Pomare IV (1827–1877)
Kong Pomare V (1877–1880)


== Referanser ==
Maria Sibylla Merian

Maria Sibylla Merian (født 2. april 1647 i Frankfurt am Main, død 13. januar 1717 i Amsterdam) var en tysk-hollandsk botaniker, entomolog og billedkunstner med spesialitet i å avbilde insekter og blomsterkomposisjoner.


== Bakgrunn og virke ==
Hun ble født inn i en opprinnelig sveitsisk bankierfamilie, Merian fra Basel. Hennes far Matthäus Merian var en kjent gravør og en av Europas ledende forleggere, men døde tidlig. Moren giftet seg siden igjen med Jacob Marrel, som var elev av stillebenmaleren Georg Flegel. Han var mest opptatt av sin blomstrende kunsthandel i Utrecht og derfor sjelden hjemme i Frankfurt am Main. Da han ble klar over stedatterens begavelse, satte han en av sine lærlinger Abraham Mignon (1640–1679) til å undervise den da 11-årige piken. Hun overgikk læremesteren ganske raskt, og utviklet sin egen stil i tråd med datidens blomsterbilder, dandert med sommerfugler og andre småkryp.
Allerede på denne tid begynte hun å interessere seg for sommerfugllarver og deres utvikling (selvbiografisk utsagn fra ett av hennes bokverk). 
Hun fikk utgitt gravyresamlinger med bilder av planter i 1675 (Neues Blumenbuch) videreført i 1677.  Bøkene besto av 12 plansjer hver, og måtte trykkes opp i flere opplag. Omkring 1680 kom et mer vitenskapelig preget verk: Der Raupen wunderbare Verwandlung (Sommefugllarvenes vidunderlige forvandling) i to bind.
Hun giftet (1665) seg med en annen av stefarens lærlinger Johann Andreas Graff fra Nürnberg, sønn av en dikter og bestyrer av en lokal høyskole som var blant de ledende i datidens Tyskland. To år senere ble datteren Johanna Helena født, og familien flyttet til Nürnberg, der hun fra 1670 av fortsatte med kunst både på pergament og lin, også med tanke på broderimønstre. Tegneleksjoner for ugifte yngre døtre av velstående familier bidro ytterligere til både familiens underhold - og sosial status. Hun fikk adgang til de fineste hagene i byen. 
I 1683 dro hun tilbake til Frankfurt, og siden til Nederland etter å ha fått separasjon.
Interessen for sommerfugler ga seg senere utslag i at hun fikk og tok imot et tilbud om et toårig opphold i Surinam 1699 - 1701 (senere kalt Guyana, og delt med britiske og franske interesser). Etter hjemkomsten ble dette en illustrert bok med tittel Metamorphosis insectorum surinamensium - i sitt slag et pionerarbeide innen entomologien. Hun ble også smittet av malaria.
De andre av hennes samlinger hadde titler på tysk, med nomenklatur hun selv hadde måttet finne fram til, blant annet med lokale navn for planter og dyr (fra Surinam). Dette var dårlig mottatt blant datidens lærde som hovedsakelig kommuniserte på latin.
I tillegg til malariaen, fikk hun hjerneslag som hun overlevde, men trolig uten samme energi som før.
Hun døde i Amsterdam i 1717.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
«50 Women Artists You should know» Prestel Verlag 2008 (nytt opplag 2010) ISBN 978-3-7913-3956-6


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Sibylla Merian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maria Sibylla Merian – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pomare III av Tahiti

Pomare III av Tahiti (født 25. juni 1820, død 8. januar 1827) var konge av Tahiti fra 1821 til 1827.
Han var eneste sønn av kong Pomare II og arvet tittelen bare ett og et halvt år gammel, da faren døde 7. desember 1821. Slik arv var i strid med tahitiske tradisjoner, men ble støttet av de britiske misjonærene på Tahiti. Siden Pomare III var mindreårig, ivaretok et regentråd  styret. Den 21. april 1824 ble han kronet av misjonærer fra London Missionary Society. Seremonien fant sted i Arue, foran et publikum på 8 000 mennesker.Pomare III fikk dysenteri og døde i 1827. Han ble etterfulgt av sin halvsøster, Aimata, som tok tittelen Pomare IV.


== Referanser ==
Steplagården

Steplagården, adresse Grønland nr 4 i Oslo er en forretningsgård i 9 etasjer i funksjonalisme, oppført i 1932 med arkitekt Nicolai Beer.
Navnet er en sammensetning av etternavnene til de to byggherrene, Salomon Steinmann og Salomon Plavnik.
Bygget ble opprinnelig oppført som et hotell, men ble i stedet tatt i bruk som en forretningsgård med kontorer.
Bygget huser i dag blant annet redaksjonen til avisen Klassekampen.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Steplagården». Oslo byleksikon (Femte utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 219-220. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Steplagården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Liste over utøvere i Tour de France 2013

Liste over utøvere i Tour de France 2013


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20160306215148/http://www.letour.fr/le-tour/2013/us/starters.html
https://web.archive.org/web/20130702064427/http://www.letour.fr/le-tour/2013/us/withdrawals.html
https://web.archive.org/web/20130629222040/http://www.letour.fr/le-tour/2013/us/classifications.html
Volve Vokal

Volve Vokal er et ensemble for kvinnestemmer, lokalisert i Bergen. Ensemblet ble stiftet 19. september 2006  av Gro Espedal.
Kunstnerisk ledelse består av dirigenter Gro Espedal og Thea Meidell Sjule og regissør Hild Cecilie Vang.  
Volve Vokal søker å være «nyskapande på høgt kunstnarleg nivå». Hovedsatsningsområdet er ny, norsk vokalmusikk. Ensemblet produserer egne konserter og forestillinger, i tillegg til å medvirke i festivaler, konkurranser og samarbeidsprosjekt, og har gitt ut to album.
Volve Vokal vant den norske finalen i Eurovision Choir 7. april 2019, og representerte Norge i den internasjonale finalen i Gøteborg 3. august 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Den syriske islamske front

Den syriske islamske front (arabisk: الجبهة الإسلامية السورية‎ DIN: al-Ǧabhah al-Islāmiyya as-Sūriyyah) er en safalfistisk paraplyorganisasjon bestående av ulike islamistiske opprørsgrupper mot regimet til Baššār al-ʾAsad i borgerkrigen i Syria. Ifølge egne anslag hadde gruppa ved opprettelsen omtrent 25.000 medlemmer. 
Gruppa ble grunnlagt 21. desember 2012 av elleve opprørsgrupper, inkludert Aḥrār aš-Šām, al-Haqq-brigaden i Homs, al-Faǧr-islamistbevegelsen i Aleppo, Anṣār aš-Šām i al-Lādhiqīyah, Ǧayš at-Tawḥīd i Dayr az-Zūr og Ḥamzah ibn ʿAbd al-Muṭṭalib-brigaden i Damaskus. I januar 2013 annonserte flere av medlemsorganisasjonene at de slo seg sammen med Aḥrār aš-Šām i den bredere gruppa Den islamske bevegelsen Aḥrār aš-Šām. I april 2013 ble Ḥaqq-bataljonenes samling i Ḥamā-guvernementet det første nye medlemmet i fronten etter dens grunnleggelse. Gruppa inkluderer ikke den jihadistiske an-Nuṣrah-fronten, som har blitt regnet for å være en terroristorganisasjon av Amerikas forente stater. 
Frontens grunnleggelsesdokument beskriver at dens ideologi er basert på en salafistisk forståelse av islam og at dens mål er å styrte al-ʾAsad-regimet og opprette en islamistisk stat med sharia-lovgivning, til fordel for alle syrere. Gruppa får støtte fra konservative prester fra Persiagulfen.
Jiegŋatjåhkkå

Jiegŋatjåhkkå er et fjell vest i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland. Fjellet ligger like vest for det høyere Ryggåsberget.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Luohttotjåhkkå

Luohttotjåhkkå er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Kanalberget

Kanalberget er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Clinton Romesha

Clinton Lovar «Clint» Romesha (født i august 1981 i Lake City i California) er en tidligere stabssersjant i United States Army. Han mottok Medal of Honor for sine handlinger under slaget ved Kamdesh i Afghanistan i oktober 2009, der åtte amerikanske soldater ble drept.Romesha ble født inn i en familie med en sterk militær bakgrunn. Han sluttet seg til den amerikanske hæren i september 1999. Bestefaren, Aury Smith var en krigsveteran som kjempet på stranden i Normandie i juni 1944. Romesha var utstasjonert i Tyskland, Sør-Korea og Kosovo før han meldte seg frivillig til Operation Iraqi Freedom. I mai 2009 ble Romesha sendt til Afghanistan, og ble utplassert i Nuristan-provinsen, øst i Afghanistan. Basen han var stasjonert ved var regelmessig under angrep fra Taliban. Da flere hundre opprørere angrep basen i oktober 2009, ble Romesha kreditert for å ha vært med på å slå ned angrepet, beordre flystøtte og hjelpe sårede medsoldater i trygghet med fare for sitt eget liv. 
Den 11. februar 2013 mottok Romesha USAs høyeste militære utmerkelse, Medal of Honor, fra president Barack Obama under en seremoni i Det hvite hus. Romesha er den fjerde levende Medal of Honor-mottaker fra krigen i Afghanistan, etter Salvatore Giunta, Leroy Petry og Dakota Meyer. Han er den ellevte amerikanske soldaten som har mottatt Medal of Honor i løpet av krigen mot terrorisme.Romesha forlot militæret i 2011 for å tilbringe mer tid sammen med familien. 


== Referanser ==


== Kilder ==
http://www.army.mil/medalofhonor/romesha/profile.html
https://archive.is/20130216102844/http://www.koaa.com/news/remembering-valor-in-action-ft-carson-soldier-set-to-receive-medal-of-honor/
http://www.army.mil/article/94182
https://archive.is/20130412034207/http://www.wdaz.com/event/article/id/16461/
http://broadwayworld.com/article/Photo-Flash-SPIDER-MAN-Cast-Welcomes-Staff-Sergeant-Clinton-L-Romesha-20130220
http://www.army.mil/article/96037/
Skårvatjåhkkå

Skårvatjåhkkå er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Sadelberget

Sadelberget er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Malawis herrelandslag i fotball

Malawis herrelandslag i fotball representerer Malawi i internasjonale fotballkamper. Landslaget blir administrert av det malawiske fotballforbudet. Inntill 1966 var laget kjent som Nyasalands herrelandslag i fotball.


== Meritter ==
COSAFA Cup :
2 andreplasser (2002, 2003)
CECAFA Cup :
3 seire (1978, 1979, 1988)
Panafrikanske leker :
1 tredjeplass (1987)


== Turneringsresultater ==


=== Verdensmesterskapet ===
1930 til 1974: Deltok ikke
1978 til 1990: Ikke kvalifisert
1994: Trakk seg fra kvalifiseringen
1998 til 2010: Ikke kvalifisert


=== Afrikamesterskapet ===
1957 til 1974 – Deltok ikke
1976 til 1982 – Ikke kvalifisert
1984 – 1. runde
1986 til 2008 – Ikke kvalifisert
2010 – 1. runde
2012 til 2013 – Ikke kvalifisert


== Langslagsjefer ==


== Eksterne lenker ==
Football Association of Malawi – offisielle nettsider
Malawi Arkivert 20. august 2012 hos Wayback Machine. hos FIFA.com
Makri

Makri (gresk: Μάκρη) er en gresk øy innenfor Ekhinadene i øygruppen De joniske øyer. Den ligger nordvest i Hellas og er administrert av kommunen Ithaka som ligger 23 km øst for øya. Den ubebodde øya er langstrukkent og smal, bestående av et areal på 0,983 km² og det høyeste punktet er 126 meter.
Dikteren Homer fortalte at Meges, sønn av Fyleus, ledet 40 skip til Troja fra den mytiske øya Dulikhom. Både den antikke historikeren Strabon og de fleste moderne historikere har identifisert Dulikhom med øya Makri.


== Eksterne lenker ==
Makri på nettstedet GTPs reisesider (engelsk og gresk)
Tsahtsa

Tsahtsa er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Jiegŋáffo

Jiegŋáffo er et fjell i Padjelanta nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Jiegŋáffo Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bjørnen Paddington

Bjørnen Paddington (Paddington bear) er hovedpersonen i en serie barnebøker av den engelske forfatteren Michael Bond (1926-2017). Den første av bøkene var En bjørn ved navn Paddington (A Bear called Paddington) i 1958.


== Personer og miljø ==
Paddington er en hjemløs bjørn fra «det tjukkeste Peru», som blir oppdaget av familien Brun (Brown) på Paddington jernbanestasjon - derav navnet. Familien består av herr og fru Brun, barna Judy og Jonathan - som går på kostskole, og hushjelpen fru Fuglesang (Mrs Bird). Herr Brun arbeider i bank i City. Familien bor i Windsorhagene 32 (32 Windsor Gardens), en sidegate til Harrow Road i bydelen Notting Hill. I tillegg til familien opptrer den gretne naboen herr Curry, og Paddingtons venn, antikvitetshandleren herr Gruber.
Handlingen er lagt til et middelklassemiljø i 1950-årenes London. Flere av elementene i boka er basert på erfaringer forfatteren gjorde under og etter krigen: den hjemløse og foreldreløse bjørnen med lapp rundt halsen («Vær snill og ta vare på denne bjørnen!») minnet om de mange barna som ble evakuert fra London - ofte med jernbanen, mens Fru Fuglesang er en «husholderske» av et type som var vanlig i etterkrigsårene: krigsenker som tok huspost hos slektninger for å få et sted å bo.Paddington beskrives som selvstendig, oppfinnsom og høflig, men er også vimsete, klønete og uheldig, til tross for sine gode intensjoner.


== Bøkene ==
Bond skrev i alt tretten kapittelbøker om Paddington. Elleve av disse ble utgitt fra 1958 til 1979, og de to siste i 2008 og 2012. Hvert av kapitlene i disse bøkene er frittstående fortellinger.
Fra 1972 har det også blitt utgitt billedbøker for yngre barn, med utgangspunkt i de originale kapittelfortellingene.
Flere illustratører har bidratt til bøkene. Peggy Fortnum illustrerte de første kapittelbøkene, mens fire ulike illustratører har jobbet med ulike billedbokserier: Fred Banbery fra 1972, David McKee fra 1980, John Lobban fra 1992 og R.W. Alley fra 1997.


== Etter bøkene ==
Det er laget tre tv-serier om Paddington, i 1976, 1989 og 1997. To animasjonsfilm for kino ble laget i 2014 og 2017: Paddington og Paddington 2
En statue av Paddington ble avduket på jernbanestasjonen i 2000. Paddington har blitt avbildet på britiske frimerker i 1994 og 2006. På femtiårsdagen for bokutgivelsen, 13. oktober 2008, var Paddington avbildet i Google-logoen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paddington Bear – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vuojnestjåhkkå

Vuojnestjåhkkå er et fjell i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Spijkka

Spijkka er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
Såltatjåhkkå

Såltatjåhkkå er et fjell vest i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Stauning Alper

Stauning Alper er en fjellkjede i Scoresby Land på Øst-Grønland. Området ligger i søndre del av Nordøst-Grønland biosfærereservat. Fjellkjeden er oppkalt etter Thorvald Stauning som var dansk statsminister i 1930-årene, da den danske polarforskeren Lauge Koch undersøkte området fra fly. 
Stauning Alper strekker seg fra Nordvestfjord (Kangersik Kiatteq) innerst i fjorden Scoresby Sund (Kangertittivaq) i sør til Sägelsellskapet Fjord og Kong Oscar Fjord i nord. I vest avgrenses fjellkjeden av Alpefjord og Borgbjerg Gletscher, og i øst avgrenses fjellene av Skeldal og Schuchert Dal. Fjellkjedens utstrekningen i nord-syd-retning er rundt 100 km, og fjellområdets bredde i øst-vest-retning er rundt 40 km.
Den høyeste fjelltoppen i Stauning Alper er Dansketinden (2842 moh.). Andre topper over 2700 meter er Norsketinden (2797 moh.), Snetoppen (2763 moh.), Korsspids (2751 moh.) og Sefström Tinde (2714 moh.). Dalene mellom fjelltoppene er fylt av isbreer.


== Eksterne lenker ==
Stauning Alper, Kart i målestokk 1:150 000. De Nationale Geologiske Undersøgelser for Danmark og Grønland (GEUS), 2010.
Anthony K. Higgins: Catalogue of place names in northern East Greenland, Geological Survey of Denmark and Greenland Bulletin, bind 21, 2010, sidene 117–368. (engelsk)
Lars Brodersen: Ittoqqortoormiit - Scoresbysund, Billedserie fra Stauning Alper
Gássatjåhkkå

Gássatjåhkkå er et fjell i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==
Suottasjtjåhkkå

Suottasjtjåhkkå er et fjell vest i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Kantberget

Kantberget er et fjell vest i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Nika Kvekveskiri

Nika Kvekveskiri (født 29. mai 1992) er en georgisk fotballspiller som spiller for den polske fotballklubben Lech Poznań.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nika Kvekveskiri – FIFA 
(en) Nika Kvekveskiri – UEFA 
(en) Nika Kvekveskiri – Transfermarkt 
(en) Nika Kvekveskiri – national-football-teams.com 
(en) Nika Kvekveskiri – Soccerway 
(en) Nika Kvekveskiri – EU-Football.info 
(en) Nika Kvekveskiri – FBref 
«ნიკა კვეკვესკირი», Nika Kvekveskiris profil på FC Dinamo Tbilisis hjemmeside (ka)
Bálgattjåhkkå

Bálgattjåhkkå er en 2 016 meter høy fjelltopp i fjellmassivet Pårte i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Patrik Olsson

Bengt Patrik Olsson (født 27. september 1974 i Landskrona) er en svensk tidligere fotballspiller. Olsson, som var spiss, har spilt for de svenske toppklubbene Malmö FF og Trelleborgs FF.


== Referanser ==