jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Egged

Egged Israel Transport Cooperative Society Ltd (hebraisk: אֶגֶד) ble etablert i 1933 og er Israels største busselskap. Eggeds intercity-busser går mellom de fleste byer, landsbyer, kibbutzer og moshaver i Israel og på Vestbredden.
Selskapet dekker 55 % av kollektivtransporten i landet. De har over 3000 busser (hvorav 58 er skuddsikre) som transporterer over 900 000 mennesker hver dag.


== Se også ==
Samferdsel i Israel
Israels økonomi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(he) Offisielt nettsted 
(en) Egged Bus Cooperative – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stageira

Stageira eller Stagira (gresk: 'Στάγειρα Stágeira; opprinnelig Στάγειρος Stágeiros) var en by antikkens Hellas. Den lå på østkysten av halvøya Khalkidiki. Den er hovedsakelig kjent for at filosofen Aristoteles ble født der. Byen ligger omtrent åtte kilometer nord-nordøst for dagens landsby Stagira, nær landsbyen Olympiada.
Stageira ble grunnlagt i 655 f.Kr. av joniske bosettere fra Andros, og siden utvidet av en koloni fra Khalkis.Xerxes I av Persia okkuperte den i 480 f.Kr. Byen gikk senere inn i det athenske sjøforbundet, ledet av Athen, men gikk ut i 424 f.Kr. Som et resultat beleiret den athenske demagogen og strategos Kleon byen i 422 f.Kr. Imidlertid var han en dårlig strateg og utførte beleiringen lite effektivt; såpass dårlig at han ble hånet av komedieforfatteren Aristofanes i stykket Ridderne. Kleon døde det samme året som beleiringen i slaget ved Amfipolis. Senere, under peloponneskrigen gikk Stageira inn i krigen på Spartas side mot Athen.I 348 f.Kr. ble Stageira angrepet av Filip II av Makedonia som deretter ødela byen. Til gjengjeld for at Aristoteles ga undervisning til hans sønn Aleksander i Pella, lot Filip byen bli gjenoppbygd og la beboerne bosette seg der på nytt. De hadde da vært gjort til slaver. Mange nye strukturer ble bygd på denne tiden, blant annet en akvedukt, to helligdommer for Demeter og mange hus. Innbyggerne startet senere en festival til ære for Aleksander i takknemlighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ancient Stageira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Ancient Stageira- Birthplace Of Aristotle», informasjon hos et turistnettsted, ikke uten feil
Flight

Flight er en amerikansk dramafilm fra 2012 regissert av Robert Zemeckis. Hovedrollen spilles av Denzel Washington.


== Handling ==
Etter en natt med sex og alkohol med en av flyvertinnene på et hotellrom i Orlando, våkner den skilte, miserable flykapteinen Whip Whitaker (Denzel Washington) opp bakfull og med minimalt med søvn i kroppen. Han bestemmer seg for å innta kokain for å våkne opp. Han går deretter på jobb, på et fly til Atlanta. Underveis mixer han vodka inn i appelsinjuicen sin og dupper av. Når han våkner opp har flyet fått tekniske problemer, og er på full fart til å krasje. Whip har ingen andre muligheter enn å styre flyet inn til krasjlanding på en åker.
Når han våkner opp, får han beskjed om at hans heltemodige innsats har reddet 96 av 102 personer på flyet. Livet til Whip ser omsider ut til å bli bedre, særlig etter at han møter Nicole (Kelly Reilly), en heroinhektet kvinne på bedringens vei som han innleder et forhold til. Men så kommer testresultatene til Whip - og plutselig er han under etterforskning for å ha styrt flyet under dop- og alkoholpåvirkning, og hva verre er - uaktsomt drap.


== Rolleliste ==
Denzel Washington som William "Whip" Whitaker
Don Cheadle som Hugh Lang
Melissa Leo som Ellen Block
Kelly Reilly som Nicole Maggen
John Goodman som Harling Mays
Bruce Greenwood som Charlie Anderson
Tamara Tunie som Margaret Thomason
Nadine Velazquez som Katerina Marquez
Brian Geraghty som Ken Evans
James Badge Dale som Gaunt Young Man
Peter Gerety som Avington Carr
Tom Nowicki som Len Caldwell


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flight (2012 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Flight på Internet Movie Database 
(no) Flight hos Filmfront 
(da) Flight i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Flight på Allociné 
(nl) Flight på MovieMeter 
(en) Flight på AllMovie 
(en) Flight på Turner Classic Movies 
(en) Flight på Rotten Tomatoes 
(en) Flight på Metacritic 
(en) Flight på Box Office Mojo
Kutch (delstat)

Kutch  var en delstat i India fra landet fikk uavhengighet i 1947 og til den ble innlemmet i delstaten Bombay i 1956. Byen Bhuj var hovedstad. Delstaten hadde ved folketellingen i 1951 en befolkning på 567 606 og et areal på 43 315 km².Delstaten Kutch lå i det vestre India, nord for halvøya Kathiawar og Kutchbukta og med Rann of Kutch i nord. Den ble til da fyrstestaten Kutch gikk inn i unionen India 15. august 1947. Delstaten ble styrt av maharao Vijayarajji inntil han døde i 1948 og deretter en kort periode på tre måneder av sønnen Madansinhji før sentralregjeringen overtok administrasjonen av delstaten. Etter Indias grunnlov av 1950 utgjorde Kutch en delstat i klasse C. Delstaten sto direkte under sentralregjeringen, som utpekte en delstatsadministrator. 
Som følge av States Reorganisation Act ble Kutch i 1956 slått sammen med  delstaten Bombay. Kutch utgjør siden 1960 et distrikt i delstaten Gujarat.


== Referanser ==
Georg Vedeler

Georg Ferdinand Vedeler (født 10. mars 1896 på Java, død 1967) var en norsk skipsingeniør. 
Vedeler tok artium som preseterist og eksamen fra NTH 1919 med innstilling til kongen, Master of science-eksamen fra Massachusetts Institute of Technology 1923, og avla i 1946 dr.techn.-grad ved NTH. Han var sjefingeniør i rederiet Westfal-Larsen & Co. 1926–46, der han sluttet for å bli professor i skipsbygging ved NTH 1946–51. Han var administrativ direktør i Det Norske Veritas 1951–66.I mellomkrigstiden satt Vedeler i styret for Bergen Mekaniske Verksted mens diskusjonen gikk høyt om en gjenreisning av norsk skipsbygningsindustri ved økonomisk støtte fra stat og kommune. Vedeler påpekte at Sverige kom fordelaktig ut ved hjelp av moderne utstyr og rasjonelle metoder. I 1939 produserte hver norske verftsarbeider ti bruttotonn pr. år, der tallet for Sverige var 24 bruttotonn.I 1933 meldte Vedeler seg inn i Nasjonal Samling, og holdt 8. februar 1934 foredraget «Teknokrati og kvakksalveri». Han meldte seg senere ut, trolig vinteren 1939/40, for i Nordisk Tidende, utgitt i USA 16. januar 1941 står en notis på side 2 med overskriften «Arrestasjoner i Bergen». Her står at Georg Vedeler var blant de arresterte, og at han «tidligere var fører for Nasjonal Samling i Bergen, men brøt med partiet for omtrent et aar siden.» I Bergen hadde NS og Høyre stilt fellesliste til stortingsvalget i 1933.Han ligger gravlagt på Ris kirkegård i Oslo.


== Referanser ==


== Kilder ==
Vedeler, Georg i Harald Gram og Bjørn Steenstrup, Hvem er Hvem? (5. utgave, 1948)
The Impossible

The Impossible (spansk tittel: Lo imposible) er en spansk engelskspråklig dramafilm fra 2012 regissert av Juan Antonio Bayona. Hovedrollene spilles av Naomi Watts og Ewan McGregor. Den er basert på en virkelige historie om en familie som gjennomgikk tsunamien i Indiahavet 2004.
Naomi Watts ble nominert til både Oscar og Golden Globe i 2013 for sin rolleprestasjon.


== Handling ==
En helt vanlig familie, bestående av Maria (Naomi Watts), Henry (Ewan McGregor og deres tre sønner, reiser til Thailand for å feire jul der. Den perfekte paradisferien blir imidlertid avbrutt når tsunamien inntreffer. Maria og Lucas (Tom Holland), den eldste av barna, blir separert fra de andre, og i tillegg blir Marias bein alvorlig skadet. En kamp for å overleve starter, mens Henry på sin side ber Thomas (den nest eldste sønnen) passe på Simon mens han selv begynner å lete etter Maria.


== Rolleliste ==
Naomi Watts som Maria
Ewan McGregor som Henry
Tom Holland som Lucas
Samuel Joslin som Thomas
Ooaklee Pendergast som Simon
Marta Etura som Simone
Sönke Möhring som Karl
Geraldine Chaplin som Old Woman


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Impossible på Internet Movie Database 
(sv) The Impossible i Svensk Filmdatabas 
(da) The Impossible i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Impossible på Allociné 
(nl) The Impossible på MovieMeter 
(en) The Impossible på AllMovie 
(en) The Impossible på Turner Classic Movies 
(en) The Impossible på Rotten Tomatoes 
(en) The Impossible på Metacritic 
(en) The Impossible på Box Office Mojo
Sport i navn og tall

Sport i navn og tall også kalt Aftenpostens sportshåndbok er et leksikon om norsk toppidrett. Boken, som er i ett bind og på 336 sider. 
Den inneholder en samling sportsresultater fra 1945 til 1. september 1971, mesterskap og landskamper. Totaloversikt (frem til og med Sommer-OL 1968) over norske gullmedaljevinnere i OL. Kapittel om vinnere av norske ærespriser, samt over 400 fyldige biografier over kjente og mindre kjente idrettsutøvere. 
Forfatter er daværende Aftenposten-journalist Magnus Breili. Boken ble utgitt i Oslo på Schibsted i 1971 på ISBN 8251601789 på bokmål. 


== Tidligere utgaver ==
1950: 512 sider (redaksjon: P. Chr. Andersen og Ragnar Wold, Schibsted) Digitalisert på Nasjonalbiblioteket.
1958: 520 sider (redaksjon: P. Chr. Andersen, Ragnar Wold, Truls Hoff og Per Jorsett, Schibsted) Digitalisert på Nasjonalbiblioteket.


== Eksterne lenker ==
Breili, Magnus (1971). Sport i navn og tall. Oslo: Schibsted. s. 336 sider. ISBN 8251601789.
Helvetiafjellet

Helvetiafjellet er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Det er 1079 meter høyt og ligger på nordsiden av Adventdalen, avgrenset av Koslådalen og Altbreen i vest, Helvetiadalen i øst, og Tellbreen i nord.


== Referanser ==
Kai Jensen

Kai Egil Jensen (født 1. juli 1968) er en norsk naturfotograf og forfatter bosatt på Åneby i Nittedal.
Jensen ble norgesmester i naturfoto, kåret av bladet Villmarksliv i 2008. Som naturfotograf har han vunnet flere internasjonale priser. Han har utgitt boken Mitt Nordmarka med Odd Børretzen. Og har hatt flere fotoutstillinger. Han har også laget flere multimediavisninger, og ledet tallrike workshoper innen naturfoto.
Han er leder i Norske Naturfotografer, forening for helt eller delvis profesjonelle fotografer bosatt i Norge. Han er tilknyttet bildebyrået NTB Norsk Telegrambyrå. Han har sittet flere år som leder i BioFoto, forening for naturfotografer. Han var en av gründerne bak magasinet Natur & Foto.
Treinta y Tres-flagget

Treinta y Tres-flagget («Trettitreflagget»; spansk: Bandera de los Treinta y Tres Orientales, «De trettitre østliges flagg») er et av nasjonalsymbolene til Uruguay. Det ble anerkjent 26. august 1825 som offisielt symbol på ilandstigninga av den revolusjonære gruppa De trettitre østlige på Playa Agraciada 19. april 1825.Flagget har tre vannrette striper, den øverste blå, den midterste hvit og den nederste rød. På den hvite stripa står det skrevet Libertad o Muerte, som betyr «frihet eller død». Dette er Uruguays nasjonalmotto.Treinta y Tres-flagget flagges ved sida av nasjonalflagget og Artigsflagget på offentlige bygninger i Uruguay.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flag of the Thirty-Three Orientals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Artigasflagget

Artigasflagget (på spansk: Bandera de Artigas) er et flagg til minne om José Gervasio Artigas, en nasjonalhelt i Uruguay. Det har tre vannrette striper, hvorav den øverste og den nederste er blå, mens den midterste er hvit. Over dem går det ei diagonal rød stripe.Artigasflagget flagges ved sida av nasjonalflagget og Treinta y Tres-flagget på offentlige bygninger i Uruguay. Flagget, og emblemer som er avleda fra det, har tradisjonelt blitt brukt som symboler for Uruguays militærvesen.


== Symboler avleda fra flagget ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flag of Artigas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Curaçaos flagg

Curaçaos flagg ble antatt 2. juli 1984, mens øya var en del av De nederlandske Antiller, og forble uforandra da den fikk selvstyre i 2010.Flagget består av et blått felt med ei vannrett gul stripe nedafor midtlinja og to hvite femtakka stjerner i venstre hjørne. Det blå symboliserer havet og himmelen, som er delt av ei gul stripe som representerer solskinnet på Curaçao. De to stjernene symboliserer hovedøya og den mindre øya Klein Curaçao.


== Referanser ==
Saint-Martins flagg

Saint-Martins flagg er offisielt den franske trikoloren, ettersom landet er en oversjøisk kollektivitet som tilhører Frankrike. Det brukes også et uoffisielt flagg, som er hvitt og blått med en gul og rød soloppgang.
Distriktsdivisjonen

Distriktsdivisjonen er en divisjon i NRK med ansvar for riksproduksjon av radio og fjernsyn utenfor NRKs hovedkontor på Marienlyst. Divisjonen er organisert i fem regioner og femten distriktskontorer. Distriktsdivisjonen har rundt 920 medarbeidere fordelt på 50 kontorer over hele Norge. Distriktsredaktør er Grethe Gynnild-Johnsen.


== Bakgrunn ==
NRKs første distriktskontor ble opprettet i Finnmark i 1934, og raskt fikk NRK egne kontorer i de største byene i Norge. Flere av bykontorene var en videreføring av tidligere private kringkastere som ble inkorporert i NRK da Stortinget i 1933 vedtok å nasjonalisere radiokringkasting i Norge.I 1970- og 1980-årene hadde NRK en stor utbygging av distriktskontorene, og nye avdelinger ble etablert og tilført sendeutstyr og ansatte. I dag har NRK rundt 50 kontorer over hele landet. De minste kontorene har rundt 40 ansatte, mens de største har nærmere 300.


== Produksjon ==
Distriktskontorene produserer både radio, tv og nettartikler både regionalt og til NRKs sentrale kanaler. De største produksjonsmiljøene finnes ved kontorene i Bergen, Trondheim og Tromsø. Blant annet har NRK Hordaland i Bergen ansvaret for Norge Rundt og naturprogrammene i NRK, mens NRK Trøndelag i Trondheim har ansvar for livssyn og populærvitenskap, og kontoret i Tromsø produserer en rekke programmer for barn.


=== Radio ===
Alle distriktskontorene lager til sammen seks timer med daglige distriktssendinger som sendes på NRK P1. Det er også distriktsnyheter hver time på kanalen mellom 6 og 17 på hverdager, og mellom 8 og 12 på lørdager.


=== Fjernsyn ===
Kontorene sender dessuten elleve regionale fjernsynssendinger på NRK1 alle hverdager fra klokken 18.50–18.59 samt mandag til torsdag klokken 20.55–21.00 og 22.55–22.59.NRK Hordaland og NRK Sogn og Fjordane samarbeider om Vestlandsrevyen. I Troms og Finnmark er det en felles sending, Nordnytt, og Telemark, Vestfold og Buskerud er sammen om NRK Østafjells. I Trøndelag heter sendingen Midtnytt, Hedmark og Oppland serverer Østnytt, mens de øvrige har samme navn som distriktskontoret: Østfold, Østlandssendingen, Sørlandet, Rogaland, Nordland og Møre og Romsdal.


== Organisering ==
Divisjonen er organisert i fem regioner og ti distriktskontorer.
Region Nord
NRK Nordland
NRK Troms og Finnmark
Region Midt
NRK Innlandet
NRK Trøndelag
NRK Møre og Romsdal
Region Vest
NRK Vestland
NRK Rogaland
Region Sør
NRK Sørlandet
NRK Vestfold og Telemark
Region Øst
NRK Oslo og Viken


== Referanser ==
Max Midsun

Max Midsun er et hardrock-band fra Norge, dannet i 2004.
Max Midsun platedebuterte i 2006 med albumet Max the 1st. Musikken er av bandet betegnet som «Queens of the Stone Age, System of a Down, Tool, Entombed og Alice in Chains' uekte sønn». Plata ble gitt ut på Morningstar Records/Tuba Records med distriubusjon gjennom Plastichead.
Max Midsuns andre album, Max Factor, ble utgitt i 2008. Bandet deltar på samleplater utgitt i Kina og USA, og har også to av sine låter med i Funcoms spill The Secret World.


== Medlemmer ==
Kim Tungvåg, vokal
Rune Stavnesli, gitar
Yngve Kvalø, gitar
Isaac Khan, bass
Daniel Elide, trommer


== Diskografi ==
2006 Max the 1st
2008 Max Factor


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Max Midsuns profil på Groove.no
(engelsk) Max Midsuns profil på Spirit-of-metal.com
Timothy Patrick Murphy

Timothy Patrick Murphy (født 3. november 1959 i Hartford, Connecticut, USA, død 6. desember 1988 i Sherman Oaks, California, USA) var en amerikansk skuespiller. Han er først og fremst kjent for sin rolle som den kjepphøye Mickey Trotter, søskenbarn til Ray Krebbs (Steve Kanaly), i TV-serien Dallas.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timothy Patrick Murphy på Internet Movie Database 
(en) Timothy Patrick Murphy på AllMovie 
(en) Timothy Patrick Murphy hos Rotten Tomatoes 
(en) Timothy Patrick Murphy hos The Movie Database
Fransk Guyanas flagg

Fransk Guyanas flagg blei antatt 29. januar 2010. Det består av et grønt og et gult trangel, med det grønne øverst, som dannes av et diagonalt skille som går nedover fra flaggets venstre hjørne. I midten er det ei rød femarma stjerne. Det grønne står for skogene, og det gule for mineralrikdommene i jorda. Den røde stjerna symboliserte opprinnelig sosialismen, men har blitt omtolka til å representere befolkningas blod. Flagget blei utforma i 1967 og brukt av separatister, med den eneste forskjellen at det gule triangelet var øverst og det grønne nederst.
I Fransk Guyana er også det franske flagget offisielt, ettersom landet er et fransk oversjøisk departement.


== Referanser ==
Sangha Trinational

Sangha Trinational er et klynge av naturvernområder som grenser opp til hverandre i grenseområdet mellom de tre landene Den sentralafrikanske republikk, Kamerun og Republikken Kongo. Området ble innlemmet på verdensarvlista i 2012 fordi det er godt bevart og forvaltet område med urørt natur, og stor artsrikdom av dyr og planter.
Karakterarter i området er nilkrokodille, vestlig lavlandsgorilla og sjimpanse.
Centre for Earth Evolution and Dynamics

Senter for Jordens utvikling og dynamikk (engelsk: Centre for Earth Evolution and Dynamics, CEED) utforsker de store sammenhengene mellom jordas sfærer, i form av vekselvirkningene som foregår mellom atmosfæren,  jordskorpen, den øvre mantel, den nedre mantel og helt inn til områder nær jordas kjerne. Senteret ble opprettet med den dristige arbeidshypotesen at massive vulkanutbrudd, endringer i klimaet på jorda og masseutryddelse av arter gjennom tidene, indirekte henger sammen med prosesser som foregår i den nederste delen av mantelen. Senteret tar også denne dynamiske forståelsen av jorda videre, og forsker på likheter og forskjeller mellom vår jordklode og andre steinplaneter og steinobjekter i vårt solsystem.  
CEED har status og finansiering som et Senter for fremragende forskning (SFF), gitt av Norges forskningsråd for ti år (2013-2023). Oppdraget er å dokumentere arbeidshypotesen, og denne er nå er i ferd med å bli anerkjent i det internasjonale fagmiljøet. Dette krevende og omfattende forskningsprosjektet er organisert i seks forsknings-team, kalt Jordens miljøkriser, Jordens dynamikk, Jordens dype indre, Numerisk modellering og modellering av jorden, Jorden og naboplanetene, samt  Paleomagnetisme & bergartsmagnetisme, som er et nasjonalt laboratorium som skaffer viktige analysedata for senteret. 
Professor Trond H. Torsvik ledet senteret i perioden 2013-2016, etterfulgt av professor Carmen Gaina, med Trond H. Torsvik som nestleder. Senteret er organisert som en seksjon ved Institutt for geofag ved Universitetet i Oslo. Senteret har rundt 80 ansatte i heltids- eller deltids stillinger (rundt 55 årsverk), og har forskere fra nær 20 nasjoner.
CEED driver den Nasjonale Forskerskolen for Dynamikk og Utvikling av jorda og andre planeter (DEEP), som har finansiering fra Norges forskningsråd for perioden 2016 - 2023.
Fra og med 2018 deler CEED årlig ut prisen Else-Ragnhild Neumann Award for Woman in Geosciences til en ung kvinnelig forsker som har gjort en betydelig innsats innen geofag. De nominerte skal være bosatt i Norge ved nominasjonstidspunktet, og det skal være maksimum syv år siden de oppnådde sin grad. Prisen er oppkalt etter Norges første kvinnelige professor, Else Ragnhild Neumann ved Universitetet i Oslo.


== Eksterne lenker ==
CEEDs offisielle hjemmeside
Earth Dynamics Group
Museum FLUXUS+

Museum FLUXUS+ holder til i Potsdam, Tyskland og åpnet i byens nye kulturelle senter Schiffbauergasse i april 2008. Det er Potsdams første museum for moderne kunst. Det 1000 m² utstillingsområdet i den toetasjes bygningen består av kunstverk fra private samlinger. Med sin store art+life-shop, dets café, et “atrium” for samtidsutstillinger og arrangementer, har museum FLUXUS+ blitt en kulturell møteplass ikke bare for kunstnere og kunstelskere.
Den permanente utstillingen ved museum FLUXUS+ består av kunstverk, dokumenter og filmer av og om den internasjonale og intermedia kunstbevegelsen fluxus. I første etasje viser det verk av Wolf Vostell, Emmet Williams, Ben Patterson, Nam June Paik, og andre kunstnere fra 1960-tallet. I tillegg blir verk av kunstnere som Arman, Lebel, Christo, Niki de Saint-Phalle, Hains, Leve, og Ann Noël presentert for å gi en generell idé om avant-garde i andre del av det 20. århundre. Utstillingene i andre etasje av museet fokusere på kunsten og livsverket til Wolf Vostell. Her vises snarere mindre kunstgjenstander, skisser og malerier enn overdimensjonerte verk Vostells refleksjon over hans motto “Leben ist Kunst. Kunst ist Leben”. Samlingen består av Vostells tidligste skisser i tillegg til verk som ble fullført like før hans død, og dermed illustrerer hans arbeid som en fluxus- og happening-kunstner, designer, komponist, maler og videopioner. Dessuten viser museet nåtidens tolkning av “Kunst ist Leben” ved å presentere verk av fire samtidskunstnere: Costantino Ciervo, Hella De Santarossa, Lutz Friedel, og Sebastian Heiner.


== Eksterne lenker ==
Nettsiden til museum FLUXUS+
Skittentinden

Skittentinden (historisk: Skitntinden) er et fjell på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 041 meter over havet.
Fjellet er et populært turmål for folk i Tromsø. Turen begynner gjerne ved Kattfjordvatnet (151 moh.). Man går opp via Trollskarvatnet (508 moh.) og bestiger fjellet fra vest. For å komme til selve toppen følger man kammen fra sør.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skitntinden Kugos toppturer i Troms
Stratonike av Syria

Stratonike av Syria (gresk: Στρατoνίκη της Συρίας; født ukjent - død 254 f.Kr.) var datter av Demetrios I Poliorketes og Fila (datter av Antipatros) og var to ganger dronning av Selevkideriket, først gift med Selevkos I Nikator, deretter med dennes sønn Antiokos I Soter.
I 299/300 f.Kr. ble Stratonike gift med Selevkos I Nikator. Hun var da antagelig ikke mer enn 17 år gammel. Hun ble fraktet av sin far Demetrios til Rosos ved kysten av Pieria i Makedonia hvor hennes bryllup ble feiret i aller største storslåtthet. Hennes brudgom Selevkos var bortimot førti år eldre, rundt 58 år gammel.
Til tross for den store aldersforskjellen synes Stratonike å ha kommet godt ut av med den gamle kongen i noen år, og født ham et barn, en datter ved navn Fila (oppkalt etter hennes mor). Det ble deretter oppdaget at hennes stesønn Antiokos var blitt dypt forelsket i henne. Det var en farlig situasjon. For å unngå at Selevkos måtte henrette sin sønn for forræderi, lot han seg skille fra sin hustru. I 294/293 f.Kr. ble Stratonike gift med kongens sønn Antiokos, og på omtrentlig samme tid, eller året etter, ble han konstituert som konge av Selevkiderikes østlige provinser.Ekteparet installerte seg i Babylon, og deres forhold synes å ha vært vellykket. Hun fødte ham fem barn, selv om hennes navn ellers opptrer sjelden i kildene: Selevkos (ble henrettet for opprør), Laodike, Apama II, Stratonike og Antiokos II Theos som etterfulgte sin far som konge.
Selevkos I Nikator døde i 281 f.Kr. og Antiokos etterfulgte sin far som konge. Stratonikes eldste datter med Selevkos, Fila, ble gift med den makedonske kongen Antigonos II Gonatas. Byen Stratonikeia i Karia ble oppkalt etter henne av ektemannen Antiokos. Muligens ble en annen by av samme navn reist ved bredden av elven Kaïkos ikke langt fra Pergamon.
En gang rundt september/oktober 254 f.Kr. døde Stratonike i byen Sardis.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Stratonice (3)» Arkivert 24. januar 2015 hos Wayback Machine. i: Smith, William (red) (1867): Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Boston


== Eksterne lenker ==
(en) Stratonice of Syria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Stratonice I», Livius.org