jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dvergbjørksolvikler

Dvergbjørksolvikler (Pammene clanculana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn 11-13 millimeter), tettbygd, gråbrun vikler. Forvingen har en litt utydelig, lysere flekk ved bakkanten, utenfor denne et par vage, skrå, lyse tverrbånd. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg på rakler av dvergbjørk (Betula nana), der de spiser av frøene.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Nord-Europa og det nordlige Asia, dessuten er den funnet i Italia.
I Norge finnes den i fjellet over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt solviklere, Pammene Hübner, 1825
dvergbjørksolvikler, Pammene clanculana (Tengström, 1869)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea Web Service (2011) Fauna Europaea version 2.4, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) dvergbjørksolvikler i Encyclopedia of Life 
(en) dvergbjørksolvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dvergbjørksolvikler hos Artsdatabanken 
(sv) dvergbjørksolvikler hos Dyntaxa 
(en) dvergbjørksolvikler hos Fauna Europaea 
(en) dvergbjørksolvikler hos NCBI 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Sixaola

Sixaola er en landsby i kantonen Talamanca sørøst i Costa Rica. Den er administrasjonssentrum i distriktet Sixaola. Den ligger ved elva Sixaola, som utgjør grensa mellom Costa Rica og Panama. På den andre sida av grensa ligger den panamanske landsbyen Guabito. Sixaola er den eneste grenseovergangen mellom disse to landa på den karibiske sida.
Bjørkesolvikler

Bjørkesolvikler (Pammene obscurana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter), gråbrun vikler. Forvingen har en firkantet, brunhvit flekk med brun midtstripe ved bakkanten, ellers ingen tydelige tegninger. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg på rakler av bjørk (Betula spp.). De voksne viklerne flyr i mai-juni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt i nordøst, og i det nordlige Asia.
I Norge finnes den på Sørlandet og det sørlige Østlandet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt solviklere, Pammene Hübner, 1825
bjørkesolvikler, Pammene obscurana (Stephens, 1834)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Pammene obscurana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2011) Fauna Europaea version 2.4, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) bjørkesolvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bjørkesolvikler hos Artsdatabanken 
(sv) bjørkesolvikler hos Dyntaxa 
(en) bjørkesolvikler hos Fauna Europaea 
(en) bjørkesolvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Pammene obscurana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pammene obscurana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Dominical

Dominical er ei bygd og ei strand ved stillehavskysten i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Stranda er kjent for gode bølger for surfing. Dominical ligger rundt 45 km sør for Quepos og 17 km nord for Uvita.
Blokkebærsolvikler

Blokkebærsolvikler (Pammene luedersiana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn 11-12 millimeter), gråbrun vikler. Forvingen har to litt utydelige, buede, lyse tverrbånd.


== Levevis ==
Arten lever i fuktig barskog og på myrer. Larven utvikler seg mellom sammenspundne blader av finnmarkspors og blokkebær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Europa østover til Baltikum og er dessuten funnet i Romania og i Kaukasus. I Norge er den sjelden og bare kjent fra Akershus, Hedmark og Vestfold. Den blir vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2021.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt solviklere, Pammene Hübner, 1825
blokkebærsolvikler, Pammene luedersiana (Sorhagen, 1885)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Pammene luedersiana på UK Moths: [2]
Rødlistevurdering for blokkebærsolvikler: [3]
Fauna Europaea Web Service (2011) Fauna Europaea version 2.4, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [4]


== Eksterne lenker ==
(en) blokkebærsolvikler i Encyclopedia of Life 
(en) blokkebærsolvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blokkebærsolvikler hos Artsdatabanken 
(sv) blokkebærsolvikler hos Dyntaxa 
(en) blokkebærsolvikler hos Fauna Europaea 
(en) blokkebærsolvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Pammene luedersiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Poipet

Poipet (khmer: ប៉ោយប៉ែត; også Poiphet, Paoy Paet) er en kambodsjansk by på grensen mellom Kambodsja  og Thailand i provinsen Banteay Meanchey. Det er en viktig grenseovergang mellom de to landene, og også svært et populært reisemål for thaier som liker gambling. Gambling er populært, men ulovlig i Thailand. Mellom de kambodsjanske og thailandske passkontrollene ligger en stripe med kasinoer og hoteller, slik at thaier kan spille i Kambodsja uten å måtte gå gjennom den kambodsjanske grensekontrollen. Dette området er en «spesialsone» som hindrer kambodsjanere fra å gamble.  
Poipet ligger nær byen Aranya Pratet på den thailandske siden av grensen. Befolkningen har økt fra 43 366 i folketellingen i 1998 til 89 549 i folketellingen i 2008, og er nå den fjerde mest folkerike byen i Kambodsja like foran Sihanoukville og større enn sin provinshovedstaden Sisophon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poipet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mahsa Vahdat

Mahsa Vahdat (født 1973) er en sanger og musiker fra Iran.
Hun er utdannet sanger og pianist, med en batchelorgrad fra Art University i Teheran 1999. Hun har turnert og opptrådt i Vesten siden 1995. 
Hun har medvirket på flere plater fra Kirkelig Kulturverksted: Lullabies from the Axis of Evil (2002), Songs from a Persian Garden (2007), I am Eve (2008), Scent of Reunion (2009, med Mighty Sam McClain og I vinens speil (2010, med SKRUK). På flere av platene synger hun sammen med søsteren Marjan Vahdat. I tillegg har hun utgitt Risheh dar khak (2005).
Hun var også medredaktør for boken I vinens speil med tekster av Hafez, utgitt i serien Verdens hellige skrifter 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mahsa Vahdat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mahsa Vahdat på Discogs 
(en) Mahsa Vahdat på MusicBrainz 
(en) Mahsa Vahdat på Songkick 
(en) Mahsa Vahdat på Last.fm
Oswald Watt

Walter Oswald Watt (født 11. februar 1878 i Bournemouth i England, død 21. mai 1921 i Bilgola i New South Wales i Australia) var en australsk flyger, forretningsmann og veteran fra den første verdenskrig.
Watt flyttet til Sydney i Australia sammen med sin familie da han var bare ett år gammel. Han var tilbake i Storbritannia i en alder av elleve år for å få utdanning i Bristol og senere ved Cambridge University. Han dro tilbake til Australia i 1900 og vervet seg til det australske militæret. Watt lærte seg å fly i 1911 før han ved utbruddet av første verdenskrig vervet seg til den franske Fremmedlegionen som pilot. Fordi han ikke var fransk borger var han ikke kvalifisert til å lede en fransk enhet i Fremmedlegionen.
Watt ble overført til Australian Flying Corps (AFC) i 1916 og ble utstasjonert ved vestfronten. I februar 1918 ble han forfremmet til oberstløytnant og ble tildelt kommandoen over AFCs første treningssenter i England. Han var mottaker av Frankrikes Croix de guerre og Æreslegionen. I tillegg ble han den 1. januar 1919 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire. Han fikk også en gullmedalje oppkalt etter seg. Den tildeles for fremragende innsats for australsk luftfart.
Watt forlot militæret for å i stedet ivareta sine næringsinteresser i Australia, og han ble etter hvert berømmet for sin generøsitet overfor andre hjemvendte flyvere og veteraner fra første verdenskrig. Han ga disse økonomisk støtte og hjalp dem med å etablere seg i det sivile liv.
Oswald Watt druknet ved Bilgola Beach, nær Newport i New South Wales, den 21. mai 1921, i en alder av 43 år. Kutt og blåmerker på kroppen hans antydet at han hadde sklidd på de våte steinene, slått hodet kraftig, før han ble liggende bevisstløs på relativt grunt vann. Han ble gitt militær begravelse og ble gravlagt ved St. Jude's Church i Randwick.
Peter Arnison

Peter Arnison (født 21. oktober 1940 i Lismore, New South Wales) satt som guvernør i den australske delstaten Queensland i seks år, fra juli 1997 til juli 2003. Han ble etterfulgt av Quentin Bryce. 
Han ble uteksaminert fra Royal Military College, Duntroon i 1962, og han pensjonerte seg fra den australske hæren i 1996. For hans mange omfattende arbeider for Australia ble han tildelt ordenene Royal Victorian Order og Order of Australia. Etter at han var guvernør satt han som kansler for Queensland University of Technology, styreleder i Panbio Limited, leder av Senteret for militære og krigsveteraners helse, i tillegg til at han var direktør for Energex Limited og guvernør i Queensland Community Foundation og han hadde flere andre oppgaver og verv.


== Referanser ==
Voksenopplæringsloven

Voksenopplæringsloven (Lov om voksenopplæring av 19. juni 2009) regulerer hvordan  studieforbund, nettskoler og andre skoler driver voksenopplæring. Formålet med loven er å legge til rette for organiserte læringsaktiviteter ved siden av det formelle utdanningssystemet.


== Hovedinnhold i loven ==
Loven inneholder overordnede mål for studieforbund. I loven er det også fastsatt regler for godkjenning av skoler som driver med voksenopplæring og for fordeling av statstilskudd.
Ifølge loven må et studieforbund ha et ideelt formål, en demokratisk oppbygging og et minimum antall medlemsorgansiasjoner over hele landet. I tillegg stilles enkelt andre krav.
I tillegg til studieforbund og nettskoler omfatter loven også en gruppe skoler som tidligere er blitt godkjent for voksenopplæring gjennom privatskoleloven. I voksenopplæringsloven er det fastsatt hvordan disse skolene skal drive sin virksomhet.
Loven gir departementet (Kunnskapsdepartementet) grunnlag for å føre tilsyn og kontroll med virksomheten til studieforbund, nettskoler og andre skoler som driver voksenopplæringsvirksomhet.


== Eksterne lenker ==
Lov om voksenopplæring
Ravensbourne College

Ravensbourne College (grunnlagt 1962, tidligere Ravensbourne College of Design and Communication) er en britisk designhøyskole beliggende i Greenwich. Skolen har ca. 1900 studenter og 140 ansatte. Det er ca. 10%  internasjonale studenter (ikke-EU medlemmer). 
Skolen underviser blant annet i klesdesign, tv-, multimedia- og grafisk design. Det er mulig å ta forkurs, bachelor og master på skolen. Den har hatt en rekke fremtredende studenter, blant annet Stella McCartney og David Bowie og har i tillegg vunnet en rekke priser. I 2010 ble skolen omdøpt fra å hete Ravensbourne College of Design and Communication til å hete Ravensbourne.
Cordaitaceae

Cordaitaceae er en familie med mellomstore til store nakenfrøede busker og trær som dukket opp for omkring 330-250 millioner år siden og var utbredt i sen karbon. Familien døde trolig ut i løpet av mesozoikum. Stammen bar arr etter bladfester, slik som hos moderne konglepalmer.
Fossile blader og stammefragmenter er funnet i berglag fra perm i Oslo-feltet.


== Bygning og utseende ==
De største artene kunne nå opp i 30 meters høyde, og hadde rosetter av store læraktige blader. Bladnervene gikk langs bladene og gav dem en overfladisk likhet med blader hos enfrøbladete planter, for eksempel tulipan. Bladene hos de fleste former var lange og tungeformede. Tilsvarende rettnervede blader finnes i dag hos slekten Agathis. Bladnervene var parallelle og hadde en eller to falske midtribber (uten xylem). Hos noen arter kunne de bli en meter lange.
Selve trestammen kunne bli en meter i diameter. Hos de best kjente slektene Cordaites og Cordaianthus bar stammen langsgående tette furer, som gir fossilene en langsgående stripet utseende, derav navnet (chorda - (gr.) streng/tråd). Greinene hos de treformende artene satt langt oppe, slik at planten fikk en lang, ugreinet stamme med en markant krone på toppen.Planten var særbu, med hunn- og hannpblomster. Hunnblomstene formet løslig sammensatte kongler, ikke ulike dem man i dag finner hos konglepalmer. Frøene var store og hjerteformede, opptil en cm i diameter og er godt kjent som fossiler.


== Levevis ==
De tidlige cordaitaceaene, særlig slekten Cordaites vokste i sumpområder. Funn av muslinger langs trerøttene viser at de kunne vokse i havet og i brakksvannsumper. I kystsumper var plantene mindre og busk- eller mangroveaktige. Trestammen hadde en ganske stor marghule. Når trærne døde, ble disse fort brutt ned og fylt med sedimenter. I tidligere tider ble de hule stammene, konglene og bladene beskrevet uavhengig av hverandre, og det finnes en rekke navn som alle viser til de samme artene. Cordaiter var også en typisk bestanddel av Glossopteris-floraen som var utbredt i våtmarksområder på det sørlige Pangaea i perm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cordaitaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Cordaitaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cordaitaceae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Cordaitaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cordaitaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Båndsolvikler

Båndsolvikler (Pammene fasciana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 13-18 millimeter), grå eller gråbrun vikler. Forvingen har et bredt, skrått, hvitt tverrbånd som kan være utydelig i den fremste delen. På nyklekte eksemplarer har det hvite båndet et rosa skjær, og vingen har blåaktig metalliske flekker og tverrbånd, men dette er mindre tydelig på slitte eksemplarer.


== Levevis ==
Larven utvikler seg på eikenøtter, kastanjer, bøkenøtter og frukter av lønn.
De voksne viklerne flyr i juni-juli, i alle fall delvis om dagen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt den nordøstlige delen.
I Norge er den funnet langs kysten fra Østfold til Vest-Agder.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt solviklere, Pammene Hübner, 1825
båndsolvikler, Pammene fasciana (Linnaeus, 1761)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Pammene fasciana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2011) Fauna Europaea version 2.4, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) båndsolvikler i Encyclopedia of Life 
(en) båndsolvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) båndsolvikler hos Artsdatabanken 
(sv) båndsolvikler hos Dyntaxa 
(en) båndsolvikler hos Fauna Europaea 
(en) båndsolvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Pammene fasciana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
George Arney

George Alfred Arney (født i 1810, død i 1883) var en dommer og den andre høyesterettsjustitiarius på New Zealand.
Arney ble utnevnt til høyesterettsjustitiarius i 1857, men han ankom ikke New Zealand før året etter. Han satt i dette embedet frem til 1875. Han var også medlem av den lovgivende forsamlingen på New Zealand. Han ble adlet i 1862, mens han fremdeles satt som høyesterettsjustitiarius. Hans bror, oberst Arney, døde i tjenesten mens han var utstasjonert sammen med 58th Regiment på New Zealand, og George Arney trakk seg fra sin posisjon som dommer i 1875 og deretter trakk han seg tilbake til Torquay i delstaten Victoria der han hadde arvet en eiendom etter sin militære bror. 


== Eksterne lenker ==
Biography in the 1966 Encyclopaedia of New Zealand
Biography in the The Cyclopedia of New Zealand, Wellington Provincial District 1897]
Kunstindustriutstillingen 1909

Kunstindustriutstillingen 1909 var en utstilling i Frisens park ved Biskopsudden på Djurgården  i Stockholm som ble arrangert av Svenska Slöjdföreningen. Utstillingen ble arrangert med kun svenske deltakere. Utstillingen varte fra 4. juni til 30. september 1909 etter å ha blitt forlenget fra 15. september.
Utstillingen ville gi en sammenfatning av aktuell svensk kunsthåndverk og kunstindustri og kan sees som en noe mindre oppfølger til Stockholmsutstillingen 1897. Akkurat som ved 1897-utstillingen var det  Ferdinand Boberg som var  hovedarkitekt.  Han tegnet alt fra utstillingskatalogen til den pompøse arkitekturen med fontener, kaskader, tårn og arkader. Alt var holdt i en lys, nesten hvit fargeskala og bygningene kaltes også den Vita staden. Gustaf V var utstillingens beskytter og  arbeidsutvalget besto av Prins Eugen, hoffintendent Carl Bendix  og Erik Gustaf Folcker.
Bedriftene som stilte ut viste det beste fra sin produksjon, som regel av høy kvalitet. Bobergs takarrangement med hundrevis av glødelamper i den store restauranten vekket oppmerksomhet. Elektrisiteten var den nye, rene energien. Den store restauranten var møblert med en kopi av Michael Thonet bøytrestol "Stuhl Nr. 14" fra 1859. Utstillingen inneholdt i tillegg en lang rekke boliginnredninger og møbler, imidlertid kom det sosiale programmet til kort og kun noen småhus med enkel innredning ble vist. I ettertid fremsto utstillingen på mange måter som en pompøs, usvensk oppvisning av den etablerte jugendstilen.Utstillingen arrangerte også et lotteri hvor førstepremien var en fullt innredet villa tegnet av arkitekt Ivar Callmander inklusive tomt i Storängen.
Neste og siste internasjonale utstilling som Ferdinand Boberg skulle stå for som hovedarkitekt ble den baltiske utstillingen i Malmö i 1914.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Form genom tiden, människans rum och ting. Specialnummer av FORM. ISSN 0015-766X


== Eksterne lenker ==
Kunstindustriutstillingen 1909 på Stockholmskällan
Purnululu nasjonalpark

Purnululu nasjonalpark ligger i Vest-Australia, Australia, 2054 km nordøst for Perth. Den nærmeste byen er Kununurra. En vei gjennom Spring Creek Track, ca 25 km sør for Kunurra går til parkens besøkssenter. Veien er 53 km lang og er bare farbar under den tørre sesongen (ca. 1. april til 31. desember), og kun av firehjulsdrevne biler. Det tar omtrent tre timer å kjøre. Det er mye lettere å komme til parken med fly. Helikopterturer kjøres fra Turkey Creek Roadhouse i Warmun, 187 km sør for Kununurra, og småfly fra Kununurra.
Nasjonalparken ble i 2003 oppført på UNESCOs verdensarvliste.
Purnululu er sandsteinområde i Bungle Bungle av Kija Aboriginal mennesker. Navnet betyr sandstein eller kan være en forvanskning av bunt gress. Rocks ligger helt innenfor nasjonalparken og nå en topp på 578 moh Området er kjent for sin sandstein kupler, uvanlig og visuelt slående med sin varierende striper i oransje og grått band. Bandene i kupler skyldes forskjellen i lerinnehållet og i porøs sandstein lagene er. Den oransje band består av jernoksid akkumulert i lag som tørker ut for raskt for cyanobakterier for å kunne ta tak. Den grå band består av cyanobakterier på overflaten av sandstein der fuktighet samles.


== Eksterne lenker ==
Purnululu National Park Arkivert 15. juni 2006 hos Wayback Machine.
UNESCO World Heritage Centre - Purnululu National Park
Roberto Alvárez

Roberto Alvárez-Hovel (født 1960) er en meksikansk langrennsutøver bosatt i Milwaukee i Wisconsin. Han deltok i 3 renn for Mexico under Vinter-OL 1988 og 4 renn for Mexico under Vinter-OL 1992. Under Vinter-OL 1992 var han flaggbærer for Mexicos tropp.


== Meritter ==


=== OL plasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Alvárez – Olympics.com 
(en) Roberto Alvárez – Olympic.org 
(en) Roberto Alvárez – Olympedia 
(en) Roberto Alvárez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fruktsolvikler

Fruktsolvikler (Pammene rhediella) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten (vingespenn 9-12 millimeter), karakteristisk farget vikler. Forvingens indre to tredjedeler er mørk brunlig, den ytterste tredjedelen rødlig okerfarget med smale, sølvfargede tverrstriper. Ytterst er det en mørk kantstripe, vingefrynsene er gråaktige. Bakvingen er lys gråbrun, litt bakenfor midten med en rett, hvit stripe som i den ytre delen er kantet med mørkbrunt (danner en pileaktig tegning).


== Levevis ==
Larven utvikler seg mellom sammenspundne blomster og frukter (kart) på busker og trær i rosefamilien, hyppigst på hagtorn men av og til også på eple og pære. De voksne viklerne flyr i mai-juni, mest om dagen i solskinn.
Siden artens hoved-næringsplante er hagtorn er den vanligvis ikke regnet som et problematisk skadedyr, men dersom den angriper frukttrær kan den gjøre betydelig skade ved å ødelegge karten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt de østligste delene og Den iberiske halvøya, og i det nordlige Asia.
I Norge er den utbredt nord til Sogn og Fjordane.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt solviklere, Pammene Hübner, 1825
fruktsolvikler, Pammene rhediella (Clerck, 1759)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Pammene rhediella på UK Moths: [2]
Arthropods of Economic Importance, Eurasian Tortricidae: Pammene rhediella [3]. Om artens biologi og skader forårsaket av den.
Fauna Europaea Web Service (2011) Fauna Europaea version 2.4, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [4]


== Eksterne lenker ==
(en) fruktsolvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fruktsolvikler hos Artsdatabanken 
(sv) fruktsolvikler hos Dyntaxa 
(en) fruktsolvikler hos Fauna Europaea 
(en) fruktsolvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Pammene rhediella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.