jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Havstein krigskirkegård

Havstein krigskirkegård er en krigskirkegård for falne tyske soldater ved Havstein på Byåsen sørvest i Trondheim. Kirkegården ble vigslet i 1943 og ble opprettet for tyske soldater som falt under kamp eller omkom på annet vis i Norge under andre verdenskrig. Krigskirkegården ligger rundt 100 meter nordøst for Havstein kirke og har et areal på 10 daa.
Ved avslutningen av krigen var det gravlagt i overkant av 1 060 personer ved kirkegården, og i 1955 ble kirkegården utvidet til 3 016 graver; bl.a. ble alle tyske krigsgraver fra Agder og Rogaland flyttet hit. Det er store steinplater på stedet, som viser hvilke kirkegårder de falne opprinnelig var begravet på, før de ble flyttet til Havstein.
Siden flere av de gravlagte ble hentet hjem til Tyskland med tiden, er antallet i dag på rundt 2 290 graver.Kirkegården er innrammet av en tørrsteinsmur. Inngangspartiet er utformet som et gravtempel i granitt med to markante søyler inn mot kirkegården. Kirkegården er videre utsmykket med et større steinkors, mens gravene kun er markert med steinplater som ligger horisontalt i rekker i gresset. Det er to og to navn på falne på hver av steinplatene. Rundt omkring på kirkegården står grovt tilhugne steinkors, uten navn, i grupper på tre og tre.
Krigskirkegården blir drevet av Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge og har vært åpen for besøkende siden 1960. I 2011 ble det vedtatt å utvide Havstein kirkegård med rundt 50 daa, som var en del av landbruksarealet nordøst for kirken, og som dermed knyttet både Havstein kirkegård og Havstein kirke opp mot krigskirkegården. Også Stavne gravlund har en dedisert krigskirkegård, men denne er forbeholdt allierte soldater fra andre verdenskrig.


== Se også ==
Havstein kirke
Havstein kirkegård


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 227 og 286. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
(en) Havstein war cemetery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chlamisinae

Chlamisinae er en gruppe (underfamilie) av biller som tilhører den artsrike familien bladbiller (Chrysomelidae). Gruppen mangler i Europa, og kjennes lett på den knudrete kroppen.


== Utseende ==
Små, tettbygde, metallisk fargede bladbiller. De kjennes lett på at kroppen er dekt med spisse vorter og dermed virker svært knudrete.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger . Gruppen ble tidligere regnet til underfamilien hettebladbiller (Cryptocephalinae), men det er usikkert om de er nært beslektet med disse.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Polyphaga Emery, 1886
gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien bladbiller, Chrysomelidae Latreille, 1802
underfamilien Chlamisinae
slekten Aulacomela Doweld, 2014
slekten Carcinobaena Lacordaire, 1848
slekten Chlamisus Rafinesque, 1815 - ca. 400 arter
slekten Diplacaspis Jacobson, 1924
slekten Exema Lacordaire, 1848 - 6 arter
slekten Fulcidax Voet, 1806
slekten Hymetes Lacordaire, 1848
slekten Kakita Chamorro-Lacayo & Konstantinov, 2009
slekten Melittochlamys Monrós, 1948
slekten Neochlamisus Karren, 1972 - 5 arter
slekten Pseudochlamys Lacordaire, 1848


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chlamisinae hos NCBI 
(en) Kategori:Cryptocephalinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlamisinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hunyadi László

Hunyadi László (ungarsk: László Hunyadi) er en opera i tre akter av den ungarske komponisten Ferenc Erkel. Librettoen er skrevet av Béni Egressy. Det er basert på et teaterstykke av Lörinc Tóth. 
Operaen hadde urpremiere på Pesti Nemzeti Magyar Szinház i Pest 27. januar 1844. Hunyadi László blir ansett å være den første viktige ungarske operaen og Erkels musikalske stil er influert av folkemusikk spesielt av en dans kalt verbunkos. 


== Roller ==


== Synopsis ==
Operaen er basert på hendelser som fant sted i Ungarn i 1456-7. Den store militærlederen, János Hunyadi, som forsvarte Ungarn mot angrep fra osmanske tyrkere er død og hans fiender har fått makten. Den nye kongen, László V, er svak og omgir seg med onde rådgivere, som gir råd om å drepe Hunyadis sønn, László, en ledende figur innen den ungarske hæren. László blir advart om komplottet og overlever. Kongen later som han er venn med den unge mannen, men moren hans, Erzsébet, frykter for livene til sønnene hennes. Kongen forelsker seg i Lászlós forlovede, Mária, og overtaler faren hennes til å tvinge henne til å gifte seg med ham i stedet for. Han lar László bli arrestert, og anklager ham for å ha deltatt i en konspirasjon. Mária mislykkes i få László frigitt fra fengselet og han blir dømt til døden, og bøddelen lykkes først på fjerde forsøket med å skille hodet fra kroppen.


== Innspillinger ==
Hunyadi László András Molnár, Istvan Gáti, Sylvia Sass, Dénes Gulyás, Ungarns statsopera og kor, dirigert av J. Kovács (Hungaroton, 1985). Bortsett fra denne innspillingen av hele operaen, eksisterer det en berømt innspilling av ariaen "Nagy ég ..." (kjent som La Grange aria, fordi den skrevet til ære for sopranoen Anne La Grange) sunget av den fremtredende amerikanske dramatiske sopranen Lillian Nordica i 1907, for Columbia Records. Dette spesielt fine eksemplet på Nordicas sang has blitt relansert på CD av Marston Records (number 52027-2) og andre plateselskap.


== Kilder ==
The Viking Opera Guide red. Holden (Viking, 1993)
Del Teatro (på italiensk)
Amadeus Online
The Oxford Illustrated History of Opera red. Parker (OUP, 1994)
Grantham

Grantham er en kjøpstad i distriktet South Kesteven i Lincolnshire i England. Byen ligger ved elven Witham og jernbanen East Coast Main Line, kort vei fra stamveien A1. Grantham ligger rundt 42 km sør for Lincoln og 39 km øst for Nottingham. Ved folketellingen i 2011 hadde Grantham 41 998 innbyggere.Byen er mest kjent som fødestedet for tidligere statsminister Margaret Thatcher, og stedet hvor Isaac Newton gikk på skole ved King's School. Den ligger nær den antikke romerske veien, og var stedet hvor Oliver Cromwell første gang fikk framgang mot rojalistene i den engelske borgerkrigen ved Gonerby Moor. Grantham er også kjent for være hjemstedet til Edith Smith, som i 1914 ble Storbritannias første kvinnelige politibetjent. Den første fungerende dieselmotoren ble produsert her i 1892, og Storbritannias første traktor i 1896.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Allen, Thomas (2010) [1834]. «Grantham soke and town». The History of the County of Lincoln: From the Earliest Period to the Present Time (engelsk) (2 utg.). London og Lincoln. s. 300–317. ISBN 1-142-34236-0. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grantham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Grantham hos Wikivoyage

Grantham Journal Newspaper
A Grantham directory
Description of the town, street photographs and business directory.
Offisiell turistinformasjon for Grantham
Guide til Grantham
«The town that made Margaret», artikkel i The Guardian april 2009
Apiterapi

Apiterapi er en form for alternativ behandling som baserer seg på produkter fra bier. Dette inkluderer honning, pollen, propolis, bivoks, dronning-gelé og biegift.
Behandlingsformen har røtter flere tusen år tilbake i tid, og honning omtales som botemiddel både i Bibelen og Koranen. Apiterapi har særlig oppnådd utbredelse i Øst-Europa. I nyere tid har behandlingsformen blitt promotert mot pasienter med multippel sklerose.Med få unntak mangler det vitenskapelig dokumentasjon på effekten av apiterapi. Studier på behandling med biegift har også vist seg å kunne ha negativ effekt.


== Referanser ==
Hans Dedekam

Hans Dedekam (født 27. august 1872 i Kristiania, død 1. februar 1928 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker og museumsmann.Etter cand.mag. 1898 fikk han jobb ved Nasjonalgalleriet, i avdelingen for kobberstikk og håndtegninger.  Fra 1900 til 1909 var han ved Kunstindustrimuseet i Kristiania.  I 1909 etterfulgte han Jens Thiis (1870–1942) som direktør ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim, da Thiis hadde fått direktørjobben ved Nasjonalgalleriet.  Hans gikk i 1919 tilbake til Kristiania for å etterfølge Henrik Grosch (1848–1929) som direktør for sin tidligere arbeidsplass, Kunstindustrimuseet. Dedekam tok initiativet  til Vigelandsfontenen.  Fra 1916 til sin død i 1928 jobbet han med  bindet om tekstilene i Osebergfunnet, et arbeid han overtok efter funnets hovedutgraver Gabriel Gustafson (1853–1915), og som ble overtatt av Bjørn Hougen (1898–1976).
Han var sønn av byråsjef Hans Ellefsen Dedekam (1844–1912) og Thora Andrine Frederikke Wilhelmine Wilson (1848–1938). Hans giftet seg  i Trondheim i 1914 med Anna Camilla Hansen (1886–1957), datter av hoteleier Carl Hansen og Cecilie Raanæs.

Se Dedekam (slekt) for mer om farsslekta


== Utgivelser ==
Kinesisk porcellæn i Christiania kunstindustrimuseum (1904–05),
Glasmaleriets æsthetik og historie (1908),
Nordiske kniplinger (1911)
Om museumsordning (1904),
Hvitsøm paa Nordmøre (1914),
Gotik og geometriske systemer (1916 om Nidarosdomens restaurering),
Baldisholtæppet (1918),
Gammel trøndersk pottemakerkunst (1926)
Kunstindustrimuseet i Oslo i femti år (1926)


== Referanser ==
Brigt Olav Gåsdal

Brigt Olav Gåsdal (født 16. august 1949) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Samnanger kommune i Hordaland fra 1991 til 1999 og varaordfører fra 2007 til 2015. I 2019 stilte han for tiende gang til valg til kommunestyret – og blei valgt inn.Gåsdal er pensjonist. Han har tidligere vært anleggsarbeider/skytebas i Statens vegvesen.


== Referanser ==
Ann Christin Hoen

Ann Christin Hoen (født 12. desember 1967) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun er varaordfører i Radøy kommune fra 2011 til 2015. Hun kom inn i kommunestyret ved valget i 2007.Hoen er sanger og kordirigent og rektor ved kommunens musikk- og kulturskole.


== Referanser ==
Solveig Løvik Norevik

Solveig Løvik Norevik  (født 1. juni 1947) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun varvaraordfører i Høyanger kommune fra 2011 til 2015. Hun satt også tre perioder i kommunestyret før dette og en periode etter. Hun var også varamedlem til Sogn og Fjordane fylkesting.
Norevik var leder i Høyanger Arbeiderparti i seks år fram til våren 2020.Norevik er utdannet helsefagarbeider, og har vært tilsatt i Høyanger kommune siden 1966, blant annet som styrer ved Kyrkjebø kvileheim. Fra 2002 har hun hatt permisjon for å være fylkesleder i Fagforbundet, der hun har vært tillitsvalgt siden 1970.


== Referanser ==
Erling Nesbø

Erling Monrad Nesbø (født 14. november 1954) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han var varaordfører i Aurland kommune fra 2011 til 2015. Før dette hadde han én periode i kommunestyret i Aurland (fra 2003) og to perioder i Ulvik i Hardanger (fra 1979).Nesbø har det meste av sin yrkeskarriere vært tilsatt ved jernbanen.


== Referanser ==
Johan Nes

Johan Nes (født 19. desember 1963) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han var varaordfører i Lærdal kommune fra høsten 2011 til sommeren 2012, da han flytta ut av kommunen. Før dette hadde han én periode i kommunestyret. Han var medlem av kommunestyret i Årdal fra 1999 til 2002.Nes er utdanna teknisk tegner og var i over 30 år tilsatt ved Norsk Hydro i Årdal. I 2012 flytta han til Sandnes.


== Referanser ==
Marie-Helene Hollevik Brandsdal

Marie-Helene Hollevik Brandsdal (født 28. mai 1976) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i Årdal kommune fra 2007 til 2015.I valgperioden 2021–25 er hun Arbeiderpartiets første vararepresentant til Stortinget fra Sogn og Fjordane.Brandsdal er utdanna sosionom og arbeider i NAV.


== Referanser ==
Ragnhild Sæle

Ragnhild Sæle (født 25. mai 1958) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i Jølster kommune fra 2011 til 2015. Før dette hadde hun vært i kommunestyret i fire perioder. I perioden 2015–19 var hun medlem av kommunestyrets utvalg for plan og utvikling. Etter kommunesammenslåinga i 2020 er hun varamedlem til Sunnfjord kommunestyre.Sæle har hatt tallrike verv i organisasjonene for saue- og geiteavl lokalt og nasjonalt, blant annet som ordfører i Norsk Sau og Geit.. Hun er daglig leder i Jølster avløysarlag (nå Jølster Landbrukstenester).


== Referanser ==
Nina Grotle

Nina Klara Grotle (født 28. mars 1962) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i Bremanger kommune fra 2007 til 2015. Hun har vært medlem av kommunestyret sia 2003.Grotle arbeider som barnehagestyrer.


== Referanser ==
Kristin Maurstad

Kristin Maurstad (født 30. april 1980 i Vanylven) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. 
Hun var ordfører i Vågsøy kommune fra 2015 fram til kommunesammenslåinga i 2020. Hun blei første gang innvalgt i kommunestyret i 2007. Fra 2011 til 2015 var hun varaordfører.Maurstad var vararepresentant til Stortinget fra Sogn og Fjordane i tre perioder fra 2009 til 2021. Fra desember 2012 til april 2013 var hun konstituert som statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet.Maurstad har utdanning fra Høgskulen i Volda. Hun har arbeidd som lærer og som prosjektleder, blant annet i Måløy Vekst og i Fram Flora, Flora kommune sitt selskap for næringsutvikling. I 2013 blei hun leder i utviklingsselskapet Innovatitt. Da Vågsøy og Flora gikk sammen til Kinn kommune i 2020, fikk hun stillinga som kommunalsjef for innovasjon og utvikling.Maurstad er datter av Jon Aasen, som har vært ordfører i Vanylven og fylkesordfører i Møre og Romsdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kristin Maurstad hos Stortinget 
(no) Kristin Maurstad hos Norsk senter for forskningsdata
Dyster gård

Dyster gård er, sammen med Ås, Ris og Treider, en av fire urgårder i Ås kommune. Disse gårdene hadde store områder som var avgrenset av vassdrag, men etter hvert ble urgårdsområdene stykket opp i mindre gårdsområder.Gården har en markert gårdsbebyggelse, med hovedbygning fra slutten av 1600-tallet. Det er også registrert fornminner i området.
Ås stasjon ble utskilt fra Dyster i 1879, og dette var starten på utviklingen av Ås sentrum. Dette viser den nære tilknytningen kulturlandskapet har hatt til Ås sentrum, og Dyster gård sin verdi som dokumentasjon av stedshistorien.Gården utgjør i dag cirka 500 dekar og driver med ammekuer, korn og frøproduksjon.


== Referanser ==
Acis and Galatea

Acis and Galatea (HWV 49) er en opera av Georg Friedrich Händel med tekst av John Gay. Verket har iblant beskrevet som en serenata, en masque, en pastoral eller pastoral opera, en "liten opera" (i et brev fra komponisten mens han arbeidet med den) og til og med, feilaktig, et oratorium. Verket var fra begynnelsen tenkt som et maskespill i en akt da det hadde premiere i 1718. Händel gjorde det seinere om det til en "serenata" i tre akter for den italienske operaensemblet han hadde i London i 1732 og tilføyde en rekke sanger som ble flettet med de opprinnelige engelske. Han gjorde seinere om verket til en opera i to akter i 1739.


== Roller ==


== Kilder ==
Stanley Sadie. "Acis and Galatea", Grove Music Online, red. L. Macy (lest 1. april 2006), grovemusic.com Arkivert 20070721230218 hos WebCite (abonnement).
Winton Dean. "Handel's Dramatic Oratorios and Masques". Oxford: Oxford University Press, 1959.
Music Associates of America: Acis and Galatea


== Eksterne lenker ==
Acis und Galatea: Pastoral: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Libretto til Acis and Galatea, Degotts og Potharns versjon.
William Joseph Donovan

William Joseph (Wild Bill) Donovan (født 1. januar 1883, død 8. februar 1959) var en amerikansk soldat, jurist, etterretningsoffiser og diplomat. Donovan er best kjent som leder for Office of Strategic Services (OSS) under andre verdenskrig. Han er også kjent som «amerikansk etterretnings far» og «CIAs far».


== Referanser ==
Codex Frisianus

Codex Frisanus (islandsk: Fríssbók eller Frísbók) er et pergamentskrift fra 1300-tallet. Skriftet ble sannsynligvis skrevet av en islending i Norge eller på Island, men kom raskt til Norge. Det inneholder Snorres Heimskringla, bortsett fra Olav den helliges saga. I tillegg er Håkon Håkonssons saga også tatt med. 


== Historikk ==
Filologen Carl Richard Unger mener at manuskriptet er skrevet i Norge i begynnelsen av det 14. århundre. Dette begrunner han med at manuskriptet ikke er så preget av røyk og slitasje som de manuskripter som er funnet på Island, og at de notater og tilføyelser som er gjort før ca 1700, er gjort på norsk. Språkføringen tyder likevel på at en islending har ført den i pennen. Unger mener at de siste spalter er skrevet av en annen person, mest sannsynlig en nordmann. Dette begrunnes med endring av ortografien som Unger har gjort nærmere rede for i forordet til den trykte utgaven av codexen fra 1871. Codexen ble funnet i Bergen i 1550 og brakt til Danmark i 1600. Navnet Codex frisianus har manuskriptet fått etter bokens eier Otto Friis i Salling, Danmark. Boka har senere vært i eie hos etatsråd Jens (Janus) Rosenkrants, før den ble ervervet av historikeren Árni Magnússon og inngikk i hans store samling av manuskriper - den Arnamagnæanske Samling i København i 1696. Den er katalogisert som No. 45 Folio. Boka er utlevert til Island i 1980-årene.


== Innhold ==
Manuskriptet inneholder stort sett alle Snorres kongesagaer med unntak av Olav den helliges saga som er den lengste av alle sagaene. Det er skrevet en anmerkning fra avskriveren som tyder på av denne sagaen er skrevet i en egen bok som senere er gått tapt. I tillegg til Snorres sagaer er også Håkon Håkonssons saga, skrevet av Sturla Tordsson på 1260-tallet, tatt med, og et åpenrom i manuset tyder på at også Sverres saga, skrevet av Karl Jonsson på 1180-tallet, var tenkt skrevet inn.
Innholdsfortegnelse:

Prolog
Ynglingesagaen
Halvdan Svartes saga
Harald Hårfagres saga
Håkon den godes saga
Harald Gråfells saga
Olav Tryggvasons saga
Magnus den godes saga
Harald Hardrådes saga
Olav Kyrres saga
Magnus Berrføtts saga
Sigurd, Øystein og Olavs saga
Magnus blindes og Harald Gilles saga
Sigurd Slembes saga
Inges saga og brødrene hans
Håkon Herdebreds saga
Magnus Erlingssons saga
Håkon Håkonssons saga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oppslag i Store norske leksikon
Digital utgave
Lanassa av Siracusa

Lanassa (gresk: Λάνασσα) var en datter av kong Agathokles, tyrann av den gresk bystaten Siracusa på Sicilia, og kanskje med hans andre hustru Alkia.
I 295 f.Kr. giftet Agathokles bort Lanassa til kong Pyrrhos av Epirus. Agathokles eskorterte selv Lanassa med sin flåte til Epirus og hennes brudgom. Hun fikk øya Korkyra (dagens Korfu) som medgift i ekteskapet. Paret fikk en eller to sønner, Alekander og muligens også sønnen Helenos. Det er mulig at Helenos var resultatet av et annet ekteskap som Pyrrhos hadde, da med Birkenna, en prinsesse fra Illyria.
Av sistnevnte grunn, at Pyrrhos hadde flere hustruer enn henne selv, og at han viste større omsorg for sine «barbariske» hustruer enn henne, gjorde at hun rømte fra ektemannen og dro til Korkyra. Her tilbød øya som medgift til Demetrios I Poliorketes, da konge av Makedonia, om han giftet seg med henne. Demetrios kom, giftet seg med henne og okkuperte øya. Etter at Agathokles døde i 289 f.Kr. hevdet Pyrrhos, i hevd å ha vært tidligere ektemann til Lanassa, arvelig rett til Sicilia. På grunnlag av dette kravet, inviterte innbyggerne av Siracusa Pyrrhos i 279 f.Kr. for å lede dem i krigen mot Kartago.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stähelin, Felix (1924): «Lanassa 2)» i: Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft. Bind XII, 1, col. 617-618.
Musikk (Samvirkelaget-album)

Musikk er et musikkalbum med Samvirkelaget, utgitt i 2007. Albumet lå fire uker på VG-lista og endte med 5.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Blåhvit»
«Itjnå»
«Ikke snakk til meg om interiør»
«Balladen om Ole Høiland»
«Johnny»
«Virvelstevet»
«Arbeiderbevegelsen»
«Stopp volden»
«Det lukter svovel»
«Streikevakt»
«Adlyd ordre»
«Bella ciao»


== Eksterne lenker ==
(en) Musikk på Discogs 
(en) Musikk på MusicBrainz
Opp av bekkalokket

Opp av bekkalokket er en musikk-EP med Spetakkel, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«Forord»
«Her e spetakkel»
«Ræggien»
«Oppgjørets time»
«Vår klikk»


== Eksterne lenker ==
(en) Opp av bekkalokket på Discogs
Hansadansen

Hansadansen er en musikk-EP med Spetakkel, utgitt i 2004. Albumet lå en uke på VG-lista og endte med 16.-plass.


== Sporliste ==
«På'an igjen»
«Samme gamle», feat. Robert Post
«Hansadansen»
«Hansadansen» (Rappkjeftet røykerobot remix), Ugress Remix
«Gjør det vi gjør», Teebee Remix)
Spetakkel presenterer Slaglinjelaget

Spetakkel presenterer Slaglinjelaget er et musikkalbum med Spetakkel, utgitt i 2005. Albumet lå en uke på VG-lista og endte med en 28.-plass.


== Sporliste ==
«Intro»
«Dobbeltmoral»
«Tilbake»
«B-Gjengen»
«Kling kling»
«Rett vare»
«Vestkyst»
«Ingenting er som The Real Thing»
«Skyggen av ditt smil»
«13 punkt»
«Pass på trinnene»
«Chicks»
«Samfunnsfag»
«Sticks and Stones»
«Bergen City (og litt av Lillestrøm)»
«Fra scenekant til scenevant»
Sørsia Mixtape

Sørsia Mixtape er et musikkalbum med Sørsia gerilja, utgitt i 2005. Dette er hiphop-gruppas debutalbum


== Sporliste ==
«Intro»
«Blør for sør»
«Skurke med gutta»
«Spreng»
«Tøff i trynet»
«Dagen etter»
«Et sted»
«Mekke trekk»
«Ol' Skool Shitn»
«Kloakkslam»
«Chokesomos**t»
«Clappedy Mack»
«Sørsiografien»
«Heismusikk fra helvete»
«Nok prat»
«Hallo Ludder»
«Det e itj min feil»
«Fuck You»
Vickie Guerrero

Vickie L. Guererro (født Lara 16. april 1968 i El Paso i Texas) er en personlighet innenfor wrestlingforbundet World Wrestling Entertainment (WWE). Karakteren hennes kan beskrives som ond, naiv og oppmerksomhetssyk. Guererro var kona til den avdøde Eddie Guererro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vickie Guerrero – Cagematch 
(en) Vickie Guerrero – wrestlingdata.com 
(en) Vickie Guerrero – Online World of Wrestling 
(en) Vickie Guerrero – Online World of Wrestling 
(en)  Offisielt nettsted
(en) Vickie Guerrero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Vickie Guerrero på Twitter
(en) Vickie Guerrero på Internet Movie Database 
(en) Vickie Guerrero hos The Movie Database 
(en) Vickie Guerrero på www.wwe.com
Chifrijo

Chifrijo er en kostarikansk matrett. Den ble oppfunnet av Miguel Ángel Cordero Araya, eieren av to barer i Tibás og Guadalupe i utkanten av San José, i 1990-åra. Han har tatt patent på retten, men den er i dag vanlig på de fleste spisestedene i landet.
Navnet er ei sammensetning av den første stavelsen i hver av de to hovedingrediensene: chicharrones (flesk) og frijoles («bønner»). I tillegg inneholder retten ris og pico de gallo (tomat, agurk, hvitløk, koriander, løk og sitronjus).


== Eksterne lenker ==
La Prensa Libre: «El “Chifrijo”: única boca patentada en Costa Rica». 22. januar 2005.
Oppskrift på chifrijo hos Perfil
Costa Rican Food - Chifrijo hos CNN iReport
Svend Larsen Skaardal

Svend Larsen Skaardal (født 23. september 1862, død 14. juni 1930) var en norsk politiker, ordfører og stortingsmann, tilhørende Arbeiderpartiet.Skaardal var i ungdommen gruvearbeier. Han overtok farsgården i Ålen i 1888 og drev den til sin død. Han var medlem av Ålen herredsstyre fra 1893. Fra 1896 satt han i formannskapet, og i 1908 ble han ordfører. Dette vervet hadde han fram til 1916.Han var i mange år medlem av Norsk Arbeidsmandsforbunds hovedstyre, og fra 1923 styremedlem av Sør-Trøndelag fylkesparti av AP.Skaardal satt på Stortinget en periode fra 1916 til 1918 (fra Guldalen krets), deretter tre perioder fra 1922 til 1930 (fra Sør-Trøndelag fylke). Den første perioden var han medlem av justiskomite nr. 1, og så av skog- og vassdragskomiteen. De tre siste periodene satt han i landbrukskomiteen, der han var sekretær 1924–27 og nestformann 1928–30.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Skårdal, Svend Larsen», Arbeidernes Leksikon bind VI, Arbeidermagasinets forlag (1936)


== Eksterne lenker ==
(no) Svend Larsen Skaardal hos Norsk senter for forskningsdata