jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brachypelma

Brachypelma er en slekt av edderkopper i gruppen fugleedderkopper (Theraphosidae).
Brachypelma er store fargerike fugleedderkopper, noen er sjeldne og mange er ettertraktet som kjæledyr. For noen sjeldne arter utgjør kjæledyr-handelen en trussel, siden store mengder av de disse dyrene blir samlet inn. Derfor er de fredet og det er ikke lovlig å handle med viltfangede eksemplarer.


== Arter ==
Brachypelma albiceps Pocock, 1903 — Mexico
Brachypelma albopilosum Valerio, 1980 — Costa Rica
Brachypelma andrewi Schmidt, 1992 — ukjent
Brachypelma angustum Valerio, 1980 — Costa Rica
Brachypelma annitha Tesmoingt, Cleton & Verdez, 1997 — Mexico
Brachypelma auratum Schmidt, 1992 — Mexico
Brachypelma aureoceps (Chamberlin, 1917) — USA (trolig introdusert)
Brachypelma baumgarteni Smith, 1993 — Mexico
Brachypelma boehmei Schmidt & Klaas, 1993 — Mexico
Brachypelma embrithes (Chamberlin & Ivie, 1936) — Panama
Brachypelma emilia (White, 1856) — Mexico
Brachypelma epicureanum (Chamberlin, 1925) — Mexico
Brachypelma fossorium Valerio, 1980 — Costa Rica
Brachypelma hamorii Tesmoingt, Cleton & Verdez, 1997 — Mexico
Brachypelma kahlenbergi Rudloff, 2008 — Mexico
Brachypelma klaasi (Schmidt & Krause, 1994) — Mexico
Brachypelma sabulosum (F. O. P.-Cambridge, 1897) — Guatemala
Brachypelma schroederi Rudloff, 2003 — Mexico
Brachypelma smithi (F. O. P.-Cambridge, 1897) — Mexico
Brachypelma vagans (Ausserer, 1875) — Mexico, Sentral-Amerika
Brachypelma verdezi Schmidt, 2003 — Mexico


== Eksterne lenker ==
(en) Brachypelma i Encyclopedia of Life 
(en) Brachypelma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brachypelma hos Fauna Europaea 
(en) Brachypelma hos ITIS 
(en) Brachypelma hos NCBI 
(en) Kategori:Brachypelma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachypelma – detaljert informasjon på Wikispecies
De temporum ratione

De temporum ratione («Beregningen av tid») er en latinsk avhandling skrevet i angelsaksiske England av munken Beda den ærverdige i Northumbria i 725. Avhandlingen omfatter en innledning til det tradisjonelle synet i antikken og tidlig middelalder om kosmos, inkludert en forklaring på hvorfor den sfæriske (runde) jordkloden influerte på endringen av dagslysets lengde, om hvordan sesongmessige bevegelser av solen og månen påvirket endringen av nymåne hver kveld i skumringen, og et kvantitativ forhold mellom endringene i tidevannet ved et gitt sted og den daglige bevegelsen til månen. Beregningen av tid beskriver en rekke gamle kalendere, blant annet den angelsaksiske kalenderen. Fokuset til verket var kalkuleringen av datoen for påsken, noe som var et stridsemne mellom den katolske kristendom i England og den keltiske kristendom i Irland. Beda beskriver metoden som ble utviklet av Dionysius Exiguus. Verket ga også instruksjoner for å kalkulere datoen for påskefullmånen, for å beregne bevegelsen til solen og månen via dyrekretsen, og for mange andre beregninger knyttet til kalenderen.
Verket inneholder også en del referanser til angelsaksisk mytologi av viktighet for forskere.


== Se også ==
Påskeformelen
Germansk kalender
Påskekontroversen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jones, Charles W., red. (1997): De temporum ratione, i Bedae opera didascalia 2, Corpus Christianorum Series Latina, 123B, Turnhout: Brepols.  ISBN 978-2-503-01235-3
Jones, Charles W., red. (1943): De temporum ratione, i Opera de temporibus, Cambridge, Massachusetts: The Mediaeval Academy of America.
Wallis, Faith, overs. (1999/2004): Bede: The Reckoning of Time, Liverpool: Liverpool Univ. ISBN 0-85323-693-3.


== Eksterne lenker ==
De Temporum Ratione på latin fra Patrolgia Latina
Villdyrlegen

Villdyrlegen er et norsk dyreprogram som gikk på TV 2 i 2010 og 2012. I serien reiste veterinær Silje Hvarnes og hennes hjelper og ektemann Gaute Grøtta Grav jorda rundt for å hjelpe ville dyr. Serien var produsert og skapt av Gaute Grøtta Grav, for TV 2. Den besto av 12 episoder på ca 45 minutter hver.  


== Episoder - sesong 1 ==
Villdyrlegen i Sør-Afrika – I løpet av en hektisk uke skal Silje og Gaute bistå en profesjonell fangstmann.
Villdyrlegen i Thailand – På verdens største sykehus for elefanter får Silje mange utfordringer. Gaute er med i et stort elefantshow for flere hundre tilreisende turister.
Villdyrlegen nær Burma – På senter for misbrukte gibbonaper, får Silje og Gaute oppleve turismens bakside i Thailand.
Villdyrlegen i Alaska – Silje drar til et av senter for elgforskning ved Kenai i Alaska.
Villdyrlegen i Norge – Silje merker elg, og radiomerker gaupe på oppdrag for Norsk institutt for naturforskning (NINA)
Villdyrlegen i Borneo – Silje og Gaute drar til et senter på Borneo for foreldreløse orangutanger.


== Episoder - sesong 2 ==
Villdyrlegen i Costa Rica – De møter dovendyr og jaguarer.
Villdyrlegen i Florida – Villdyrlegen drar denne gang til Florida for å redde delfiner og fange alligatorer.
Villdyrlegen i Australia - Silje reiser denne gang til Australia, hvor hun jobber ved et av verdens største dyresykehus. Her må hun redde alt fra kenguru og koala, til skilpadder og wombat.
Villdyrlegen i Kina - Pandabjørnen er sterkt truet. Nå finnes det bare 1500 ville individer igjen, og villdyrlegen er på vei for å hjelpe til i arbeidet med å berge den sjeldne arten.
Villdyrlegen i New Mexico - Silje skal hjelpe skadde ulver og ørn.
Villdyrlegen hos tiger i Thailand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Jan Pytlick

Jan Pytlick (født 5. juni 1967) er en dansk tidligere håndballspiller og landslagssjef for det danske kvinnelandslaget, nå hovedtrener for den danske klubben Odense.


== Karriere ==


=== Spiller ===
Pytlick var som spiller en talentfull playmaker for den lokale klubben GOG Gudme, men måtte legge opp allerede som 19-åring grunnet en alvorlig skulderskade.


=== Trener ===
Etter skulderskaden begynte Pytlick som trener. Som 23-åring tok han over kvinnelaget til GOG Gudme, og vant tre strake mesterskap med moderklubben.I 1998 etterfulgte Pytlick suksesstreneren Ulrik Wilbek, da han tok over som landslagssjef for det danske kvinnelandslaget.Han klarte ikke å følge opp Wilbeks to strake EM-gull under Håndball-EM 1998 da han tapte EM-finalen mot Norge, men tok to år senere OL-gull under Sydney-OL etter å ha slått Ungarn i OL-finalen.Etter å ha vunnet gullmedalje på hjemmebane i 2002-EM, gjentok Pytlick OL-gullet fra Sydney under Sommer-OL 2004 i Aten.Pytlick valgte å legge opp etter 4.-plassen i Håndball-VM 2005, men fraværet ble kortvarig da arvtakeren Brian Lyngholm ble sparket etter en skuffende 11.-plass i 2006-EM. 11.-plassen resulterte i at Danmark ikke kvalifiserte seg til Håndball-VM 2007 og Pytlick tok igjen over landslagsjobben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Pytlick – Olympedia
Arna Sif Pálsdóttir

Arna Sif Pálsdóttir (født 5. januar 1988) er en islandsk håndballspiller som spiller på det islandske landslaget og det danske klubblaget Aalborg DH. I 2009 skrev hun kontrakt med det danske laget Horsens HK. I 2010 gikk hun over til Team Esbjerg og i 2011 til Aalborg DH.


== Eksterne lenker ==
(en) Arna Sif Pálsdóttir – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Profil på Team Esbjergs nettsted
Michael Witzel

Michael Witzel (født 1943 i Schwiebus, Tyskland, nå Polen) er en professor i sanskrit ved Harvard University, USA.
Witzel studerte indologi i Tyskland fra 1965 til 1971 under Paul Thieme,  H. P. Schmidt, K. Hoffmann og J. Narten, og deretter i Nepal fra 1972 til 1973 under Mīmāmsaka Jununath Pandit. fra 1972 til 1978 var han i Katmandu, hvor han ledet Nepal-German Manuscript Preservation Project og Nepal Research Centre. Han har undervist i Tübingen (1972), Leiden (1978–1986) og ved Harvard (siden 1986) og vært invitert som gjesteforeleser i Kyoto (to ganger), Paris (to ganger) og Tokyo (to ganger). Han har undervist i sanskrit siden 1972.
Witzel har gjort seg bemerket for sine studier av dialektene av vedisk sanskrit, gammel indisk historie, utviklingen av vedisk religion og den lingvistiske forhistorien til Sør-Asia. Han er redaktør for Electronic Journal of Vedic Studies (EJVS) og Harvard Oriental Series. Han har vært president for Association for the Study of Language in Prehistory (ASLIP) siden 1999, såvel som den nye International Association for Comparative Mythology siden 2006. Han ble valgt inn i American Academy of Arts and Sciences i 2003, og ble valgt som æresmedlem av det tyske orientalske selskap (DMG) i 2009.


== Referanser ==
Atiur Rahman

Atiur Rahman (født 1951) er en bangladeshisk økonom. Han var sentralbanksjef i Bangladesh Bank fra 1. mai 2009, da han overtok etter Salehuddin Ahmed, og sluttet i stillingen 15. mars 2016.Han er gift og har tre barn.


== Yrkeskarriere ==
Før han begynte i sentralbanken var han professor ved University of Dhaka, og styreleder for legatstyret ved Shamunnay, som er et senter for utviklingsforskning i Bangladesh. Han var også styreleder for Unnayan Shamannay, en non-profit organisasjon for forskning, utvikling og kulturell læring. Han har også vært direktør for Sonali Bank, styreleder for Janata Bank og seniorstipendiat (Senior Research Fellow) ved angladesh Institute of Development Studies (BIDS). 
Rahman har drevet med forskning innen felter som økonomisk utvikling, mikrofinans, fattigdomsbekjempelse, offentlig velstand og andre sosioøkonomiske emner. Pr 2009 har han utgitt 45 bøker, og han har skrevet mye i avisene som spaltisk. For sitt bidrag til samfunnet er han tildelt prisene «Atish Dipankar Gold Medal» (2000) og «Chandrabati Gold Medal» (2008). 
Utdanningsmessig gikk han først ved Mirzapur Cadet College, deretter University of Dhaka, der han først tok en bachelorgrad (Honors), senere M.A innen økonomi. Etter dette ble han tildelt et stipend fra Samveldet av nasjoner, slik at han kunne dra til School of Oriental and African Studies (SOAS) ved University of London, der han tok Filosofisk doktorgrad i 1983. Doktorgradavhandlingen hans omhandlet «Peasants and Classes» («Bønder og klasser»), som senere også ble utgitt som bok. 
Rahman trakk seg som sentralbanksjef etter at hackere 4. februar 2016 hacket sentralbanken og stjal 101 millioner amerikanske dollar. Han sa opp sin stilling 15. mars, og Fazle Kabir ble utnevnt til ny sentralbanksjef samme dag. Kabir overtok stillingen 20. mars 2016.


== Referanser ==
Mleccha

Mleccha (vedisk sanskrit: म्लेच्छ, «ikke-vedisk», «barbar») var en benevnelse som ble brukt om personer som ikke handlet i tråd med moralen og de religiøse normene i det vediske samfunnet i det gamle India.
Gjennom sin struktur fremgår det at benevnelsen ikke er opprinnelig indoiransk, og det har derfor vært spekulert i om det kan være et låneord for et etnonym på et ikke-arisk folk. Språkforskeren Asko Parpola har foreslått at mleccha er beslektet med ordet meluhha som var det sumeriske navnet på en handelspartner med bronsealderens Sumer, og videre at dette kan identifiseres med Induskulturen.


== Referanser ==
Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina

Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina (kinesisk: 中华人民共和国公安部, forkortet 公安部, pinyin: Gōngānbù) inngår i Folkerepublikken Kinas statsråd og er det viktigste politiorganet i Folkerepublikken Kina. Det ledes av ministeren for offentlig sikkerhet. Ministeriet kontrollerer blant annet landets politistyrker og leder også Folkets bevæpnede politi sammen med Den sentrale militærkommisjon.
Ministeriet ble opprettet 6. juli 1949 og het først Ministeriet for offentlig sikkerhet under Det kinesiske kommunistpartis sentrale revolusjonære militærkommisjon (中央人民革命军事委员会公安部). I og med Folkerepublikken Kinas grunnleggelse senere samme år byttet det den 19. oktober 1949 navn til Folkerepublikken Kinas sentrale folkeregjerings ministerium for offentlig sikkerhet (中央人民政府公安部). Sitt nåværende navn Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhet (中华人民共和国公安部) har det hatt siden den 10. november 1954.


== Liste over ministre for offentlig sikkerhet ==
Luo Ruiqing: oktober 1949 – september 1959
Xie Fuzhi: september 1959 – mars 1972
Li Zhen: 1972-1973
Hua Guofeng: 1973 – mars 1977
Zhao Cangbi: mars 1977 – april 1983
Liu Fuzhi: mai 1983 – august 1985
Ruan Chongwu: september 1985 – mars 1987
Wang Fang: april 1987 – november 1990
Tao Siju: desember 1990 – mars 1998
Jia Chunwang: mars 1998 -2002
Zhou Yongkang: desember 2002 – oktober 2007
Meng Jianzhu: oktober 2007- desember 2012
Guo Shengkun: desember 2012 -


== Referanser ==


== Litteratur ==
Børge Bakken: Crime, Punishment, and Policing in China, Rowman & Littlefield, Lanham, MD 2005, Asia/Pacific/Perspectives. ISBN 0-7425-3574-6


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Ministry of Public Security of the People's Republic of China – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Meng Jianzhu

Meng Jianzhou (kinesisk: 孟建柱, pinyin: Mèng Jiànzhù, født i 1947 i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han ble i desember 2012 leder for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomites kommisjon for politikk og rettsvesen.
Under kulturrevolusjonen ble Meng sendt for å arbeide på en jordbrukskommune utenfor Shanghai, der han begynte å arbeide seg opp i hierarkiet. Han ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1971 och ble sjef for jordbrukskommunen i 1981. I 1990-årene innehadde han lokale partiposisjoner i Jiangsu-provinsen.
I 1997 ble Meng innvalgt som supplant i Sentralkomitéen for Kinas kommunistiske parti og i 2002 ble han ordinært medlem. I 2001 ble Meng utnevnt til partisekretær i provinsen Jiangxi og til ordfører i den stående komite i provinsens folkekongress. Det ble spekulert at utnevnelsen fant sted som erstatning for at han tapte for Chen Liangyu i konkurransen om  å bli partisekretær i Shanghai. 
I 2007 ble han utnevnt til minister for offentlig sikkerhet, en post han innehadde til desember 2012. Han ble også politisk kommissar for Folkets bevæpnede politi og medlem av partiets utvalg for rettslige og politiske spørsmål. Meng har også innflytelse over Kinas politikk i Tibet, idet han er medlem av partiets samordningsgruppe for Tibet. I Tibet har Meng blant annet gått inn for intensifisert patriotisk skolering av regionens buddhistiske munker.


== Eksterne lenker ==
(en) Meng Jianzhu hos China Vitae
Oikos – Økologisk Norge

Økologisk Norge er en fellesorganisasjon for økologisk matproduksjon og forbruk. Organisasjonen het tidligere Oikos.
Økologisk Norge ble stiftet 3. september 2000, for å styrke det økologiske miljøet i Norge. De tidligere organisasjonene Norsk økologisk landbrukslag (NØLL), Norsk Økologisk Urtelag og Økoprodusentane gikk da sammen om en ny organisasjon. Økologisk Norge har omtrent 5000 medlemmer (2015), både produsenter og forbrukere. Organisasjonen har kontor i Oslo. Organisasjonen gir ut magasinet Ren Mat som har 2300 abonnenenter (i 2015). 
67%, om lag 13 millioner kroner av Økologisk Norges inntekter er offentlige bevilgninger. Øvrige inntektskilder er medlemskontingenter og private kilder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Ren Mat (organisasjons tidsskrift)
Estonica

Estonica er et estisk online fakta-leksikon på tre språk – estisk, engelsk og russisk. 
Leksikonet publiseres og oppdateres av Eesti Instituut. Estonica er delt i syv avdelinger – historie, samfunn, kultur, stat, økonomi, utdannelse og vitenskap/natur.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (en) / (es) / (ru)
Eesti Instituut (Det estiske institutt). (en) / (es)
Eesti Instituut

Eesti Instituut (Det estiske institutt) er en privat organisasjon som jobber med å spre informasjon om Estland, særlig landets  kultur og historie. Instituttet opprettholder også flere nettsider, for eksempel faktaleksikonet Estonica og kulturportalen kultuur.info. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Estonica - estisk online faktaleksikon (en) (es) (ru)
kultuur.info - kulturportalen kultuur.info (es)
www.culture.ee - kulturportal (en)
Arthur Javadjan

Arthur Javadjan (født 22. april 1964) er en armensk økonom, som har vært sentralbanksjef for Armenias sentralbank siden 11. juni 2008, da han overtok for Tigran Sargsian.
Han er utdannet innen ingeniørfaget, men har tatt etterutdanning innen økonomi og ledelse ved blant annet American Banking Institute i New York, Den sveitsiske nasjonalbanken, International Centre of Top Management i Toronto og Japan Center for International Finance.
Javadjan startet sin karriere i Armenias sentralbank i 1997, som styremedlem. Etter to år i denne stillingen jobbet han to år i ArmInvestBank, før han returnerte til sentralbanken. Har hadde han ulike lederstillinger, blant annet visesentralbanksjef i 2003–2008, inntil han i juni 2008 ble utnevnt til sentralbanksjef.


== Eksterne lenker ==
CBA - Arthur Javadyan
Téa Leoni

Elizabeth Téa Pantaleoni, kjent under kunstnernavnet Téa Leoni, (født 25. februar 1966) er en amerikansk skuespiller. Hun har spilt i en rekke filmer, som Jurassic Park III, The Family Man, Deep Impact, Fun with Dick and Jane, Bad Boys og Ghost Town.


== Liv og virke ==
Leoni ble født i New York City, som datter av Emily Ann (født Patterson), dietetiker og ernæringsfysiolog, og Anthony Pantaleoni, advokat som jobbet for firmaet Fulbright & Jaworski. Leonis mor var opprinnelig fra Texas, og hennes far var av italiensk, engelsk og polsk avstamning. Leoni gikk på Brearley School og senere ved The Putney School. Hun begynte på, men fullførte ikke sine studier ved Sarah Lawrence College.
Leonis farmor, Helenka Adamowska Pantaleoni (1900–1987), var film- og teaterskuespiller, datter av musikerne Józef Adamowski og Antonina Szumowska-Adamowska, som sammen med Josefs bror Tymoteusz Adamowski, utjgjorde, Adamowski Trio. Leonis oldefar på farssiden var broren til den italienske økonomen og politikeren Maffeo Pantaleoni.
Tea Leoni ble rangert som nummer 79 på FHM sin liste over 100 Most Sexiest Women of 2000. I 2000 spilte Leoni en liten rolle i TV-serien The X-Files som var meget populær i USA på 1990-tallet. Leoni uttalte i Life Magazine den 27. oktober 2006, at hun ble goodwill-ambassadør for UNICEF, delvis fordi hennes farmor tidlige hadde vært president i det amerikanske fondet for UNICEF i hele 25 år. Leoni giftet seg med sin første ektemann, Neil Joseph Tardio Junior, TV-reklameprodusent, den 8. juni 1991, ved St. Luke's Episcopal Church i Hope, New Jersey. Paret skilte seg igjen etter 4 år, i 1995.
Leoni giftet seg med sin andre ektemann, skuespilleren David Duchovny, 6. mai 1997, etter å ha vært forlovet i 9 uker. Deres første barn, datteren Madelaine West Duchovny, ble født 24. april 1999 i det sørlige California, og deres andre, sønnen Kyd Miller Duchovny, ble født den 15. juni 2002, i Los Angeles. Familien bodde i Malibu i California, men flyttet til New York City i 2008. Onsdag 15. oktober 2008, bekreftet Leoni og Duchovny at de har vært separert i flere måneder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Téa Leoni på Internet Movie Database 
(sv) Téa Leoni i Svensk Filmdatabas 
(da) Téa Leoni på Filmdatabasen 
(da) Téa Leoni på Scope 
(fr) Téa Leoni på Allociné 
(en) Téa Leoni på AllMovie 
(en) Téa Leoni hos Turner Classic Movies 
(en) Téa Leoni hos Rotten Tomatoes 
(en) Téa Leoni hos TV Guide 
(en) Téa Leoni hos TV Guide
Val Lehman

Val Lehman (født 15. mars 1943 i Perth, Australia) er en australsk skuespiller, best kjent for rollen som Bea Smith i den australske serien Prisoner. Hun hadde denne rollen i over fire år før hun forlot serien i episode nr. 400 i 1983. Hennes datter fra det virkelige liv, Cassandra Lehman, portretterte Bea Smiths narkotikaavhengige datter, Debbie.
Lehman har også dukket opp i mange andre australske TV-produksjoner, for det meste i forskjellige gjesteroller og sjelden noen permanent roller. Før hun spilte i Prisoner var hun med i TV-seriene Bellbird og Tandarra. Etter Prisoner dukket hun blant annet opp i The Flying Doctors, Army Wives (Koneklubben på norsk), Something in the Air, Blue Heelers og All Saints.
Lehman bodde i Ipswich, England på mye av 1990-tallet etter å ha blitt først invitert til Storbritannia for personlige opptredener av serien Prisoner: Cell Block. Det ble senere rapportert av Jarratts familie at hun ikke hadde hatt en affære med Wayne Jarratt, slik som det en stund hadde gått mange rykter om i sladrepressen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Val Lehman på Internet Movie Database 
(en) Val Lehman på AllMovie 
(en) Val Lehman hos The Movie Database
Revelje

Revelje (av fransk: réveil, fra réveiller som betyr «vekker») er et lydsignal som benyttes i et lands militærvesen for å indikere at dagen starter og dermed gi en ordre til en militæravdeling om å stå opp og klargjøre seg.
Trompetisten Joseph-David Buhl standariserte det franske forsvarets reveljer.Tradisjonelt ble dette spilt på signalhorn eller trompet, men i moderne tid blir reveljen spilt i opptak over høyttaleranlegg.


== Lydeksempel ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Revelje fra Hans Majestet Kongens 3. Gardekompani (WMA-format)
Margrete av Anjou

For Henrik VI av Englands ektefelle, se:Margaret av AnjouMargrete av Anjou (født ca. 1273, død 31. desember 1299) var grevinne av Anjou. 
Margrete var datter av Karl II av Napoli og Mary av Ungarn. Faren ga henne Anjou som medgift.
Margrete giftet seg med Karl av Valois, en av sønnene til Filip III av Frankrike, 16. august 1290.
Barn:

Isabella (1292–1309). Gift med Johan III, hertug av Bretagne
Filip VI av Frankrike
Johanna av Valois (1294–1342). Gift med William I, hertug av Hainaut
Margrete av Valois (1295–1342). Gift med Guy I av Blois-Châtillon
Karl II av Alençon (1297–1346)
Katrine av Valois (født 1299, ukjent dødsdato)


== Referanser ==
Jean Fouquet

For 1700-tallsjesuitten og kinamisjonæren og biskopen, se Jean-François Foucquet.Jean Fouquet (født ca. 1420, død 1480 eller 1481) var en fransk maler, født i Tours.Som ung kom han i kontakt med det franske hoffet i Paris og malte blant annet et portrett av Karl VII. Rundt 1437 besøkte Fouquet Italia, hvor han malte et portrett av pave Eugenius IV. Idag finnes det imidlertid bare kopier av dette. 
Etter hjemkomsten til Frankrike ble han hoffmaler hos Ludvig XI.


== Verk ==
Fouquet arbeidet i en stil som var påvirket av italiensk renessanse og flamsk realisme.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Fouquet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jean Fouquet – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kleistogami

Kleistogami er betegnelsen på blomster som normalt ikke åpner seg og der sjølpollinering er eneste mulighet for befruktning. Blomsten inneholder de samme forplantningsorganene som åpne (chasmogame) blomster: fruktemner og pollenbærere. Kronblader mangler eller er sterk redusert og fordi pollenoverføringa i en lukka blomst er mer presis enn hos åpne blomster, har disse blomstene normalt færre pollenkorn enn åpne blomster. 
De fleste plantearter som produserer kleistogame blomster, lager også vanlige, åpne blomster som har mulighet for krysspollinering. En vanlig strategi er å produsere kleistogame blomster når tilgangen på pollinatorer er lav, f.eks. blomstrer gjøkesyre og mange arter i fiolslekta med åpne blomster om våren og med kleistogame blomster seinere på året. 
En litt annen strategi finnes hos blindurt som er en fjellplante med blomster som sjelden åpner seg og derfor klassifiseres som kleistogame. Imidlertid har blomstene hos denne planta mulighet for åpning og åpne blomster finnes av og til. Dette kan tolkes en tilpasning til vanskelige og uforutsigbare forhold med hensyn på tilgang på pollinatorer i arktisk/alpine strøk. 


== Litteratur ==
Theresa M. Culley og Matthew R. Klooster (2007). «The cleistogamous breeding system: a review of its frequency, evolution, and ecology in angiosperms». The Botanical Review. 73 (1): 1–30. ISSN 0006-8101. JSTOR 27571184. doi:10.1663/0006-8101(2007)73[1:TCBSAR]2.0.CO;2.