jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Robert Archibald Nisbet

Robert Archibald «Archie» Nisbet (født 23. november 1900, død 13. september 1986) var en britiske roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Nisbet vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med Terence O'Brien kom han på andreplass i toer uten styrmann bak Kurt Moeschter / Bruno Müller Tyskland.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, toer uten styrmann   Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Nisbet – Olympedia 
(en) Robert Nisbet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Nisbet – FISA
Paul McDowell

Paul L. McDowell (født 17. januar 1905, død 14. august 1962) var en amerikansk roer som deltok i De olympiske leker i 1928 i Amsterdam.
McDowell vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL i 1928 i Amsterdam. Sammen med John Schmitt kom han på tredjeplass i toer uten styrmann bak Kurt Moeschter / Bruno Müller Tyskland og Robert Nisbet / Terence O'Brien fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i roing, toer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul McDowell – Olympics.com 
(en) Paul McDowell – Olympic.org 
(en) Paul McDowell – Olympedia 
(en) Paul McDowell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul McDowell – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Paul McDowell – FISA
John Schmitt

John Victor Schmitt (født 23. desember 1901, død 13. juni 1991) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Schmitt vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med Paul McDowell kom han på tredjeplass i toer uten styrmann bak Kurt Moeschter / Bruno Müller Tyskland og Robert Nisbet / Terence O'Brien fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i roing, toer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Schmitt – Olympics.com 
(en) John Schmitt – Olympic.org 
(en) John Schmitt – Olympedia 
(en) John Schmitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Schmitt – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) John Schmitt – FISA
SWAT Global Strike Team

SWAT Global Strike Team er et taktisk skytespill, som ble sluppet på Xbox og PlayStation 2 i desember 2003.
I spillet har du rollen som Mathias Kincaid, en amerikansk kommandør i ledelsen av en liten SWAT-gruppe. Din oppgave er å lede enheten gjennom forskjellige spillmiljø, arrestere mistenkte og redde sivile.
Radisson Blu Royal Hotel (København)

Radisson Blu Royal Hotel er et hotell som ligger i Hammerichsgade på Vesterbro i København rett ved Tivoli og Københavns hovedbanegård. 
Hotellet er et gesamtkunstwerk; alt fra fasaden til bestikket i restauranten på 20. etasje er tegnet av den danske arkitekten Arne Jacobsen, som også tegnet stolene «Ægget» og «Svanen» til hotellet. Hotellets rom nr. 606 er holdt helt i sin opprinnelige stil og siden forsiktig restaurert. 
Hotellet ble innviet i 1960 og var dengang den første skyskraper i København. Det er en del av den internasjonale Radisson-kjeden.


== Referanser ==
Armand Marcelle

Armand Marcelle (født 10. oktober 1905, død 26. desember 1974) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Marcelle vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med sin bror Edouard Marcelle og Henri Préaux kom han på andreplass i toer med styrmann bak Østerrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, toer med styrmann  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Armand Marcelle – Olympics.com 
(en) Armand Marcelle – Olympic.org 
(en) Armand Marcelle – Olympedia 
(en) Armand Marcelle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Armand Marcelle – FISA
Edouard Marcelle

Edouard Marcelle (født 1. oktober 1909, død 9. november 2001) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Marcelle vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med sin bror Armand Marcelle og Henri Préaux kom han på andreplass i toer med styrmann bak Østerrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, toer med styrmann  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edouard Marcelle – Olympics.com 
(en) Edouard Marcelle – Olympic.org 
(en) Edouard Marcelle – Olympedia 
(en) Edouard Marcelle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edouard Marcelle – FISA
Drivstofftank

Drivstofftank er en beholder for drivstoff, som pumpes inn til en motor. Det er oftest ett eller flere filter montert mellom tanken og pumpen, for å stoppe urenheter fra å tette pumpen.
Drivstofftanken på en bil er som regel montert bak under bilen. Man fyller drivstoff på tanken gjennom påfyllingsluken, som er tettet med et tanklokk. På lastebiler er tanken som oftest montert på siden.
Til små påhengsmotorer er ofte drivstofftanken integrert i motoren, men på større er den løs grunnet større drivstofforbruk. Disse var i starten laget av stål, men grunnet vekt og rustproblemer lages de nå som oftest i plast. På større båter med innebygget motor er drivstofftanken bygget fast i båten.
På enkelte fly har man i tillegg til interne drivstofftanker også eksterne drivstofftanker, som kan slippes når de er tomme, såkalte dropptanker. Disse blir brukt når man skal fly ekstra langt. Enkelte fly har også mulighet for å fylle drivstoff i luften i fart.
På motorsykler og mopeder er drivstofftanken plassert på rammen mellom styret og setet. Her fyller man drivstoff direkte inn i tanken.
Henri Préaux

Henri Camille Préaux (født 25. november 1911, død 21. februar 1992) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Henri Préaux vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med brødrene Armand og Edouard Marcelle kom han på andreplass i toer med styrmann bak Østerrike. Préaux var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Sølv i roing, toer med styrmann  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Préaux – Olympics.com 
(en) Henri Préaux – Olympic.org 
(en) Henri Préaux – Olympedia 
(en) Henri Préaux – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henri Préaux – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Henri Préaux – FISA
Aesalinae

Aesalinae er en underfamilie av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever i løvskog. De ligner ikke på typiske hjortebiller, men er ganske små uten spesielt store kjever. Det er funnet én art i Norden, men ikke i Norge.


== Utseende ==
Ganske små (gjerne 5-7 millimeter), brede, mørke hjortebiller.  Kroppen er tett punktert og matt, kjevene ikke spesielt store. Artene kan ikke forveksles med noen andre hjortebiller, men kan overflatisk ligne på visse knokkelbiller (Trogidae) og gjødselbiller (Scarabaeinae). Den kjennes lett fra disse på de lengre og slankere antennene, typisk for hjortebiller.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i død ved. Larveutviklingen  kan ta tre år.


== Utbredelse ==


== Systematisk plassering ==
De to slektene her plassert i underfamilien Nicaginae har tradisjonelt vært regent til Aesalinae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Aesalinae MacLeay, 1819
Stammen Aesalini
Slekten Aesalus Fabricius, 1801 – 12 arter, i Nord-Europa:
Aesalus scarabaeoides (Panzer, 1794)
Slekten Cretaesalus Nikolajev, 1993 - utdødd
Slekten Echinoaesalus Zelenka, 1993 - 7 arter
Slekten Lucanobium Howden & Lawrence, 1974 – én art
Slekten Himaloaesalus Huang & Chen, 2013 - 5 arter
Slekten Trogellus Paulsen, 2013 -11 arter
Slekten Strabaesalus Paulsen, 2018 - 3 arter
Slekten Zelenkaesalus Krikken, 2008 - 6 arter
Stammen Ceratognathini Sharp, 1899 - kan også plasseres i Nicaginae
Slekten Ceratognathus Westwood, 1838
Slekten Hilophyllus Paulsen & Mondeca, 2006 – 3 arter
Slekten Holloceratognathus Nikolaev, 1998 – 3 arter
Slekten Mitophyllus Parry, 1843 – 14 arter
Stammen Nicagini LeConte, 1861 - eventuelt som en egen underfamilie, Nicaginae
Slekten Nicagus LeConte, 1861
Slekten Protonicagus Cai, Yin, Liu & Huang, 2017 - utdødd


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(no) Aesalinae hos Artsdatabanken 
(sv) Aesalinae hos Dyntaxa 
(en) Aesalinae hos Fossilworks 
(en) Aesalinae hos ITIS 
(en) Aesalinae hos NCBI 
(en) Kategori:Aesalinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aesalinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Vinterligaen

Vinterligaen er en vinterturnering i fotball for jenter og gutter på ungdomstrinnet, fra klubber i Asker, Bærum, Oslo og områder rundt.
Turneringsperioden er fra november til mars, med cirka 70 lag, 30 klubber og 1000 deltakere.Arrangør er Askerbøringene Idrettslag


== Historie ==
Ved starten i 2009 deltok 8 lag i J13-klassen, alle fra Asker. Siden har turneringen øket til flere årsklasser, og med deltakerlag fra Viken, Bærum og Oslo.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lampriminae

Lampriminae er en underfamilie av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever i løvskog. Denne artsfattige gruppen finnes bare på den sørlige halvkulen.


== Utseende ==
Middelsstore til store (15-70 millimeter) hjortebiller. Det mest slående trekket ved disse artene er deres glinsende, metalliske farger. Som hos de fleste hjortebiller har hannene mer eller mindre sterkt forstørrede kjever (mandibler). Hos denne gruppen er kjevene gjerne buet oppover. Pronotum er høyt hvelvet. Antennene er forholdsvis korte.


== Utbredelse ==
Denne underfamilien finnes bare på den sørlige halvkulen. Det er én art i det sørligste Sør-Amerika, én på New Zealand, én på Ny-Guinea, de øvrige artene lever i eller på øyene rundt Australia.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lampriminae
Slekten Dendroblax White, 1846 – én art
Slekten Homolamprima MacLeay, 1885 – én art
Slekten Lamprima Latreille, 1806 – 8 arter
Slekten Phalacrognathus MacLeay, 1885 – én art
Slekten Streptocerus Fairmaire, 1850 – én art


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Lampriminae hos Fossilworks 
(en) Lampriminae hos ITIS 
(en) Lampriminae hos NCBI 
(en) Kategori:Lampriminae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lampriminae – detaljert informasjon på Wikispecies
Léon Flament

Léon Flament (født 26. mai 1906) var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Flament vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med Francois de Coninck og Georges Anthony kom han på tredjeplass i toer med styrmann bak Østerrike og Frankrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i roing, toer med styrmann  Belgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Léon Flament – Olympics.com 
(en) Léon Flament – Olympic.org 
(en) Léon Flament – Olympedia 
(en) Léon Flament – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Léon Flament – FISA
Francois de Coninck

François de Coninck (født 9. august 1902) var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Coninck vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med Léon Flament og Georges Anthony kom han på tredjeplass i toer med styrmann bak Østerrike og Frankrike.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i roing, toer med styrmann  Belgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francois de Coninck – Olympics.com 
(en) Francois de Coninck – Olympic.org 
(en) Francois de Coninck – Olympedia 
(en) Francois de Coninck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Francois de Coninck – FISA
Georges Anthony

Georges Anthony var en belgisk roer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Anthony vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1928 i Amsterdam. Sammen med Léon Flament og Francois de Coninck kom han på tredjeplass i toer med styrmann bak Østerrike og Frankrike. Anthony var styrmann. 


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i roing, toer med styrmann  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Anthony – Olympedia 
(en) Georges Anthony – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Anthony – FISA
Gibboryctes

Gibboryctes er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Store og brede, svarte biller. Hannen har et langt, ugrenet, krumt horn på hodet, som er bredt og trekantet, pronotum er bredt uthulet foran, men har ingen tenner eller horn langs kanten av gropa. Kjevene (mandiblene) stikker tydelig fram foran. Forleggen (protibia) har fire tenner på utsiden. Som vanlig hos hornbiller mangler hunnen hornet som hannen har.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til disse billene, som tilsynelatende er ganske sjeldne. De voksne er trolig nattaktive.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, én art når nord til Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842 – 26 slekter
Slekten Gibboryctes Endrödi, 1974
Gibboryctes acuminatus Endrödi, 1978
Gibboryctes bollei Dechambre, 2006 - nå flyttet til slekten Megasoma
Gibboryctes gracilicornis (Prell, 1912)
Gibboryctes szelenyi Endrödi, 1974
Gibboryctes waldenfelsi (Endrödi, 1977)


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Generic Guide to New World Scarabaeoidea – Gibboryctes


== Eksterne lenker ==
Tegning av Gibboryctes waldenfelsi
Foto av Gibboryctes waldenfelsi Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gibboryctes i Encyclopedia of Life 
(en) Gibboryctes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Gibboryctes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gibboryctes – detaljert informasjon på Wikispecies
UNAMA

United Nations Assistance Mission in Afghanistan (UNAMA) er en politisk FN-operasjon vedtatt av FNs sikkerhetsråd den 28. mars 2002 ved resolusjon 1401. UNAMA har som mandat å hjelpe til med å etablere varig fred og utvikling i Afghanistan. Den er engasjert i en rekke tiltak av humanitær og politisk karakter, fra humanitær bistand, over hjelp til valgavvikling og til rådgiving om fredsprosessen i landet. Operasjonen er politisk og rår, til forskjell fra FNs fredsbevarende styrker, ikke over bevæpnet militærpersonell.
Hovedkvarteret ligger i Kabul. UNAMA har åtte regionalkontor og 15 provinskontor. Operasjonen ledes av FNs spesialutsending til Afghanistan, som siden 2010 er Staffan de Mistura. Før dette var posten fra mars 2008 besatt av Kai Eide.


== Eksterne lenker ==
UNAMA, offisielt nettsted
Iselin Hebbert Larsen: UNAMA in Afghanistan. Challenges and Opportunities in Peacemaking, State-building and Coordination, NUPI-rapport, 2010
Norges gamle Love

Norges Gamle Love (NGL) er en historisk kildesamling av norske lover fra de eldste tider frem til 1536. Serien består av to «rekker», den første i 5 bind utgitt mellom 1846 og 1895 dekker lover fra de eldste tider frem til 1387. «Anden række» av serien blir i dag utgitt av Kjeldeskriftavdelingen og består av fire bind som dekker perioden fra 1380 til 1536.
Initiativet til å begynne å samle å utgi norske kildeskrifter kom bl.a fra Gregers Fougner Lundh som i 1829 utga Bergens gamle Bylov. I 1830 søkte han stortinget om penger til å utgi enten et diplomatarium, som senere ble til Diplomatarium Norvegicum, eller en utgave av de gamle norske lovene. Stortinget prioriterte i første omgang lovene og bevilget 1.500 spesi-daler over 3 år, dette var ikke nok og man fikk derfor også tilskudd fra Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.
Det praktiske arbeidet med samling og avskrift av kildene ble gjort av Rudolf Keyser og P. A. Munch i København og i Stockholm i årene 1835-37. De tok så opp igjen arbeidet i 1844 etter at det hadde blitt liggende med dårlig fremdrift hos en komite i årene i mellom. I 1845 bevilget stortinget penger til trykkingen, og man kunne utgi første bind.
Verket er i fem bind:

Bind 1. Gamle Norske Lover eldre enn 1263. R. Keyser og P. A. Munch, Christiania 1846.
Bind 2. Fra 1263 til 1280. R. Keyser og P. A. Munch, Christiania 1848.
Bind 3. Fra 1280 til 1387. R. Keyser og P. A. Munch, Christiania 1849.
Bind 4. Supplement samt håndskriftbeskrivelser med facsimilier. Gustav Storm, Christiania 1885.
Bind 5. Supplement og facsimiler samt glossarium med register. Gustav Storm og Ebbe Hertzberg, Christiania 1895.


== Eksterne lenker ==
[1] – Første bind i Wikisource
[2] - Første bind fra Nasjonalbiblioteket.
[3] - Andre bind fra Nasjonalbiblioteket.
[4] - Tredje bind fra Nasjonalbiblioteket.
[5] - Fjerde bind fra Nasjonalbiblioteket.
[6] - Femte bind fra Nasjonalbiblioteket.
Thermaikosbukta

Thermaikosbukta er ei bukt i Egeerhavet like sør for prefekturet Thessaloniki i Hellas, øst for Pieria og Imathia, og vest for Khalkidiki. Bukta har en lengde på 100 km og er på det breieste 65 km. I nordøst er den smalere og danner Salonikibukta på rundt 16 ganger 8 km. Byen Thessaloniki ligger innerst i bukta.
Bukta er oppkalt etter den antikke byen Therma, som lå ved kysten av bukta.Landskapet rundt bukta er fjell- og myrlendt. Elva Gallikos renner ut i Salonikibukta, mens Pineios, Aliákmon og Axios munner ut i Thermaikosbukta. Loudias er regulert til kanal.På Pieríasletta i vest ligger byen Kateríni med havna Paralía. Nord for Paralía finnes det saltsletter. I 1937 sto en skipskanal over Kassandra-halvøya i øst ferdig. Den forbinder Thermaikosbukta med Kassandrabukta.


== Referanser ==
Kobberslangen

Kobberslangen eller Nehusjtan (av hebraisk nahash, 'slange' og nehoshet, 'bronse'), også skrevet kopperslangen og Nehustan, var en magisk kultgjenstand som er omtalt i jødenes Tanakh, en religiøs tekstsamling som tilsvarer Det gamle testamentet i Bibelen.  Gjenstanden var formet som en slange og ble laget av israelittenes profet Moses på befaling fra Jahve, jødenes gud. «Bronseslangen» skulle  hjelpe israelsfolket mot dødelige «serafslanger» som Gud selv hadde sendt for å straffe ulydighet blant folket på vandring gjennom ørkenen. Når de som var bitt av ormene, så på skulpturen, ble de helbredet fra forgiftningen.

I Fjerde Moseboks 21. kapittel blir det fortalt om en dramatisk hendelse fra myten om israelittenes 40 år lange ferd fra fangenskapet i Egypt, gjennom Sinai-ørkenen til det lovede landet i Kanaan. Fordi folket klagde over vanskelige forhold i ødemarken og satte seg opp mot Moses og Gud, sendte Gud giftslanger for å straffe dem. Flere ble drept, og menneskene angret sin synd mot den overvektige guddommen. Da Moses så gikk i forbønn for sitt ulydige folk, beordret jødenes gud at profeten skulle lage en kobberslange og sette den på en stang. Alle som festet blikket på slangefiguren, ble reddet fra slangebittene og fikk på mirakuløst vis beholde livet.
Ifølge Andre Kongebok lot kong Hiskia av Juda (Esekias) flere hundre år senere slå i stykker kobberslangen, sammen med andre gudebilder. Israelittene hadde da begynt å tenne offerild (røkelse) for «Nehusjtan» og tilbe slangeskulpturen som en guddom. Dette er et tidlig eksempel på «billedstorming» på grunn av det religiøse forbudet mot bilder og avgudsdyrkelse.
I Johannesevangeliet står det at Jesus, som i kristendommen regnes som frelsesskikkelsen Messias og Guds sønn, i en samtale med Nikodemus sammenliknet kobberslangen med seg selv: «Slik Moses løftet opp slangen i ødemarken, slik må Menneskesønnen bli løftet opp, for at enhver som tror på ham, skal ha evig liv».Også Moses' magiske vandringsstav etter broren Aron er knyttet til en mektig slangefigur: Da brødrene ba farao om å la jødene forlate Egypt, omskapte deres gud staven til en stor slange som slukte slangene som faraos egne trollmenn hadde tryllet frem.


== Se også ==
Slangesymboler
Ørkenvandring
Ikonoklasme, billedødeleggelser
Avgudsdyrkelse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Brass serpent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ceratoryctoderus

Ceratoryctoderus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Store (40-60 millimeter), mørkbrune biller, kroppen nokså matt og forholdsvis avlang til hornbiller å være. Hannen er vanligvis mye større enn hunnen, og har horn på hodet og en dyp, U-formet uthuling av pronotum som i midten når nesten tilbake til roten. Hodet har to korte horn eller et bredt som er kløvet i spissen, på pronotum er det en eller to brede tenner på hver side av uthulingen.
Forleggen (protibia) har tre tenner på utsiden.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i alle fall på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842 – 26 slekter
Slekten Ceratoryctoderus Arrow, 1908
Ceratoryctoderus armatus Dechambre, 2001
Ceratoryctoderus borchmanni Endrödi, 1959
Ceratoryctoderus candezei (Snellen van Vollenhoven, 1866)
Ceratoryctoderus mototanii Yamaya, 2011


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Ceratoryctoderus armatus: [1]
Bilder av Ceratoryctoderus candezei: [2] og [3]
(en) Ceratoryctoderus i Encyclopedia of Life 
(en) Ceratoryctoderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Ceratoryctoderus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceratoryctoderus – detaljert informasjon på Wikispecies
Demonstrasjonen i Mazar-i-Sharif 1. april 2011

Demonstrasjonen i Mazar-e Sharif 1. april 2011 var en demonstrasjon som ble holdt i Mazar-e Sharif i Afghanistan den 1. april mot den amerikanske pastor Terry Jones sin brenning av Koranen. Demonstrasjonen startet i den blåe moskeen i Mazar-e Sharif, og resulterte i at en menneskemengde banet seg adgang til UNAMA-kontoret, tilhørende FN, i Mazar-e Sharif. Flere ansatte (inkludert sikkerhetsvakter) og demonstranter ble drept og/eller skadd. Blant de drepte ansatte var norske Siri Skare.
Taliban nektet ansvar for drapene.Et svensk dokument som NRK Brennpunkt har fått tilgang til, viser at USAs konsulat i Mazar-e Sharif opprinnelig var målet, men at USA sendte inn afghanske agenter til å avlede demonstrasjonen for å hindre at konsulatet ble angrepet og få demonstrantene til å angripe FN-kontoret i stedet.


== Referanser ==