jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
På vingene

På vingene er et musikkalbum med Banana Airlines, utgitt i på selskapet Slagerfabrikken i 1983. Albumet ble produsert av Jan Paulsen og Banana Airlines. Albumet ble en suksess med en gang det kom ut og innholdt bandets mest kjente sang «En glad calypso om våren».


== Sporliste ==
«En glad calypso om våren» (Olle Adolphson/Kai Kiil)
«Jompa» (Kai Kiil)
«Sucu sucu» (Tarateño Rojas/Kai Kiil)
«Jompalaia» (Hank Williams/Kai Kiil)
«Sunshine Boy» (Kai Kiil)
«Du må tåle en fleip» (Royer Larsen/Kai Kiil)
«Onkel Tucas aeroplana» (Rudi Høynes)
«Du må velge en (Ketil, Tore og Randi)» (Alf Eriksen/Kai Kiil)
«Du som por i Huitta» (Alf Eriksen/Kai Kiil/Royer Larsen/Rudi Høynes)
«Yes We Have No Bananas» (Alf Eriksen/Kai Kiil/Royer Larsen/Rudi Høynes)
«Voi voi du deilige rockenroll» (Trad./Idar Johansen)
«Toddyen min» (Åsta Hjelm)


== Medvirkende ==


=== Banana Airlines ===
Kai Kiil - sang, akustisk gitar, låtskriver, produsent
Alf Eriksen - sang, keyboard, elektrisk gitar, låtskriver, produsent
Royer Larsen - sang, bass, låtskriver, produsent
Rudi Høynes - sang, trommer, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Jan Paulsen - produsent, perkusjon, miksing
Øystein Antonsen - refreng-sang på «Jompalaia»
Bill Booth - fele på «Jompalaia»
Roar Vangen - gitar på «Sunshine Boy», «Du må tåle en fleip» og koring på «Yes We Have No Bananas», tekniker, miksing
Arve Hoel - tekniker
Hans Nylund - tekniker
Leif Hemmingsen - miksing
Björn Almstedt - mastering
Audun Tylden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) På vingene på Discogs 
(en) På vingene på MusicBrainz
Vi kommer snart på hjem

Vi kommer snart på hjem er et musikkalbum med Banana Airlines, utgitt i 1985.


== Sporliste ==
«Karnevalg» (Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Putti Putti» (Jay Epae/Kai Kiil/Sverri Dahl/Jan Paulsen/Per Sveinson)
«Piraten Johnny» (Lance)
«Arne venter på dommeren» (Juul Hansen/Kai Kiil/Sverri Dahl/Jan Paulsen/Per Sveinson)
«Lørdagskveld» (Arne Bendiksen/Kai Kiil/Sverri Dahl/Jan Paulsen/Per Sveinson)
«It's All in the Game» (Alberts/Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Zanzibar» (Per Gunnar Jensen/Kai Kiil/Sverri Dahl/Jan Paulsen/Per Sveinson)
«We Wanna Be Free» (Shu-bi-dua/Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Se & hør» (Larsson/Sigurd/Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Chiquita» (Len Mackenzie/Garth Montgomery/William Wirges/Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Gimme Dat Banana» (Bernd Dietrich/Wolff-Ekkehardt Stein/Rainer Pietsch/Kai Kiil/Rudi Høynes)


== Medvirkende ==


=== Banana Airlines ===
Kai Kiil - sang, kor, låtskriver
Roy Stenersen - gitar, kor
Royer Larsen - bass, kor
Sverri Dahl - piano, synth, kastanjett, kor
Rudi Høynes - trommer, perkusjon, vokal, kor


=== Øvrige medvirkende ===
Jan Paulsen - produsent, kor
Nils Petter Nyrén - akustisk gitar
Jens Petter Antonsen - trompet
Arild Stav - saksofon, klarinett
Dag Eriksen - trombone
Steinar Ofsdal - ukulele
Morten Sand - steelgitar
Geir Morfjord - congas
Per Sveinson - co-produsent, tekniker, trekkspill, tamburin


== Eksterne lenker ==
(en) Vi kommer snart på hjem! på Discogs 
(en) Vi kommer snart på hjem! på MusicBrainz
Del Staigers

Charles Delaware «Del» Staigers  (født 20. august 1899 i Muncie, Indiana, død 12. juli 1950 i Hollywood, California) var en anerkjent kornettist og trompetist som blant annet spilte med the John Philip Sousa Band. 


== Trivia ==
Det var Del Staigers som spilte tappenstrek i John Philip Sousas begravelse, 10. mars 1936.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Del Staigers Tribute Page Arkivert 5. juli 2010 hos Wayback Machine. Ressursside
Cecilia og rallaren

«Cecilia og rallaren» er den mest kjente av alle rallarvisene, og Svensk Visearkiv har over hundre varianter av denne på en blanding av norsk og svensk. De fleste er fra Sverige, men en del trykk kommer fra Finland også. Visa har vært kjent siden 1893, men opprinnelig var dette en engelsk sjømannsvise som kom på trykk i 1885 under tittelen «There Was a Sailor from Dover». I Finland er den ennå sjømannsvise, men den norske/svenske versjonen ble altså rallarsang. På en del skillingstrykk er ikke navnet Cecilia brukt, men Särling og Serlin. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 4 med Rita Engebretsen.


== Teksten ==
Den rallaren, den rallaren fra Sødre Sverige kom,han fridde til en pike skjønn, Cecilia hette hun.Hennes tanker var frimodige, hennes hjerte sto i brann,for hver gang som hun snakket med den raske rallarmann.
Den rallaren, den rallaren av fingren dro en ring,ta den du skjønn Cecilia inntil du bliver min,jeg skjenker deg mitt hjerte, jeg skjenker deg min hånd,hvis du med meg vil knytte nå det dype kjærlighetsbånd.
Tro aldri at jeg knytte vil no kjærlighetsbånd med deg,for du er kun en rallare og jeg en jomfru fin,nei bort med sånne tanker og bort med slikt begjær,tro aldri at jeg holde kan en rallargutt så kjær.
Den rallaren, den rallaren han reiste da sin kos,han reiste ut til fjerne land fra sin utvalgte ros.Han tenkte på Cecilia som hadde svart ham nei,da han om hennes hjerte ba ut i en kjærlighetsvei.
Da sju år var forgagne, forgagne rundt omkring,da falt den skjønn Cecilia i febersykdom inn,den sykdommen var blandet med kjærlighet og sorg,fordi hun hadde svaret den raske rallar nei.
Cecilia hun døde og lagdes opp på bår,av gutter ble hun båret til gravens dystre kår.Ja ut i dette huset, ja ut i denne grav,der hviler nå Cecilia jeg engang elsket har.
Men hør nu flickor alla åt Er jag säga må,tag mot en gosses tilbyd når det bjudas på,låt aldri sådant høgmot i deres hjerte bo,i gravens mørke bolig der finner allting ro.


== Kilder ==
Viser på vandring, av Per Johan Skjærstad, Aschehoug 1978
Gode gamle viser frem fra glemselen, av Per Johan Skjærstad, Gyldendal 1982
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Decorah Posten

Decorah Posten var en norsk-amerikansk ukeavis som ble utgitt i Decorah i Iowa i USA mellom 1874 og 1972. Som formidler av norsk språk og kultur spilte avisen en fremtredende rolle. Avisen hadde, som andre immigrantaviser, en demokratisk tone, og henvendte seg til den vanlige mann og kvinne.


== Historikk ==
Avisen ble grunnlagt i 1874 i Decorah av en norsk innvandrer fra Skien som hadde lært trykkerifaget i Norge, Brynild Anundsen. Avisen hadde sin største leserkrets blant innvandrere i Midtvesten, men hadde abonnenter blant norsk-amerikanere over hele USA og hadde også flere hundre abonnenter i Norge. 


=== Korrespondenter fra gamlelandet ===
Avisen hadde også korrespondenter i Norge som med sine innlegg styrket forbindelsen med «Gamlelandet». En av disse var Ivar Kleiven, hvis brev til Decorah Posten er utgitt i bokform. Avisen hadde sin egen tegneserie, noe den var alene om blant innvandreravisene. Tegneserien Han Ola og han Per var tegnet av Peter J. Rosendahl og Ola og Per, to farmere, filosoferte over livets mangfoldigheter, om livet på farmen og om amerikansk politikk hvor de viste seg som demokrater.
Decorah Posten var en viktig norsk-amerikansk publikasjon som bidro til å skape økt forståelse for et større norsk-amerikansk fellesskap.


=== Opplag ===
Decorah Posten ble meget populær i det norske immigrantmiljøet, og i 1885 hadde den et opplag på 20 000 og opplagstallet økte. Den gikk over til to utgaver i uken. Omkring 1900 hadde den et opplag på 37 000.
Etter hvert overtok Decorah Posten flere andre norsk-amerikanske aviser. Størst blant disse var Chicago-bladet Skandinaven som den overtok i 1942. Decorah Postens opplag var på sitt høyeste 40 000 eksemplarer, men sank gradvis etter andre verdenskrig. Da avisen gikk inn i 1972, var opplaget sunket til 8 000.


=== Språk og typografi ===
Decorah Posten utkom lenge med gotisk skrift, også lenge etter at aviser i Norge hadde gått over til latinske typer. Avisen holdt i stor grad også på språket fra før reformen i 1907, og brukte så sent som i 1959 store forbokstaver i substantiver og substantiviske ord, mange tiår etter at det hadde gått ut av bruk i norsk som brukt i Norge. Avisen fremstod dermed særlig i de siste tiårene som svært arkaisk sett med øynene til norskspråklige i Norge, og som mer typisk for aviser i Norge på 1800-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kleiven, Ivar: Brev til Decorah-posten (1994)


== Eksterne lenker ==
Han Ola og han Per
Referansesjekk

Referansesjekk, eller referanseintervju, er en prosess hvor man ved samtale/intervju med utvalgte referansepersoner forsøker å få et bedre bilde av en utvalgt person, som oftest i en rekrutteringsprosess. Det er en subjektiv prosess der formålet er å skaffe tilveie mer og/eller bedre informasjon, alternativt kartlegge sterke/svake sider ved denne personen.
Som oftest er referansepersonen en person som kjenner kandidaten, enten som tidligere kollega eller leder, eller på andre måter har en relasjon som gjør at han/hun kan beskrive personen. Referansepersonen er ofte foreslått/utvalgt av personen selv, og er derfor ikke en objektiv eller nøytral kilde.
Det må ikke forveksles med bakgrunnssjekk som er en objektiv kilde- og dokumentkontroll.
Hjelp vi flyr! (album)

Hjelp vi flyr! er et musikkalbum med Banana Airlines, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Keine angst» - Feuer und Eis (Bernd Meinunger/Hanne Haller/Werner Schüler/Kai Kiil)
«Lady Rose» (Ray Dorset/Kai Kiil)
«Compadres» (Kai Kiil/Sverri Dahl)
«Sang til pysjamasen min» (Kai Kiil/Sverri Dahl)
«Kom så skal vi danse» (Sverri Dahl)
«Samii-rappi» (Kai Kiil)
«Mexico» (Gregory Brown/Kai Kiil)
«Hvis æ hadde tenner» - If I Had a Hammer (Lee Hays/Pete Seeger/Kai Kiil)
«Camilla» (Rudi Høynes)
«Marias pub» (Kai Kiil)


== Medvirkende ==


=== Banana Airlines ===
Kai Kiil - sang, låtskriver
Roy Stenersen - gitar, kor
Dag Christensen - bass, kor
Sverri Dahl - piano, orgel, vokal, kor
Rudi Høynes - trommer, perkusjon, vokal, kor


=== Øvrige medvirkende ===
Nils Bjarne Kvam - produsent
Nils Mathis Bæhr - vokal på Samii-rappi
Nils Petter Nyrén - gitar
Gard Strøm - steelgitar, tekniker
Jeff Wasserman - mandolin
Alfred Janson - trekkspill
Tomas Siqveland - bass, kor, tekniker
Atle Bakken - synth, programmering
Célio de Carvalho - perkusjon
Harald Frostad - kor
Kai Trulsen - kor
Alexander Stojanovic - tekniker
Per Sveinson - tekniker
Ola Johansen - mastering
Bjørnar Johansen - forsidefoto
Gunn Nilsen - baksidefoto
BM Design - artwork/layout


== Eksterne lenker ==
(en) Hjelp vi flyr! på Discogs
Kommer plutselig tilbake

Kommer plutselig tilbake er et musikkalbum med Banana Airlines, utgitt i 1994.


== Sporliste ==
«Skipagurra Babylon» - Rivers of Babylon (Frank Farian/George Reyam/Brent Dowe/Trevor McNaughton/Kai Kiil)
«Hands Up» (Jean Kluger/Daniel Vangarde/Kai Kiil)
«Yes! We Have No Bananas» (Kai Kiil/Rudi Høynes/Alf Eriksen/Royer Larsen)
«Duett i fjernsynskjøkkenet» (Alf Eriksen/Kai Kiil)
«Samba polare» (Trad.arr. Kai Kiil/Rudi Høynes)
«Vadsø» (Kai Kiil/Rudi Høynes/Sverri Dahl/Roy Stenersen)
«Sucu Sucu» (Tarateño Rojas/Kai Kiil)
«Pils» (Bobby Darin/Kai Kiil)
«Nordmenn er gale» - Zuppa Romana (Anthony Monn/Rainer Pietsch/Kai Kiil)
«Kom servitøren (hit med en øl)» (Kai Kiil)
«En glad calypso om våren» (Olle Adolphson/Kai Kiil)


== Medvirkende ==


=== Banana Airlines ===
Kai Kiil - sang, låtskriver, produsent
Roy Stenersen - gitar, kor, låtskriver, produsent
Royer Larsen - bass, kor, låtskriver, produsent
Sverri Dahl - keyboard, kor, låtskriver, miksing, produsent
Rudi Høynes - trommer, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Svein Gunnar Nilsen - tekniker
Per Sveinson - tekniker
Thor-Ivar Lund - tekniker
Tomas Siqveland - miksing
Ola Johansen - mastering
Trond Kenneth Larsen - fotograf
BM Design - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Kommer plutselig tilbake på Discogs 
(en) Kommer plutselig tilbake på MusicBrainz 
(no) Kommer plutselig tilbake
George Coleman

George Edward Coleman (født 8. mars 1935 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk saksofonist, bandleder og komponist mest kjent for sitt arbeid med Miles Davis og Herbie Hancock på 60-tallet.


== Diskografi ==


=== Som bandleder ===


=== Som medvirkende ===
Lee Morgan – City Lights (Blue Note)
Jimmy Smith – House Party (Blue Note)
Max Roach – Deeds Not Words (Riverside)
Max Roach – Max Roach Plus Four Plays Charlie Parker (Emarcy)
Max Roach – On The Chicago Scene (Emarcy)
Max Roach – Max Roach Quintet At Newport (Emarcy)
Miles Davis – Quiet Nights (Columbia)
Miles Davis – Miles Davis In Europe (Columbia)
Miles Davis – Seven Steps To Heaven (Columbia)
Miles Davis – My Funny Valentine (Columbia)
Miles Davis – "Four" And More (Columbia)
Herbie Hancock – Maiden Voyage (Blue Note)
Slide Hampton – Sister Salvation (Atlantic)
Slide Hampton – Somethin' Sanctified (Atlantic)
Slide Hampton – Jazz With A Twist (Atlantic)
Peen Peoples – "Don't Mess With My Rumpus" (RinTin)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) George Coleman på Internet Movie Database 
(en) George Coleman på Discogs 
(en) George Coleman på MusicBrainz 
(en) George Coleman på Songkick 
(en) George Coleman på AllMusic
Tulla

«Tulla» er en gammel skillingsvise fra ca. 1870. At det går så galt som det gjør i denne visa, var vel heller mer sjelden. Denne visa var nok også laget for å bruke som våpen mot alkohol. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 4 med Rita Engebretsen.


== Kilder ==
Bakgrunnstoff på platen Frem fra Glemselen kap. 4, signert Per Johan Skjærstad, Talent 1976


== Teksten ==
Lytter nu alle til jeg dere fortelle vil hva rusdrikken plaget oss har alt fra mine ung dar
Min fader en dranker var sine penger til kroen han bar, og vi hadde intet brød, i hjemmet var sult og nød.
En dag skulle moder gå for mat til oss å få, vi hjemme alene var på kroen der satt vår far
Lille Tulla lå og sov men snart hun våknet opp, hun gråtende ba meg om mat for sulten hun også var.
I skapet der intet var kun en brødskorpe tørr og hard, jeg ga den til Tulla hen men hun gråt blott på nytt igjen.
Og utenfor hørtes trinn og min fader kom drukken inn, hva gråter så Tulla for, og stemmen var sint og hård.
Hun skal nok få tie still ja selv om hun ikke vil, et stykke derfra var en dam og dit hen han styrte sin gang.
Til dammen han kommet er og Tulla han ennå bær, i dammen han holdt henne ned, til slutt gråt hun ikke mer.
Fest sikkerhetsbeltet

Fest sikkerhetsbeltet er et musikkalbum med Banana Airlines, utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Borre Beivi» - Y.M.C.A. (Jacques Morali/Henri Belolo/Victor Willis/Kai Kiil)
«Voi å voi» (Noddy Holder/Jim Lea/Kai Kiil)
«Borno joika» (Kai Kiil)
«Rai ti tai» (Kai Kiil)
«La mæ holde omkring dæ» (Kai Kiil)
«Fest! fest! fest!» - Run Runaway (Noddy Holder/Jim Lea/Kai Kiil)
«Han leve farlig» (Kai Kiil)
«Hurra! hurra! (har du kommaga)» (Frank Farian/Fred Jay/Kai Kiil)
«Herlig, herlig» (Björn Skifs/Bengt Palmers)
«Skramling» - Jamming (Bob Marley/Åsmund Gylder)
«Cuba» (Kai Kiil)


== Medvirkende ==


=== Banana Airlines ===
Kai Kiil - sang, kor, låtskriver
Roy Stenersen - gitar, kor
Stig Harald Andreassen - bass, kor
Sverri Dahl - keyboard, trekkspill, orgel, kor, tekniker
Rudi Høynes - trommer, perkusjon, kor


=== Øvrige medvirkende ===
Tomas Siqveland - produsent, tekniker, gitar, bass, fløyte
Ola Johansen - mastering


== Eksterne lenker ==
(en) Fest sikkerhetsbeltet på Discogs 
(en) Fest sikkerhetsbeltet på MusicBrainz
Wedding stasjon

Wedding er en jernbanestasjon i Berlins tidligere bydel Wedding. Den ble åpnet i 1872 og har idag S- og U-banetrafikk.


== Historie ==
Wedding stasjon ble første gang åpnet den 1. mai 1872. Den er en del av Berlins ringbanesystem som dekker mange av de sentrale distriktene i byene. Tjenesten ble imidlertid avbrutt i 1961 ved reisningen av Berlinmuren, og Wedding stasjon gikk ut av bruk i 1980 etter at passasjerantallet på ruten hadde falt drastisk.
Etter at Berlinmuren falt har flere av de tidligere rutene blitt gradvis gjenopptatt. Seksjonslinjen mellom stasjonene Westhafen og Gesundbrunnen, med Wedding som den eneste mellomliggende stasjonen, var de siste som ble gjenåpnet. Det skjedde den 16. juni 2002, en dato som spøkefullt ble kalt for «Wedding-Day», hvilket på engelsk betyr «bryllupsdag».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bahnhof Berlin-Wedding – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stein-Erik Mattsson

Stein-Erik Mattsson (født 26. januar 1959 i Oslo) er en norsk advokat, journalist og komiker og tidligere redaktør i Aktuell Rapport og sjefredaktør i Alle Menn.Mattsson jobbet en tid som advokat og hadde mange profilerte klienter som Varg Vikernes (kjent som «Greven»). Han satt som formann i Oslo og Akershus curlingkrets fra 1989-2001 og styremedlem i Norges curlingforbund fra 1992-95 og 2001-2003. Han var sjefredaktør i Alle Menn fra 1994-97 og redaktør i Aktuell Rapport, Gull-Rapport og Cats fra 2000 til 2003.
Mattsson startet den såkalte Pornosladd-saken sommeren 2002 ved å dele ut et gratis pornoblad uten sladd på Stortinget og i Oslo sentrum og ble politianmeldt av politikeren Lena Jensen. Dette resulterte i at pornoblader og filmer ikke lenger behøver å bli sladdet i Norge, og at pornofilmer i dag lett kan importeres og distribueres.
Mattsson har også jobbet litt som komiker og har blant annet opptrådt med artistene Herodes Falsk og Tom Mathisen under deres show i Oslo Spektrum i 2001.


== Referanser ==
En fanges siste hilsen

«En fanges siste hilsen» er en skillingsvise om en dødsdømt fanges siste brev til sin mor. Fangen var en fryktet voldsforbryter, men skikket seg i fengslet og ble personlig kristen. Visa kom som skillingstrykk i 1852, forteller Per Johan Skjærstad i boken Viser på vandring. Den er innspilt på musikkalbumet Frem fra Glemselen kap. 4 med Helge Borglund.


== Teksten ==
Min kjære mor her får du nu det siste brev fra megi cella mi på Akershus jeg skriver det til deg.Nu er jeg dømt til døden som du vet o kjære mor,kun fire timer har jeg igjen på jord.
Sørg ikke kjære mor for gleden blir så stor,når vi i himmelens lyse sal skal møtes.Guds sønn har stridt min strid,ved blodet kjøpt meg fri,og jeg er toet ren for Gud deri.
Tenk at jeg fikk det største som et menneske kan få,å eie Gud i kjærlighet og hjem til Han få gå.Han kjøpt meg fri på korset har o for en nåde stor,han elsker også deg å kjære mor.
Hils hjem til mine slektninger og venner fjernt og nær,og si dem at jeg dør i troen og Guds barn jeg er.Mitt siste store ønske er at alle sammen må,den samme frelse snart oppleve få.
Nu står min tanke stille og jeg kan ei skrive mer,mitt hjerte banker varmt for Jesus og for alle her.Min kjære mor vi møtes snart for livet er så kort,og da skal alle tårer tørres bort.
Sørg ikke kjære mor for gleden blir så stor,når vi i himmelens lyse sal skal møtes.Guds sønn har stridd min strid, i blodet kjøpt meg fri,og jeg er toet ren for Gud der i.
Vaktmester i særklasse

Vaktmester i særklasse var et musikkalbum med Kai Kiil, utgitt i 1991.


== Sporliste ==
«Alli canniballi»
«Høna koka pilla»
«Strudel»
«Æ blir gal»
«Alle mann til pumpene»
«Chicken rap»
«Heia heia surmo»
«Skulk med stil»
«Æ snøre min sekk»
«Cavallero»
«Fredagsvalsen»


== Eksterne lenker ==
(en) Vaktmester i særklasse på Discogs
Tempelhof stasjon

Tempelhof stasjoner en jernbanestasjon i den tidligere bydelen Tempelhof i Berlin. Den ble åpnet i 1872 og har idag S- og U-banetrafikk.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bahnhof Berlin-Tempelhof – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rock vs. Opera

Rock vs. Opera er et musikkalbum med Dollie De Luxe, utgitt i 1986.


== Sporliste ==
«Carmen / Gimme Some Lovin'»
«Vilja / Whatever You Want»
«The Waltz Arias»
«Caro Nome / Sex & Drugs & Rock & Roll»
«Queen of the Night / Satisfaction»
«Overture»
«Zum leiden»
«Du, du, du»
«O isis und osiris»
«Der holle rache»
«Ach, ich fugl's»
«Ein madchen oder weibchen»
«Finale»


== Eksterne lenker ==
(en) Rock vs. Opera på Discogs
Esrum kloster

Esrum kloster var et cistercienserkloster nord for Esrum på Sjælland i Danmark. Klosteret ble innviet til jomfru Maria i 1151.  
Under ordenens ekspansjon på 1100-tallet fungerte klosteret som spydspiss i Skandinavia for utbredelsen av kristendommen i tillegg til utbredelsen av ordenen. Esrum kloster ble snart moderkloster i forbindelse med grunnleggingen av flere klostre i Danmark og Nordtyskland. Cisterciensermunkene i Esrum ble de største jordeierne på Nordsjælland i løpet av middelalderen.
Klosterbygningen ble fredet i 1918.Esrum kloster har vært museum siden 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klosterets hjemmeside
Museer i København og omegn
Hege Gunnerød

Hege Gunnerød (født 22. november 1973) er en norsk tidligere fotballspiller. Gunnerød er verdensmester i fotball, etter at hun var med på vinnerlaget i verdensmesterskapet i Sverige i 1995.Hege Gunnerød spilte på Asker i nesten hele sin aktive karriere. Hun scoret sitt første mål for Asker borte i nabooppgjøret mot Jardar og fastsatte sluttresultatet til 4-1 til Asker. Gunnerød var først og fremst tilrettelegger, og i begynnelsen scoret hun et beskjedent antall mål i sesongen (1 i 1991, 2 i 1992 og ingen i 1993. I løpet av denne perioden ble hun norgesmester uten å spille finalen i 1990 og serie- og norgesmester i 1991. Hun fikk imidlertid spille finalen i 1992, men den tapte Asker.
I 1993 scoret hun ingen mål, men hun spilte i cupfinalen også i 1993, da Asker igjen tapte cupfinalen. Imidlertid ble hun tatt ut i landslagstroppen som dro til det første Algarve Cup i 1994, men Gunnerød spilte ikke noen av kampene. Hun fant imidlertid nettmaskene fire ganger i serien da Asker kom på andreplass i serien og ble utslått i kvartfinalen i cupen. Gunnerød fikk fornyet tillit på landslaget i 1995, og debuterte mot Kina den 25. april 1995 som innbytter for Marianne Pettersen. Hege Gunnerød fikk spille de siste fem minuttene mot England under VM. Ellers kom hun ikke innpå, men det holdt til å bli verdensmester.
Gunnerød hadde ellers et par sporadiske opptredener på landslaget, og det var på Asker at hun bemerket seg mest. I 1998-sesongen scoret hun ti ganger for Asker, hennes mest innbringende sesong scoringsmessig. I 1998-sesongen var hun en vesentlig spiller da Asker vant serien uten å avgi poeng. Gunnerød noterte seg for syv scoringer i den sesongen. Da Asker gjentok bedriften i 1999, scoret Gunnerød 8 mål. I 2000 spilte Gunnerød i cupfinalen og vant endelig for Asker. Etter 2002-sesongen og 14 sesonger i Asker, byttet hun klubb til Liungen. Hun rykket ned med laget i 2003, og rett opp i 2004. Rett etter at hun sikret Liungen opprykk, la Gunnerød opp som fotballspiller.
I 2006 gjorde imidlertid Gunnerød et lite comeback som keeper etter at førstekeeper måtte stå over med rødt kort og andrekeeper var i bryllup i Frankrike. Gunnerud gjorde et nytt comeback i 2009 for Asker i 2. divisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hege Gunnerød – FIFA 
(no) Hege Gunnerød – Norges Fotballforbund 
(de) Hege Gunnerød – Soccerdonna 
(en) Hege Gunnerød – FBref 
Hege Gunnerød Asker FKs side
Grete Etholm

Grete Etholm  (født 25. januar 1976 i Notodden) er en norsk friidrettsutøver som spesialiserer seg på diskoskast. I denne disiplinen er hun nest beste norske kvinne gjennom tidene etter Mette Bergmann, og har 17 NM-titler på rad siden 2001. Hun vant Kongepokalen under NM i Florø i 2004.Etholm var gift med den kanadiske kulestøteren Bradley Snyder fra 2004 til 2008. Hun var i den perioden mye bosatt i Canada.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Personlige rekorder ==
Oppdatert per 26. juli 2010.


== Se også ==
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grete Etholm – World Athletics 
(en) Grete Etholm – Diamond League 
Grete Etholm - tjalve.no