jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stavanger Amtssykehus

Stavanger Amtssykehus var et sykehus for Stavanger amt. Sykehuset ble opprettet i 1773, opprinnelig for å ta pasienter med diagnosen radesyke i pleie.
I kongebrev av 3. juni 1773 ble det besluttet at det skulle opprettes et sykehus for radesyke i Stavanger. Den 29. november 1773 ble Olavskleven 2 (østre del av dagens Kiellandshagen i Stavanger med matrikkelnummer 452) kjøpt av Stavanger amt for bruk som Radesykehus. Stavanger hadde allerede sitt eget hospital – Stavanger hospital, så dette sykehuset var for resten av amtet. Radesygehuset fikk plass til 12 pasienter med radesyke (som den gang ble ansett som en form for syfilis).Radesykehuset ble forløper for Stavanger amtssykehus.
I 1837 ble det opprettet en komite for å få laget et nytt amtssykehus. Sykehuset i Kiellandshagen var i bruk som sykehus fram til 1842, da et nytt sykehus ble bygd på Pedersgjerdet (nå Tinghuset i Bergelandsgata). Det var like utenfor den daværende bygrensen for Stavanger.


== Referanser ==
Erling Petersen

Erling Helmer Petersen (født 13. juli 1906 i Bærum, død 29. august 1992 i Oslo) var en norsk samfunnsøkonom og politiker (H). Han var professor ved Norges Handelshøyskole 1940–1952 og ved Universitetet i Oslo 1953–1974. Han satt på Stortinget i 20 år for Høyre i Oslo i perioden 1954 til 1973.


== Utdanning og bakgrunn ==
Petersen tok examen artium i 1925 og begynte deretter ved Universitetet i Oslo. Han tok eksamen i statsøkonomi allerede to år etter, og begynte deretter i Statistisk sentralbyrå. I 1933 ble han universitetsstipendiat, og i 1939 tok han dr.philos.-graden med avhandlingen Macro-dynamic Aspects of the Equation of Exchange.
Petersen var onkel til Høyre-kollega Jan Petersen.


== Politisk karriere ==
Erling Petersen kom inn på varaplass på Stortinget for Oslo i 1950. Han kom inn på fast plass i 1954, og satt i Finans- og tollkomiteen i første stortingsperiode. Petersen ble gjenvalgt fire ganger, og satt i Utenriks- og konstitusjonskomiteen de neste 16 årene, i tillegg til kortere medlemskap i Finans- og tollkomiteen og i Valgkomiteen.
Petersen satt i Høyres landsstyre i perioden 1968 til 1971.


== Samfunnsøkonomisk forskning ==
Petersen begynte å forske på egen hånd allerede mens han arbeidet ved Statistisk sentralbyrå, og i 1932 fikk han H.M. Kongens gullmedalje for arbeidet med moderne kvantitetsteori.
Han var professor «Norske bankers lærerstol i penge- kreditt- og bankvesen» ved Norges Handelshøyskole fra 1940 til 1952. I årene etter krigen var han også rådgiver for Norges Bank, og i utredningen Pengeproblemer (1945) foreslo han å langt på vei fryse bankinnskudd og å inndrive formuesøkningen som bedrifter og personer hadde hatt under krigen med en engangsskatt. 
Petersen var professor i statsøkonomi og statistikk ved Universitetet i Oslo fra 1953 til 1973. Han var også medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1948.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Petersen, Erling». stortinget.no. Besøkt 13. juni 2010. 
Munthe, Preben. «Erling Petersen». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 13. juni 2010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Petersen på Internet Movie Database 
(no) Erling Petersen hos Stortinget 
(no) Erling Petersen hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Erling Petersen hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Renato Dulbecco

Renato Dulbecco (født 22. februar 1914 i Catanzaro i Italia, død 19. februar 2012 i La Jolla i USA) var en italiensk-amerikansk virolog og forsker som vant Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1975 for sitt arbeid angående omvendt transkriptas. 
To år tidligere hadde han blitt tildelt Louisa Brutto Horwitz Prize fra Columbia University sammen med sine forsker-kollegaer Theodore Puck og Harry Eagle. Hans forskningsresultater ble viktige når det gjaldt videre forskning på kreftceller og hvordan disse skal bekjempes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1975 hos Nobelprize.org
(en) Renato Dulbecco hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1975
Glafkos Klerides

Glafkos Klerides (født 24. april 1919 i Nikosia i Britisk Kypros, død 15. november 2013 samme sted) var en gresk-kypriotisk politiker og den fjerde presidenten i Republikken Kypros.
Under den andre verdenskrig tjenestegjorde han i det britiske Royal Air Force. I 1942 ble hans fly skutt ned over Tyskland, og han ble tatt til fange av nazistene. Han forble krigsfange til slutten av verdenskrigen.
Etter krigen studerte han juss ved King's College i London, og derfra ble han uteksaminert i 1948. Senere praktiserte han i Kypros. Han var medlem av EOKA-organisasjonen, som ønsket å frigjøre Kypros fra det britiske styret, og han deltok i kampene under pseudonymet «Ypereides».
Han var gift med Lila-Irene (død 6. juni 2007), og de fikk datteren Katherine sammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glafkos Klerides – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Glafkos Klerides hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Lille frk Norge

Lille frøken Norge er en norsk eventyr-, skrekk- og familiefilm fra 2003 regissert av Hilde Heier. Hovedrollen spilles av Ida Maria Dahr Nygaard. Manus tar utgangspunkt i folkeeventyret Manddatteren og Kjærringdatteren.
Filmen ble ganske godt mottatt av anmelderne. Blant annet så gav FilmMagasinet den terningkast fem, Aftenposten, VG og Dagbladet fire og Dagsavisen tre.


== Handling ==
Filmen handler om en liten jente som heter Lotte. Hun mistet moren sin i en trafikkulykke, og sammen med faren Helge flyttet Lotte inn hos den tidligere skjønnhetsdronningen Kristin og hennes datter Vendela. Helge, en snill, troskyldig og travel livvakt for den vakre dronningen, visste lite om at Kristin forberedte småjentene til Lille Frøken Norge-konkurransen. Den onde stemoren bestemte seg for å satse på stedatteren, for to deltagere ville gi enda større sjanser for ære og berømmelse.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lille frøken Norge på Internet Movie Database 
(no) Lille frøken Norge i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Lille frøken Norge hos Filmfront 
(sv) Lille frøken Norge i Svensk Filmdatabas 
(nl) Lille frøken Norge på MovieMeter 
(en) Lille frøken Norge på AllMovie 
(en) Lille frøken Norge på Rotten Tomatoes
Kunståret 1494

Kunståret 1494 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personligheter med tilknytning til kunst i 1494.


== Hendelser ==
Renessansen er i full sving på 1490-tallet, og Leonardo da Vinci maler i en realistisk, chiaroscurostil. Christopher Columbus' oppdagelser av den nye verden fanger den artistiske fantasien til både kunstnere og publikum.


== Malerier ==
ca. 1494 – Kamāl ud-Dīn Behzād maler The Caliph Harun al-Rashid Visits the Turkish Bath, fra en kopi av Khamsa (Fem dikt) fra 12. århundre av Nezami Ganjavi, Herat, Afghanistan. Det oppbevares nå i British Library, London.


== Skulpturer ==
Tilman Riemenschneider lager skulpturene i Seated Bishop


== Fødsler ==
24. mai: Jacopo Pontormo - italiensk manieristisk maler og portrettmaler av den florentinske skolen (død 1557)
Qiu Ying - kinesisk maler som spesialiserte seg i penselteknikken gongbi (død 1552)
Lucas van Leyden - nederlandsk gravør og maler (død 1533)
Rosso Fiorentino - italiensk manieristisk maler, oljemaling og fresko (død 1540)
Ambrosius Holbein – tysk og sveitsisk kunstner innen maleri, tegning og grafiker (død 1519)
Innocenzo di Pietro Francucci da Imola - italiensk maler og tegner (død 1550)
1492/1495: Polidoro da Caravaggio - italiensk tidlig renessansemaler (død 1543)
1490/1495: Lucas Horenbout - flamsk kunstner og hoffminiatyrmaler (død 1544)


== Dødsfall ==
8. november: Melozzo da Forlì - italiensk fresko maler og medlem av Forlì malerskolen (født ca. 1438)
Ludwig Schongauer, tysk maler (født 1440)
Giovanni Santi - Italiensk maler, poet, og far til Raphael (født 1435)
		
		


== Referanser ==
Børre Rognlien

Børre Rognlien (født 26. desember 1944 i Hurdal) er en norsk politiker (H) som de senere år har arbeidet som idrettsleder. Han ble valgt til president på Idrettstinget 8. mai 2011 til Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og ga presidentvervet videre til Tom Tvedt under idrettstinget 7. juni 2015. I oktober 2014 meldte han at han ikke tar gjenvalg på idrettstinget i 2015. I perioden 2007-2011 var han andre visepresident i forbundet.
Rognlien er opprinnelig utdannet journalist. Han har blant annet arbeidet ved United Press International (UPI), Forsvarets pressetjeneste og har vært redaktør i Hamar Dagblad, informasjonsdirektør i UNI Forsikring og generalsekretær i Norges Statsautoriserte Revisorers Forening.
Rognlien har hatt en rekke stillinger og tillitsverv innen norsk idrett. Han har blant annet vært leder og generalsekretær i Oslo Idrettskrets, formann i Arbeidernes skøyteklubb, leder av organisasjonskomiteen for EM 1978 og VM 1979 på skøyter, president i Norges Skøyteforbund, leder for organisasjonskomiteen for Ishockey-VM 1999, og grenleder for hurtigløp på skøyter under Lillehammer-OL 1994.
Rognlien har vært aktiv i lokalpolitikken i Oslo siden 1960-tallet, og har hatt flere verv både i lokallag i Bydel Østensjø og i Oslo Høyre. Han var Oslo Høyres andre nestleder fra 1992 til 1994 og var medlem av Oslo bystyre 1979–1983. Han har også vært vararepresentant til Stortinget i tre perioder og møtte fast for regjeringsmedlemmene Lars Roar Langslet og Jan P. Syse fra 1981 til 1985.
I 2002 ble Rognlien tildelt gullmerket som er Norges Skøyteforbunds høyeste utmerkelse. I 2006 ble Rognlien tildelt Bislett-medaljen for sitt arbeide for å realisere et nytt Bislett. Samme året ble han også ny leder av Oslo Idrettskrets med representant fra Bøler Idrettsforening et verv han overtok etter Rolf Nyhus, Nordstrand Idrettsforening. Idrettskretsledervervet for Oslo hadde han til 2009 da Norvald Mo, Rommen Sportsklubb, overtok. I 2010 ble Rognlien tildelt St. Hallvard-medaljen for sin lange tjeneste for Oslo-idretten. I 2015 ble Rognlien utnevnt til æresmedlem i Norges Idrettsforbund.Den 31. oktober 2017 presenterte han sin egen bok Jeg var i rommet, 50 år som tillitsvalgt som ble utgitt på Kolofon forlag. Boken har ISBN 9788230016084 og inneholder 380 sider.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Børre Rognlien». sportsanalyse.no. 18. mai 2010. Besøkt 13. juni 2010. 
«Rognlien, Børre». stortinget.no. Besøkt 13. juni 2010. 


== Eksterne lenker ==
(no) Børre Rognlien hos Stortinget 
(no) Børre Rognlien hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Børre Rognlien – Olympedia
Sibelco Nordic

Sibelco Nordic, tidligere North Cape Minerals, er et gruveselskap med hovedkvarter på Lysaker i Bærum kommune i Viken.
Den norske stat var eier av North Cape Minerals inntil det belgiske selskapet Sibelco kjøpte det i 2003. I 2010 endret selskapet navn til Sibelco Nordic.


== Mineralproduksjon ==
Olivin
Åheim i Vanylven kommune i Møre og Romsdal
Silisiumdioksid
Fossbekk i Lillesand kommune i Agder
Spone i Modum kommune i Viken
Nefelin
Stjernøya i Alta kommune i Troms og Finnmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Emneknagg for North Cape Minerals hos NRK
Asbjørn Aursand

Asbjørn Aursand (født 17. februar 1937 i Strinda) er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Byåsen IL. Han var den første som hoppet over 100 meter på ski i Norge, da han hoppet 101,5 meter i Renabakken på sin 20-årsdag 17. februar 1957.Aursand har siden blant annet vært driftssjef i Granåsen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 109
WikiStrinda: Asbjørn Aursand (besøkt 13. juni 2010)
Adresseavisen: -Jeg hadde vondt i beina i tre uker (s. 4, 17. februar 2007, arkivert hos Retriever Norge)
Tønsbergs Blad: Arne Scheie slår tilbake (30. mars 2005, arkivert hos Retriever Norge)
Ankerhytten (Fjeldly)

Ankerhytten ligger på Sandviksfjellet nedenfor fjellet Kvitebjørnen i Bergen. Den ble bygget i 1898. I 1981 ble den gjenoppbygget av KFUM og KFUK speiderne tilknyttet Biskopshavn kirke.
Ankerhytten har fått en spesiell tilknytning til Bergens krigshistorie i og med eksplosjonen på Vågen 20. april 1944. En del av ankeret fra båten «Voorbode» som eksploderte og landet bak hytten ca 3 km i luftlinje og over 400 moh fra eksplosjonsstedet. Derav fikk hytten Fjeldly sitt noe spesielle navn Ankerhytten langt til fjells.


== Bilder ==
Cocullo

Cocullo er en bygd og kommune i provinsen L'Aquila i regionen Abruzzo i Italia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cocullo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Damkina

Damkina var en gudinne i Babylonia, som tilsvarte gudinnen Damgalnuna hos sumererne. 
Damkina ble sett på som gemalinnen til Ea og moren til Marduk.
Cylindraspis

Cylindraspis er en utdødd slekt av store skilpadder, som levde på øygruppen Maskarenene i Det indiske hav.
De utgjorde en egen utviklingslinje, og var ikke spesielt nære slektninger av andre kjempeskilpadder på isolerte øyer, som Dipsochelys på Seychellene, og Chelonoidis på Galápagos. Da Maskarenene ble oppdaget på 1500-tallet, var bestanden av skilpadder svært stor. Skip begynte å legge til på øyene for å ta ombord skilpadder, slik at mannskapet skulle få ferskt kjøtt. Fangsten utviklet seg til en rovdrift, som ble slutten på Cylindraspis-skilpaddene. I 1725 var de borte fra Mauritius, i 1795 forsvant de fra Rodrigues, og rundt 1830 døde de siste ut på Réunion.
Hos alle tre grupper av øylevende kjempeskilpadder har skallet utviklet seg på tilsvarende måte. Skallet er blitt tynnere og lettere, åpningene foran og bak er større, og bukskjoldet (plastron) er mindre. Dette skyldes at presset fra predatorer er borte, samtidig som konkurransen fra artsfrender om næring er sterkere.
Arter med normalt hvelvet skall har en fordel når de skal ta seg fram i tett vegetasjon. Arter som lever på tørre øyer, har derimot ofte utviklet et sadelformet skall, og en lang hals, så de kan strekke seg etter høythengende vegetasjon. På Mauritius og Rodrigues levde én art med sadelformet skall side om side med en annen art med normalt skall.


== Arter ==
Cylindraspis indica [Cylindraspis borbonica]Utbredelse: Réunion (noen eksemplarer med normalt skall, andre med sadelformet)Cylindraspis ineptaUtbredelse: Mauritius (normalt skall)Cylindraspis peltastesUtbredelse: Rodrigues (normalt skall)Cylindraspis triserrataUtbredelse: Mauritius (sadelformet skall)Cylindraspis vosmaeriUtbredelse: Rodrigues (sadelformet skall)


== Eksterne lenker ==
(en) Cylindraspis i Encyclopedia of Life 
(en) Cylindraspis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cylindraspis hos Fossilworks 
(en) Cylindraspis hos ITIS 
(en) Cylindraspis hos NCBI 
(en) Kategori:Cylindraspis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cylindraspis – detaljert informasjon på Wikispecies 
J.J. Austin og E.N. Arnold (2001). «Ancient mitochondrial DNA and morphology elucidate an extinct island radiation of Indian Ocean giant tortoises (Cylindraspis)». Proc. R. Soc. Lond. B. 268 (1485): 2515–2523. ISSN 1471-2954. doi:10.1098/rspb.2001.1825. 
Darren Naish (2. mai 2010). «Tetrapod Zoology - Giraffe-necked giant tortoises». Besøkt 13. juni 2010.
Vera Holmøy

Vera Louise Holmøy (født 27. april 1931 i Oslo, død 12. desember 2021 i Oslo) var en norsk jurist og høyesterettsdommer. Hun var høyesterettsdommer fra 1976 til 2001. Holmøy var cand.jur. fra 1954 og ble i 1957 ansatt i lovavdelingen i Justisdepartementet. Hun ble byråsjef samme sted 1965, underdirektør 1974 og utnevnt til høyesterettsdommer i 1976, et embete hun hadde til hun gikk av for aldersgrensen i 2001.
Hun var gift med Tor Holmøy, og sammen hadde de to sønner, Erling og Trygve.Hun ga blant annet ut Ekteskapsloven med kommentarer (sammen med Peter Lødrup, 2. utg. 2001), og ledet Opphavsrettsutvalget, som på 1980-tallet avga seks utredninger om endringer i blant annet åndsverkloven.


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1978, side 94


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Vera Holmøy hos SNL
Fugger

Fugger er en schwabisk adelsslekt, som siden 1367 holdt sete i Augsburg. Den hører til de mest innflytelsesrike forretningsdynastier i europeisk nytid, og skjøv mange steder til side den tidligere dominerende Medici-slekten.


== Historie ==
Den første henvisning til navnet Fugger i Augsburg finnes i skattelistene fra 1357, hvor Hans Fugger var oppført. Hans eldste sønn, Andreas, ble rik på tekstilhandel og eiendomsinvesteringer, men hans sønn igjen, Lucas Fugger, satte formuen over ende. Denne slektsgrenen, Fugger vom Reh, døde ut i 1494.
Hans Fuggers yngre sønn, Jakob Fugger (d.e.), grunnla en ny gren av slekten, Fugger von der Lilie (etter liljen på slektsvåpenet). Også han ble rik på tekstilproduksjon, og i 1461 var han den tolvte rikeste mann i Augsburg. Ved hans død i 1469 overtok sønnen Ulrich (død 1510), som leverte klær til keiser Fredrik III og hans følge på deres reise til Trier. Slektene Fugger og Habsburg kom til å ha et nært og inntektsbringende forhold i tiden som fulgte.
Ulrichs yngste bror Jakob (1459–1525) er det mest fremstående medlem av Fugger-slekten. Han ble adlet i mai 1511, og i 1519 ledet han et konsortium av tyske og italienske forretningsmenn som lånte Karl V 850 000 floriner så han kunne sikre seg valget til tysk-romersk keiser. Fugger alene lånte ham 543 000 floriner. Han regnes som en av historiens rikeste menn, ved siden av størrelser som Crassus og John D. Rockefeller.


== Viktige familiemedlemmer ==
Hans Fugger (i Augsburg 1367-1408)
Andreas Fugger (1406–1457); stamfar til linjen Fugger vom Reh
Jakob Fugger den eldre (1398–1469); stamfar til linjen Fugger von der Lilie
Jakob Fugger (1459–1525)
Ulrich Fugger (1441–1510)
Ulrich Fugger den yngre (1490–1525)
Georg Fugger (1453–1506)
Raymund Fugger (1489–1535)
Anton Fugger (1493–1560)
Hans Fugger (1531–1598)
Kanonfestivalen

Kanonfestivalen var en musikkfestival som ble arrangert på Kristiansten festning i Trondheim 17. og 18. august 2010.
Under gjennomføringen av festivalen ble det klart at forhåndssalget var langt under det som først var antatt. Festivalledelsen ble fritatt for sine plikter, og samarbeidspartnere tok over ansvaret med å gjennomføre dag to av festivalen. Tredje festivaldag ble avlyst.Den totale lineupen for Kanonfestivalen 2010 var i utgangspunktet Stage Dolls, Postgirobygget, Sie Gubba, Too Far Gone, Vømmølgutan, Asiago, Betty, Dina Misund, Ningun Extremo, Explicit Licks, Ingenium, Spring Collection, Slim Void, Johnny D og TomRom. Vømmølgutan trakk seg da det ble klart at festivalen var i økonomisk krise, og Postgirobygget forlot aldri Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Elgin (Sør-Afrika)

For stedet i Skottland: se Elgin
Elgin (Sør-Afrika) er en rund dal i Overbergene (Western Cape), om lag 80-90 km øst for Cape Town innrammet av Kogelberg- Groenland og Hottentot Holland-fjellene. Dalen er sentrum for epledyrking i Sør-Afrika (65 prosent) og har også en voksende vinindustri. Byen Grabouw (om lag 60.000 innbyggere, anslått av kommuneledelsen høst 2009) er naturlig sentrum for handel og en omfattende industri i dalen.
Elgindalen har et mildt middelhavsklima og i dalen finnes den høyest beliggende vingården i Sør-Afrika (Iona )
Julius von Payer

Julius Johannes Ludovicus Ritter von Payer (født 2. september 1841 i Schönau ved Teplitz, død 30. august 1915 i Veldes (nå Bled i Slovenia)) var en østerriksk polarforsker og offiser i den østerrikske hæren.
I 1872–74 ledet han den østerriksk-ungarske nordpolekspedisjonen sammen med Karl Weyprecht, hvor de blant annet i 1873 oppdaget arkipelet Frans Josefs land.


== Referanser ==
Type 87 (motorvogn)

NSB type 87 er en dieselelektrisk motorvogn som tjenestegjorde i Norges Statsbaner i perioden mellom 1941 og 1981. Tjuefem motorvognene ble bygget av ved Strømmens Værksted i to serier. Sytten motorvogner (A) ble bygget i 1941 med Deutz-motorer. Åtte motorvogner (B) ble bygget i 1952, med Scania-Vabis-motorer.
A-serien ble tatt ut av tjeneste i 1969, mens B-serien ble tatt ut av tjeneste i 1981. To vogner fra serie B har blitt bevart, på Norsk jernbanemuseum og av Norsk Jernbaneklubb.


== Eksterne lenker ==
Type 87 – NJK Materielldatabasen
Type 87 – Jernbane.net
Kunståret 1495

Kunståret 1495 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personligheter med tilknytning til kunst i 1495.


== Hendelser ==
Renessansen er i full sving på 1490-tallet, og Leonardo da Vinci maler i en realistisk, chiaroscurostil. Christopher Columbus' oppdagelser av den nye verden fanger den artistiske fantasien til både kunstnere og publikum.


== Malerier ==
Giovanni Donato da Montorfano maler Korsfestelsen
Sandro Botticelli maler Bakvaskelsen


== Fødsler ==
Jan van Scorel - nederlandsk maler som blir kreditert å ha introdusert den italienske høyrenessansen i Nederland (død 1562)
Paris Bordone, venetiansk maler (død 1570)
Scipione Sacco – italiensk renessansemaler som arbeidet i Cesena (død 1558)
1492/1495: Polidoro da Caravaggio - italiensk tidlig renessansemaler (død 1543)
1490/1495: Lucas Horenbout - flamsk kunstner og miniatyrmaler ved kongelig hoff (død 1544)


== Dødsfall ==
Geertgen tot Sint Jans - tidlig nederlandsk maler fra de nordlige Nederlandene (født 1465)
Cosimo Tura - italiensk tidlig-renessanse maler og en av grunnleggere av Ferraraskolen (født 1430)
1495/1496: Pietro Vannini - italiensk kunstner og sølvsmed (født 1413/1414)
1495/1496: Antonio Missaglia - italiensk kunstner, maler og smed (født 1416/1417)


== Referanser ==
Ivan Obradović

Ivan Obradović (født 25. juli 1988) er en serbisk fotballspiller som spiller for FK Partizan. Han er også en del av det serbiske landslaget. Obradović har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Partizan og FK Teleoptik fra Serbia. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Obradović – FIFA 
(en) Ivan Obradović – UEFA 
(en) Ivan Obradović – Transfermarkt 
(en) Ivan Obradović – national-football-teams.com 
(en) Ivan Obradović – WorldFootball.net 
(en) Ivan Obradović – FootballDatabase.eu 
(en) Ivan Obradović – Soccerway 
(en) Ivan Obradović – EU-Football.info 
(en) Ivan Obradović – PlaymakerStats.com 
(en) Ivan Obradović – FBref 
(en) Profil på Football-Lineups.com
Miloš Krasić

Miloš Krasić (født 1. november 1984 i Kosovska Mitrovica) er en serbisk tidligere fotballspiller. Han spiller offensiv midtbane, og er også en del av det serbiske landslaget. Krasić har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FK Vojvodina og Rudar Kosovska Mitrovica fra Serbia. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Miloš Krasić – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Miloš Krasić – Olympedia 
(en) Miloš Krasić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Miloš Krasić – FIFA 
(en) Miloš Krasić – UEFA 
(en) Miloš Krasić – Transfermarkt 
(en) Miloš Krasić – national-football-teams.com 
(en) Miloš Krasić – WorldFootball.net 
(en) Miloš Krasić – FootballDatabase.eu 
(en) Miloš Krasić – Soccerway
Marko Pantelić

Marko Pantelić (født 15. september 1978 i Beograd) er en serbisk tidligere profesjonell fotballspiller som sist spilte for den greske fotballklubben Olympiakos frem til 2013. Han spiller spiss, og er også en del av det serbiske landslaget. Enyeama har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Hertha Berlin, Celta Vigo, Paris Saint-Germain, Sturm Graz og Røde stjerne Beograd. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marko Pantelić – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marko Pantelić – FIFA 
(en) Marko Pantelić – UEFA 
(en) Marko Pantelić – Transfermarkt 
(en) Marko Pantelić – national-football-teams.com 
(en) Marko Pantelić – WorldFootball.net 
(de) Marko Pantelić – fussballdaten.de 
(en) Marko Pantelić – Soccerway 
(en) Marko Pantelić – EU-Football.info 
(tr) Marko Pantelić – Mackolik.com