jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den maritime klyngen på Møre

Den maritime klyngen på Møre består av 13 designselskaper, 14 skipsverft, 169 utstyrsleverandører og 20 rederier. Disse sysselsetter over 20 000 personer og har en samlet omsetning på 56 milliarder kroner (Møreforskning 2014).
Sunnmørsregionen med senter i Ålesund er base for en unik konsentrasjon av maritime bedrifter, samt spesialiserte forsknings- og utdanningsinstitusjoner. Sammen danner disse den maritime klyngen på Møre, som er blant de få komplette maritime klynger i verden. Klyngen består av bedrifter som dekker alle segmenter i den globale verdikjeden innen marine operasjoner (operasjoner innen offshore olje og gass, offshore vind og andre spesialoperasjoner i havrommet).


== Eksterne lenker ==
Møre og Romsdal fylke
Arkivert kopi av NCE Maritime på Wayback Machine
Artikkel i NHH-Symposiets magasin om Møres maritime klynge
Liste over kardinaler utnevnt av Pius VIII

Liste over kardinaler utnevnt av Pius VIII er en liste over de seks kardinalene pave Pius VIII utnevnte under tre konsistorium i perioden fra 27. juli 1829 til 5. juli 1830.


== 27. juli 1829 ==
Cesare Nembrini Pironi Gonzaga
Remigio Crescini O.S.B.


== 15. mars 1830 ==
Thomas Weld
Raffaele Mazio
Domenico de Simone


== 5. juli 1830 ==
Louis-François-Auguste de Rohan Chabot


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
Liste over kardinaler utnevnt av Leo XII

Liste over kardinaler utnevnt av Leo XII er en liste over de 25 kardinalene pave Leo XII utnevnte under åtte konsistorium i perioden fra 5. mars 1824 til 15. desember 1828.


== 5. mars 1824 ==
Giovanni Battista Bussi
Bonaventura Gazola O.F.M.Ref.


== 27. september 1824 ==
Karl Kajetan Gaisruck
Patrício da Silva O.S.A.
Teresio Maria Carlo Vittorio Ferrero della Marmora


== 20. desember 1824 ==
Pedro Inguanzo Rivero
Ludovico Micara O.F.M.Cap.


== 21. mars 1825 ==
Gustave-Maximilien-Juste de Croyin pectore Bartolomeo Alberto Cappellari O.S.B.Cam, senere pave Gregor XVI.


== 13. mars 1826 ==
Jean-Baptiste-Marie-Anne-Antoine de Latil
Francisco Javier de Cienfuegos y Jovellanos
Kardinal in pectore offentliggjort: Bartolomeo Alberto Cappellari O.S.B.Cam, senere pave Gregor XVI.


== 2. oktober 1826 ==
Giacomo Giustiniani
Vincenzo Macchi
Giacomo Filippo Fransoni
Tommaso Bernettiin pectore Pietro Caprano
in pectore Belisario Cristaldi
in pectore Giovanni Francesco Marazzani Visconti
in pectore Giovanni Antonio Benvenuti
in pectore Benedetto Colonna Barberini di Sciarra
in pectore Alexander Rudnay Divékújfalusi


== 25. juni 1827 ==
Ignazio Nasalli
Joachim-Jean-Xavier d'Isoard


== 15. desember 1828 ==
Antonio Domenico Gamberini
Juan Francisco Marco y Catalán
Pietro Caprano
Belisario Cristaldi
Giovanni Francesco Marazzani Visconti
Giovanni Antonio Benvenuti
Alexander Rudnay DivékújfalusiOffentliggjort utnevnelse Benedetto Colonna Barberini di Sciarra


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
Leif Hjørnevik

Leif Hjørnevik (født 16. juni 1910, død 1973) var fylkesmann i Telemark fra 1970 til 1973. Han ble utnevnt 12. desember 1969 (mange lister regner med den datoen og skriver derfor 1969–1973).
Leif Hjørnevik ble cand.jur. i 1936 og var deretter advokatfullmektig før han startet egen sakførerforretning. Fra 1939–1941 var han dommerfullmektig. Han var ansatt i Finansdepartementet, Innenriksdepartementet og Justisdepartementet under andre verdenskrig. I 1945 ble han fylkeskontorsjef i Nordland, året etter ble han rådmann i Larvik, en stilling han hadde til 1959. Deretter fulgte ti år som finansrådmann i Trondheim før han i 1969 ble utnevnt til fylkesmann i Telemark. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1971, s. 95
A-K maskiner

A-K maskiner AS er en norsk kjede av butikker som selger maskiner og utstyr til landbruket. A-K maskiner hadde i 2012 en omsetning på 1,3 milliard kroner og har ca. 50 utsalgssteder. 


== Historie ==
A-K maskiner AS ble etablert som A/S Arstad & Konglevoll 1. februar 1961 av Bernt Arstad og Torleiv Konglevoll, med avdelinger i Oslo og Bergen. Selskapet overtok samtidig agenturene til A/S Kullberg & Co, da de ble kjøpt av Volvo. I 1966 ble A/S Arstad & Konglevoll eneforhandler av Fiat-traktorer, da selskapet overtok Thorstvedts Maskinforretning A/S. 1. mars 1978 ble de to selskapene A/S Arstad & Konglevoll og Thorstvedt Maskinforretning A/S fusjonert, og det nye selskapet fikk navnet A-K maskiner. I juni 2008 ble selskapet kjøpt av Bertel O. Steen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liste over kardinaler utnevnt av Johannes XXIII

Liste over kardinaler utnevnt av Johannes XXIII er en liste over de 52 kardinalene pave Johannes XXIII utnevnte under fem konsistorium i perioden fra 15. desember 1958 til 19. mars 1962.


== 15. desember 1958 ==
Giovanni Battista Montini, senere pave Paul VI.
Giovanni Urbani
Paolo Giobbe
Giuseppe Fietta
Fernando Cento
Carlo Chiarlo
Amleto Giovanni Cicognani
José Garibi y Rivera
Antonio María Barbieri O.F.M.Cap.
William Godfrey
Carlo Confalonieri
Richard James Cushing
Alfonso Castaldo
Paul-Marie-André Richaud
John Francis O’Hara C.S.C.
José María Bueno y Monreal
Franz König
Julius Döpfner
Domenico Tardini
Alberto di Jorio
Francesco Bracci
Francesco Roberti
André Jullien P.S.S.


== 14. desember 1959 ==
Paolo Marella
Gustavo Testa
Aloysius Muench
Albert Gregory Meyer
Arcadio María Larraona Saralegui C.M.F.
Francesco Morano
William Theodore Heard
Augustin Bea S.J.


== 28. mars 1960 ==
Luigi Traglia
Peter Tatsuo Doi
Joseph-Charles Lefèbvre
Bernard Jan Alfrink
Rufino Jiao Santos
Laurean Rugambwa
Antonio Bacci
Tre kardinaler kreert in pectore ble aldri offentliggjort, og deres forfremmelse dermed aldri gyldig.


== 16. januar 1961 ==
Joseph Elmer Ritter
José Humberto Quintero Parra
Luis Concha Córdoba
Giuseppe Antonio Ferretto


== 19. mars 1962 ==
José da Costa Nuñes
Giovanni Panico
Ildebrando Antoniutti
Efrem Forni
Juan Landázuri Ricketts O.F.M.
Gabriel Acacius Coussa O.S.B.A.M.
Raúl Silva Henríquez S.D.B.
Léon-Joseph Suenens
Michael Browne O.P.
Joaquín Anselmo María Albareda y Ramoneda O.S.B.


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 29. januar 2015 hos Wayback Machine.
Naturfotografenes Bildebyrå

Naturfotografenes Bildebyrå  var et Oslo-basert fotobyrå som på slutten av 1970-tallet og på 1980-tallet distribuerte arkivbilder fra medlemmer i foreningen Norske Naturfotografer.


== Historie ==
Bildebyrået ble dannet i 1978, to år etter at foreningen Norske Naturfotografer var etablert. Det ble i de neste ti årene drevet som et selvstendig byrå av Reidunn Frislid. I 1988 ble bildesamlingen innlemmet i Samfoto bildebyrå.


== Eksterne lenker ==
Samfoto Arkivert 20. januar 2012 hos Wayback Machine.
Norske Naturfotografer
Cosmopolite

Cosmopolite (innviet 8. oktober 1991) er en musikkscene i Oslo for variert musikk fra hele verden. Siden 2008 har foretaket hatt lokaler i Kulturslottet Soria Moria på Torshov.
Cosmopolite ble startet av impressarioen Miloud Guiderk etter at Club 7 ble nedlagt. Ved åpningen i Industrigata 36 på Majorstuen, i de tidligere lokaler til "Banken", spilte jazzgitaristen Charlie Byrd med trio, uken efter var det Tony Williams med kvintett.  
Senere i åpningsåret var det Toots Thielemans med band, Charles Lloyd Quintet
og Lee Konitz med Lars Sjösten ensemble.  Året etter var det Joe Henderson, Ray Brown,
og Charlie Haden.  Med Rikskonsertene arrangerte
man Etnisk musikkafé som ledd i NORAD sitt Flerkulturelt musikksenter, og
da kom Mari Boine fra Kautokeino,  Hermeto Pascoal  fra Brasil,  de tyske Die Toten Hosen, det  svenske Tolvan Big Band, samt Angélique Kidjo fra Benin.  I 1993 ble Djangofestivalen arrangert her, og utover 90-tallet befestet man
stillingen som scene for variert musikk.  Blant verdensstjernene var
Gerry Mulligan, Diana Krall, Joe Zawinul, Stéphane Grappelli, Chick Corea, Bill Frisell og Jimmy Scott.  Scenen måtte stenge sent i 1998 grunnet for høye leiekostnader,
og  lokalene ble overtatt av Hereford Steakhouse.
Stiftelsen Cosmopolite Scene ble etablert i desember 1998, og i 1999 fikk man
280 000 kroner i støtte fra  Norsk kulturråd (del av deres Mosaikk-program) og gjenåpnet i Møllergata (Oslo) 26 der Betlehem engang var. Styreleder ble Omar Guikerk. I 2001
fikk man fast post på statsbudsjettet og Guiderk vant æresprisen ved Oslo Jazzfestival som
ofte bruker scenen. Andre brukere har vært Oslo World Music Festival og By:larm.
I 2005 startet de en serie
for verdensmusikk med stjerner som algirske Cheb Khaled, pakistanske Nusrat Fateh Ali Khan, malisiske Salif Keïta, Cesária Évora fra Kapp Verde og Youssou N'Dour fra Dakar.
Trubaduren Cornelis Vreeswijk drev en tid sitt eget plateselskap med navnet Cosmopolite.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Einarsen, Hans Philip: Miloud Guiderk - en kosmopolitt i Oslo i
Ellingsen, Anne: Grenseløse opplevelser - Miloud Guiderk og Cosmopolite (2017)
Byminner nr.4-2011, s.46-51
Douglas hestesporvei

Douglas hestesporvei er et offentlig transportmiddel i Douglas, hovedstaden på Isle of Man. Den har en rutenett som går fra  den sydlige  terminalen ved Victoria Pier til den nordre terminalen ved Derby Castle. Det er en strekning på om lag 3 kilometer som stort sett følger sjøfronten. Sporvidden er 914 millimeter og den er dobbeltsporet mesteparten av strekningen.
Hestesporvognen ble tatt i bruk i 1876 og har, med unntak av en liten periode under andre verdenskrigen vært i trafikk siden. Etter 1927 har sporveien bare blitt brukt i sommerhalvåret. Systemet omfatter 23 vogner og 45 hester. Sporveien eies og drives av Douglas Borough Council.


== Eksterne lenker ==
Douglas Bay Tramway
John Street

John Franklin Street (født 15. oktober 1943 i Norristown i Pennsylvania) er en amerikansk politiker som representerer Det demokratiske parti. Han var borgermester i Philadelphia fra 2000 til 2008. Før han ble ordøfrer satt han 19 år i Philadelphias bystyre, sju av årene som president.
I valget i 1999 slo han den republikanske kandidaten med 0,4 prosentpoeng, 49,52% mot Sam Katz' 49,12%. I gjenvalget fire år senere fikk han 58,34% mot Katz' 41,34%.
Humberto de Alencar Castelo Branco

Humberto de Alencar Castelo Branco (født 20. september 1897 i Fortaleza i Ceará, død 18. juli 1967 ved Fortaleza) var en brasiliansk militæroffiser (general) og politiker, kjent som landets president i perioden 1964 til 1967.
Castelo Branco var sønn av en høytstående offiser i den brasilianske hæren, og vervet seg selv inn i hæren i 1918. Etter å ha gått på ulike krigsskoler tjenestegjorde han som oberst i den brasilianske ekspedisjonsstyrken under andre verdenskrig. Han ble utnevnt til sjef for hæren i 1963, og i 1964 ledet han et militærkupp (i ly av å være sjef for den brasilianske hæren) mot den sittende presidenten João Goulart.
Statskuppet førte til et maktskifte fra den såkalte «andre republikken» til et diktatorisk militærstyre som varte i 21 år. Castelo Branco ble selv president i midten av april 1964, og satt i denne posisjonen frem til midten av mars 1967. Castelo Branco omkom i en helikopterulykke ved Fortaleza den 18. juli 1967.


== Referanser ==
My Lover Will Go

My Lover Will Go er et musikk-EP utgitt av Ane Brun den 15. desember 2004.


== Sporliste ==
«My Lover Will Go»
«Temporary Dive»
«Stop» med Liv Widell
«Morning Theft»


== Eksterne lenker ==
(en) My Lover Will Go på Discogs 
(en) My Lover Will Go på MusicBrainz 
(en) My Lover Will Go på Spotify 
(en) My Lover Will Go på Discogs
British Geological Survey

British Geological Survey (BGS) er et delvis offentlig finansiert organ som har som mål å fremme Geofaglig kunnskap om Storbritannias landmasse og kontinentalsokkel ved hjelp av systematisk kartlegging, overvåking og forskning. Hovedkontoret ligger i Keyworth, Nottinghamshire. De har også andre sentere lokalisert i Edinburgh, Wallingford, Cardiff og London.


== Historie og tidligere navn ==
The British Geological Survey ble grunnlagt i 1835 med navnet Ordnance Geological Survey, noe som gjør det til verdens eldste nasjonale geologiske Institutt. I 1965 ble de slått sammen med Geological Museum og Overseas Geological Surveys, under navnet «Institute of Geological Sciences». Den 1. januar 1984 ble sistnevnte omdøpt til British Geological Survey (BGS), navnet som er i bruk i dag.


== Eksterne lenker ==
British Geological Surveys hjemmeside
Philip Boardman

Philip Tom Joseph Boardman, kjent under artistnavnet Admiral P, (født 27. mars 1982 i Lusaka i Zambia) er en zambisk/norsk reggae-/dancehall-/hiphop-artist. Han ble kjent med sangen «Spinnvill».Debutalbumet Muzikal Bullit – The Admiral Story kom i 2008. Sammen med Nico D ga han ut albumet To the World i 2009. Admiral P  har også samarbeidet med blant andre Envy, Mira Craig, el Axel, og OnklP.Han har zambisk mor og norsk far og flyttet fra Zambia til Norge i 13-årsalderen. Han regner bantuspråket nyanja som sitt morsmål. Han er bosatt i Askim.
Admiral P var «nominert» til årets hit på Spellemannprisen 2011 med låten «Snakke litt» og 2013 med låten «Kallenavn». Han vant Spellemannprisen 2014 i klassen årets hit for låten «Engel» sammen med Nico D.


== Diskografi ==
Muzikal Bullit - The Admiral Story (Mixtape, 2008)
To the World (2009) (med Nico D)
Jobber overtid EP (2011)
Summer Drop EP (2013)
Selvtillit & Tro (2014)
Alltid Der (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Boardman på Internet Movie Database 
(en) Philip Boardman på Discogs 
(en) Philip Boardman på MusicBrainz 
(en) Philip Boardman på Songkick
Lepturobosca virens

Grønnhåret blomsterbukk (Lepturobosca virens) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge forekommer den på Østlandet og i Nord-Norge.


== Utseende ==
En middelsstor til stor (14–22 mm) trebukk, svart med tett, grønnlig behåring. På grunn av fargen ligner den på smaragdbukk (Acmaeops smaragdula), men den er mye større enn denne. Antennene er litt kortere enn kroppen. Hvert ledd er lyst i indre del, grønnlig i ytre slik at antennen virker flekkete. Hodet er forholdsvis bredt med runde, utstående fasettøyne. Pronotum er omtrent så langt som bredt med jevnt rundede sider, matt og tett kledt med grønnlige hår. Dekkvingene har markerte skuldre, på grunn av den tette hårkledningen ser man ikke overflatestrukturen. Beina er middels lange. Larven er opptil 3 centimeter lang, hvit med gult hode. Kroppen er kledt med kort, ganske tett og brun behåring.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i grove, gamle, døde furuer og graner, av og til også bjørker. Larvene finnes oftest i liggende stokker, de kan bore seg helt inn i kjerneveden. Arten kan utnytte samme stokk i mange år. Larveutviklingen tar trolig tre år. Voksne biller finnes gjerne på blomster i juni-juli.


== Utbredelse ==
Det er en nordlig art som er utbredt i den nordlige delen av den palearktiske sone, dessuten i fjellene i Sør- og Mellom-Europa. I Norge forekommer den på inder Østlandet og i deler av Nord-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
grønnhåret blomsterbukk, Lepturobosca virens (Linnaeus, 1758) (synonym Anoplodera virens)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Lepturobosca virens


== Eksterne lenker ==
(en) Lepturobosca virens i Encyclopedia of Life 
(en) Lepturobosca virens i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lepturobosca virens hos Artsdatabanken 
(sv) Lepturobosca virens hos Dyntaxa 
(en) Lepturobosca virens hos Fauna Europaea 
(en) Lepturobosca virens hos NCBI 
(en) Kategori:Lepturobosca virens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lepturobosca virens – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepturobosca virens – detaljert informasjon på Wikispecies
Svineknoke

Svineknoke er en stykningsdel som er laget av beinet til grisen.
Knoke er egnet til å koke suppekraft og som suppekjøtt. Knoken kan også ovnstekes.


== Se også ==
Eisbein
Syltelabb
Bente Løwendahl

Bente Ruby Løwendahl (født 20. februar 1958, død 11. mars 2017) var en norsk professor innen forretningsstrategi ved Handelshøyskolen BI.
Løwendahl var utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole og tok doktorgrad ved Wharton School i Pennsylvania, USA, i 1992. Hun publiserte bøker og artikler om virksomhet innen tjenesteindustrien og generelt om strategi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Bente Løwendahl i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Bente Løwendahl i BIBSYS
Etorofus pubescens

Etorofus pubescens er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er ikke tildelt noe normert navn av  Artsdatabanken, men hårete blomsterbukk er foreslått. I Norge er den funnet noen få ganger på Sørlandet, men funnene er over 100 år gamle og det er sannsynlig at arten er forsvunnet hos oss.


== Utseende ==
En middelsstor (12–17 mm), spoleformet trebukk som forekommer i to fargevarianter. Arten kjennes lett på kroppsformen: den er forholdsvis bred og sidekantene av pronotum, dekkvingene og bakkroppen danner én kontinuerlig kurve. Antennene er ganske mørke og rundt halvparten så lange som kroppen. Kroppen er matt svart, dekkvingene er enten brungule eller svarte. Hodet er omtrent så bredt som langt, fasettøynene runde og markert utstående. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra, bakhjørnene dratt ut til spisser. Bakerst er pronotum like bredt som dekkvingenes rot. Dekkvingene er jevnt kurvede, svært fint punkterte og hårete. Bakerst er de tvert avskåret og dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet. Beina er middels lange og mørke, hos lyse eksemplarer (med brungule dekkvinger) er leggene og føttene brunlige. Larven er opptil 3 centimeter lang, hvit, med en påfallende bred, gulaktig hodekapsel. De tre beinparene er tydelige, og kroppen er kledt med korte hår.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i gamle, døde stokker og stubber av furu uten bark. Andre steder i Europa er arten også funnet i løvtrær, men ikke i Norden. Larveutviklingen tar to-tre år, samme stokk kan brukes av arten i mange år. De voksne billene kan finnes på blomster i juli-august, de er dermed noen av de seneste blomsterbukkene ute.


== Utbredelse ==
Arten har en relativt begrenset utbredelse i Europa, mot sør og vest til Pyreneene, mot nord til det sørlige Finland, mot øst et stykke inn i Russland. I Norge er det noen få funn fra Telemark og Aust-Agder, men det nyeste av dem er over 100 år gammelt.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
hårete blomsterbukk, Etorofus pubescens (Fabricius, 1787) (synonym Leptura pubescens, Strangalia pubescens, Pedostrangalia pubescens)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Pedostrangalia pubescens


== Eksterne lenker ==
(en) Etorofus pubescens i Encyclopedia of Life 
(en) Etorofus pubescens i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Etorofus pubescens hos Artsdatabanken 
(sv) Etorofus pubescens hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Etorofus pubescens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Etorofus pubescens – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av arten, fra Sverige
Judolia sexmaculata

Judolia sexmaculata er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den utbredt i de østlige delene av landet fra Aust-Agder til Finnmark.


== Utseende ==
En middelsstor (8–14 mm), temmelig bred, svart trebukk, dekkvingene har gule tegninger. Den kan ligne på Anoplodera sexguttata, men kroppsbygningen er noe bredere. Antennene er mørke og nesten så lange som kroppen. Hodet er stort og bredt, fasettøynene ikke påfallende utstående. Pronotum er matt svart, klokkeformet sett ovenfra med jevnt rundede sider. Ved roten er det tydelig smalere enn dekkvingene. Dekkvingenes skuldre er rundede, bak dem er vingene parallellsidige til kort før spissen. Vingene har gule tegninger som kan arte seg som tre tverrbånd, som seks adskilte flekker, eller de to fremre tverrbåndene kan være forbundet. Beina er middels lange og mørke.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i bartrær, helst gran, som har vært døde noen år, som oftest nær bakken. Den kan også bruke stubber og læger. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes på blomster i juni-juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa, og videre østover like til Japan. Den finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den vidt utbredt, men mangler stort sett ved vestkysten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Judolia sexmaculata (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Judolia sexmaculata


== Eksterne lenker ==
(en) Judolia sexmaculata i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Judolia sexmaculata hos Artsdatabanken 
(sv) Judolia sexmaculata hos Dyntaxa 
(en) Judolia sexmaculata hos Fauna Europaea 
(en) Judolia sexmaculata hos ITIS 
(en) Judolia sexmaculata hos NCBI 
(en) Kategori:Judolia sexmaculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Judolia sexmaculata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Læger

Læger er innen forstvitenskapene en betegnelse på liggende, døde stokker i større eller mindre grad av nedbrytning. I skogen utgjør disse ofte viktige habitater for en lang rekke arter av moser, lav, sopp og insekter (særlig biller, men også tovinger og andre). Viktige faktorer som bestemmer hvilke arter som kan leve der, er treslag, stokkens dimensjon, om den ligger solåpent eller i skyggen, alder og hvilke nedbrytingsorganismer (særlig sopp) som har kolonisert stokken. Vern av dødvedressurser er avgjørende viktig for å ivareta biologisk mangfold i skog.
Helan går

«Helan går» er den aller mest kjente skålvisen, alternativt snapsvisen, på svensk. Begrepet «helan» er den tradisjonelle betegnelsen på den første snapsen (supen) i en serie og «Helan går» er derfor vanlig å synge som den første snapsvisen på en fest.
Visens historie er vanskelig å følge da den sjelden er omtalt i historiske dokumenter. Dog vet en at den ble sitert i en operette allerede i 1843.
Flere tonesettere har skrevet variasjoner over melodien, blant annet Franz Lehár. Om Lehar fortelles det også at han, under et besøk i Sverige i 1937, på fullt alvor trodde at «Helan går» var Sveriges nasjonalsang.Da Sverige vant Ishockey-VM 1957 i Moskva, i daværende Sovjetunionen, kunne ikke alle spillerne «Du gamla, du fria», så i stedet sang de «Helan går».
I 1959 spilte The Belafonte Folk Singers inn «Helan går». Den ble utgitt på albumet Drinking Songs Around the World (RCA Victor LSP 1092). 


== Norske plateutgivelser (i utvalg) ==
Arrangører for innspillingen med Einar Rose var Carsten Carlsen og Ernst Rolf.


== Referanser ==

Törnquist Steffo, Tolstoy Hélène, Kleberg Åsa, Sundström, Martin (1995): Sprit: boken om än destillerad värld, Fischer, Stockholm ISBN 91-7054-754-8 (innb.) LIBRIS 7596504
Matsson, Christina (2002): Helan går. 150 visor till skålen. Atlantis
Matsson, Christina (2002): Från Helan till lilla Manasse. Atlantis