jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
FotballXtra

FotballXtra er et norsk sportsprogram om fotball som har gått på TV 2 siden 1998. Programmet gikk først på hovedkanalen på TV 2 og fra 2016 på TV 2 Sport. Programmet tar for seg serierundene i Tippeligaen og Adeccoligaen mens de blir spilt. Programmet har siden 2018 blitt ledet av Marius Skjelbæk. Tidligere ble programmet i mange år ledet av Davy Wathne. Andre programledere inkluderer Jan-Henrik Børslid og Erik Thorstvedt.
FotballXtra har et diskusjonspanel som blant annet har inkludert fotballprofiler som Daniel Nannskog, Mini Jakobsen, Petter Myhre, Siri Nordby og Ole Martin Årst. Ivar Hoff, Ernst A. Lersveen, Raymond Kvisvik, Ole Martin Årst, Jesper Mathisen, Solveig Gulbrandsen, Steffen Iversen og tidligere landslagssjef Egil Olsen.


== Andre varianter ==
Høsten 2012 kom en variant kalt FotballXtra Europa på skjermen. Dette programmet ble ledet av Asbjørn Myhre og Davy Wathne og har fokus på Mesterligaen og Europaligaen. Gjestene er de samme som i de ordinære sendingene av Fotballxtra, men av og til med folk som Trevor Morley, Ragnar Liaskar og Morten Langli i panelet. 
Etter at det kun ble lov å sende en kamp fra Premier League runden klokken 16.00 på lørdager, opprettet TV2 kanalen Fotballxtra England, med forskjellige eksperter og Jan-Henrik Børslid som programleder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
FotballXtra hos TV2.no Arkivert 27. januar 2020 hos Wayback Machine.
Israel Gottlieb Wernicke

Israel Gottlieb Wernicke (1755–1836) var en norsk-dansk komponist og cembalist.
Foreldrene var tyskfødte, faren Johann Gottlieb Wernicke, var organist ved Bergen domkirke.
Som elev av Johann Philipp Kirnberger, sto Wernicke i en direkte tradisjon etter Johann Sebastian Bach og gjorde seg bemerket som Bach-fortolker.Wernicke var lenge virksom i København, fra 1781 til 1786 som hoff- og operakapellmester ved Det Kongelige Teater. Senere flyttet han til Kolding hvor han arbeidet som pedagog og ble en vel ansett musikkteoretiker. Han var også interessert i landbruk og drev flere gårder.Wernicke skrev hovedsakelig kanons og klaververk, blant annet det stort anlagte variasjonsverket Arietta con 50 variazioni per il clavicembalo. Flere verk ble ødelagt under slottsbrannen på Christiansborg i 1794.
Wernickes betydning ligger i at han sto i en direkte tradisjon etter Johann Sebastian Bach og dermed klarte å vekke mange danske og norske musikeres interesse for Bach.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Øystein Gaukstad: Israel Gottlieb Wernicke. En norsk barokk-komponist, i Norsk musikkgransknings årbok 1951–1953 (Oslo 1953), s. 135-142.
Nils Grinde: Norsk musikkhistorie, Oslo 1971 (3. utg. 1981).


== Eksterne lenker ==
Wernicke, Den store danske
Augoderia

Augoderia er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale biller med høyt hvelvet kropp. I alle fall en av artene er brungul med svart hode. Hodet mangler knøler eller horn, oversiden er naken, knapt synlig punktert, men noe matt på grunn av mikroskulptur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika der den er kjent fra Fransk Guyana, Venezuela, Brasil, Peru og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Augoderia Burmeister, 1847
Augoderia boliviana Endrödi, 1981
Augoderia freyi Endrödi, 1967
Augoderia ginglarisi Ponchel, 2009
Augoderia nitidula Burmeister, 1847


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Augoderia [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Augoderia i Encyclopedia of Life 
(en) Augoderia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Augoderia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Augoderia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Surutu

Surutu er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Ganske store (35-40 millimeter), svarte biller med noe avflatet kropp. De er blant de største medlemmene i gruppen Cyclocephalini. Hannens for-føtter er forstørret. Som vanlig for Cyclocephalini mangler de horn eller knøler på hodet, slik de fleste andre hornbiller har.


== Levevis ==
Artene er regnet som sjeldne, og lite er kjent om dem.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (i alle fall fra Rondônia, Brasil).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Surutu Martínez, 1955
Surutu dytiscoides Martínez, 1955
Surutu fenni Ratcliffe, 1981
Surutu hesperius Ratcliffe, 1981
Surutu schulzei Endrödi, 1975
Surutu seabrai Andretta & Martínez, 1956


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Surutu [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Surutu i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Surutu – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Surutu – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Il trionfo dell’onore

Il trionfo dell'onore (Ærens triumf) er en opera 'commedia' i tre akter av den italienske komponisten Alessandro Scarlatti, med en libretto av Francesco Antonio Tullio. Den hadde urpremiere på Teatro dei Fiorentini i Napoli 26. november 1718. Den er Scarlattis eneste kjente komiske opera.


== Roller ==


== Synopsis ==


=== Akt en ===
Ricardo Albenori, en utsvevende ung mann, og hans venn, soldaten Rodimarte Bombarda, kommer til Pisa, etter å ha rømt fra Lucca hvor de hadde fått trøbbel med loven. I Lucca, hadde Riccardo også forført Leonora Dorini før han avviste henne i favør av Doralice Rossetti. Leonora har fulgt etter ham og har søkt tilflukt hos Cornelia Buffacci, Doralice tante. Doralice følger også etter Riccardo, som klarer å overbevise henne om at han elsker henne.


=== Akt to ===
Erminio, Leonoras bror som forelsket i Doralice ankommer Pisa. Leonora forteller ham hvordan Riccardo, Erminios venn, forførte henne. Han sverger på å hevne henne. Leonora og Doralice krangler om Riccardo.


=== Akt tre ===
Riccardo planlegger om å stikke av med Doralice, men Erminio finner ham og utfordrer ham til duell. Riccardo blir såret, angrer sitt utsvevende liv og aksepterer å gifte seg med Leonora.


== Referanser ==


== Kilder ==
The Viking Opera Guide red. Holden (Viking, 1993)
Amadeus Online (detaljer om ensemblet ved urpremierenpå italiensk)
Del Teatro (italiensk)
Magazine de l'opéra baroque (fransk)
Charles H. Parsons (red), Opera Premieres: Index of Casts v.2. 1992: Edwin Mellen Press Ltd, New York. ISBN 0-88946-413-8
Johan Henrich Berlin

Johan Henrich Berlin (1741–1807) var en norsk komponist og organist.
Berlin var komponisten og domorganisten Johan Daniel Berlins andre sønn.
I 1786 var Berlin medgrunnlegger av Det Trondhjemske Musikaliske Selskab. Året etter ble han sin fars etterfølger som domorganist i Nidarosdomen.
Berlin skrev blant annet symfonier, solokonserter, kammermusikk, sonater, kantater og et oratorium. Av bevarte verk finnes to symfonier (begge i C-dur), en klaversonate og en klaversonatine (begge i B-dur), en Sonata a Cembalo, Violino e Violoncello i Ess-dur, en festkantate (1787) og en rekke  danser.


== Litteratur ==
K. Dahlback, Rokokkomusikk i trøndersk miljø (Norsk Musikksamlings Årbok 1954–1955).
Bjarne Kortsen (red.): The Collected Works of Johan Daniel Berlin (1977).
Bjarne Kortsen (red.): The Collected Works of Johan Henrich Berlin (1977).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johan Henrich Berlin i International Music Score Library Project
Christopher Hogwood: The Copenhagen Connection
AD Belén Siglo XXI

Asociación Deportiva Belén Siglo XXI er en costaricansk fotballklubb fra Belén i provinsen Heredia. Den spiller i Primera División. Klubben ble stifta 13. juli 1979, og har sorte drakter. Hjemmebanen er Estadio Polideportivo de Belén. Laget har aldri vunnet Primera División.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
AD Belén Siglo XXI hos Soccerway
Santos de Guápiles

Asociación Deportiva Santos de Guápiles er en costaricansk fotballklubb fra Guápiles i provinsen Limón. Den ble stifta i 1961. Klubben spiller i Primera División, noe den har gjort siden sitt siste opprykk i 2009. Draktene er røde og hvite, og laget har kallenavna «Santistas», «Guapileños» og «Rojiblancos». Klubbens hjemmebane er Estadio Ebal Rodríguez.
Santos de Guápiles har aldri vunnet Primera División, men har sølvmedaljer fra 2002 og Verano 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Santos de Guápiles hos Soccerway
AD San Carlos

Asociación Deportiva San Carlos er en costaricansk fotballklubb fra Ciudad Quesada i San Carlos. Den ble stifta i 1965. Draktene er røde og blå, og hjemmebanen er Estadio Carlos Ugalde Álvarez. Lagets kallenavn er «Los Toros del Norte» («Oksene fra nord»). Klubben spiller i Liga de Ascenso, landets nest øverste divisjon, etter å ha rykka ned fra Primera División i 2013.
Klubben har aldri vunnet Primera División, men har sølvmedaljer fra Verano 2010 og Verano 2011.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
AD San Carlos hos Soccerway
AD San Carlos hos Transfermarkt
Musikkåret 1718

Musikkåret 1718 er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1718.


== Hendelser ==
Antonio Vivaldi turnerer Italia.
Händel etterfølger Johann Christoph Pepusch som kapellmester hos hertugen av Chandos.
Johann Joachim Quantz slår seg ned i Dresden.
Den fjortenårige Carlos Seixas etterfølger sin far som organist i Coimbra-katedralen.


== Diverse musikk ==
William Babell – The Harpsichord Master Improved
Georg Friedrich Händel – Esther (oratorium)
Francesco Manfredini – Concerti grossi, op. 3, hvorav nr 12 i C-dur er den kjente «Pastorale per il Ss. Natale» («Julekonsert»)


== Opera ==
Toussaint Bertin de la Doué – Le Jugement de Paris
Antonio Maria Bononcini – Astianatte and Griselda
Georg Friedrich Händel – Acis and Galatea
Nicola Porpora – Berenice regina d'Egitto
Alessandro Scarlatti
Il trionfo dell'onore
Telemaco
Antonio Vivaldi – Scanderbeg


== Fødsler ==
18. januar - Christoph Ludwig Fehre, tysk organist og komponist (død 1772)
25. september - Nicola Conforto, italiensk komponist (død 1793)
21. november – Friedrich Wilhelm Marpurg, tysk musikkritiker og komponist (død 1795)
Wenzel Raimund Birck, østerriksk komponist (død 1763)
Mademoiselle Duval, fransk anonym komponist (død ca. 1775)


== Dødsfall ==
27. februar – Václav Karel Holan Rovenský, tsjekkisk komponist (født 1644)
Mars – Richard Brind, engelsk organist og komponist (fødselsår ukjent)
26. november – Bernardo Sabadini, italiensk operakomponist (fødselsår ukjent)


== Referanser ==
Jin (navn)

Jin er et kinesisk, koreansk og japansk mannsnavn. Det er også et koreansk kvinnenavn.


== Etymologi ==
Det koreanske navnet Jin (진) betyr «dyrebar».
Det kinesiske navnet Jin (金, 锦, 津) betyr «gull», «brodert» eller «ferge».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Jin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Jin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Kim Jin-yi (f. 1993), sørkoreansk håndballspiller


== Annen bruk av navnet ==
Jin-Soo Kwon, rollefigur i TV-serien Lost


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Jin
(en) Think Baby Names: Jin
Puntarenas FC

Puntarenas Fútbol Club er en costaricansk fotballklubb fra byen Puntarenas. Den ble stifta 30. juni 2004, og tok over Municipal Puntarenas' plass i Primera División, hvor de har spilt siden. Puntarenas har oransje og sorte drakter, og hjemmebanen er Estadio Lito Pérez.
Puntarenas FC har aldri vunnet Primera División, men har sølvmedaljer fra 2005/06 og Invierno 2009.


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
Puntarenas FC hos Soccerway
Der Himmel dacht auf Anhalts Ruhm und Glück

Der Himmel dacht auf Anhalts Ruhm und Glück, BWV 66a, er en kantate komponert av Johann Sebastian Bach. Musikken er i dag tapt. 
Den ble komponert i Köthen i 1718 for 24-årsdagen til prins Leopold av Anhalt-Köthen. Verket ble framført 10. desember dette året. 
Teksten er skrevet av Christian Friedrich Hunold. 
Verket dannet grunnlaget for den kirkelige kantaten Erfreut euch, ihr Herzen.


== Kilder ==
«Der Himmel dacht auf Anhalts Ruhm und Glück». Bach Cantatas. Besøkt 22. mai 2013.
Carl Arnold (1824–1867)

Carl Anton Heinrich Arnold (1824–1867) var en svensk kammermusiker, sønn av den tyske komponisten Carl Arnold.
Carl Arnold var hovedsakelig virksom i Christiania.
Arnold var elev av Max Bohrer. Fra 1851 til 1866 var han cellist i Kungliga Hovkapellet. Han var lærer ved Kungliga Musikaliska Akademien fra 1857 til 1867, og ble 30. november 1857 innvalgt som akademiets representant nr. 356.


== Referanser ==
Orión FC

Orión Fútbol Club er en costaricansk fotballklubb fra Desamparados like sør for hovedstaden San José. Den ble stifta i 1926, og var en av de store klubbene i landet fra 1930-åra fram til 1960-åra, da den rykka ned. I 2011 rykka laget igjen opp i Primera División, men falt ned igjen til Segunda División etter én sesong. Lagets hjemmebane er Estadio Cuty Monge. Draktene består av trøyer med blå og røde vertikale striper, blå bukser og blå strømper.
Orión FC har vunnet Primera División to ganger: i 1938 og 1944.


== Eksterne lenker ==
Orión FC hos Soccerway
Arriguttia

Arriguttia er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blankt svarte biller, dekkvingene kan ha rødbrune striper. Oversiden er hårløs og fint, jevnt punktert. Hodet mangler horn eller knøler, hannenes forføtter og klør er forstørret. På hodet er clypeus ("overleppen") tvert avskåret foran.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Guyana og det nordlige Brasil).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Arriguttia Martínez, 1968
Arriguttia bolivari Martínez, 1968
Arriguttia brevissima (Arrow, 1911)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Arriguttia [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Arriguttia i Encyclopedia of Life 
(en) Arriguttia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Arriguttia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arriguttia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Bilde av Arriguttia brevissima
Oddleif

Oddleif er et nordisk mannsnavn og kvinnenavn med norrøn opprinnelse.


== Etymologi ==
Mannsnavnet Oddleif er dannet som en nyere form av det norrøne navnet Oddleifr, som er sammensatt av oddr, «odd, spiss, spyd», og leif, «arving, etterkommer».
Kvinnenavnet Oddleif er dannet som en feminin form av Oddleifr.


== Utbredelse ==
Oddleif er et sjeldent navn. Det er mest utbredt i Norge, og da som mannsnavn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Oddleif  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Oddleif Fagerheim (1911–1999), norsk politiker
Oddleif Olavsen (f. 1945), norsk politiker
Oddleiv Apneseth (f. 1955) norsk fotograf
Oddleif Stensland (f. 1973), norsk musiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Oddleif
(en) Think Baby Names: Oddleif
Municipal Liberia

Asociación Deportiva Municipal Liberia er en costaricansk fotballklubb fra Liberia i Guanacaste. Den ble stifta 16. juni 1977. Den hadde navnet Liberia Mía en periode på slutten av 2000-åra mens den spilte i Primera División, fram til 2009, da den tok navnet Águilas de Guanacaste. Den ble flytta ned til Segunda División i 2011 på grunn av økonomiske problemer, og har nå tatt tilbake sitt opprinnelige navn. Lagets hjemmebane er Estadio Edgardo Baltodano Briceño. Draktene er gule, med sorte bukser og strømper.
Klubben vant Primera División i Verano 2009, da under navnet Liberia Mía.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Municipal Liberia hos Soccerway
Ruteloryctes

Ruteloryctes er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, litt flate, ovale, svarte biller.


== Levevis ==
De voksne billene besøker blomstene av nøkkeroser og er trolig viktige pollinatorer for disse 


== Utbredelse ==
Slekten er den eneste representanten for gruppen Cyclocephalini i Afrika, der de lever i Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Ruteloryctes Arrow, 1908
Ruteloryctes bis Dechambre, 2006
Ruteloryctes morio (Fabricius, 1798)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruteloryctes i Encyclopedia of Life 
(en) Ruteloryctes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Ruteloryctes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ruteloryctes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Armida al campo d’Egitto

Armida al campo d'Egitto er en opera i tre akter av Antonio Vivaldi til en libretto av Giovanni Palazzo. Den ble første gang framført under karnevalet i 1718 på Teatro San Moisè i Venezia. Utgaven til Vivaldi er en av mer enn 50 operaer basert på et tema fra sagaen om Rinaldo og Armida i det episke diktet til Torquato Tasso, La Gerusalemme liberata (Det befridde Jerusalem). Armida ble framført på ny under karnevalet i 1738, med mye av musikken omskrevet og arier av Leonardo Leo lagt til. Akt II av den originale versjonen av operaen er i dag tapt.


== Roller ==
Navnene på sangerne gitt i librettoen for den første framføringen står i parentes.

Armida, ei kongeleg prinsesse - kontraalt (Antonia Merighi)
Califfo, Kongen av Egypt - bass (Annibale Imperatori)
Tisaferno - kontraalt kastrat (Francesco Braganti)
Adrasto - kontraalt (Costanza Maccari)
Emireno, en general - kontraalt kastrat (Francesco Natali)
Erminia, en kongelig prinsesse - sopran (Chiara Orlandi)
Osmira, niesen til Califfo - sopran (Rosa Venturini)


== Referanser ==


== Kilder ==
Booth, John (1989) Vivaldi, Omnibus Press, p. 71. ISBN 0711917272
Jellinek, George (1994) History Through the Opera Glass: From the Rise of Caesar to the Fall of Napoleon,  Pro/Am Music Resources, p. 354. ISBN 0912483903
Argippo

Argippo (RV 697) er en opera av Antonio Vivaldi som hadde premiere i 1730 i operateateret til grev Franz Anton von Sporck i Praha.


== Nyoppdagelse ==
Librettoen ble bevart, men musikken trodde en lenge var gått tapt fram til deler av den (over to tredjedeler) ble oppdaget i 2006 i det private arkivet i Thurn und Taxis-huset i Regensburg av cembalisten og dirigenten Ondřej Macek.


== Referanser ==


== Kilder ==
Vivaldi's Praha opera Argippo revival. Intervju med Ondřej Macek (tsjekkisk)


== Litteratur ==
Freeman, Daniel E. The Opera Theater of Count Franz Anton von Sporck in Praha.  Stuyvesant, N.Y.: Pendragon Press, 1992.
Ilulissat lufthavn

Ilulissat lufthavn er en flyplass på Grønland. (IATA:JAV, ICAO:BGJN) Flyplassen ligger i kanten av Diskobukten. Den ble bygget i 1983 og erstatten den gamle heliporten.


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ilulissat Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arsilda, regina di Ponto

Arsilda, regina di Ponto er en dramma per musica av Antonio Vivaldi. Operaen ble første gang framført på Teatro Sant'Angelo i Venezia den 27. eller 28. oktober 1716.


== Roller ==


== Referanser ==
Tidsrelé

Tidsrelé er en type releer som er laget for å forsinke innkobling eller utkobling av signaler. Et tidsrelé består av kontaktsett og et system som lager selve forsinkelsen og slår inn etter den stilte tiden. Tidsreleer brukes bl.a. innen industri og automatisering og i trafikklys. Bruk av tidsreleer i forbindelse med styring av belysning og ventilasjon medfører mindre energiforbruk. 


== Litteratur ==
Frank Fosbæk, Sverre Vangsnes og Helge Venås (2007). Elektroteknikk i praksis. Elforlaget. ISBN 9788273454522.
Alceste (Gluck)

Alceste er en opera i tre akter med musikk av Christoph Willibald Gluck og libretto av Ranieri de' Calzabigi med uroppføring i Wien 26. desember 1767.
Gluck omarbeidet musikken til en versjon på fransk som ble uroppført i Paris 23. april 1776.


== Handling ==
Handligen er basert på Evripides' drama Alkestis. Kong Admetos ligger for døden, men gudene lover å spare ham dersom noen ofrer seg for ham. Dronning Alceste tilbyr seg å gå i hans sted. I mellomtiden friskner Admetos til og forstår at Alceste har ofret seg for ham, og erklærer at han ikke kan leve uten henne. Men offeret er gjort og Alceste stiger ned i dødsriket. Herkules lover å redde begge og kjemper seg ned i Hades. Apollo blir så imponert av Admetus og Alcestis' gjensidige kjærlighet og Herkules' tapperhet at han lar alle leve.


== Litteratur ==
Christoph Willibald Gluck (komponist), Rudolf Gerber (red.): Alkestis. Pariser Fassung («Alceste»). Bärenreiter, Kassel 1971 (forord til partituret).
Leo Melitz: Führer durch die Opern. Globus-Verlag, Berlin 1914, s. 30.
Horst Seeger: Opernlexikon. Heinrichshofens-Verlag, Wilhelmshaven 1979, ISBN 3-7959-0271-1, s. 22.


== Eksterne lenker ==
Alceste (Christoph Willibald Gluck) i Corago-databasen ved Universitetet i Bologna
Alceste (2a ver.) (Christoph Willibald Gluck) i Corago-databasen ved Universitetet i Bologna
Verkdata til Alceste på grunnlag av MGG med diskografi på Operone
(no) Liste over aktuelle oppsetninger av Alceste på Operabase (produksjoner, besetning, kalender)
Handling og libretto, opera-guide.ch
Alceste: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Lobet den Herrn, alle seine Heerscharen

Lobet den Herrn, alle seine Heerscharen, BWV Anh 5, er en kantate komponert av Johann Sebastian Bach.
Den ble komponert i Köthen i 1718 for gebursdagen til prins Leopold of Anhalt-Köthen.
Teksten er skrevet av Christian Friedrich Hunold (Menantes) (1718-1721) etter introduksjonen til Salme 119: 175. Musikken til stykket er gått tapt.


== Kilder ==
«Lobet den Herrn, alle seine Heerscharen». Bach-kantater. Besøkt 20. april 2010.
Hærekniv

Hærekniv er en kniv som ble brukt etter kinning av smør til å skjære på kryss og tvers gjennom smøret for å fjerne hår og andre urenheter i smøret. Hærekniver var helst laget av tre, gjerne bjørk, men sløve bordkniver kunne også bli brukt til å hæra, eller rense, smøret. Kinning av smør foregikk gjerne under mindre sanitære forhold på gårdene eller på stølene. Ofte var det budeia, eller gårdskvinnene som stod for arbeidet. Hår fra budeia og dyra havnet da gjerne i melka, eller kom til under arbeidet med kinning.


== Litteratur ==
Opedal. Halldor O. (1943): Makter og menneske 5. Oslo.
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Smørkjevle

Smørkjevle er et kjevle som ble brukt til å vaske ut kjernemelken og til å elte nykjernet smør. Smørkjevler er laget av tre og har langsgående ribber med hulkiler mellom.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.