jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien

Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA), grunnlagt 24. oktober 1919 av kong Gustav V, er et av de kongelige akademiene i Sverige. Akademiet er en uavhengig organisasjon som arbeider for å fremme kontakt og utveksling av informasjon mellom bedrifter, forskning og regjeringen, både i Sverige og internasjonalt. Det er verdens eldste akademi for ingeniørvitenskap.
Akademiet deler ut flere priser: Stor gullmedalje (siden 1924), gullmedalje (siden 1921), Brinellmedaljen (siden 1936, oppkalt etter Johan August Brinell), gullplaketten (siden 1951), hederstegnet (siden 1919) og Axel F. Enströms-medaljen (1959–1981) er bare noen av dem.


== Ledere ==
De følgende personene har vært ledere av IVA siden det ble startet i 1919:
1919-1940: Axel F. Enström
1941-1959: Edy Velander
1960-1970: Sven Brohult
1971-1982: Gunnar Hambraeus
1982-1994: Hans G. Forsberg
1995-2000: Kurt Östlund
1999-2001: (midlertidig) Enrico Deiaco
2001-2008: Lena Treschow Torell
2008-: Björn O. Nilsson


== Se også ==
Liste over medlemmer av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
European Council of Applied Sciences and Engineering (Euro-CASE)
Academia Europaea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Royal Swedish Academy of Engineering Sciences – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holtbergmasta

Holtbergmasta er en av landets 44 store hovedsendere for kringkasting av lyd og bilde på Holtberget i Kongsvinger.
Huset og masta på Holtberget ble bygd i 1967 i forbindelse med kringkastingsutbygging i Norge. Telenor (den gang Telegrafverket) har hele tiden eid stasjonsanlegget. Da Norkring, nå heleid selskap i Telenor-konsernet, ble etablert i 1996 overtok Norkring eierskapet av anlegget.
Ny antenne for det digitale bakkenettet for TV ble montert på toppen av Holtbergmasta i mai 2007, og i februar 2009 ble de gamle analoge TV-signalene slukket. Når det gjelder radio, er det montert både FM-sendere og digitale radiosendere (DAB) på stasjonen. Masta er 163 meter høy.


== Referanser ==
Lars Bertmar

Lars Bertmar (født 1945) er en svensk forretningsmann som var administrerende direktør og styreleder i investeringsbanken Carnegie. Han har en ph.d. og holder foredrag ved Handelshøyskolen i Stockholm.
Han avla eksamen ved Handelshøyskolen i Stockholm i 1977. Etter å ha jobbet for flere forskjellige bedrifter, inkludert å være viseformann i Handelsbanken, ble Bertmar administrerende direktør i Carnegie i 1990. Etter 13 år i stillingen gikk han av, og ble erstattet av Karin Forseke. Han gikk da inn som styreleder i bedriften. I 2006 sa han opp jobben, og ble erstattet av Christer Zetterberg.Han er også medlem av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien.


== Referanser ==
Urabi-opprøret

Urabi-opprøret (arabisk: الثورة العرابية DIN: aṯ-Ṯawrah al-ʿUrābiyyah; engelsk: Urabi Revolt eller Orabi Revolt), også kalt Urabi-revolusjonen og, etter britenes inntreden, den britisk-egyptiske krigen i 1882 (الحرب الإنجليزية المصرية 1882; al-Ḥarb al-Inǧlīziyyah al-Miṣriyyah 1882; 1882 Anglo-Egyptian War) eller den andre britisk-egyptiske krig (الحرب الإنجليزية المصرية الثانية; al-Ḥarb al-Inǧlīziyyah al-Miṣriyyah aṯ-Ṯāniyyah; Second Anglo-Egyptian War; Alexandria-ekspedisjonen i 1807 regnes da som den første), var et opprør i Egypt som varte fra 1879 til 1882. Opprøret har sitt navn fra lederen Ahmed Urabi, og var rettet mot den egyptiske khediven Tawfiq Pasja og den økende europeiske innflytelsen i landet. 
I 1881 overtok oberst Urabi makta i Egypt og det følgende året ble han statsminister for en opposisjonsregjering, men dette ville ikke britene og franskmennene godta, siden de regnet khediven for å være Egypts rettmessige hersker. 11. juni 1882 startet britene sin intervensjon ved å bombardere Alexandria, og khediven ble gjeninnsatt, men britene var ikke i stand til å nå Kairo. I august ble en hær på 40 000 britiske soldater sendt til Egypt under ledelse av Garnet Wolseley med det mål å beseire Urabi. 13. september knuste britene opprørsstyrkene i slaget ved at-Tal al-Kabīr, hvor Urabi ble fanget og sendt i eksil på Ceylon. Dette ble begynnelsen på en langvarig britisk okkupasjon av Egypt, som offisielt varte fram til 1922, men som i praksis kan sies å ha vart fram til 1954. Urabi forble en populær skikkelse blant folket, og flere av Egypts ledere etter frigjøringen har også fremhevet ham.


== Eksterne lenker ==
(en) 1882 Anglo-Egyptian War – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved at-Tal al-Kabīr

Slaget ved at-Tal al-Kabīr (arabisk: معركة التل الكبير DIN: at-Tal al-Kabīr; engelsk: Battle of Tel-el-Kebir) ble utkjempet 13. september 1882 nær at-Tal al-Kabīr ved Suezkanalen mellom den egyptiske hæren under oberst Aḥmad ʿUrābī og den britiske ekspedisjonsstyrken i Egypt under Garnet Wolseley, etter at britene i 1882 hadde intervenert på khediv Tawfiq Pasjas side i ʿUrābī-opprøret for å beskytte sine økonomiske og politiske interesser i Egypt, særlig i Suezkanalen. Slaget endte med en klar seier til den britiske styrken.
Hunstad bydel

Må ikke forveksles med strøket med samme navnHunstad er en bydel i Bodø, og ligger i Innstranda. Siden bydelen fra gammelt av var ei egen bygd, har mange av bydelene rundt Hunstad i navnet sitt, som Øvre- og Nedre Hunstadmoen. Andre bydeler i nærheten er Alstad, Øvre og Nedre Hunstadmoen, og Mørkved
Øvre Hunstadmoen bydel

Øvre Hunstadmoen er en bydel i Bodø, og ligger på Hunstadmoen, og Rv80 skiller bydelen fra Nedre Hunstadmoen. Bydelen ligger mellom Grønnåsen, Alstad og Hunstad.
Nedre Hunstadmoen bydel

Nedre Hunstadmoen er en bydel i Bodø, sørøst for sentrum. Bydelen ligger på Hunstadmoen, som fra gammelt av bestod av to bygder som vokste sammen, men som idag blir delt i to av Riksvei 80. Begge bydelene består kun av bebyggelse. Bydeler i nærheten er Jensvoll, Alstad, Hunstad og Mørkved
Jensvoll (Bodø)

Jensvoll er et strøk i Bodø og ligger sørøst for sentrum. Strøket er lite, men er fullpakket av bolighus. Jensvoll ligger i bydel Alstad (Bodø).
Brack

Brack er etternavnet til blant annet:

Viktor Brack (1904–1948) – nazistisk krigsforbryter
Walter Brack (1880–1919) – tysk svømmer


== Se også ==
Bracke
Bräcke
Kvarstad

Kvarstad er i svensk rett en beføyelse som innebærer at en person mistenkt for lovbrudd eller en skyldner gjennom domstolsbeslutning, enten i Sverige eller i visse tilfeller andre europeiske land, helt eller delvis fratas retten til å forføye over en bestemt del av sin eiendom. Den som har en fordring man vil sikre gjennom kvarstad må normalt stille sikkerhet som står i samsvar med verdiene som båndlegges. Det er domstolen som avgjør om sikkerhetsstillelsen er tilstrekkelig. 
Reglene om kvarstad i tvistemål i svensk rett finnes i kapittel 15 av rättegångsbalken. Spørsmål om kvarstad kan bare prøves av domstolen etter begjæring fra saksøker.Statens va-nämnd (en statlig, domstolslignende forvaltningsmyndighet i Sverige) er ikke ansett å kunne beslutte kvarstad.For å få kvarstad kreves at saksøker: 

begjærer kvarstad
sannsynliggjør at han har en fordring mot saksøkte
sannsynliggjør at saksøkte ellers har til hensikt å unndra seg å betale ved å avhende verdiene
stiller sikkerhet for den skade som kravet kan påføre motpartenEt krav om kvarstad skal normalt meddeles saksøkte for tilsvar før tingsrätten kan avgjøre spørsmålet. «Om fara är i dröjsmål», det vil si at det er en risiko for at saksøkte vil sabotere prosessen ved å unndra eiendomen før retten har avgjort spørsmålet, kan tingsrätten bestemme midlertidig kvarstad.  Prøving av beslutningen skal da skje så snart saksøkte har fått gitt tilsvar.
Sveriges høyesterett (HD) har i beslutning 1986-09-05 i saken Ö 1233-86 ikke bifalt kvarstad som ble begjært for å hindre foreldelse, ettersom saksøkte ikke hadde «gjort troligt att svaranden avsåg att skaffa undan egendom», altså unndra verdiene.Reglene om kvarstad i straffesaker er nedfelt i kapittel 26 i rättegångsbalken. Om det er trolig at noen som er mistenkt for lovbrudd vil forsøke å unndra verdier så disse ikke kan tjene til dekning av bøter, foretaksstraff eller skadeserstatning som kan bli idømt på grunn av lovbruddet, kan domstolen legge kvarstad på en rimelig del av dennes eiendom for å sikre kravene.
Kvarstad kan kun besluttes om grunnen for bruken av beføyelsen står i et rimelig forhold til den inngripen det innebærer for den mistenkte selv eller andre interesser. 
Spørsmål om kvarstad kan bare reises etter begjæring fra aktor eller fornærmede om kravet er blitt meldt til påtalemyndigheten.Det er ikke gitt bestemmelser i rättegångsbalkens kapittel 26 om krav som overdras til andre fra saksøker, men i dom 1999-04-29 har Svea hovrätt i saken Ö 2962-99 slått fast at spørsmål om kvarstad som var overtatt av flere forsikringsselskaper kunne prøves av samme tingsrätt som skulle dømme i straffesaken.


== Se også ==
Kvarstadbåtene


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Om Kvarstad fra nettstedet lagen.no (svensk)
Kvarstad – Kronofogden (svensk)
Li Tang

Li Tang (kinesisk: 李唐; pinyin: Lǐ Táng; Wade–Giles: Li T'ang, stilnavn: Xigu 晞古, født 1050 i fylket Mengzhou i provinsen Henan i Kina, død 1130) var en kinesisk landskapsmaler på Songdynastiets tid. 
Omkring 1100 var hans malertalenter lagt merke til i den grad at han under keiser Huizong av Song fikk høyeste rang ved Malerakademiet ved hoffet i Bianjing (nå Kaifeng). Li overlevde Jin-invasjonen i 1126–27, og fulgte med da hoffet flyttet sørover til Qiantang (nå Hangzhou), som ble dynastiets nye hovedstad. Han fortsatte som hoffmaler også under keiser Gaozong.
Li var en av de mest innflytelsesrike landskapsmelerne i det tidlige Sørlige Song-dynasti og han fikk mange disipler. Han representerer en viktig forbindelse mellom nordlige song-skolen (Guo Xi, Fan Kuan, Li Cheng og andre) og de senere sørlige song-malere, som Xia Gui og Ma Yuan, som begge hadde studert Lis kunst. Han utviklet og perfeksjonerte en teknikk som ble kalt øksekuttpenselstrøk, som gav klipper og fjell en særlig fin kvalitet. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barnhart, R.M. et al. (1997). Three thousand years of Chinese painting. New Haven, Yale University Press. ISBN 0-300-07013-6


== Eksterne lenker ==
(en) Li Tang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kort biografi
Eelco van Kleffens

Eelco Nicolaas van Kleffens (født 17. november 1894 i Heerenveen, død 17. juni 1983 i Almoçageme i Portugal) var en nederlandsk diplomat og politiker. Han var utenriksminister under andre verdenskrig.


== Virke ==

I 1917 avla Van Kleffens doktorgrad i rettsvitenskap ved Riksuniversitetet i Leiden. Deretter studerte han økonomi ved Nederlandsche Handels-Hoogeschool i Rotterdam, men fullførte ikke studiet.Van Kleffens arbeidet for Folkeforbundets juridiske avdeling og hos Shell i London, før han i 1922 begynte i utenriksdepartementet. I 1929 ble han sjef for avdelingen for diplomatisk saker.I august 1939 ble Van Kleffens utnevnt til ambassadør i Sveits, men før han fikk reist ble han utnevnt til utenriksminister i De Geers andre regjering. Etter Tysklands angrep på Nederland i 1940 dro han til London for å søke støtte og senere fulgte hele regjeringen også med dit for å fortsette sin virksomhet i eksil. Ved dannelsen av  Gerbrandys andre regjering fortsatte Van Kleffens som utenriksminister og fikk følge i utenrikssaker av en minister uten portefølje. På vegne av Nederland undertegnet Van Kleffens De forente nasjoners pakt i San Francisco 26. juni 1945.I 1946 gikk han av som utenriksminister, men var til 1947 minister uten portefølje. Han fortsatte i diplomatisk tjeneste, var Nederlands representant i FN før han i 1947 ble ambassadør i USA og i 1950 ambassadør i Portugal. I 1954 var han president i FNs generalforsamling. Han var fra 1956 til 1958 utsending til NATO og OEEC i Paris. Fra 1958 til 1967 var han representant ved Det europeiske kull- og stålfellesskap. Van Kleffens støttet inngåelsen av en nordatlantisk allianse og inngåelsen av Benelux-samarbeidet.I 1950 ble han tildelt ærestittelen Minister van Staat.


== Referanser ==
Cyprien Ntaryamira

Cyprien Ntaryamira (født 6. mars 1955, død 6. april 1994) var Burundis femte president fra 5. februar 1994 til flyet hans blei skutt ned 6. april 1994.


== Biografi ==
Ntaryamira blei født i Mubimbi i provinsen Bujumbura Rural i det som da var belgiskstyrte Ruanda-Urundi (seinere Burundi). Han begynte på skole i Bujumbura, men etter et mislykka hutuopprør i 1972 flykta han og tusener andre etniske hutuer fra landet.
Ntaryamira fikk etter hvert utdannelse innen jordbruk fra Universitetet i Rwanda i Butare i 1982. På denne tiden blei han aktiv innen sosialistiske bevegelser. Han dro tilbake til Burundi i 1983 for å jobbe som landbruksfunksjonær. I en kort periode i 1985 var han politisk fange under oberst Jean-Baptiste Bagazas militærstyre.
I august 1986 blei han et av grunnleggingsmedlemmene og økonomipolitisk leder i det hutudominerte partiet Front pour la Démocratie au Burundi (FRODEBU). Partiet fikk makta i presidentvalget i 1993, og endte med det en lang periode med dominans fra tutsiminoriteten og Union pour le Progrès national (UPRONA). Den nye presidenten, Melchior Ndadaye, utnvente Ntaryamira til landbruksminister.
I oktober 1993 blei imidlertid Ndadaye og hans to øverste tjenestemenn drept, noe som førte til borgerkrig i landet og en fastlåst situasjon i parlamentet. Ntaryamira blei valgt som president som et kompromiss i februar 1994: han var hutu, men blei ansett som moderat i Ndadayes tradisjon, mens Anatole Kanyenkiko fra UPRONA blei statsminister.


== Død ==

6. april 1994 blei flyet som Ntaryamira og Rwandas president Juvénal Habyarimana satt i skutt ned da det var i ferd med å lande på Kigali internasjonale lufthavn i Rwanda. Dette fungerte som en utløsende faktor for folkemordet i Rwanda.
To dager seinere, 8. april, tok nasjonalforsamlingas president Sylvestre Ntibantuganya over som president.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
À la mémoire de Cyprien Ntaryamira (fransk)
U.S. Steel

United States Steel Corporation, ofte kjent som U.S. Steel, er en stålprodusent med større produksjonsanlegg i USA, Canada og Sentral-Europa. Selskapet er verdens 12. største stålprodusent (2010). I 1991 ble den omdøpt til USX Corporation, men fikk tilbake navnet United States Steel Corporation i 2001, ettersom aksjeeierne i USX oppga sine bestrebelser innenfor stålproduksjon i kjølvannet av oppkjøpet av Marathon Oil og Texas Gas i 1982. Den er fortsatt USAs største stålprodusent, selv om den bare produserer litt mer stål enn den gjorde i 1902. Selskapet var listet på Dow Jones Industrial Average fra 1. april 1901 til 3. mai 1991.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) U.S. Steel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Potamanaxas

Potamanaxas er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter), forholdsvis slanke smygere. Vingene er brunsvarte med et bredt, hvitt eller gulaktig bånd som går over begge vingeparene, men oftest ikke når mer enn halvveis bak på bakvingen.


== Levevis ==
Artene lever i regnskog og tåkeskog. Forøvrig er biologien deres lite kjent.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Nicaragua i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Erynnini Brues & Carpenter, 1932 – 130 arter fordelt på 17 slekter, stort sett Neotropiske region.
Slekten Potamanaxas Lindsey, 1925
Potamanaxas andraemon (Mabille, 1898)
Potamanaxas bana Bell, 1956
Potamanaxas effusa (Draudt, 1922)
Potamanaxas flavofasciata (Hewitson, 1870)
Potamanaxas frenda Evans, 1953
Potamanaxas hirta (Weeks, 1901)
Potamanaxas laoma (Hewitson, 1870)
Potamanaxas latrea (Hewitson, 1875)
Potamanaxas melicertes (Godman & Salvin, 1895)
Potamanaxas paralus (Godman & Salvin, 1895)
Potamanaxas quira Bell, 1956
Potamanaxas thestia (Hewitson, 1870)
Potamanaxas thoria (Hewitson, 1870)
Potamanaxas tunga Bell, 1956
Potamanaxas unifasciata (C. & R. Felder, 1867)
Potamanaxas xantholeuca (Mabille, 1888)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Potamanaxas på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Potamanaxas spp. [2]
Butterflies of Amazonia - Potamanaxas paralus [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Potamanaxas i Encyclopedia of Life 
(en) Potamanaxas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Potamanaxas hos NCBI 
(en) Kategori:Potamanaxas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Potamanaxas – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over utøvere i Tour de France 2012

Liste over utøvere i Tour de France 2012


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Startlist for Tour de France 2012, procyclingstats
Offisielt nettsted
Mylon

Mylon er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter), nokså slanke, hvite og brune smygere. Vingene er hvite med lysbrune kanter og brune vingeårer.
Larven er naken, grønn med gule flekker som noen ganger gror sammen til gule lengdestriper. Hodekapselen er litt flat og påfallende stor, med bakhjørner som er trukket litt opp.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene er skogsinsekter. Larvene lever gjerne på busker og trær i familien Malpighiaceae, men kan også gå på Combretaceae og Menispermaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Erynnini Brues & Carpenter, 1932 – 130 arter fordelt på 17 slekter, stort sett Neotropiske region.
Slekten Mylon Godman & Salvin, 1894
Mylon ander Evans, 1953
Mylon argonautarum Austin, 2000
Mylon cajus (Plötz, 1884)
Mylon cristata Austin, 2000
Mylon exstincta Mabille & Boullet, 1917
Mylon illineatus Mabille & Boullet, 1917
Mylon jason (Ehrmann, 1907)
Mylon lassia (Hewitson, 1868)
Mylon maimon (Fabricius, 1775)
Mylon mestor Evans, 1953
Mylon orsa Evans, 1953
Mylon pelopidas (Fabricius, 1793)
Mylon salvia Evans, 1953
Mylon simplex Austin, 2000
Mylon zephus (Butler, 1870)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Mylon på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Mylon spp. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mylon i Encyclopedia of Life 
(en) Mylon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mylon hos ITIS 
(en) Mylon hos NCBI 
(en) Kategori:Mylon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mylon – detaljert informasjon på Wikispecies
Rejmyre kirke

Rejmyre kirke (svensk: Rejmyre kyrka) er en tømmerkirke som ligger i Rejmyre, Sverige, like øst for Reijmyre glassverk og nesten 27 km nord for Finspång.


== Historikk ==
Da Reijmyre glassverk ble bygget i 1810, vokste befolkningen og i 1837 ville de bygge et kapell. I 1838 ble en rektangulær tømmerkirke bygget straks øst for glassverket.
Ved renoveringer har kirkens interiør blitt endret. I 1952 ble prekestolen ovenfor alteret erstattet av en ambo som ble plassert i korets venstre side. Ovenfor alteret ble et oljemaleri plassert.


== Kilder ==
[1]
Hengekamp

Hengekamp er en alminnelig betegnelse på oppgjør i sportssammenheng som av forskjellige grunner har måttet utsettes. Særlig gjelder dette i seriespill i lagidretter som fotball, håndball, ishockey eller bandy, men uttrykket kan også brukes i forbindelse med andre turneringsspill, enten det gjelder lagidretter eller individuelle turneringer. Eksempler på slike kan være blant andre sjakkturneringer eller tennisturneringer.
Innenfor organiserte idretter er det vanlig at de nasjonale særidrettsforbund setter opp regelverk for hvilke grunner som tillater utsettelse av planlagte kamper eller avbrytelse av pågående kamper, gjerne på grunnlag av føringer fra de forskjellige idretters internasjonale organisasjoner. Det er derfor ikke gitt at alle idretter følger samme regelfortolkninger, eller at alle land har samme regelverk. I denne artikkelen er derfor idretten fotball brukt som eksempel, etter de regler som håndheves etter regelverket til NFF (Norges Fotballforbund).
Norges Fotballforbunds regler omhandler blant annet :

§12-2. Endringer i spilleplanen. Omberammelse.
§12-3. Utsettelse og avbrytelse av kamper som følge av stenging av baner, sikkerhetsmessige forhold mv.
§12-4. Utsettelse på grunn av representasjon på lands- eller kretslag
§12-5. Utsettelse på grunn av sykdom eller akutte hendelser.De etterfølgende paragrafer sier blant annet at seriekamper som blir utsatt eller avbrutt etter ovenfor angitte paragrafer skal spilles så snart som mulig, fortrinnsvis på samme bane og med samme arrangør. Forbundsstyret kan treffe annen bestemmelse for norgesmesterskapskamper, altså cup-spillet, der det er mer vesentlig at  én runde er ferdigspilt før neste begynner.
NFF kan dispensere fra regelverket, og dette gjøres av og til i lavere/regionale divisjoner, og ofte for turneringer i lavere aldersgrupper.


== Kilder ==
Norges Fotballforbund : NFF/Kampreglement - Utsatte kamper