Luis de Narváez

Luis de Narváez (ca. 1500 – mellom 1550 og 1560) var en spansk komponist og vihuelist fra renessansen  med  blomstringstid 1526–49. 


== Liv og virke ==

Narváez' fødselsdato og -år er ukjent, men han dukker for første gang opp i kildene som et medlem av husholdet til Francisco de los Cobos y Molina, en velkjent mesén som var statssekretær og comendador i kongdømmet Castilla under kong Karl V. Fram til kongens død i 1547 var Narváez ved hans hoff i Valladolid. Den store samlingen Los seys libros del delphín (Valladolid, 1538) ble utgitt i denne tiden.
I 1548 var Narváez ansatt som musiker ved det kongelige kapell, hvor han også gav koristene musikkundervisning. Blant hans kolleger der var den berømte komponisten av klaviaturmusikk, Antonio de Cabezón. Både Narváez og Cabezón var ansatt hos Felipe, den senere kong Filip II og ledsaget ham på mange reiser. Siste gang Narváez nevnes er fra en slik reise til Nederlandene vinteren 1549.
I sin levetid ble Narváez holdt svært høyt, spesielt for sitt vihuelaspill, og det ble sagt om ham at han kunne improvisere fire stemmer over andre fire prima vista.
I dag er Narváez stort sett bare kjent for Los seys libros del delphín, en samling polyfon vihuelamusikk som er et tidlig eksempel på variasjonsverk. 
Narváez regnes som den første komponist som tilpasset tidens italienske luttstil til det i hovedsak spanske instrumentet vihuela – en forgjenger for den moderne gitaren.  Sønnen Andrés ble også en dyktig vihuelist.


== Verk ==
Det mest kjente av Narváez' bevarte musikk finnes i Los seys libros del delphín (Valladolid, 1538), en seksbinds samling vihuelamusikk. I innledningen dedisererer komponisten verket til sin mesén Francisco de los Cobos. Deretter følger en kort tekst om notasjonen, en lett endret versjon av italiensk lutt-tabulatur, deretter innholdsfortegnelse og et errata-ark.

De første to bindene inneholder fjorten polyfone fantasias inspirert av italienske forbilder.  De kjennetegnes av elegant og dyktig utført imiterende stil i to og tre stemmer. Iblant anvender Narváez korte motiver med samme fingersetning på gripbrettet, sannsynligvis var dette en teknikk han brukte under improvisasjon. Man kan finne påvirkning fra  Francesco Canova da Milanos verk, som Narváez samlet på. Det tredje bindet inneholder i sin helhet intabuleringer av andre komponisters verk: et utvalg fra messer av Josquin des Prez. Den mest kjente er Josquins kjente sang Mille Regretz, som Narváez i sin instrumentalversjon har gitt undertitelen «La canción del Emperador», noe som antyder at dette var Karl Vs favorittsang. Dessuten finner vi to sanger av Nicolas Gombert og Jean Richafort. Arrangementene er av høy kvalitet, men uten spesielt bemerkelsesverdige trekk.
Bind fire til seks har et blandet innhold. De viktigste stykkene er Narváez' seks  diferencias, de er av de tidligeste variasjonsverkene man kjenner til. Både kirkelige (bare i bind fire) og verdslige melodier ligger til grunn, og han tar i bruk i et vidt utvalg teknikker. Ved siden av variasjoner over melodier, er det også to stykker over ostinate harmonier: Guardame las vacas og Conde claros, begge i bind seks. Resten er villancicos, romanzas og en Baxa de contrapunto.
Narváez skrev sannsynligvis mye vokalmusikk, men bare to motetter er bevart.


== Verkliste ==
Stykker i Los seys libros del delphín i den opprinnelige rekkefølgen. Romertallene i parentes er ikke originale.

Bind 1
Fantasia (I) del primer tono por gesolreut
Fantasia (II) del segundo tono
Fantasia (III) del tercer tono
Fantasia (IV) del quarto tono
Fantasia (V) del quinto tono de consonancia
Fantasia (VI) del sesto tono sobre fa ut mi re
Fantasia (VII) del setimo tono sobre ut re mi fa mi
Fantasia (VIII) del octavo tonoBind 2: Ay en el fantasias por algunos tonos que no son tan dificultosas de tañer como las del primer libro
Fantasia (IX) del primer tono
Fantasia (X) del quarto tono
Fantasia (XI) del quinto tono
Fantasia (XII) del quinto tono
Fantasia (XIII) del primer tono
Fantasia (XIV) del primer tonoBind 3: Ay en el obras compuestas de Josquin y canciones Francesas de diversos autores
Sanctus de la misa de Ercules dux de josquin—Ossanna de la misma missa ("Sanctus" and "Osanna" from Josquin's Missa Hercules Dux Ferrariae)
Sanctus de josquin de la misa de faissan regres—Ossanna de la misma missa ("Sanctus" and "Osanna" from Josquin's Missa Faisant regretz)
Cum sancto spiritu de la missa de la fuga de josquin (from Josquin's Missa Sine nomine)
Mille regres. La canción del Emperador del quarto tono de Jusquin (Josquin's chanson Mille Regretz)
Cancion de Nicolas Gombert del quinto tono (Nicolas Gombert's chanson Jamais je n'eus tant de soulas)
Je veulx laysser melancolie (Jean Richafort's chanson)Bind 4: y en el diferencias de contrapuntos sobre el igno de nuestra Señora O gloriosa domina, y de Pange lingua y Sacris solenniis
O gloriosa domina (6 diferencias)
Sacris solenniis (5 diferencias)Bind 5: Ay en el romances y villancicos para tañer y cantar y contrapunctos sobre algunos villancicos
Ya se asienta el rey Ramiro
Paseavase el rey Moro
Si tantos halcones (3 diferencias)
Y la mi cinta dorada (6 diferencias)
La bella mal maridada
Con que la lavare
Ay arde coraçonBind 6: Ay en el veynte y dos diferencias de Conde claros para discantar y siete direncias de guardame las vacas, y una baxa de contrapunto
Conde claros (22 diferencias)
Guardame las vacas (7 diferencias)
Baxa de contrapunto


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Luis de Narváez i International Music Score Library Project


== Referanser ==