jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carole Hillenbrand

Carole Hillenbrand er en britisk historiker og spesialist på islam. Hun var professor i islams historie ved University of Edinburgh. Hun har også vært visepresident for British Society for Middle Eastern Studies.
Hennes forskningstyngdepunkter er korstogene, islamsk politisk tenkning, middelalderske og moderne forståelser av jihad og arabisk og persisk reiselitteratur.
Hillenbrand ble i 2018 forfremmet til kommandør (CBE) av Order of the British Empire for sitt bidrag til forståelse av islams historie.


== Utvalgte verker ==
The Waning of the Umayyad Caliphate, State University of New York Press, Albany, 1989, 273 s.
A Muslim Principality in Crusader Times: the Early Artuqid State, Leiden, The Netherlands Historical and Archaeological Institute for the Near East in Istanbul, Leiden, 1990, 266 s.
The Crusades, Islamic Perspectives, Edinburgh University Press, Edinburgh, 1999, 647 s.
Turkish myth and Muslim symbol: the Battle of Manzikert, Edinburgh University Press, Edinburgh, 2007, 320 s.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CV of Carole Hillenbrand
Carl Erdmann

Carl Erdmann (født 17. november 1898 i Dorpat i Livland som da var del av Russland, død 5. mars 1945 nær Zagreb) var en tysk historiker som spesialiserte seg på middelalderens politiske og intellektuelle historie.
Han studerte først teologi i Berlin med tanke på å bli luthersk prest, men vekslet i 1919 over til historiestudier.
Han gjorde seg særlig bemerket ved sin studie av røttene til korsfarertanken i den latinske kristenhet («Die Enstehung des Kreuzzugsgedanken»), så vel som hans arbeid med brevsamlinger og korrespondanse blant verdslige og kirkelige eliter på 1000-tallet.
Hans produktive karriere ble avbrutt av hans død (tyfus) i den tyske armes tjeneste mot slutten av annen verdenskrig.


== Verker i utvalg ==
«Die Enstehung des Kreuzzugsgedanken», i Forschungen zur Kirchen- und Geistesgeschichte 6 (Stuttgart, 1935). English trans.: The Origin of the Idea of Crusade, trans. M. W. Baldwin & Walter Goffart (Princeton, 1977).
«Das Wappen und die Fahne der römischen Kirche», i Quellen und Forschungen aus italienischen Archiven und Bibliotheken 22 (1930–31), s. 227-255.
«Die Briefe Meinhards von Bamberg», i Neues Archiv 49 (1931–32), s. 332-431.
«Die Anfänge der staatlichen Propaganda im Investiturstreit», i Historische Zeitschrift 154 (1936), s. 491-512.
(red.) Die Briefe Heinrichs IV. MGH Deutsches Mittelaler 1 (1937).
Studien zur Briefliteratur Deutschlands im XI. Jahrhundert, Schriften des Reichinstituts 1 (Leipzig, 1938)
«Das ottonische Reich als Imperium Romanum», i Deutsches Archiv 6 (1943), s. 412-441.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Gottfried Opitz: «Erdmann, Carl.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 570 (digitalisering).
Friedrich Baethgen: «Nachruf Carl Erdmann», i: Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters. Bd. 8 (1951), S. 251–253.
Grevskapet Mark

Grevskapet Mark (tysk: Grafschaft Mark, fransk: Comté de La Marck) var en stat som eksisterte i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets innenfor det tysk-romerske rike. Staten eksisterte fra omkring 1198 til 1806 på begge siden av elven Ruhr, langs elvene Volme og Lenne.
Grevskapet av Mark var et av de mektigste og mest innflytelsesrike i Westfalen under det tysk-romerske rike. Navnet Mark går igjen i dagens Märkischer Kreis i den vestlige delen av Sauerland i Nordrhein-Westfalen. Den nordlige delen, mellom elvene Ruhr og Lippe, for det meste ble innlemmet i Ruhrområdet.
Johan Sverdrup-feltet

Johan Sverdrup-feltet er et oljefelt (såkalt elefantfelt) i Nordsjøen. Det ligger på Utsirahøyden i Nordsjøen, 140 kilometer vest for Stavanger. Feltet ble påvist i 2010 av oljeselskapet Lundin, og ble satt i drift i oktober 2019. Det er planlagt 40 års drift. Det er det tredje største oljefeltet målt i reserver på norsk sokkel, etter Ekofisk og Statfjord.
Feltet var tidligere kalt Avaldsnesfeltet og Aldous. De totale utvinnbare petroleumsreservene er om lag 430 millioner standard kubikkmeter oljeekvivalenter (tilsvarer 2,7 milliarder fat oljeekvivalenter). Cirka 95 prosent er olje, 3 prosent er tørrgass og 2% NGL.


== Tidlige overslag ==
Det ble oppdaget ved prøveboringer i 2010, men ytterligere boringer i områder noe mot nord (da foreløpig kalt Aldous Major Sør), i 2011, som avdekket ytterligere og enda rikere oljeforekomster, kan tyde på at feltet – hvis funnene har sammenheng med hverandre – er langt større. Det ble anslått som vesentlig større enn det største av de øvrige senere funn i nord, det omtalte Skrugardfeltet i Barentshavet.
Operatøren på Avaldsnesfeltet, Lundin Norway, oppdaterte i september 2011 sitt ressursanslag for Avaldnesfunnet. De mente da at det lå på mellom 0,8 og 1,8 milliarder fat utvinnbar olje, langt over tidligere meldte 0,1 – 0,4 milliarder fat utvinnbar olje.
I slutten av oktober kom en ny oppjustering, denne gang fra Statoil, operatøren av delområdet Aldous Major Sør. Det ble beskrevet som dobbelt så stort som tidligere antatt og ble nå anslått til mellom 900 og 1500 millioner fat.
Summerer man maksimaloverslagene for både Avaldsnesfeltet og Aldous Major Sør kommer man til 3,3 milliarder fat.


== Utbygging ==
I 2014 presenterte Equinor konseptvalget for Fase 1. Den besto av fire bunnfaste plattformer, tre havbunnsrammer, eksportrørledninger for olje og gass, 36 produksjons- og injeksjonsbrønner, samt strømkabel fra Kårstø.Fase 1 består av stigerørsplattform, boreplattform, prosessplattform (P1) og boligplattform.Utbyggingen av feltet begynte sommeren 2018.Fase 2 vil utvide feltet med en ny prosessplattform (P2), ny modul på toppen av stigerørsplattformen, boring av 28 nye brønner og økt landstrømkapasitet.
Produksjonsstart for fase 2 er planlagt i 2022.


== Produksjon ==
Produksjonen startet 5. oktober 2019, over to måneder tidligere enn planlagt. Feltet har potensial til å øke Norges totale oljeproduksjon med 37 % i 2020. Prisen på 83 milliarder kroner ble nedbetalt i starten av 2021.


== Transport ==
Oljen fra Sverdrupfeltet transporteres via rørledning til Mongstad, mens gassen transporteres via Statpipe til Kårstø prosessanlegg.


== Referanser ==
Liste over norgesmestere i golf

Liste over norgesmestere i golf omfatter golfspillere som har vunnet norgesmesterskapet i golf.
Det har vært arrangert norgesmesterskap i golf siden 1925 for herrer og 1932 for damer (med unntak av årene 1940–46 og 1950). Turneringen ble da benevnt Åpent Norsk Mesterskap. Frem til stiftelsen av Norges Golfforbund i 1948 var mesterskapet nærmest som et klubbmesterskap i Oslo Golfklubb å regne. Golfforbundet overtok ansvaret for mesterskapene i 1949, men det ble fortsatt arrangert av og spilt på banen til Oslo Golfklubb frem til 1959. Benevnelsen norsk mesterskap ble brukt fra 1956.Anniken Langaard (Oslo Golfklubb) har vunnet det individuelle norgesmesterskapet flest ganger på damesiden (åtte mellom 1959 og 1966), mens Olaf S. Heyerdahl (Oslo Golfklubb) har flest titler på herrsiden (ti mellom 1930 og 1951). Vinnerne har siden 1970 (for herrer) og 1976 (for damer) mottatt kongepokalen.Første gang et NM-gull havnet utenfor Oslo, var da bergenseren Johan J. Horn vant i 1966. Første gang Oslo Golfklubb ikke vant i dameklassen, var i 1974. Vinneren Vivi Marstrand hadde imidlertid allerede vunnet NM i 1967, da som Vivi Horn og medlem i Oslo Golfklubb. Dermed ble Elin Malde fra Stavanger Golfklubb i 1986 den første vinneren som ikke spilte eller hadde spilt for Oslo Golfklubb.
Norgesmesterskapet var for første gang åpent for profesjonelle spillere i 2004.Spilleformatet var matchspill til og med 1967, og fra da av har det vært slagkonkurranse. Mesterskapet ble spilt over to dager med 36 hull per dag til og med 2002, og deretter har det vært spilt over fire dager med 18 hull per dag.
I dag arrangerer Golfforbundet også NM i matchspill, NM for lag (klubblag), junior-NM, junior-NM for lag, senior-NM, NM Mid-amatør (laveste alder 25 år), NM for funksjonshemmede og døve og NM i matchspill for funksjonshemmede og døve.


== Norgesmestere ==


== Norsk amatørmesterskap – åpent ==

Norsk amatørmesterskap – åpen klasse ble arrangert fra 1937 og 1949 for henholdsvis herrer og damer frem til 1955. Turneringen ble spilt på Oslo Golfklubb.


== Andre norgesmesterskap i regi av Norges Golfforbund ==


=== NM i matchspill ===


=== Lag-NM ===


=== Junior-NM ===


=== Lag-NM junior ===


=== Senior-NM ===


=== NM Mid-amatør ===

Norgesmesterskapet er den øverste nasjonale turneringen for elitespillere i klassen Mid-amatør der laveste alder er 25 år (30 år til og med 2020), damer og herrer.


=== NM for funksjonshemmede ===


=== NM for døve ===


=== NM i matchspill for funksjonshemmede ===


== Se også ==
Golf i Norge
Åpent norsk mesterskap ble arrangert fra 1937 til 1998, men var ikke noe norgesmesterskap.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norges Golfforbunds årsrapporter (2004–2019)
Norges Golfforbunds medlemsblad Norsk Golf (tidl. Golfentusiasten (1956–1996))
Store Norske Leksikon: «golf (norgesmestere)» (besøkt 16. juli 2021)
Artikler i Aftenposten 1956–2011
Norsk idrettsleksikon (Schanke, 2007)
Golf – Den eventyrlige sporten (Kleppen, 1998)
Tine Teigene Dalen

Tine Teigene Dalen (født 2. november 1990) er en norsk friidrettsutøver som representerer Sportsklubben Vidar. Hun konkurrerer i sprint og hekkesprint.


== Karriere ==
Dalen vant sin første NM-medalje som senior ved NM i friidrett 2008. Her vant hun bronse på 1000 meter stafett, sammen Therese Bache, Siri Eritsland og Alvilde Ossum. Året etter tok hun NM-sølv på 400 meter hekk, bak Hege Vold.I NM i friidrett 2011 vant hun sitt første NM-gull, da SK Vidar tok gull på 1000 meter stafett. De andre på laget var Astrid Mangen Cederkvist, Folake Sekinat Akinyemi og Line Kloster. Hun deltok også på 100 meter hekk, og endte på femteplass.Dalen la idretten på hylla i 2013 og valgte å gå videre til underholdning- og kommunikasjonsbransjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tine Teigene Dalen – World Athletics 
(en) Tine Teigene Dalen – Diamond League
Trafikverket Färjerederiet

Trafikverket Färjerederiet er et rederi i Trafikverket som ble opprettet i 1992 for å drive veifergetrafikk i Sverige. Frem til 2010 het rederiet Vägverket Färjerederiet.
63 gule ferger transporterer årlig 21 millioner passasjerer og 11 millioner kjøretøyer. På oppdrag fra Trafikverket trafikkeres 37 veifergeleder i det allmenne veinettet. Rederiet trafikkerer også Ekeröleden på oppdrag av Ekerö kommune. Når vannet fryser til på fergeledene i Nord-Sverige, har rederiet dessuten ansvar for drift og vedlikehold av opp till åtte isveier.
Rederiet eier også et verft: Tenöverftet utenfor Vaxholm. Alle verftene tar imot egne fartøy og eksterne kunder for vedlikehold, skrogbesiktelser og ombygninger. 


== Fergelinjene som Trafikverket driver ==
De fleste fergelinjene som Trafikverket driver er uten avgift.


=== Skåne, Blekinge, Småland ===
Ivöleden
Aspöleden
Bolmsöleden


=== Göteborg, Bohuslän, Dalsland och Värmland ===
Kornhallsleden
Björköleden
Hönöleden
Nordöleden
Svanesundsleden
Lyrleden
Malöleden
Ängöleden
Gullmarsleden
Bohus-Malmönleden
Hamburgsundsleden
Sund-Jarenleden
Högsäterleden


=== Närke, Östergötland, Södermanland, Gotland ===
Vinöleden
Stegeborgsleden
Skenäslinjen
Skanssundsleden
Ekeröleden (på uppdrag av Ekerö kommun)
Fårösundsleden


=== Uppland ===
Adelsöleden
Arnöleden
Vaxholmsleden
Oxdjupsleden
Ljusteröleden
Blidöleden
Furusundsleden
Gräsöleden


=== Norrland ===
Hemsöleden
Ammeröleden
Isöleden
Håkanstaleden
Holmöleden
Avanleden
Bohedenleden
Röduppleden


== Rederiets fartøy ==

M/S Ada
M/S Annie
M/S Arnljot
M/S Aspö II
M/S Aspö III
M/S Aurora
M/S Beda
M/S Bodilla
M/S Bogserbåt Fridde
M/S Bolmia
M/S Byälvan
M/S Carolina av Arnö
M/S Carolina Nord
M/S Castella
M/S Dagny
M/S Elvira
M/S Fragancia
M/S Fredrika
M/S Freja
M/S Frida
M/S Fröja
M/S Gerd
M/S GullBritt
M/S Gulli
M/S Gullmaj
M/S Göta
M/S Helena Elisabeth
M/S Hymer
M/S Jupiter
M/S Kajsa-Stina
M/S Karin
M/S Karna
M/S Kornelia
M/S Leeflora
M/S Lina
M/S Linda
M/S Linea
M/S Maj
M/S Malin
M/S Maria
M/S Marie
M/S Nina
M/S Nora
M/S Nordö III
M/S Passagerarbåt Ivö
M/S Passbåt Arnö
M/S Paulina
M/S Pluto
M/S Sanna
M/S Sedna
M/S Skidbladner
M/S Svanhild
M/S Svea
M/S Theresia
M/S Tora
M/S Ulrika
M/S Vaxholmen
M/S Venus
M/S Veronica
M/S Vinösund
M/S Vivi
M/S VV-P100
M/S Yxlan


== Innenriks ferger som ikke trafikkeres av Trafikverket Färjerederiet ==
De har avgift.

Oskarshamn-Visby
Nynäshamn-Visby
Landskrona-Ven
Ornö-Dalarö i Haninge kommune
Högmarsö-Svartö i Norrtälje kommune
Mörkö-Oaxen i Södertälje kommune
Yttre Park-Ytterön i Karlskrona kommuneog del der spesiell tillatelse trenges da de går til bilfrie øyer f.eks:

til Styrsö
til Marstrand
til Dyrön og Åstol


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trafikverket Färjerederiet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Trafikverket Färjerederiet – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Vägverket Färjerederiet
Krister Wickman

Hans Krister Wickman (født 13. april 1924, død 10. september 1993) var en svensk nasjonaløkonom, embetsmann og sosialdemokratisk politiker. Wickman er mest kjent for sin tid som Sveriges utenriksminister i Olof Palmes første regjering, hvor den svenske regjeringen var sterkt kritisk til USAs engasjement i Vietnamkrigen.


== Bibliografi ==
Problem kring Inflation och penningvärde (1965)
Riksbankens hus, med Kurt Bergengren, Lars Olof Larsson, Jan Henriksson, Hans Malmberg, Erling Hörnsten og Ulf Linde. (1976) ISBN 9185456004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Krönika: Vem minns Krister Wickman?», fra nettstedet makthavare.se (svensk)
Masurere

Masurere (polsk: Mazurzy, tysk: Masuren er en lekhitisk språklig etnisk gruppe i Det masoviske voivodskap og Det ermelandskmasuriske voivodskap i Polen.
De stammer fra masoviene (polsk: Mazowszanie, tysk: Masowier), som var polsk nybyggere fra Masovia som flyttet til Hertugdømmet Preussen, særlig under og etter reformasjonen, da disse hovedsakelig er protestanter. På 1800-tallet ble regionen Masuria i Øst-Preussen oppkalt etter folkegruppen.
Isvei

En isvei er en vei som om vinteren går på is som er tilfrosset på en sjø, en elv eller et hav, og hvor isen er så tykk at det er muligt å kjøre i personbil på denne. Ofte erstatter isveier da fergeforbindelser, undertiden gjør de det mulig å kjøre til øyer eller steder som ellers ikke kan nås med bil eller med tunge transporter.
Isveier har begrensninger med hensyn til blant annet vekt og hastighet samt innbyrdes kjøresavstand mellom brukerne, dels av hensyn til de enkelte trafikanters sikkerhet, og dels for å forhindre sprekkdannelser i isen. Kravene varierer fra land til land og undertiden mellom de ulike isveiene.
Isveier opprettes om vinteren blant annet i Estland, Finland, Canada, Norge, Russland og Sverige. Territoriet Nunavut i Canada har veiforbindelse med resten av Nord-Amerika alene med en isvei, Tibbitt to Contwoyto Winter Road (en).


== Estland ==
I Estland finnes kun offisielle isveier. Sådanne kan opprettes når isen overalt er minst 22 cm tykk. Isveier anses for best på nylig tilfrossen is, idet varmeperioder kan påføye isveien vanskelig oppdagelige skader. Veiene opprettes etter forutgående kontroll av den planlagte veistrekning med isbor eller spesielle radarer. 
Isveien avmerkes med nåletreskvister med 50–100 meters innbyrdes avstand. De må kun beferdes i dagtimene. Den innbyrdes avstand mellom bilene skal være minst 250 meter. Kjørehastigheter opp til 70 km/t er tillatt, men kjørsel med hastigheter på 25–40 km/t skal unngås på grunn av resonans og fare for issprekker, på samme måte som all stans er forbudt. Sikkerhetsselen skal ikke være fastspent. Kjøretøyenes vekt må ikke overstige 2–2,5 tonn.


== Finland ==
I Finland oppretholder veiforvaltningen under isvintre et antall lange isveier blant annet i Skärgårdshavet. Isveien over sjøen Pielisjärvi i Lieksa, mellom Koli og Vuonislahti, er syv kilometer lang og forkorter avstanden fra Lieksa sentrum til Koli by fra 92 til 41 kilometer sammenlignet med landeveien.


== Norge ==
Det er to isveier over elven Tana ved Rustefjelbma og ved Polmak.
Det var tidligere flere isveier over Mjøsa, for eksempel mellom Moelv og Biri, og mellom Nes og Hamar, men de blir ikke opparbeidet lenger.


== Sverige ==
I Sverige forestår Trafikverket et antall isveier, men der finnes også private isveier. Landets lengste sammenhengende isvei er ca. 15 km lang og opprettes i Luleås skjærgård. Den utgår fra Hindersöstallarna og går til Hindersön, Stor-Brändön og Långön. Den sydligste isveien finnes i sjøen Hjälmaren mellom fergeleiet i Hampetorp og Vinön.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ice roads – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fascie

En fascie (av latin: fascia eller fascis, flertall: fasciae; oversatt: «bånd» eller «bunt») er et tynt lag av bindevev som omgir menneskekroppen. En fascie er en hinne av mer eller mindre fast bindevev som finnes rundt muskler, grupper av muskler, blodårer og nerver, og som binder disse strukturene sammen. Den består av flere lag: en overfladisk fascie, en dyp fascie og en visceral fascie, og strekker seg uavbrutt fra hodet til tuppen av tærne. Unntaksvis brukes betegnelsen på bindevev som omgir andre organstrukturer i kroppen.
Fasciae er i likhet med ligamenter, aponeuroser og sener tette regelmessige bindevev som inneholder tettpakkede bunter av kollagenfibre organisert i et bølgemønster parallelt med dragretningen. Fasciae er følgelig fleksible strukturer som er i stand til å motstå store enveis spenningskrefter (eng. unidirectional tension forces) inntil bølgemønsteret har blitt rettet ut av trekkraften. Disse kollagenfibrene syntetiseres av fibroblaster som finnes inne i fascien.


== Definisjon ==
Det eksisterer noe uenighet om hvilke strukturer som skal betraktes som fascie og hvordan fascie skal klassifiseres. De to vanligste systemene er:

det som er angitt i 1983-utgaven av Nomina Anatomica (NA 1983)
det som er angitt i 1997-utgaven av Terminologia Anatomica (TA 1997)


== Funksjon ==
Muskelfascien er forholdsvis glatt, slik at den tillater muskelen å gli nesten friksjonsfritt i forhold til omgivelsene (underhud, kar, nerver, knokler osv.). Den bidrar dessuten til at muskelen stort sett beholder sin form når den trekker seg sammen. Muskelfasciene forbinder seg som oftest til hverandre, slik at de enkelte musklene holdes på plass innbyrdes. De fasciene som avgrenser muskler med helt forskjellig funksjon (for eksempel armens bøyemuskler og strekkemuskler) er gjerne spesielt kraftige. De er ofte festet til benhinnen, og blir dermed svært stabile og solide. I spaltene mellom fasciene går det nerver og blodkar. Også betennelsesprosesser kan spre seg gjennom disse spaltene.
Fasciae betraktes vanligvis som passive strukturer som overfører mekanisk spenning skapt av muskelaktivitet eller eksterne krefter gjennom kroppen. Noe forskning tyder på at fasciae kan være i stand til å trekke seg sammen uavhengig og dermed på en aktiv måte påvirke muskeldynamikken. Hovedfunksjonen til fasciae er likevel å redusere friksjon for å minimere reduksjonen av muskelkraft. Ved å gjøre det får fasciae musklene til å gli over hverandre.


== Se også ==
Fasciotomi
Myofascial frigjøring


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fascie – SNL
Fascia, Bones, and Muscles – BeingHuman
Fascia Research
lesson1layersofbody på The Anatomy Lesson av Wesley Norman (Georgetown University)
Väylävirasto

Väylävirasto (finsk) eller Trafikledsverket (svensk) er en finsk forvaltningsmyndighet under samferdselsministeriet som ble opprettet 1. januar 2010. Til det Väylävirasto ble overført jernbaneforvaltningssentralen, alle de oppgavene til sjøfartsverket som ikke ble overført til det nye produksjonsselskapet eller trafikksikkerhetsverket samt veiforvaltningen med unntak av veidistriktene og visse funksjoner som ble flyttet til trafikksikkerhetsverket. Väylävirasto skal gjennom sin virksomhet fremme hele trafikksystemets funksjon og en balansert, regional bærekraftig utvikling.


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Finnish Transport Infrastructure Agency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sikkerhetssele

Sikkerhetsseler er en utstyrsdel som skal forhindre fallskader i situasjoner der det ikke er hensiktsmessig eller mulig med andre anordninger. Selene finnes i flere utforminger, men likner ofte på fallskjermseler. 
Bruksområder: Fjellrensk, linjemontering med masteklatring, akutt arbeide på vegger eller tak m.m. Selene brukes også i fjellklatring og i klatrevegger og som doble i redningshelikoptre.
I mange sammenhenger er det påbudt for profesjonelle arbeider med stillaser.
Overfladisk fascie

Overfladisk fascie (latin: fascia superficialis) finnes i underhuden i de fleste deler av kroppen, blandet sammen med det retikulære laget i lærhuden. Den finnes på ansiktet, over den øvre delen av musculus sternocleidomastoideus, på nakken og oppå sternum. Overfladisk fascie er i hovedsak løst areolar bindevev og adipose og er den hinnen som primært bestemmer kroppens form. 
I tillegg til sin tilstedeværelse under huden, omgir denne typen fascie organer og kjertler, nevrovaskulære bunter, og den finnes på mange andre steder hvor den fyller opp tomrom. Overfladisk fascie fungerer som et lagringsmedium for fett og vann; som en passasjevei for lymfeårer, nerver og blodkar; og som en beskyttende hinne med funksjonalitet som «støtdemping» og isolasjon. Overfladisk fascie i øyelokkene, ørene, scrotum, penis og klitoris inneholder ikke fett.På grunn av sine viskoelastiske egenskaper kan overfladisk fascie strekkes for å tilpasse seg akkumulasjonen av fettvev som følger med både ordinær og prenatal vektøkning. Etter graviditet og vekttap går den overfladiske fascien sakte, men sikkert tilbake til sin opprinnelige spenningsnivå.  


== Referanser ==
Warren Jeffs

Warren Jeffs (født 3. desember 1955) er leder for den fundamentalistiske organisasjonen Fundamentalist Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints (FLDS Church) og i 2011 ble han dømt for to tilfeller av seksuelle overgrep. 
Jeffs ble internasjonalt kjent i mai 2006 da han ble plassert på FBIs Ten Most Wanted List fordi han stakk av for å unngå tiltale knyttet til hans påståtte arrangement av flere ulovlige ekteskap mellom hans voksne mannlige tilhengere og mindreårige jenter. Jeffs ble arrestert i august 2006 i Nevada, og samtykket i å bli tatt med til Utah der han skulle stilles for retten. I mai og juli 2007 ble han anklaget av delstaten Arizona for seksuell atferd med mindreårige og for incest. 
Jeffs' rettssak i Utah, som startet tidlig i september 2007, varte mindre enn en måned, og 25. september 2007 ble han erklært skyldig i to tilfeller av voldtekt. Den 20. november 2007 ble han dømt til fengsel fra 10 år til livstid, og han begynte å sone sin dom ved Utah State Prison. Den 27. juli 2010 ble dommen hans reversert og han ble utlevert til Texas, der han ble funnet skyldig i grove seksuelle overgrep av barn, og 55 år gamle Jeffs ble dømt til livsvarig fengsel. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Warren Jeffs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Warren Jeffs på Internet Movie Database 
(en) Official FLDS nettsted
(en) Warren Jeffs' entry at Utah Sex Offender Registry