jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Danny Rose

Daniel Lee «Danny» Rose (født 2. juli 1990) er en engelsk fotballspiller som fra den 1. september 2022 er klubbløs.
Har gått gradene gjennom ungdomssatsingen i Leeds United AFC.


== Landslaget ==
Den 26. mars 2016 fikk han sin første landskamp for England mot Tyskland.
Han ble tatt ut i Englands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Rose – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Danny Rose på Internet Movie Database 
(en) Danny Rose – Olympedia 
(en) Danny Rose – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Danny Rose – Storbritannias olympiske komité 
(en) Danny Rose – UEFA 
(en) Danny Rose – Transfermarkt 
(en) Danny Rose – national-football-teams.com 
(en) Danny Rose – WorldFootball.net 
(en) Danny Rose – Soccerbase.com 
(en) Danny Rose – FootballDatabase.eu 
(en) Danny Rose – Soccerway
Yasutaka Sato

Yasutaka Sato (født 3. februar 1940), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Sato vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Japan vant sju og tapte to kamper. Sato spilte alle ni kampene i turneringen.  


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Yasutaka Sato – Olympedia 
(en) Yasutaka Sato – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Dommin

Dommin er et amerikansk rockeband fra Los Angeles, bestående av Kristofer Dommin på vokal og gitar, Billy James på bass, Konstantine på keyboard og Cameron Morris på bass.
De slapp ut sitt debutalbum "Love is Gone" 2. februar 2010, og siden det har de turnert med band som HIM, Volbeat, Trivium og fler.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dommin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Toshiaki Kosedo

Toshiaki Kosedo (født 20. mai 1941), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Kosedo vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Japan vant sju og tapte to kamper.  Kosedo spilte tre kamper i turneringen.  


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toshiaki Kosedo – Olympedia 
(en) Toshiaki Kosedo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Tokihiko Higuchi

Tokihiko Higuchi (født 10. juni 1941), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Higuchi vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Japan vant sju og tapte to kamper i turneringen.  


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Tokihiko Higuchi – Olympics.com 
(en) Tokihiko Higuchi – Olympic.org 
(en) Tokihiko Higuchi – Olympedia
Tommy Payne

Tommy Payne (født 7. september 1978) er en rapper fra Harstad. Sammen med Anders «Megafon» Kristoffersen og Patrick «RSP» Bottolfsen dannet han rap-gruppen Kompani 69. Payne er bosatt i Halden sammen med kone og to barn.
Nå til dags jobber Payne som daglig leder for Ungdomshuset Domino og som læringsmiljøkonsulent ved Høgskolen i Østfold.


== Diskografi ==


=== Kompani 69 ===
Trick Shot (2004)
Stille før stormen (2006)
Blomster/Krættur EP (2007)
Hunddaga (2009)
Kjempene på Dovrefjell (album)

Kjempene på Dovrefjell er det andre albumet til folkrockgruppen Folque. Albumet ble spilt inn mellom 11. og 15. august, i 1975, i Rosenborg Studios, med Øystein Sunde som produsent. Albumet ble utgitt samme år. Illustrasjoner er gjort av Livi Due.Kjempene på Dovrefjell er regnet for å være en av Folques beste LP. Med Lars Helljesen på el-gitar og Morten Jakobsen på trommer var tiden som visegruppe definitivt over. Kjempene-besetningen holdt bare sammen under et år.
Rytmegruppen med Lars Helljesen (gitar), Morten Jacobsen (trommer). og Trond Øverland (bass) ga musikken et drivende grunnlag, og med solister som Lisa Helljesen og Trond Villa resulterte dette i noen av det ypperste inne norsk folkrock. Selv regnet gruppa «Heming og Harald kongjen» som det beste sporet på plata.
I 1999 ble albumet remastret og gjenutgitt av Pan Records. 


== Sporliste ==
«Stev» – (Trad. tone fra Vegårdshei. ) 0:45
«Jarlen av Murray». Dette er en skotsk ballade oversatt av den danske folkloristen Svend Grundtvig (1824-83). «Engelske og skotske folkeviser (1846). Tonen er av Morten Bing. 2:12
«Halling» –  Etter felespilleren Per Kjepso (1873-1925) fra Kvam i Hardanger. 1:57
«Heming og Harald Kongjen» .– Skrevet opp av folkloristen Sophus Bugge (1833-1907) i 1867 etter Ådne Olsson Auversækre, Høydalsmo i Lårdal, Telemark. 3:54
«Eg vil ingjen spelemann ha»  – Folkeviser fra Valdres. Teksten skal være etter folkeminnesamlar og skulemeister Andris Eivindson Vang (1795-1877). Tonen er av Trond Øverland. 2:19
«Huldra og Elland» –  Skrevet av vågåværingen og dikteren Edvard Storm (1749-94). 4:25
«Inn kom'n Tore» –  Skrevet opp av felespilleren Petter L. Rypdal (1909-84) etter Ingvald N Kjersem, publisert i Bygdebok for Tresfjord (1959).1:24
«Herr Verner i fangetårnet» – Hentet fra Danske folkeviser utgitt i  1899 av den danske folkloristen Axel Olrik (1864-1917).  2:24
«Den gode grønne skogen» –  Ballade fra Sør-England («The Broomfield Hill»), oppskrevet i Herefordshire i 1910 av den engelske komponisten og folkeviseinnsamleren Ralph Vaughan Williams (1872—1958). Oversatt av Eilif Amundsen og Morten Bing. 3:48
«Bruregangar» –  Etter felespilleren Hans Flatland (1812–1873), Bø, Telemark. 3:29
«Kjempene på Dovrefjell» –  Skal første gang være publisert i 1695 i av presten og folkeminnesamler Peder Syv (1631-1702). 4:09


== Personell ==


=== Folque ===
Lisa Helljesen – Sang
Lars Helljesen – Elektrisk og akustisk gitar, sang
Morten Bing – Dulcimer, mandolin
Eilif Amundsen – Banjo, gitar, tinnfløyte
Trond Villa – Fele, hardingfele, mandolin, sang
Trond Øverland – Bassgitar, piano, blokkfløyte
Morten Jakobsen – Trommer


=== Øvrige ===
Øystein Sunde – Produsent
Hans Petter Danielsen – Lydtekniker
Dag Alveng - Fotograf
Livi Due - Illustrasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjempene på Dovrefjell på Discogs 
(en) Kjempene på Dovrefjell på MusicBrainz
Masayuki Minami

Masayuki Minami (født 8. juli 1941), død 7. april 2000) var japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Minami ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.


== OL-medaljer ==
1972  München -  Gull i volleyball menn  Japan
1968  Mexico by -  Sølv i volleyball menn  Japan
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Masayuki Minami – Olympedia 
(en) Masayuki Minami – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vardøger (album)

Vardøger er et musikkalbum med Folque, utgitt i 1977. Albumet ble produsert av Nils B. Kvam og ble utgitt på CD i 1999. I 1976 regnet Folque Vardøger for sitt mesterverk, men i ettertid savnes Trond Øverlands bass-spill som var pulsen som tidligere drev gruppa framover. Vardøger var gruppas mest gjennomarrangerte plate, og fortsatt briljerer Lisa Helljesen og Trond Villa. Selv om Trond Øverland hadde sluttet i gruppa spilte han piano og blokkfløyte på plata. Vardøger solgte likevel ikke bra og var grunnen til at plateselskapet Phonogram mistet troen på Folque.


== Sporliste ==
«No har jonsoknatta komme» (trad./M. Bing)
«Rei'ar med buttulen» (trad.)
«Fanteguten» (trad.)
«Æ'kje gutane» (trad.)
«Felerier» (T. Villa)
«Beiarblakkjen» (trad.)
«Dansevise» (trad./Amundsen - Bing)
«Heming og gyvri» (trad.)
«Gjevre-valsen» (Sverre Gjevre)
«Varulv» (trad./Amundsen - Bing)
«Sæterreise» a. «Sæterreise» (Edvard Storm/trad.) b. «Heimreise» (Storm/Bing - Helljesen)


== Personale ==


=== Folque ===
Lisa Helljesen: Sang
Lars Helljesen: Sang, elektriske og akustiske gitarer, bass
Trond Villa: Sang, fele, mandolin
Morten Bing: Mandolin, akustisk og elektrisk dulcimer, akustisk gitar. 5 str. banjo
Eilif Amundsen: Bass, akustisk gitar, 5 str. banjo
Morten Jakobsen: Trommer


=== Øvrige ===
Trond Øverland: Piano, blokkfløyte
Inge Torstensson: Torader
Anne Elisenberg: Sang
Nils Bjarne Kvam: Produsent
Hans Petter Danielsen: Tekniker
Harald Medbøe: Fotograf/omslag
Jeanne Gundersen: Fotograf/omslag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vardøger på Discogs 
(en) Vardøger på MusicBrainz
Dans dans Olav Liljekrans

Dans dans Olav Liljekrans er et musikkalbum med den norske musikkgruppen Folque, utgitt i 1978. Før innspillingen av albumet hadde vokalist Lisa Helljesen og felespiller Trond Villa sluttet i Folque og blitt erstattet av Jenn Mortensen og Øyvind Rauset.
Tanken bak albumet var å skape en reise fra middelalderballader via yngre folkeviser og skillingsviser fram til nyskrevne viser. Dans dans Olav Liljekrans var et ambisiøst prosjekt, men omfattet mange sanger som Folque i ettertid fant ut at ikke passet i deres repertoar.Folques tre første LP-er var utgitt på plateselskapet Phonogram, og spilt inn i Rosenborg Studio med først Øystein Sunde, senere Nils Bjarne Kvam som produsenter. I 1978 hadde Folque gått over på plateselskapet MAI og Liljekrans ble innspilt i Scanax studio med en produsent som gruppa kommuniserte dårlig med. Likevel ble tittelsporet en av gruppas mest populære låter, og senere utgitt på nytt på konsertplata Dans dans (1991) fra et konsertopptak fra 1984.


== Sporliste ==
«Dans dans Olav Liljekrans» (Trad./Morten Bing)
«Holterilen» (Trad.)
«Blind-Fredriks vise» (Trad.)
«Lita Kari» (Trad./Morten Bing/Lars Helljesen)
«Beire ti'e no?» (Jack Berntsen/Lars Hanssen Juvik)
«Kjølstadguten» (Trad.)
«Margjit og Tarjei Risvollo» (Trad.)
«Sol bakom skyan» (Herbjørg Wassmo/Jack Berntsen)
«St. Stefans vise» (Trad.)


== Personale ==


=== Folque ===
Jenn Mortensen: Sang
Lars Helljesen: Sang, gitarer
Øyvind Rauset: Fele, trampeorgel
Morten Bing: Mandolin, dulcimer, gitar, banjo
Eilif Amundesen: Bass, banjo
Morten Jakobsen: Trommer


=== Øvrige ===
Helge Korvald: Krumhorn, cornamuse
Øyvind Luckow: Dulciane, rankett
Geir Otnæs: Trekkspill
Morten Furøy: Bakgrunnvokal
Jostein Eide: Produsent
Haakon Manheim: Tekniker


== Referanser ==
Fredløs (album)

Fredløs er et musikkalbum med Folque, utgitt i 1980. Albumet ble produsert av Arvid Esperø.
Plata ble spilt inn 1979, og det var ikke et lett år for gruppa – som sto på randen av oppløsning. Gitarist Lars Helljesen og bassist Per Vestaby spilte på dette tidspunkt både i Folque og Veslefrikk (band). Dette var en vanskelig situasjon og mitt i planleggingen av plata sluttet Per Vestaby i Folque, mens Lars Helljesen sluttet i Veslefrikk. 
De mest «rocka» låten på plata, blant annet «Hjuringstev», ble øvd inn og spilt inn med Per Vestaby, produsent Arvid Esperø spiller bass på noen låter, mens et par er helt akustiske, uten bass og trommer.


== Sporliste ==
«Åleina» (Arvid Hanssen/Kai Larsen)
«Hjuringstev» (Trad./Morten Bing)*
«Reinlender fra Vingelen» (Trad.)+
«Juljeitsån» (Trad.)
«Nøkken» (Trad.)+
«Det er ikkje hær» (Jan Torbergsen)*
«Reinlender & ril» (Trad.)+
«Liti Kjersti og alvekongen» (Trad.)*
«Tel dæ» (Trad./Jenn Mortensen)
«Veslejenta/Kvernjenta» (Trad.)*
«Sidsel og Monas vals» (Trad.)*


== Personale ==


=== Folque ===
Jenn Mortensen: Sang
Lars Helljesen: Sang, ak. og el, gitar
Øyvind Rauset: Fele, mandolin

Morten Bing: Dulcimer, ak, gitar, mandolin, 5 str.- banjo
Per Vestaby: Bass*
Morten Jakobsen: Trommer


=== Øvrige ===
Geir Otnæs: Trekkspill
Helge Korvald: Cornamuse, krummhorn
Arvid Esperø: Bass+ (produsent)
Richard Burgess: Kor
Haakon Manheim: Tekniker


== Eksterne lenker ==
(en) Fredløs (album) på Discogs 
Fredløs
Teateråret 1940

Teateråret 1940 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1940.


== Hendelser ==
Karl Gerhard framfører for første gang Den ökända hästen från Troja, en satirisk sang (kuplett) som siden ble forbudt å framføre.
Per-Axel Branner tar over Nya Teatern i Stockholm
Calle Flygare grunnlegger Calle Flygares teaterskola


== Priser og utmerkelser ==
Pulitzerprisen for drama for The Time of Your Life til William Saroyan
Teaterkritikerprisen – Lars Tvinde og Olafr Havrevold


== Nye drama ==
Mor Courage og barna hennes (Mutter Courage und ihre Kinder) av Bertolt Brecht
The Golden Years av Arthur Miller
The Man Who Had All the Luck av Arthur Miller
Snikende død (Peril at End House) av Agatha Christie


== Årets oppsettinger ==


=== Norge ===
17. november – Flotte Augusta var en en teateroppsetting basert på lystspillet Stiliga Augusta av Gustav af Geijerstam. Det ble satt opp på Carl Johan Teatret med Anton Heiberg som regissør.


=== Sverige ===
Gösta Jonssons revy Det kommer en vår med slageren Min soldat har premiere på Folkan i Stockholm.
Luigi Dallapiccola og Antoine de Saint-Exupérys opera Volo di notte (Nattfly) blir uroppført på Teatro della Pergola i Firenze
Harry Iseborgs radiostykke Sänd gossen har premiere i Sveriges Radio
Vilhelm Mobergs teaterstykke Änkeman Jarl uroppføres på Dramatiska Teatern i Stockholm
Josef Kjellgrens teaterstykker Okänd svensk soldat blir uroppført på Folkteatern i Stockholm


== Fødsler ==
25. april – Al Pacino, amerikansk skuespiller
5. mai Lance Henriksen, amerikansk skuespiller
8. juni – Carole Ann Ford, britisk skuespillerinne
13. juli – Patrick Stewart, britisk skuespiller
3. august – Martin Sheen, amerikansk skuespiller
28. august – Tom Baker, amerikansk skuespiller (død 1982)
19. oktober – Michael Gambon, irsk–britisk skuespiller
15. november – Ulf Pilgaard, dansk skuespiller
1. desember – Richard Pryor, amerikansk komiker og skuespiller (død 2005)


== Dødsfall ==
21. juni
Ernst Dumcke, tysk skuespiller (født 1887)
Hans Ingi Hedemark, norsk operasanger (tenor) og skuespiller (født 1875)
		
		


== Referanser ==
Takeshi Tokutomi

Takeshi Tokutomi (født 13. november 1941), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Tokutomi vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Japan vant sju og tapte to kamper i turneringen.  


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Takeshi Tokutomi – Olympedia
Herbert H. Kitchener

Herbert Horatio «Kitch» Kitchener (født 30. august 1914 i Crowborough, død 7. juli 2010) var en engelsk flyger i andre verdenskrig. For sin innsats i Norge våren 1940, der han deltok med sin skvadron, ble han hedret med Krigskorset med sverd.


== Liv og virke ==
Kitchener ble født ikke lenge etter utbruddet av første verdenskrig, og patriotiske familiemedlemmer oppkalte gutten etter den nyutnevnte krigsministeren, Herbert Kitchener. Han gikk inn i Royal Air Force Volunteer Reserve i 1937.  Kitchener ble først opplært på Hawker Hurricane, og havnet først i en skvadron (RAF 605 Squadron) som var i ferd med å erstatte sine gamle Gloster Gladiator-biplan med Hurricane. Men snart var han beordret til 263 Squadron, en Gladiator-skvadron som våren og sommeren 1940 skulle havne i Norge.
Første gang 263 Squadron ankom Norge, var 24. april 1940, da 18 Gladiatorer landet på Lesjaskogvatn.  Skvadronen skulle fly luftdekning for de allierte troppene ved fronten, samt anvise mål for artilleri-ild.  Flyene på det islagte vannet ble oppdaget av tyskerne, og vannet ble bombet hele dagen den 25. 29 timer etter at de ankom Lesjaskogvatn, hadde det siste av fem gjenværende fly forlatt vannet.  Flygerne fra 263 Squadron ble evakuert fra Norge i en fraktbåt 29. april.

Tre uker seinere var de tilbake i Norge, denne gang på Bardufoss, for å støtte Narvik-operasjonene. I løpet av aksjonen skjøt Kitchener ned flere tyske fly med sitt gamle dobbeltdekkerfly. Blant annet angrep han og hans skvadronsjef en formasjon på 12 tyske Heinkel 111. De hadde skutt ned minst 4 av disse, da de kom over to Stukaer som led samme skjebne.
Dagen etter begynte evakueringen av Narvik. De gjenværende Gladiatorene ble fløyet ut til HMS «Glorious», som etter hvert ble senket med få overlevende. Men Kitchener hadde hadde ikke fått tildelt noe fly fra Narvik, og var derfor ikke ombord, men ble evakuert med et transportskip. Få uker seinere ble han tildelt den britiske Distinguished Flying Medal.
Tilbake i England, ble «Kitch» forfremmet. Skvadronen faset ut Gladiator, og flygerne ble sjekket ut på et tomotors jagerfly, Westland Whirlwind, som skvadronen fløy resten av krigen.  11. mars 1942 fløy Kitchener sitt siste tokt. Han kom i kontakt med en Junkers Ju 88, som skjøt opp begge motorene hans. Han nødlandet hardt, fikk en skallefraktur og en brukket arm, og tilbrakte måneder på sykehus. 
Kitchener tilbrakte resten av krigen i ops-rom, og med flyhavariundersøkelser i Midtøsten. Han forlot RAF i 1945.

Etter krigen jobbet Kitchener i kommunen frem til pensjonering i 1979.


== Utmerkelser ==
Foruten Distinguished Flying Medal, ble Kitchener i 1942 tildelt Krigskorset med sverd for «fremragende fortjenester av Norges forsvar».


== Kilder ==
Nekrolog i Telegraph.co.uk
Flyalarm (Hafsten/Olsen/Larsstuvold/Stenersen 2005)
Konfliktåret 1940

Konfliktåret 1940 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1940.


== Hendelser ==
26. februar – Russland seirer over Finland i panserslaget ved Honkaniemi.
5. mars – Stalins ordre som leder til Katyn-massakren på polske offiserer.
13. mars – Finland slutter Moskvafreden med Sovjetunionen. Finland tvinges til å overlate Det karelske neset til Sovjetunionen.
9. april – Tyskland gjennomfører Operasjon Weserübung for å okkupere Danmark og Norge. Danmark gir seg uten strid.
10. mai – Tyskland innleder Fall Gelb mot Benelux og Frankrike.
14. mai – Bombingen av Rotterdam, Nederland kapitulerer dagen etter.
7. juni – Norge overgir seg til Tysklands okkupasjon. Norges konge og den lovlige regjeringen flykter til Storbritannia, og nordmennene tvinges til å godta Tysklands militære nærvær i Norge.
10. juni – Italia erklærer Storbritannia og Frankrike krig.
22. juni – Frankrike og Tyskland slutter fred. Tyskland okkuperer store deler av Frankrike, og den tyskvennlige lydstaten Vichy-regimet opprettes.
3. juli – Royal Navy ødelegger franske fartøy i angrepet på Mers-el-Kébir.
11. november – Royal Navys fly senker italienske slagskip i slaget ved Taranto.
14. november – Bombingen av Coventry, et av mange tyske flyangrep under Blitzen.
Teruhisa Moriyama

Teruhisa Moriyama (født 17. mars 1942), japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Moriyama vant en olympisk bronsemedalje i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for menn bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Japan vant sju og tapte to kamper. Moriyama spilte alle ni kampene i turneringen.  


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Teruhisa Moriyama – Olympedia 
(en) Teruhisa Moriyama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yūzo Nakamura

Yūzo Nakamura (født 24. april 1942), død 20. juli 2010) var japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo og 1972 i München.
Nakamura ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen, og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.


== OL-medaljer ==
1972  München -  Gull i volleyball menn  Japan
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yūzo Nakamura – Olympics.com 
(en) Yūzo Nakamura – Olympic.org 
(en) Yūzo Nakamura – Olympedia 
(en) Yūzo Nakamura – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yūzo Nakamura – databaseOlympics.com (arkivert)
Katsutoshi Nekoda

Katsutoshi Nekoda (født 1. februar 1944 i Hiroshima, død 4. september 1983) var japansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by, 1972 i München og 1976 i Montréal.
Nekoda ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det japanske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Øst-Tyskland og Sovjetunionen. Japan beseiret Bulgaria med 3-2 i semifinalen, og de vant finalen over Øst-Tyskland med 3-1.


== OL-medaljer ==
1972  München -  Gull i volleyball menn  Japan
1968  Mexico by -  Sølv i volleyball menn  Japan
1964  Tokyo -  Bronse i volleyball menn  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katsutoshi Nekoda – Olympedia 
(en) Katsutoshi Nekoda – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Goat the Head

Goat the Head er et norsk death metal-band fra Trondheim. Bandet viser til sin egen musikk som «cave metal», på grunn av bandets stil og tekster som omhandler evolusjon og huleboere. Under konserter både kler, sminker og oppfører bandet seg som huleboere. Bandet ga ut sin første utgivelse i 2006, EP-en Neander Tales, før de ga ut sitt første full-lengdealbum Simian Supremacy hos plateselskapet Tabu Recordings i 2007. I juni 2009 annonserte bandet at deres andre album var ferdig innspilt. I vente på ny platekontrakt, som ble inngått med Aftermath Music i juni 2010, ble albumet utsatt tit september 2010.
Goat the Head spilte på Infernofestivalen i 2008 og by:Larm i 2010.


== Diskografi ==
Neander Tales (EP, 2006)
Simian Supremacy (2007)
Doppelgängers (2010)
Wicked Mimicry (2011)
Strictly Physical (2021)


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Per Spjøtvold – Vokal og keyboard
Ketil L. Sæther – Gitar og vokal
Kenneth Kapstad – Trommer og vokal
Trond Frønes – Bass og vokal


=== Tidligere medlemmer ===
Vegar «Vyl» Larsen – Trommer
Snorre A. Hovdal – Bass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Goat the Head på Discogs 
(en) Goat the Head på MusicBrainz 
(en) Goat the Head på Encyclopaedia Metallum 
(en) Goat the Head på Spotify 
(en) Goat the Head på MySpace
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2005

Liste over utøvere i Giro d'Italia 2005.


== Eksterne lenker ==
Startlist for Giro d'Italia 2005, procyclingstats
9. serierunde i Toppserien 2008

9. serierunde i Toppserien 2008 ble spilt lørdag den 31. mai, bortsett fra Kolbotn – Asker, som var TV-kamp og ble spilt 1. juni, og Trondheims-Ørn – Klepp, som på grunn av kollisjon mellom denne kampen og en Rosenborg-kamp ble flyttet til 17. september.


== Fakta ==


== Kommentarer ==
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2004

Liste over utøvere i Giro d'Italia 2004


== Eksterne lenker ==
Startlist for Giro d'Italia 2004, procyclingstats
Interventrikulær septum

Interventrikulær septum (forkortet IVS), er skilleveggen mellom de nedre hjertekamrene.
Gilles Berolatti

Gilles Berolatti (født 4. mai 1944), fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Berolatti ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1968 i Mexico. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Sovjetunionen og Polen. De andre på laget var Daniel Revenu, Christian Noël, Jean-Claude Magnan og Jacques Dimont.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i fekting, florett lag  Frankrike
1972  München -  Bronse i fekting, florett lag  Frankrike


== Eksterne lenker ==
(en) Gilles Berolatti – Olympics.com 
(en) Gilles Berolatti – Olympic.org 
(en) Gilles Berolatti – Olympedia 
(en) Gilles Berolatti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gilles Berolatti – TheSports.org