jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Høyre Bairinbanner

Høyre Bairinbanner (kinesisk: 巴林右旗; pinyin: Bālín Yòu Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 177 727 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 303 løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Hexigtenbanneret

Hexigtenbanneret (kinesisk: 克什克腾旗; pinyin: Kèshíkèténg Qí) er et banner (fylke) i byprefekturet Chifeng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 257 107 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Den gamle by Yingchang, som ble anlagt etter en byplan som kopierte det gamle Chang'an fra Tangdynastiets tid (Yingchang lu gucheng yizhi) og ble gjenskapt under Yuandynastiet, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 303 løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringen sider
Ennemond Gaultier

Ennemond Gaultier (ca. 1575 – 1651) var en fransk luttenist og  komponist.
Han virket først i Lyon og avanserte i 1620 til kammertjener hos kongemoren Maria de' Medici og til hoffluttenist i Paris. Det er mulig at han var elev av René Mézangeau. I 1631 dro han seg tilbake til Nèves, hvor han tilbrakte sine siste år.
Fetteren Denis Gaultier publiserte i 1669 en samling luttstykker som også inneholder stykker av Ennemond Gaultier og det er vanskelig å avgjøre hvem av dem som står bak de enkelte komposisjonene. Dette gjelder også andre verksamlinger utgitt under navnet «Gaultier». Uansett hvem som sto bak fikk denne musikken stor innflytelse på utviklingen av luttmusikken de påfølgende årene.
Ennemond Gaultiers sentrale verk ble hjørnesteiner i det franske barokklutt-repertoaret: Le tombeau de Mezangeau (allemande), La Belle Homicide (courante) og Les Canaries du Vieux Gaultier, førstnevnte kan være det tidligste eksempelet på en tombeau.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alfred Baumgartner: Der große Musikführer. Musikgeschichte in Werkdarstellungen. Band 2: Barockmusik. Kiesel, Salzburg 1981, ISBN 3-7023-4002-5.


== Eksterne lenker ==
(en) Ennemond Gaultier på Discogs 
(en) Ennemond Gaultier på MusicBrainz 
(en) Ennemond Gaultier på AllMusic
Cafè di u liceu

Cafè di u liceu er et musikkalbum med Audun Meling, utgitt i 2004. Dette er hans debutalbum.


== Sporliste ==
«I morgon som før» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Fråver» (Ghjacumu Fusina/Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Kafeen nedpå hjørnet» (Marcellu Acquaviva/Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Du tenkjer deg» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Høyr blomens kviskrande bøn» (Marcellu Acquaviva/Jean-François Bernardini/Audun Meling)
«Sei meg kva du tenkjer» (Guidu Benigni/Jean-François Bernardini/Audun Meling)
«Dei som er åleine» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Høyr» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Om du gir meg handa» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Du og eg» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Mot» (Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)
«Reis ut i verda» (Ghjacumu Thiers/Jean-François Bernardini/Ragnar Hovland)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Audun Meling - sang, produsent, låtskriver
Jean-Bernard Rongiconi - gitar
Alf Emil Eik - gitar, el-bass, piano, keyboard, trekkspill, perkusjon m.fl., tekniker
Steinar Gregertsen - gitar
Alain Bonnin - trekkspill, keyboard
Hege Rimestad - fiolin
Jean-Marie Gianelli - trekkspill, el-bass
Stene Osmundsen - trommer
Jean-Paul Maurizio - trommer
Bente Worren - koring


=== Øvrige ===
Marcelle Sisco - fotograf
Cuba under Sommer-OL 1960

Cuba under Sommer-OL 1960. Tolv sportsutøvere fra Cuba deltok i åtte sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Cuba vant ikke noen medaljer. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 8. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Denis Gaultier

Denis Gaultier (1597 eller 1603 – 1672) var en fransk luttspiller og komponist.


== Liv og virke ==
Denis Gaultier kan ha studert komposisjon hos organisten Charles Racquet siden han skrev en tombeau over ham. 
Gaultier var en etterspurt virtuos og komponist i Paris. Han var ikke ansatt ved hoffet, men spilte i 1656 ved en konsert hvor den abdiserte dronning Christina av Sverige var til stede, i 1666 ved en konsert til ære for Ludvig XIII av Frankrikes gemalinne Anna av Østerrike, og i 1671 for kong Ludvig den 14. i Saint-Germain.
Denis Gaultiers musikk er bevart i to skrifter:

Pièces de luth sur trois différens modes nouveaux (1669) (alle stykkene av Denis Gaultier)
Livre de tablature ... de Mr. Gaultier Sr. de Nève et de Mr. Gaultier son cousin (ferdigstilt posthumt 1672 av enken og de Montarcis).Tittelen på det andre heftet viser til vanskene med å tilskrive enkeltkomposisjonene til fetrene Gaultier (Gaultiuer le Jeune & Gaultier de Paris er vanligvis Denis Gaultier mens Gaultier le Vieux, de Lyon, Sieur de Nèves, de Vienne er Ennemond Gaultier, som ble født ved Vienne (Dauphiné) rundt 1575 og døde 17. desember 1651 i Nèves). Verkene blir ofte bare kreditert «Gaultier».


== Utgaver ==
Monique Rollin & François-Pierre Goy: Oeuves de Denis Gaultier (Corpus des Luthistes Français), Paris (CNRS) 1996 (med biografi, kildeangivelser og konkordansliste)
François Lesure & François-Pierre Goy (red.): Denis Gaultier. La Rhétorique des Dieux. ca. 1652, Faksimile, Genf (Minkoff) 1991
David Joseph Buch (red.): La Rhétorique des Dieux, Faksimile, Madison (A-R Editions) 1990


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Schlegel: «Bemerkungen zur Rhétorique des Dieux»,
1. del: «Zur Entstehungsgeschichte», i Gitarre & Laute 11 (1989), nr. 2, s. 17-23;
2. del: «Die Tabulatureinräge vor dem stilistischen Hintergrund der französischen Lautenmusik des 17. Jahrhunderts», i Gitarre & Laute 11 (1989), nr. 3, s. 17-23;
3. del: «Die Tabulatureinträge in der Rhétorique», i Gitarre & Laute 11 (1989), s. 27-32David Joseph Buch: «On dating the Lute Music in "La Rhétorique des Dieux": New Evidence from Watermarks», i Journal of the Lute Society of America XXV (1992, © 1995), s. 25-37François-Pierre Goy: «Antiquité et musique pour luth au XVIIe siècle : les sources de l'iconographie et des arguments de la Rhétorique des Dieux», i Bulletin de l'Asociation Guillaume Budé, oktober 1995, s. 263-276Andreas Schlegel: «Was ich dank der Rhétorique des Dieu bisher lernen konnte», i Die Laute (årboken til Deutsche Lautengesellschaft) nr. I, 1997, s. 45-83


== Media ==
La Rhétorique des Dieux: Appolon orateur 


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Gaultier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Denis Gaultier på Discogs 
(en) Denis Gaultier på MusicBrainz 
(en) Denis Gaultier på MusicBrainz
Conosyrphus

Conosyrphus er en gruppe av fluer som tilhører familien blomsterfluer (Syrphidae). Slekten omfatter to kjente arter, men forekommer ikke i Norden. De er store, kraftige blomsterfluer.


== Utseende ==
Store, kraftige, kontrastrikt fargede blomsterfluer. 


== Utbredelse ==
Slekten finnes ikke i Europa, men arten Conosyrphus tolli forekommer i den asiatiske delen av Russland. Den andre artene, Conosyrphys volucellinus, lever i Kaukasus.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Conosyrphus blir noen ganger regnet som en underslekt av Sericomyia.

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
familie blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Eristalinae
gruppe Eristalini
slekten Conosyrphus Frey, 1915
Conosyrphus tolli Frey, 1915
Conosyrphus volucellinus (Portschinsky, 1881)


== Kilder og litteratur ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org
Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
www.syrphidae.com/ – the Syrphidae website
François Dufault

François Dufault (før 1604 – etter 1672) var en fransk luttspiller og komponist.
Dufault var elev av Denis Gaultier og nøt et stort ry som instrumentalist, i mange av samtidens kilder betegnes han som en av tidens store luttenister. Livet hans er stort sett ukjent, men han oppholdt seg muligens i England mot slutten av 1660-årene.En samling tolv luttkomposisjoner i tabulaturnotasjon er bevart etter ham, i tillegg noen enkeltverk i håndskrift og i andre samlinger. Han tok seg mange harmoniske friheter i sin musikk og skrev i en nesten improvisatorisk stil.


== Eksterne lenker ==
(en) François Dufault på Discogs 
(en) François Dufault på MusicBrainz 
(en) François Dufault på AllMusic 


== Referanser ==
CocoRosie

CocoRosie er en musikalsk gruppe som ble dannet i 2003 av søstrene Bianca «Coco» og Sierra «Rosie» Casady. Søstrene er født og oppvokst i USA men bandet ble grunnlagt mens de bodde i Frankrike. Musikken deres inneholder flere elementer fra både pop, blues, opera, elektronika og hiphop. 
CocoRosie var opprinnelig en duo der Sierra står for syngingen, spiller gitar, piano og harpe, mens Bianca sang og manipulere ulike barneleker, elektroniske og slagverkinstrumenter, samt andre eksotiske lydmakere. Gruppen har vært meget aktiv til å turnerte og spiller på konserter både i Europa, USA og andre steder i verden. Fram til 2010 har de gitt ut fire store album: La maison de mon rêve (2004), Noah's Ark (2005), The Adventures of Ghosthorse and Stillborn (2007), og Grey Oceans (2010).
Sierra Casady ble født i Iowa og Bianca ble født på Hawaii. Når Sierra var cirka 5 år gammel og Bianca var 3 år gammel ble deres foreldre skilt. Jentene bodde for det meste sammen med sin mor, Christina Chalmers som var eksentrisk kunstner og sanger av indiansk og syrisk avstamning som vokste opp i Iowa. De flyttet til nye byer nesten hvert år og var blant annet bosatt på Hawaii, i California, New Mexico og i Arizona. Dette gjorde de fordi moren deres mente at jentene skulle lære mer om å gjøre kunst i den "virkelige verden" enn i skolen.
I 1998 da Sierra var nesten 18 år gammel flyttet hun til New York City. Og nesten 2 år senere flyttet hun til Paris for å forfølge en karriere som operasanger samtidig som hun studerte ved konservatoriet de Paris. I denne perioden mistet Sierra kontakten med søsteren Bianca som fremdeles bodde i New York City. Bianca studerte på denne tiden lingvistikk og sosiologi.
CocoRosie har komponert musikk for den franske filmen Frankie fra 2005 og for den tyske filmen Haus der Wünsche (internasjonalt kjent som Paperbird) fra 2007. Musikken deres er også blitt brukt til flere reklamefilmer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) CocoRosie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) CocoRosie på Apple Music 
(en) CocoRosie på Discogs 
(en) CocoRosie på MusicBrainz 
(en) CocoRosie på SoundCloud 
(en) CocoRosie på Spotify 
(en) CocoRosie på Songkick 
(en) CocoRosie på Last.fm 
(en) CocoRosie på Genius — sangtekster 
(en) CocoRosie på AllMusic 
CocoRosie på Twitter 
CocoRosie på Facebook 
CocoRosie på Instagram 
CocoRosie på YouTube 
CocoRosie på Myspace
Frederikssundbanen

Frederikssundbanen er en jernbanestrekning mellom Frederikssund og København i  Danmark.
Strekningen ble åpnet 15. juni 1879 mellom Frederikssund og Frederiksberg, banen mellom Vanløse og Valby ble tatt i bruk 1911. 1989 ble banen elektrifisert og i 2002 var den fullt utbygd med dobbeltspor. Siden 1949 trafikkeres den av S-tog, opprinnelig til Ballerup, og siden 1975 hele strekningen. 


== Linjekart ==


== Kilder ==
Banedanmark
Rusty Cooley

Rusty Cooley er en gitarist fra Houston, Texas. Han fikk sin aller første gitar på sin 15. fødselsdag. Fra den dagen har Cooley fordypet seg i musikk og han øvde på gitarspilling opp mot 3 timer hver dag. 
Cooley tok gitar-undervisning en stund, men han var misfornøyd med de lokale instruktørene og bestemte seg heller for å lære seg selv hvordan man spilte gitar fremfor å la noen andre lære ham det. Etter å ha blitt ferdig med gymnaset begynte han på det lokale college der han studerte musikkteori. 
Cooley ble med i bandet Revolution i 1989 og han holdt sammen med dem fram til 1993. Da dannet han en kortlivet band som han kalte Dominion etter at han forlot bandet Revolution. Dominion ble oppløst allerede i 1995. I løpet av denne tiden vant Cooley en Guitar Master Series og han ble kåret til Beste Gitarist i Houston. 
Cooley begynte som gitar-instruktør da han var cirka 18 år gammel. Han har også gitt ut flere instruksjonsvideoer og laget gitarleksjoner for blader. I tillegg har han undervist for National Guitar Workshop i USA tre ganger, delvis i 1996, 1997 og 1998.
Funeral for a Friend

Funeral for a Friend er et rockeband fra Bridgend, Wales som ble grunnlagt i 2001. De har gitt ut fem studioalbum, fem EP, femten singler, en DVD og et samlealbum. Det siste albumet, Welcome Home Armageddon, ble utgitt 14. mars 2011.
I midten av 2003 hadde bandet sikret seg sin aller første Kerrang! award og de vant en pris innen kategorien «beste nykommer» og de slo det populære bandet The Darkness som hadde vunnet i alle de andre kategoriene som de hadde blitt nominert til. 
I august 2005 vant bandet sin andre Kerrang! Award innen kategorien «Beste britiske Band». Funeral for a Friend utførte flere lav-profile oppføringer i Wales, inkludert på Bangor University og på Bridgend Recreation Centre.


== Eksterne lenker ==
(en) Funeral for a Friend – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Funeral for a Friend – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Funeral for a Friend på Apple Music 
(en) Funeral for a Friend på Discogs 
(en) Funeral for a Friend på MusicBrainz 
(en) Funeral for a Friend på SoundCloud 
(en) Funeral for a Friend på Spotify 
(en) Funeral for a Friend på Songkick 
(en) Funeral for a Friend på Last.fm 
(en) Funeral for a Friend på Last.fm 
(en) Funeral for a Friend på Genius — sangtekster 
(en) Funeral for a Friend på AllMusic
Crystal Castles

Crystal Castles er en eksperimentell elektronisk musikkgruppe som ble grunnlagt i desember 2003 i provinsen Ontario i Canada. Gruppen består av produsenten Ethan Kath og vokalist Edith. Tidligere vokalist Alice Glass forlot bandet i 2015. Crystal Castles er kjent for sine kaotiske konserter og deres melankolske hjemmeproduksjoner. 
Bandets selvtitulerte debutalbum fikk plass nummer 39 på listen over «Top 50 Greatest Albums of the Decade» som blir kåret av bladet NME Magazine.
Crystal Castles har hatt tallrike turneer i USA, Europa, Japan og Australia. Bandet har aldri turnert i hjemlandet Canada. De har spilt på mange festivaler, inkludert Irlands Oxegen Festival (2009), All Points West Festival 2009 i New Jersey og Coachella Valley Music Festival 2009 i Indio, California.
Crystal Castles har besøkt Norge fire ganger; første gang i 2009 på Øyafestivalen, så to ganger i 2010; en gang der de toppet plakaten på Oslo Live-festivalen og en gang med egen konsert i november, og de har også besøkt Slottsfjellfestivalen i Tønsberg (2011).


== Eksterne lenker ==
(en) Crystal Castles på Discogs 
(en) Crystal Castles på MusicBrainz 
(en) Crystal Castles på SoundCloud 
(en) Crystal Castles på Songkick 
(en) Crystal Castles på Last.fm 
(en) Crystal Castles på Genius — sangtekster 
(en) Crystal Castles på AllMusic
India under Sommer-OL 1960

India under Sommer-OL 1960. 50 sportsutøvere fra India deltok under Sommer-OL 1960 i Roma. India kom på delt 32.-plass med en sølvmedalje. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
OL-resultater på Sports-reference.com Arkivert 20. juni 2015 hos Wayback Machine.
Myrsjø

En myrsjø, eller dystrof innsjø, er en innsjø som er næringsfattig og rik på humusstoffer. 
Innsjøtypen karakteriseres ved at den har et høyt innhold av humus, gul/brun vannfarge, næringsfattig, lav PH (4-6) og er oksygenfattig. Typiske bunndyr er øyenstikkerlarver, vannkalver, ryggsvømmere og buksvømmere. Typiske fiskeslag er Abbor, stingsild og ål. 
Dystrof innsjø er en av hovedtypene i limnologisk klassifikasjon av innsjøer.
Effektiv stråledose

Effektiv stråledose er den energien et spesielt stoff eller organ tar imot. Hvert enkelt stoff og hvert enkelt stråleslag (eks: alfa, beta) har sin egen vektfaktor.
Ekvivalent dose x vektfaktor = effektiv dose
Songa Offshore

Songa Offshore (OSE: SONG) er et riggselskap.
Songa Offshore eier syv rigger, og 4 av dem opererer nå i Nordsjøen. Hovedkontoret i Limassol på Kypros.


== Riggaktivitet ==
Songa Dee var på kontrakt hos Statoil på Gullfaksfeltet fram til august 2016. Den ligger nå ved Fensfjorden.Songa Delta var på kontrakt hos Statoil fram til november 2016.
Songa Trym var på kontrakt hos Statoil fram til november 2015. Den ble sendt til Tyrkia for gjenvinning Juli 2018
Tidlig i 2011 fikk Songa Offshore en bekreftelse fra Statoil om å bygge to nye halvt-nedsenkbare boreplattformer "Cat D". De skulle få 8-årskontrakter for Statoil med mulighet til forlengelse opp til totalt 20 år. I februar 2012 fikk Songa Offshore nok en bekreftelse til å kunne bygge enda to nye "Cat D" rigger, totalt 4, der alle skulle være på kontrakt for Statoil. Alle riggene fikk 8-årskontrakt med muligheten til forlengelse på 12-år (4x3).
Songa Equinox (Cat D-1) - Levert - Kontraktslutt oktober 2022
Songa Endurance (Cat D-2) - Levert - Kontraktslutt januar 2023
Songa Encourage (Cat D-3) - Levert - Kontraktslutt juni 2023
Songa Enabler (Cat D-4) - Levert - Kontraktslutt august 2023


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Adam Falckenhagen

Adam Falckenhagen (1697–1754) var en tysk luttspiller og barokk-komponist.


== Liv og virke ==
Bestefaren, Johannes Falckenhagen var sogneprest i Knauthain, ca ti kilometer syd for Leipzig. Moren, Eva Sachs, var datter av en kirketjener og faren Johann Christian Falckenhagen var lærer i Groß Daltzig. Da Adam var ni år fikk han musikkundervisning, særlig i klaver og luttspill av sin onkel, presten Gottlob Erlemann.
I 1715 nevnes Falckenhagen som «Musici und Kammerdiener des jungen Herrn von Dieskau». Adelsslekten Diskau holdt til i Merseburg, hvor Johann Jakob Graf var ansatt som kammerluttenist og sannsynligvis underviste Falckenhagen i luttspill.
Adam Falckenhagen giftet seg med sangerinnen Johanna Ämilia Kegel fra Weißenfels, og det blir antatt at begge var ansatt som hoffmusikere i Weißenfels. Av ukjente grunner mistet Falckenhagen i 1728 stillingen ved hoffet i Weißenfels og flyttet til Weimar. Heller ikke her ble han lenge, og reiste til Bayreuth i 1732.
Johanna Ämilia døde 3. mars 1734 og Falckenhagen giftet seg i 1740 med enken Charlotte Eberhardine Hofmann, født Mayer, men hun døde i barsel allerede 17. mai 1742. Adam Falckenhagen døde 6. oktober 1754 og ble gravlagt 9. oktober på gravplassen St. Johannis i Bayreuth.


== Verk ==
Falckenhagen skrev mange verk for lutt solo, som sonater, partitas, koralverkog fuger. I tillegg skrev han kammermusikk som er delvis bevart, som trioer for lutt, cembalo og bass, concerti for fiolin eller obo, lutt og bass, konserter for strykekvartett og lutt. Joachim Domning ved musikkforlaget Trekel har gitt ut Falckenhagens samlede verk som faksimileutgave i tre bind.
Falckenhagens verk hører i dag til luttenister og gitaristers standardrepertoar, og foreligger i tallrike innspillinger.


== Referanser og noter ==


== Litteratur ==
Johann Gottfried Walther: Falckenhagen, Adam, i Musicalisches Lexikon. 1732, s. 238-239 (Digitalisering)
(de) Kurt Dorfmüller: «Fal(c)kenhagen, Adam.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 5, Duncker & Humblot, Berlin 1961, ISBN 3-428-00186-9, s. 10 f. (digitalisering).
Joachim Domning: Der Lautenist Adam Falckenhagen. I: Gitarre + Laute. 5/1983, s. 322 ff.
Sabine Henze-Döhring: Markgräfin Wilhelmine und die Bayreuther Hofmusik. Bamberg 2009, ISBN 978-3-89889-146-2, s. 124 ff.
Josef Zuth: Falkenhagen, Adam I: Handbuch der Laute und Gitarre. Wien 1926/28, S. 93


== Eksterne lenker ==
(de) Domning, Joachim om Falckenhagen
(de) Verkfortegnelse
(de) Utdrag fra: Musicalisches Lexikon av Johann Gottfried Walther Arkivert 16. oktober 2004 hos Wayback Machine.
(de) Kortbiografi av Michael Dücker
Kinas riksvei 308

Kinas riksvei 308 (G308) løper nordvestover fra Qingdao i Shandong til  Shijiazhuang i Hebei. Den er 637 kilometer lang. 


== Rute og distanse ==
Christian Gottlieb Scheidler

Christian Gottlieb Scheidler (ca. 1752 – 1829) var en tysk musiker og komponist.
Lite er kjent om Scheidlers herkomst og livsløp. Han fungerte som cellist og fagottist ved forskjellige fyrstehoff, men ble særlig kjent for sitt lutt- og gitarspill. Han ble regnet som en av de siste luttvirtuoser og samtidig som en av de første gitarvirtuoser.
Scheidlers samtidige holdt han høyt som improvisatør, og han ble oppført i Gerbers Historisch-biographisches Lexikon der Tonkünstler allerede i 1768.
Scheidler ble ansatt som hoffluttenist ved kurfyrstens hoff- og kammermusikk i 1778. Tilslutt var han ansatt ved Frankfurts teaterkapell fram til 1814.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Christian Gottlieb Scheidler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Christian Gottlieb Scheidler i International Music Score Library Project
(de) Christian Gottlieb Scheidler i Bayerisches Musiker Lexikon Online (BMLO)
Scheidler på Lautenist.de Arkivert 16. oktober 2004 hos Wayback Machine.
Giovanni Zamboni

Giovanni Zamboni (etter 1650 – ?) var en italiensk multiinstrumentalist og komponist.
Zamboni var ikke bare en utmerket instrumentalist som behersket teorbe, lutt, mandola, mandolin og cembalo, men var også kjent som en fremragende kontrapunktiker.
Verkene hans gjenspeiler spisskompetansen: i Madrigali viser han sine store kontrapunktiske ferdigheter og Sonate d'intavolatura di leuto krever en høyst virtuos utøver.


== Verk ==
Sonate d'intavolatura di leuto op. 1, Lucca 1718, Marescandoli;
Madrigali a 4 v. e Bc., hs. i Cod. fra 1700-tallet, Bologna, Biblioteca del Cons.


== Litteratur ==
G. Mattei, Fragmenta in Note d'Archivio XVII, 1940, 72, s. 72–73.


== Referanser ==
Kathleen Hughes

Kathleen Winifred Hughes (født 8. september 1926 i Middlesbrough i England, død 20. april 1977) var en britisk historiker. Hun var først og fremst kjent for sitt arbeide med irsk kirkehistorie, og da særlig den tidlige kristne kirken i Irland.
Hughes begynte sine studier ved Bedford College ved University of London. I 1951 disputerte hun over en doktorgradsavhandling om Finnian av Clonard.
Hun arbeidet som lærer ved Royal Holloway College ved Unisversity of London fra 1951 til 1955. Fra 1955 til sin død var hun tilknyttet Newnham College ved University of Cambridge.


== Bibliografi i utvalg ==
Kathleen Hughes: The Church in Early Irish Society. Methuen & Co Ltd, 1966.
Kathleen Hughes: Early Christian Ireland: Introduction to the Sources. Cornell University Press, 1972, ISBN 0-8014-9135-5.
Kathleen Hughes og Ann Hamlin: The Modern Traveller to the Early Irish Church. London, 1977. 1997 und 2004 in einer neuen Auflage erschienen bei Four Courts Press, ISBN 1-85182-194-5.
Kathleen Hughes: The Celtic Church: Is this a Valid Concept?. I: Cambridge Medieval Celtic Studies, Årgang 1981, Bind 1, Side 1-20. (utgitt posthumt)
Kathleen Hughes: The church in Irish society, 400-800 og The Irish Church, 800- c.1050. Skrevet 1974, men gjenutgitt med mindre redaksjonelle justeringer i 2005 i Prehistoric and Early Ireland, ISBN 0-19-821737-4.


== Referanser ==