jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Orm Øverland

Orm Harald Øverland (født 17. mai 1935 i Oslo, død 1. desember 2021) var professor i amerikansk litteratur ved Universitetet i Bergen.
Han tok doktorgraden (Ph.D.) ved Yale University i 1969 med avhandlingen James Fenimore Cooper's The prairie : The making and meaning of an American classic og underviste ved Universitetet i Bergen (UiB) fra 1970, de første årene som dosent og som professor i amerikansk litteratur fra 1975 til han gikk av med pensjon i 2005. Han var dekan ved Det historisk-filosofiske fakultet ved UiB og var styrer for engelsk institutt i tre perioder. 
Øverland var en drivkraft i internasjonaliseringsarbeidet ved UiB. Han var den første leder for Rådet for internasjonalt samarbeid og utvikling 1985-1988 og arbeidet aktivt for å styrke samarbeidet med institusjoner i Afrika og legge til rette for opptak av studenter fra utviklingsland i Norge. Han var også leder for komiteen for utveksling av forskere med universiteteter i USA og Canada 1994-2001. I 1997-2004 var han koordinator for UiBs samarbeid med Vytautas Magnus-Universitetet i Kaunas i Litauen.Hans forfatterskap omfatter bøker og artikler om Stephen Crane, Arthur Miller og flere norsk-amerikanske forfattere som Ole Edvart Rølvaag. Han var også medforfatter av en norsk-engelsk ordbok (1965) og redigerte en sjubinds samling av amerikabrev: Fra Amerika til Norge : norske utvandrerbrev (1992–2010).
Øverland mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2003, ble æresdoktor ved Vytautas Magnus-Universitetet i 2007 og var fra 1994 medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Orm Øverland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Orm Øverland i BIBSYS
Bjørn Tysdahl

Bjørn Johan Tysdahl (født 20. oktober 1933, død 17. desember 2020 i Bærum) var dr.philos. og professor i engelsk litteratur ved Universitetet i Oslo.
Han tok doktorgraden i 1968 på en bok om forholdet mellom James Joyce og Henrik Ibsen. Fra 1985 til 2002 var han professor i engelsk litteratur ved Universitetet i Oslo. Tysdahl arbeidet særlig med romanens historie, blant annet med bøker om Maurits Hansen og William Godwin. Han utga i 2003 den første nordiske biografien om James Joyce: James Joyce: liv og diktning. 
Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og var med på å etablere The Nordic Association for the Study of English. I anledning Tysdahls 70-årsdag ble det i 2003 utgitt et festskrift med tittelen Literary Sinews: Essays in Honour of Bjørn Tysdahl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Bjørn Tysdahl i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Bjørn Tysdahl i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Mannen og kjerringa

«Mannen og kjerringa» er et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» på 1950-tallet. Visa er en middelalderballade, og finnes i mange varianter. Jørgen Moe var den første som skrev ned visa, da han samlet folkeviser i Telemark i 1847. Visa er og kjent både i Danmark og Sverige. Den eldste kjente varianten er fra et dansk håndskrift fra midten av 1600-tallet, men visa er nok eldre.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Sangene i våre hjerter av Elin Prøysen, Damm 2007
Hesthandlervise

«Hesthandlervise» er et skillingstrykk eller snarere revyvise, ifølge Alf Prøysen. Han mente det var en gammel revyvise fra Hamar, og undret på om det var Carl Haave, eller «Monsen sjøl», som hadde laget teksten. Melodien skal være den samme som «Hain Ola kom rekan tel bygda om våren» og «Først kom jeg til byen som kokke hos presten».


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Stygnopsidae

Stygnopsidae er en gruppe av edderkoppdyr som tilhører ordenen vevkjerringer (Opiliones). 


== Utseende ==
Små til nokså store (kroppslengde 2,5- 7 millimeter) vevkjerringer. De utelevende artene er mørkbrune til svarte med lysere bein, de som lever i huler er blekt lysbrune.


== Levevis ==
Noen av artene lever i huler.
Hos én nordamerikansk, hulelevende art er det vist at den forsvarer seg kjemisk ved hjelp av en blanding av to ulike fenoler ([1]).


== Utbredelse ==
Nesten alle de kjente artene lever i Mexico, men det er funnet noen få i Texas og i andre mellomamerikanske land sør til El Salvador. Hver enkelt art i denne gruppen har gjerne en ganske begrenset utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Edderkoppdyr (Arachnida)
Vevkjerringer (Opiliones)
underorden Laniatores Thorell, 1876
gruppe (infraorden) Grassatores
overfamilie Assamioidea Sørensen
familie Stygnopsidae Sørensen, 1932
slekten Hoplobunus Banks, 1900 – 13 beskrevne arter, 2 i Texas, de resterende i Mexico
slekten Karos Goodnight & Goodnight, 1944 — 11 beskrevne arter, Mexico
Mexotroglinus sbordonii Silhavy, 1977 — Mexico
slekten Paramitraceras F. O. P-Cambridge, 1905 – 3 arter, Guatemala, Belize, El Salvador og Mexico
slekten Sbordonia Silhavy 1977 — 2 arter, Mexico
slekten Stygnopsis Sørensen, 1902 — 2 arter, Mexico
Tampiconus philippii Roewer, 1949 — Mexico
slekten Troglostygnopsis Silhavy, 1974 — 2 arter, Mexico


== Kilder ==
Pinto-da-Rocha, R., Machado, G. og Giribet, G. (2007) : Harvestmen: the biology of Opiliones. Harvard University Press.
Shear, W.A., Snyder, A.J., Jones, T.H., Garaffo, H.M. og Andriamaharavo, N.R. (2010) The chemical defense of the Texas cave harvestman Chinquipellobunus madlae: first report on the family Stygnopsidae and on a North American troglobine harvestman (Opiliones: Gonyleptoidea). Journal of Arachnology 38(1): 126-127. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Stygnopsidae i Encyclopedia of Life 
(en) Stygnopsidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stygnopsidae hos ITIS 
(en) Stygnopsidae hos NCBI 
Stygnopsidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Øyvind Hansen (musiker)

Øyvind Hansen (født 31. mars 1964 i Oslo) er en norsk trommeslager, mest kjent fra gruppa Can Can. 
Hansen har vært trommeslager i gruppa Mercury Motors helt siden den ble etablert etter Can Cans oppløsning i 1987.
Fra 2000 til 2006 var han med Andrej Nebb i hans band DePress og medvirket også på CD-en Rekyl (2006) samt flere korte turneer i Norge og Polen. Øyvind Hansen har siden 1995 vært medlem av gruppen Cosmic Twang, siden 2003 i gruppen The HOT Dogs og siden 2017 i Lawson Vallery Band.


== Diskografi ==


=== Mercury Motors ===
This Is (1988)
Smash the Moon (1990)
Abs. Garbage (1992)
Sailors Onshore (1994)
Humbleberry Wine (1996)
Rewind 1988–2013 (2013)SinglerRunaway/Desert Rose (1988)
Wake Up the Way (1989)
Smash the Moon/Brenda (1990)
Fix It Up (1992)
Is It You (1994)
Fade Away (1996)
Humbleberry Wine (1996)
Rundt og rundt (2015), med Andrej Nebb


=== Can Can ===
En lek i forhold (1984)
European Rainbow (1986)
En lek i forhold/European Rainbow (2003)SinglerTango/Oppenheimer (1984)
Lover for a Night/Worn Out Shoes (1986)


=== De Press ===
Rekyl (2006)
Amen (2011)SinglerPust Wsiegda (2005)


=== Cosmic Twang ===
Long Way From Here (2012)
Restless (2014)


=== Lawson Vallery Band ===
Texiana (2018)


=== Deltar på ===
CBS: Elvis-minneaften i Chateau Neuf 8. januar 1978 (1978)
Anne Grete Preus: Snart 17 (1984)
The Gutta: Stjerner i en kjeller (1991)
Einmal kommt die Liebe: Skjebnen er ugrei (1991)
Åge Aleksandersen-hyllest: Æ (1992)
Blått tog: Hun reiste, reiste (1992)
Per Vestaby: 10000 Flowers and One B (1993)
Rex Rudi: Her om dagen i Lagunen (1999)
Frelsesarmeen: Stolpesko (2002)
Joachim Nielsen-hyllest: Det beste til meg og mine venner (2005)
Bedlam Bells: Bedlam Ballads (2015)
Raga Rockers-hyllest: Sannhet på boks – en hyllest til Raga Rockers (2015)


== Referanser ==
Aasulv Lande

Aasulv Lande (født 25. desember 1937 i Bygland, død 8. juli 2019 i Arendal) var en norsk teolog og misjonær som var misjonsprest i Japan fra 1965 til 1980. Han var førsteamanuensis i japansk ved Universitetet i Oslo. Fra 1990 til 1994 var Lande lektor i misjon og dialog ved Selly Oak Colleges i Birmingham, deretter professor i misjonsvitenskap med økumenikk ved Lunds universitet i Sverige fra 1994 til 2005. Han har ledet Institutet för Kontextuel Teologi i Sverige og Nordisk Institutt for Misjonsforskning og Ekumenisk Forskning, NIME. 
Lande var gjesteprofessor i Seoul, Beijing, Jerusalem og Nagoya i Japan. Han var også president i European Network for Buddhist Christian Studies. Aasulv Lande hadde en omfattende faglig produksjon i form av bøker og artikler, og er representert med en salme han har oversatt i Norsk Salmebok. Han var gift med førsteamanuensis dr.theol. Gunvor Lande.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 142


== Eksterne lenker ==
Bøker av Lande i Bibsys
Publikasjoner av Lande fra Google Scholar
Artikkel om Lande i Store norske leksikon
Thea Moen

Thea Moen Rønnevig (født 1. mai 1978 er en norsk tidligere fotballspiller. I toppfotballen spilte hun hele sin karriere i Røa, bortsett fra en periode i universitetsfotballen i USA.
Moen begynte på Ullern Idrettsforening, men byttet til Røa da hun var 16. Hun kom med på Røa i 1994, og debuterte og scoret Røas eneste mål i en kamp mot Ellingsrud. Moen markerte seg mye i tiden fremover, og spilte en viktig rolle i Røas opprykk til det nest øverste nivået. Moen var flere år enten toppscorer eller rett bak toppscoreren.
I høstsemesteret 1998 dro Moen til USA for å studere. Hun begynte på Wofford College, der hun spilte i to sesonger, og utmerket seg nok til å komme på All-Southern Conference-laget, og hun figurerer fortsatt (per oktober 2010) høyt på rekordlistende, der hun troner med flest mål per sesong. Imidlertid var det først da hun flyttet til University of South Carolina Upstate mot slutten av sin utdannelse at hennes karriere markerte seg. For USC Spartans (både universitetet og Wofford ligger i Spartanburg) spilte Moen riktignok bare halvannen sesong grunnet kneskade, men i løpet av de sesongene slo hun de fleste rekorder der, og flere av rekordene står fortsatt. Hun er per oktober 2010 toppscorer, den med flest poeng (blanding av mål og målgivende pasning), hun har nest flest avgjørende mål og tredje flest målgivende pasninger. Hun ble inkludert i skolens Hall of Fame ved første anledning, og hun ble tatt ut på diverse regionale lag. Hun markerte seg også faglig, og fikk flere nominasjoner.Da Moen kom fast tilbake på Røa i 2002-sesongen, spilte hun først som innbytter, men ble etter få kamper fast på topp. Hun endte på andreplass på toppscorerlisten det året, to mål bak Kristine Edner med fire færre kamper. Neste sesong spilte Moen samtlige kamper, og ble delt toppscorer med beskjedne 4 mål. Dette ble imidlertid Moens siste sesong, og hun ga seg med toppfotball før Røas gullsesong.


== Referanser ==
Eyla

Eyla er en roman av Bror Hagemann ugitt av Gyldendal i 2008. Eyla er Hagemanns niende roman. Boken er på 268 sider.


== Handling ==
En stor førtiårsdag på et strandhotell: En kvinne kommer inn i baren, og Audun Eiks liv blir for alltid forandret. Noe i ham vet at han bør holde seg unna henne, hun er sammen med Wolf i den krøllete dressen, og hun utstråler alt det familiemannen Audun forbinder med trøbbel. Men da hun utfordrer ham, faller forsvarsverkene. Hennes erotiske utstråling og eventyrlige bakgrunnshistorie lyser som en fristelse. Hun heter Elya og kommer opprinnelig fra Usbekistan. Den politisk aktive broren hennes har returnert dit fra Norge, og Elya forteller at han er tuberkulosesyk og forfulgt. Audun Eik finner raskt ut en måte å knytte henne til seg på. Men hvem er det egentlig som deler ut kortene i dette spillet?
Karen Andersdatter

Karen Andersdatter (død 1673) var datter av skriveren på Bremerholms orlogsverft i København og Christian IVs elskerinne (maitresse) i ca. tre år fra 1613. Hun fikk datteren Dorothea Elisabeth Christiansdatter (f. 1613, d. 1615) og sønnen Hans Ulrik Gyldenløve med kongen.
Hun forlot sannsynligvis hoffet rundt 1615. Året etter fikk hun øya Ven i forlening samt en årlig pensjon. 


== Litteratur ==
Steffen Heiberg (2006). Christian 4. - en europæisk statsmand (dansk). København: Gyldendal. s. 104–105. ISBN 87-02-04328-9. 


== Eksterne lenker ==
Dansk biografisk leksikon
Birgitte Christine Kaas

Birgitte Christine Kaas gift Huitfeldt (født  2. oktober 1682, død 14. august 1761) var en norsk poet og salmeoversetter.
Kaas var en representant for den siste adelen i Norge, og vokste opp og levde i et miljø som var preget av dette. Hun var datter av stiftamtmann i Christiania og i Trondheim Hans Kaas (1640–1700) og barnebarn av Jørgen Kaas, og var gift med generalløytnant Henrik Jørgen Huitfeldt. Selv skrev hun mange dikt og oversatte salmer, men mesteparten av produksjonen hennes, alle de verdslige diktene, gikk tapt da familiens hus brant ned i 1746.
I 1733 besøkte Christian VI Norge. Han hadde med seg sin svigermor, og hun oppfordret Kaas til å bruke diktertalentet sitt «på en gudelig måte». Året etter gav Kaas ut samlingen Nogle aandelige Psalmer. Overs. af det Tydske Sprog paa Dansk af den, Som inderlig begiærer at have udi sit Hierte Bestandig Christi Kierlighed, en samling på 28 salmer hun hadde oversatt. I dag er hun representert med tre oversettelser i Norsk Salmebok og to i  Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi i Norsk biografisk leksikon
Liste over kunstgressbaner i Aust-Agder

Liste over kunstgressbaner i Aust-Agder er en liste over kunstgressbaner i Aust-Agder.
I 2003 var det kun fire kunstgressbaner i Aust-Agder, i 2006 var det ti, og pr. 2010 var det 22, og fem nye planlagt.


== Kilder ==
Agderposten 8. oktober 2010 s.25
PST Sport – Kunstgress
Dorothea Elisabeth Christiansdatter

Dorothea Elisabeth Christiansdatter (født 1. september 1629 på Kronborg slott, død 18. mars 1687 i Köln) var datter av Christian IVs «hustru til venstre hånd» Kirsten Munk.
I første omgang påtok kongen seg farskapet til Dorothea, selv om hun var født lenge etter at hans samliv med Kirsten Munk var avsluttet. Men etter hvert som han innså at det ikke fantes noe håp om forsoning med Kirsten Munk, frasa han seg farskapet og sendte den «kasserte frøken», som han kalte henne, til sin mormor på herregården Boller. Dorothea ble etter adelens skikk på den tid, oppdratt hos sin mormor Ellen Marsvin. Men syv år gammel ble «paradisfuglen» - som kongen også kalte beviset for Kirstens svik og utroskap - videresendt for oppfostring i Hamburg.I 1646 trådte hun inn i augustinerklosteret St. Reinolds i Köln. Hun ble i klosteret til sin død i 1687. Hennes klosternavn var Isabella av Jesus-Maria.
Dorotheas biologiske far var «rhingreven» Otto Ludvig av Salm som Kirsten Munk hadde hatt en åpenlys affære med.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steffen Heiberg (2006). Christian 4. - en europæisk statsmand (dansk). København: Gyldendal. s. 317, 321 og 441. ISBN 87-02-04328-9. 


== Eksterne lenker ==
Dorothea Elisabeth – Dansk biografisk leksikon
Bernd Otto Neumann

Bernd Otto Neumann er navnet til flere personer:

Bernd Otto Neumann (professor), professor i tysk ved NTNU
Bernd (Otto) Neumann, tysk politiker
Hundekjøring NM barmark 2010

NM i hundekjøring barmark ble arrangert av Trysil hundekjørerklubb på Jømna- Heradsbygd skiarena en mil sør for Elverum den  9. og 10. oktober 2010.
Norgesmestre:
Hedevig Ulfeldt

Hedevig Ulfeldt, grevinne av Slesvig-Holsten (Hedevig Christiansdatter; født 15. juli 1626 på Haderslevhus, død 5. oktober 1678 i Christianstad) var datter av Christian IV og Kirsten Munk. Hedevig var tvillingsøster av Christiane Sehested. Hedevig og Leonora Christina var de eneste av barna som var til stede ved Christian IVs død på Rosenborg slott 28. februar 1648.


== Ulykkelig ekteskap ==
Hedevig ble i store deler av barndommen oppfostret hos mormoren Ellen Marsvin. Hun giftet seg på Københavns slott den 6. november 1642 med daværende lensherre på Christiansstad, Ebbe Ulfeldt. Ekteskapet var særdeles ulykkelig, og under oppholdet i Sverige kom de på fullstendig krigsfot med hverandre. Han var brutal og hensynsløs, og hun endte opp med å hate ham – "det forbandede creatur". I oktober 1655 holdt hun ikke lenger ut, og flyktet sammen med en formodet elsker til søsteren Leonora Christine, som på det tidspunkt oppholdt seg på slottet Barth i Pommern. Herfra reiste hun siden videre til sin mor på Boller, og hun var også til stede ved hennes begravelse i Odense i 1658.


== Fattigdom ==
Etter morens død arvet hun Tåsinge med Valdemars slott, men mottok  først godset etter freden i 1660. Her bodde hun fra 1661–1664 i ytterste fattigdom, og måtte pantsette stykke for stykke til mannen- og hennes egne kreditorer. Fra april 1664 oppholdt hun seg mest på Ulfeldts gård Råbelev i Skåne. Her mottok hun sommeren 1666 Leonora Christines to døtre Ellen Christine og Leonora Sophie Ulfeldt.Hedevig korresponderte hemmelig med Leonora Christine da hun satt i Blåtårn. Etter kong Frederik III død i 1670, reiste hun til København for å arbeide for søsterens frigivelse. Hedevig Ulfeldt døde den 5. oktober 1678, og ble begravet i Trefoldighetskirken i Christianstad. På Ovesholm, Ebbe Ulfeldts tidligere gård ved Kristianstad, henger et portrett av Hedevig utført av Abraham Wuchters omkring 1670. Bildet viser en standsmessig kledt kvinne med hermelin, perler og en liten hatt. Uttrykket er strengt og skulende med sammenbitte lepper.
Hedevig og Ebbe etterlot seg tre døtre:
Anna Catharine (1646–1678), gift med general Carl Gustaf Skytte til Sinclairsholm
Christine (1653–1717), gift med Carl Gustaf Bonde til Stensholm
Sophie Marie (1660–1706), gift med Johan Hållfast (Halfast) Ridderschantz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hedevig – Dansk biografisk leksikon
Slekten Ulfeldt hos SNL
Se https://www.adelsvapen.com/genealogi/Ulfeldt_nr_19; se dessuten https://sv.m.wikipedia.org/wiki/Ridderschantz; se også https://www.adelsvapen.com/genealogi/Ridderschantz_nr_1008
EM i hundekjøring 2010 (barmark)

Barmark-EM i hundekjøring ble avholdt i Falzè di Piave, Sernaglia della Battaglia, Treviso, Italia  13. – 14. november 2010.
Samme sted var VM barmark november 2013.
Blitz Factory

Blitz Factory er et norsk band fra Elverum og Tynset i Hedmark som ble grunnlagt i 2006. Blitz Factory spiller en blanding av rock, hardrock, pop og punk. Debutalbumet kom ut i 2008, og det er planlagt EP-utgivelse i løpet av 2011.
Bandet består av Odd Asgeir Skogstad (bass), Jon Even Schärer (trommer), Emil Andreas Engh (gitar, vokal) og Karl André Sagerud (gitar). 


== Diskografi ==
2006 – Blitz Factory (EP)
2008 – Sunday Morning (October Party Records)


== Eksterne lenker ==
Theblitzfactory.net – Bandets offisielle nettsider
Myspace.com/blitzfactory – Bandets nettsider hos MySpace
EU Ecolabel

EU Ecolabel (også kjent som Blomsten) er EUs miljømerke, opprettet av Europakommisjonen i 1992.
Merkeordningen er en del av EØS-avtalen. Miljømerking forvalter Blomsten i Norge på oppdrag fra Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet.
EU Ecolabel fungerer på samme måte som Svanemerket. Produsentene må dokumentere at produktene tilfredsstiller en rekke strenge helse- og miljøkrav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
EU Ecolabel på svanemerket.no
Offisielt nettsted
Sophie Elisabeth Pentz

Sophie Elisabeth Pentz (Sophie Elisabeth Christiansdatter; født 20. september 1619 på Skanderborg slott, død 29. april 1657) var datter av Christian IV og Kirsten Munk. Sophie Elisabeth ble i store deler av barndommen oppfostret hos mormoren Ellen Marsvin.
Gift med Christian von Pentz.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sophie Elisabeth – Dansk biografisk leksikon
Richard Fiedler

Richard Fiedler var en tysk ingeniør og brannvesenansatt som i dag blir regnet som oppfinner av flammekasteren. Siden prinsippet var kjent og i bruk allerede i keisertidens Kina, er det vel rett å snakke om gjenoppfinning.Fiedler overrakte sin prøveversjon til tyske militære myndigheter i 1901. Den var en sylinder med to kamre, der det ene inneholdt drivgass under trykk, og det andre lettbrennbar olje, som ble støtt ut via et munnstykke med veke. Rekkevidden på flammen var ca. atten meter, og bruken ikke ufarlig for «skytteren».


== Referanser ==


== Kilder ==
Frontlinie18.de:Flammenwerfer im Ersten Weltkrieg
José Antonio Páez

José Antonio Páez Herrera (født 13. juni 1790, død 6. mai 1873) var en venezuelansk offiser og politiker. 
Páez kom fra en fattig familie og hadde en hard oppvekst. I 1810 ble han med i en kavaleriskvadron på den republikanske siden i kampen for venezuelansk uavhengighet mot de spanske kolonimyndighetene. Fra 1813 ledet han sin egen enhet bestående av llaneros, og soldatene hans vant alle de seks større slagene han kommanderte. Páez ledet kampen på slettene i det sørlige Venezuela mens Simón Bolívar ledet kampen øst i landet. I 1818 møttes de for å samordne sin kamp for uavhengighet, og i 1821 deltok Páez i det avgjørende slaget ved Carabobo. For sine bedrifter under frigjøringskrigen ble Páez kjent som El Centauro de los Llanos ("kentauren fra slettene"), El León de Payara ("løven fra Payara") og El Taita.Etter Bolívars død i 1830 og Gran Colombias sammenbrudd i 1831, ble Páez den første presidenten for et uavhengig Venezuela. Senere tjente han to perioder til som republikkens president, fra 1839 til 1843 og fra 1861 til 1863. Han har blitt regnet som et førsteklasses eksempel på en søramerikansk caudillo på 1800-talletet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Antonio Páez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Haus am Horn

Haus am Horn er et hus oppført i modernistisk stil (bauhaus) i Weimar i Thüringen i Tyskland. Huset ble oppført som del av en bauhausutstilling fra juli til september 1923. Arkitekt var Georg Muche, en maler og lærer ved Bauhaus. Adolf Meyer, Walter Gropius og andre medvirket til de tekniske delene av huset. Haus am Horn ble bygget i det som da var en grønnsakhage for en skole og ligger i dag i et villaområde nær Ilm-parken (Park an der Ilm).
Gropius ønsket for huset «den beste komfort til den laveste pris, ved hjelp av det beste håndverk og de beste materialer i form størrelse og sammensetning». 
Huset er oppført i en enkelt kubisk form, i stål og betong. I husets sentrum er en stue på 25 m² med spesialrom omkring. Gropius beskrev romfordelingen slik at «i hvert rom er funksjonen viktig, for eksempel er kjøkkenet blant de mest praktiske man kan tenke seg, men det er ikke mulig å bruke det som spiserom i tillegg. Hvert rom har sin egen karakter som tjener formålet.» Hvert rom hadde spesialdesignete møbler og annet utstyr som var tegnet i bauhausskolen. For eksempel tegnet Laszlo Moholy-Nagy belysningen som ble laget i metallverkstedet; Marcel Breuer på det tidspunktet student, tegnet møblene, heriblant det innbygde skapet.
Som følge av økonomiske problemer for Bauhaus, ble Haus am Horn solgt til en privat eier i 1924.
Haus am Horn ble i 1996, sammen med fem andre bauhaussteder i Weimar og Dessau, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv. 
Huset ble totalrenovert i 1990–1999 av Freundeskreis der Bauhaus-Universität Weimar.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Haus am Horns hjemmeside


== Litteratur ==
Sparkassen-Finanzgruppe (Hrsg.): Das Haus „Am Horn“. Denkmalpflegerische Sanierung und Zukunft des Weltkulturerbes der UNESCO in Weimar.  ca 1999.
Freundeskreis der Bauhaus-Universität Weimar e. V. (Hrsg.): Haus Am Horn. Rekonstruktion einer Utopie. Verlag der Bauhaus-Universität Weimar, Weimar 2000, ISBN 978-3-86068-122-0.
Lars-Christian Uhlig, Walter Stamm-Teske (Hrsg.): neues bauen am horn. Eine Mustersiedlung in Weimar. Verlag der Bauhaus-Universität Weimar, Weimar 2005, ISBN 978-3-86068-246-3.
Walter Gropius, Laszlo Moholy-Nagy (Utgivere): Bauhaus Bücher 3. Ein Versuchshaus des Bauhauses in Weimar. Bearbeidet av Adolf Meyer. Verlag der Bauhaus-Universität Weimar, Weimar 2009 (Reprint), ISBN 978-3-86068-079-7.
Klaus-Jürgen Winkler (Hrsg.): Bauhaus-Alben. Bauhausausstellung 1923, Haus am Horn, Architektur, Bühne, Druckerei. Bind 4. Verlag der Bauhaus-Universität Weimar, Weimar 2009. ISBN 978-3-86068-372-9.