jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Odessa gasskraftverk

Odessa gasskraftverk er et varmekraftverk ved Odessa i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1 000 MW, fordelt på 2 like store blokker med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet PSEG Texas. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Fluor Daniel.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1995–2001. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Paris gasskraftverk

For kraftverket i Wisconsin, se Paris kraftverk. Paris gasskraftverk er et varmekraftverk i USA. Det ligger i Lamar County i Texas. Det har en installert produksjonskapasitet på 250 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Direct Energy. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Deltak.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1985–1989. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Quail Run gasskraftverk

Quail Run gasskraftverk er et varmekraftverk nær Odessa i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 550 MW, med 2 enheter à 275 MW hver, med 2+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør var tidligere energiselskapet Navasota Energy Partners, men det er nå overtatt av Constellation Energy Group. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og PB Power.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 2000–2007. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Plants – Constellation Energy. Besøkt 3. juli 2010.
Sweetwater gasskraftverk

Sweetwater gasskraftverk er et varmekraftverk i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 245 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet TXU Power. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Ebasco.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1985–1989. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Tenaska Gateway kraftverk

Tenaska Gateway kraftverk er et varmekraftverk i Rusk County i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 845 MW, fordelt på 3+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet Tenaska Energy. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Black & Veatch.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 1995–2001. Brenselkilden er naturgass og råolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Wise County gasskraftverk

Wise County gasskraftverk er et varmekraftverk i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 746 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet GDF Suez. Utstyret er vesentlig levert av General Electric og Nooter.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 2000–2004. Brenselkilden er naturgass.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Wolf Hollow kraftverk

Wolf Hollow kraftverk er et varmekraftverk i Hood County i Texas i det sørlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 730 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med kogenerasjon. Operatør er energiselskapet NAES Corp. Utstyret er vesentlig levert av MHI og Deltak.
Kraftverket ble utbygd omkring årene 2000–2003. Brenselkilden er naturgass og råolje.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Texas – other»
Song Jiang

Song Jiang (kinesisk: 宋江) var en røverhøvding som opererte i 1100-årene i Song-dynastiet. Han stammet fra fylket Yuncheng og hans bande var aktiv i provinsene Shandong og Henan.
Song Jiang opptrer også som en figur i Fortellinger fra myrlandet, en av de fire store klassiske romaner i kinesisk litteratur.
Phreaking

Phreaking (fra engelsk phone og freak) er et slanguttrykk brukt for å beskrive aktiviteten til en subkultur av mennesker som studerer, eksperimenterer med, eller utforsker telekommunikasjonssystemer, for eksempel utstyr og systemer knyttet til offentlig telenett. Ettersom telenett har blitt datastyrt, har phreaking blitt nært knyttet til hacking.
Valens (lingvistikk)

Valens refererer i lingvistikken til antallet argumenter til et verb, inkludert subjektet.
Det skilles mellom to typer valens: semantisk valens og grammatisk/syntaktisk valens. Semantisk valens refererer til antallet deltakere som nødvendigvis må være til stede i en gitt verbhandling, mens grammatisk valens refererer til antallet verbalargumenter som virkelig forekommer i en ytring. For eksempel i setninga jeg spiser, er den semantiske valensen til verbet to, fordi både subjektet og det som spises (selv om det er utelatt i denne ytringa) nødvendigvis må være til stede i verbhandlinga «å spise», mens den grammatiske valensen er én, fordi det i denne ytringa kun forekommer ett argument, subjektet, mens det direkte objektet er utelatt.


== Valensgrader ==
et avalent verb tar ingen argumenter (som i norsk det regner, hvor det kun er formelt subjekt)
et monovalent verb tar ett argument (som i norsk han sover)
et divalent verb tar to argumenter (som i norsk han sparker ballen)
et trivalent verb tar tre argumenter (som i norsk han gir henne en gave)
et tetravalent verb tar fire argumenter (uvanlige, forekommer ikke i norsk)


== Valensjustering ==
Verdens språk har en rekke ulike strategier for å øke, minske eller stokke om på verbs grammatiske valens. Den semantiske eller pragmatiske effekten av å øke valensen er som oftest at en perifer deltaker oppgraderes til en mer sentral rolle i verbhandlinga, mens effekten av å minske valensen er å nedgradere en sentral deltaker til en mer perifer rolle, eller å utelate den helt.
Valensjusterngsoperatorer er svært vanlige i verbalmorfologi. Rundt nitti prosent av verdens språk har morfologisk markering av valens på verbet. Dette gjør det til den vanligste typen verbalmorfologi.


=== Strategier for valensøkning ===
Legger til en kontrollerende deltaker:
Kausativ
Oppgraderer en perifer deltaker:
Applikativ
Possessivheving


=== Strategier for valensreduksjon ===
Slår sammen kontrollerende og affekterte deltakere:
Refleksiv
Resiprok
Mellomkonstruksjoner
Nedgraderer en kontrollerende deltaker:
Utelatelse av subjekt
Passiv
Invers
Nedgraderer en affektert deltaker:
Utelatelse av objekt
Antipassiv
Nedgradering av objekt
Objektinkorporering
Leptonetidae

Leptonetidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Haplogynae i gruppen Araneomorphae. 


== Utseende ==
Bittesmå edderkopper med seks øyne som er ordnet i en halvsirkel, fire foran og to bak.
Både for- og bakkroppen er rundete, mange arter har forholdsvis lange bein.


== Levevis ==
Mange av artene lever i huler og mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i USA og Mexico, i middelhavsområdet og i Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Haplogynae
Overfamilien Leptonetoidea
Familien Leptonetidae Simon, 1890
Underfamilien Archoleptonetinae
Slekten Archoleptoneta Gertsch, 1974 (Mexico, USA, Panama)
Slekten Darkoneta Ledford & Griswold, 2010 – California, Mexico, Guatemala
Underfamilien Leptonetinae
Slekten Appaleptoneta Platnick, 1986 (USA)
Slekten Barusia Kratochvíl, 1978 (Hellas, Balkan)
Slekten Calileptoneta Platnick, 1986 (USA)
Slekten Cataleptoneta Denis, 1955 (Tyrkia, Libanon, Kreta)
Slekten Falcileptoneta Komatsu, 1970 (Japan, Okinawa)
Slekten Leptoneta Simon, 1872 (Sør-Europa, Vest-Europa)
Slekten Leptonetela Kratochvíl, 1978 (Hellas, Tyrkia, Kaukasus)
Slekten Masirana Kishida, 1942 (Japan)
Slekten Neoleptoneta Brignoli, 1972 (USA, Mexico)
Slekten Paraleptoneta Fage, 1913 (Tunisia, Algerie, Italia)
Slekten Protoleptoneta Deltshev, 1972 (Bulgaria, Østerrike, Italia, Frankrike)
Protoleptoneta italica Simon, 1907 (Frankrike, Østerrike, Italia)
Slekten Sarutana Komatsu, 1957 (Japan)
Slekten Sulcia Kratochvíl, 1938 (Balkan, Hellas, Kreta)
Teloleptoneta synthetica  Ribera, 1988 (Portugal)


== Kilder ==
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Ledford, J.M. og Griswold, C.E. (2010) A study of the subfamily Archoleptonetinae (Araneae, Leptonetidae) eith a review of the morphology and relationships for the Leptonetidae. Zootaxa 2391:1-32. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Leptonetidae i Encyclopedia of Life 
(en) Leptonetidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptonetidae hos Fauna Europaea 
(en) Leptonetidae hos Fossilworks 
(en) Leptonetidae hos ITIS 
(en) Leptonetidae hos NCBI 
(en) Kategori:Leptonetidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptonetidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ledford, J.M.: Cave spiders. The families Leptonetidae and Telemidae in North America. [2] Med bilder.
Norgesmesterskapet i banesykling

Norgesmesterskapet i banesykling har vært arrangert nesten årlig siden 1922, for kvinner siden 1976. Det kom noe senere enn Norgesmesterskapet i landeveissykling som ble startet i 1912.
Fast innslag i banesyklingen har vært et kortere individuelt ritt (500 eller 1000 m) og et lengre forfølgelsesritt (3000, 4000 eller 10000 m). Kun noen få lagkonkurranser ble avholdt.
I årene 1957-62 og 1966-68 ble det bare kåret norgesmester sammenlagt etter fire øvelser etter samme prinsipp som i NM i allround på skøyter.
Bortsett fra i 1993 har man konkurrert på utendørs jord, grus eller asfaltbaner. Mye brukt var velodromen på Dælenenga i Oslo (bygd 1929, revet 1946). 
På tidlig 50-tall hadde Trondheim landets eneste arena, inntil klubben Ceres tilpasset et lokalt stadion på Lillestrøm med leire og pukk 
i 1953. 
Grusbanen på Sandnes idrettspark ble brukt i 1957 og 73, samt til Guttelandsrittet (NM for gutter) i 1968 og 69. Krohnsminde idrettsplass i Bergen ble brukt i 1966. 
Jordbanen på Levanger stadion ble brukt til både norske og nordiske mesterskap. På senhøsten 1977 ble en 250 m asfaltbane bygd på Valle Hovin og tidvis arena for NM inntil 2000. 
Den var påtenkt VM i banesykling 1993, da man i stedet bygget en provisorisk velodrom i Vikingskipet på Hamar til 15 millioner kroner, som også ble brukt til 
1993-NM.
Den i dag mest brukte er Prestmoen sykkelvelodrom (297 m) drevet av Stjørdals/Blink i Stjørdal som ble bygd i 1976 og restaurert i 1997.
Siden 2013 har det også blitt avviklet NM i banesykling innendørs på velodromer i Warszawa og Odense. Her har det blitt kåret norgesmestere i baneøvelser som sprint, scratch, poengløp, eliminasjonsritt, keirin og omnium.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Norgesmestere bane individuelt Menn senior Arkivert 29. august 2022 hos Wayback Machine.
Norgesmestere bane individuelt Kvinner senior Arkivert 29. august 2022 hos Wayback Machine.
Elisabeth Rasmusson

Elisabeth Kraakaas Rasmusson (født 20. april 1954 i Oslo) er en norsk organisasjonsarbeider som siden 2013 har hatt stillingen som visedirektør i Verdens matvareprogram (WFP). Hun har også tidligere arbeidet i humanitær sektor, nasjonalt og internasjonalt, og var blant annet generalsekretær i Flyktninghjelpen.


== Karriere ==
I rollen som visedirektør i WFP har Rasmusson ansvar for organisasjonens partnerskapsaktiviteter med regjeringer, andre organisasjoner (inkludert de to andre FN-organisasjonene i Roma, FAO og IFAD) og privat sektor, samt WFP-kontorer i Beijing, Berlin, Brussel, København, London, Madrid, Paris, Seoul, Tokyo og Washington.Før hun begynte i WFP var Rasmusson generalsekretær i Flyktninghjelpen. Rasmusson hadde ansvar for organisasjonens operasjoner i over 20 land.
Rasmusson ble i 2011 tildelt den franske Æreslegionen for sitt «utrettelige innsats for å fremme rettighetene til flyktninger og internt fordrevne og hennes dedikerte arbeid for den norske Flyktninghjelpen».I sin karriere i humanitær sektor har hun blant annet vært FNs humanitære koordinator i Uganda og seniorrådgiver for FNs visenødhjelpskoordinator. Her har hun bidratt til en bedre forståelse av funksjonene til humanitære- og bosatte koordinatorer. Hun har arbeidet som feltkoordinator for FN i Angola; samarbeidskoordinator for ICRC i Colombia og nestleder for OSCEs misjon i Bosnia-Hercegovina.
Rasmusson er kvalifisert som Resident Coordinator / humanitær koordinator (HC) og er medlem av HC gruppen. Hun har vært styremedlem i Central Emergency Response Fund og i styret til DFIDs Humanitarian Emergency Response Review.
Rasmusson er utdannet i statsvitenskap, offentlig internasjonal rett og sosialantropologi ved Universitetet i Oslo. Hun er norsk statsborger.


== Kilder ==
”Med verden som arbeidsplass” Flyktninghjelpens nettside. 2008.
”Eventyrlysten flyktningehjelper” Aftenposten. 23.02.08
”Aldri hjelpeløs” Vårt Land. 11. juli 2009
”Ti på topp i norsk bistand” Bistandsaktuelt. 06.11.08


== Eksterne lenker ==
Flyktninghjelpens hjemmeside
Internal Displacement Monitoring Centre
FNs Høykommissær for flyktninger
Central Emergency Response Fund (CERF)
Elisabeth Rasmussons Biografi (WFP)


=== Kronikker ===
”Nærmer seg stupet” Kronikk om Afghanistan, Dagbladet. 07.07.08
”Mennesker som deg og meg” Kronikk om beskyttelse av sivile, Perspektiv. 2009
Et handlekraftig FN kronikk på nyemeninger.no om kritikk av FNs operasjon i Elfenbenskysten
Nansen ikke bare norsk kronikk på nyemeninger.no i forbindelse med markering av Nansen 150 år
"El Nino - et varsel om hva som kommer" - Bistandsaktuelt 11.12.2015
De koreanske martyrene

De koreanske martyrene viser til 103 koreanere som ble drept for din tro i 1800-tallets Korea. Trolig ble så mange som 8000 drept for din tro under forfølgelsene, hvorav 103 ble helligkåret av den romersk-katolske kirke i 2004.
Denne forfølgelsen skjedde i en periode av Koreas historie der landet var stengt for utlendinger og all utenlandsk innflytelse var forbudt.
De 103 martyrene er et utvalg av alle de som ble drept, hvorav en er Andreas Kim Taegon. 10 av disse var franske misjonærer.
Helligkåringen skjedde i Seoul (og ikke i Roma) under pave Johannes Paul II sitt besøk i Sør-Korea i forbindelse med 200-årsfesten for kristendommens innføring i landet. 


== Eksterne lenker ==
De 103 Korea-martyrene – katolsk.no
Zheng Keshuang

Zheng Keshuang (kinesisk: 鄭克塽, pinyin: Zhèng Kèshuǎng; født 13. august 1670, død 22. september 1707) var en kinesisk regent av kongedømmet Tungning på Taiwan mellom 1681 og 1683. Han var sønn av Zheng Jing og barnebarn av Koxinga, og etterfulgte faren ved hans død allerede i 12-årsalderen. I 1683 ble han tvunget til å kapitulere for Qing-dynastiet, og Taiwan ble da inkorporert i Qing som del av provinsen Fujian.


== Referanser ==
Kunståret 1920

Kunståret 1920 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1920.


== Hendelser ==
1. februar – Det nasjonale kunstgalleri åpner i Tbilisi.
Dadaist-gruppen i Köln blir grunnlagt av Jean Arp, Max Ernst og Alfred Grünwald.
Katherine Dreier, Man Ray og Marcel Duchamp grunnlegger Société Anonyme
Det svenske Konstnärsförbundet legges ned.
Bernard Leach og Shoji Hamada oppretter Leach Pottery i St Ives, Cornwall.
Heckscher Museum of Art blir etablert i Huntington, New York.
Latvias museum for utenlandsk kunst blir etablert i Riga.
Kunsthistoriker Daniel-Henry Kahnweiler utgir Der Weg Zum Kubismus ("Veien til kubismen").


== Verk ==
Cecilia Beaux – portrett av Georges Clemenceau
Pierre Bonnard – Landskap i Normandie
Thomas Hart Benton – People of Chilmark
Alexander Stirling Calder – Swann Memorial Fountain, Philadelphia, Pennsylvania
Stanton MacDonald-Wright – Airplane Synchromy in Yellow-Orange
Henri Matisse – Interiør i Nice
Georg Scholz – Industrial Farmers (Von der Heydt Museum, Wuppertal)essshstop


== Utstillinger ==


== Priser ==
Eckersbergmedaljen: Jens Lund, billedhugger
Wynneprisen: Hans Heysen for Toilers (vannfarger)


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1920 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arne Strømme

Arne Strømme (født 29. september 1954) er en norsk fotograf, bosatt i Molde.
Strømme er en av Norges mest premierte konkurransefotografer, gjentatte ganger kåret til «Årets Fotograf» både i Norge og Sverige.
Strømme ble også et navn i nyhetene da han ble skutt under terrorangrepet i Mumbai i 2008.  Han ble alvorlig skadet, men overlevde attentatet.
Strømme er tilknyttet bildebyrået Samfoto.


== Bibliografi ==
Tause minner (Sammen med Berit Korsbrekke) (1993)
Postvegen Bergen – Trondheim, (sammen med Ingemar Nordstrand ), (1993)
Fargerike romsdalingar (sammen med Oddgeir Bruaset) (1998)
Praktiske sykepleieferdigheter (sammen med  Jørn Stordalen) (2003)


== Priser og utmerkelser ==
1989    Årets fotograf, magasinet Fotografi
1991    Gull i landskonkurransen, Norsk Selskap For Fotografi, NSFF
1992    Kodakprisen
1992    Vinner av A-magasinets fotokonkurranse
1992    Årets fotograf, magasinet Fotografi
1994    Årets fotograf, magasinet Fotografi
1996    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
1996    Årets fotograf, magasinet Fotografi
1997    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
1999    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
1999    Årets norske naturfotograf, magasinet Fotografi
2001    Vinner av tema "Byggjekunst", Ivar Aasen-senteret
2001    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
2006    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
2006    Årets fotograf, magasinet Fotografi
2007    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
2007    Årets fotograf, magasinet Fotografi
2008    Årets fotograf, magasinet FOTO, Sverige
2011    Årets fotograf, nettstedet foto.no
2016    Årets fotograf, nettstedet foto.no


== Utstillinger ==
1990    Hå Gamle Prestegård, Rogaland (sammen John Sirevåg )
1990    Kunstnerhuset Gvarv, Telemark (sammen John Sirevåg)
1990    Statens Høstutstilling, Oslo
1994    Bjørnsonfestivalen, Molde - bilder, poesi, musikk - tre fotografer
1994    Galleriet, Molde – tre fotografer – tema "Romsdal"
1997    Galleri Yvonne, Åndalsnes – tema "Linjer"
2003    Bjørnsund, Romsdal – tema "Bjørnsund"
2006    Solberget Scene, Molde – tema "India"
2007    Bildespill, Bjørnsonhuset (sammen Inger J. Brunvoll og Atle Færøy)


== Eksterne lenker ==
Arne Strømmes hjemmeside
Intervju med Strømme etter attentatet - VG 1/12 2008
Liber Monstrorum

Liber Monstrorum er en anglo-latinsk katalog over mytiske vesener fra slutten av det 7. eller begynnelsen av det 8. århundre. Teksten blir satt i sammenheng med den anglo-saksiske forfatteren Aldhelm av Sherborne. Teksten er blitt overlevert og bevart i Nowellkodeksen, det samme manuskriptet som inneholder en unik kopi av det episke diktet Beowulf.


== Referanser ==
Hymne Monégasque

«Hymne Monégasque» er Monacos nasjonalsang. 


== Historie ==
Theophile Bellando skrev versene og komponerte musikken til den første versjonen av Hymne Monégasque i 1841. Senere endret Castil-Blaze melodien og gjorde også flere andre mindre endringer. I 1848 antok Monacos Nasjonalgarde, som ble opprettet av Charles III, Bellandos sang og gjorde den til De Nasjonale Lojalistenes Marsj. I 1896 komponerte Charles Albrecht et nytt arrangement for piano, utgitt av Tihebaux i Paris og kalt Air National de Monaco, og i 1897 trykte forlaget Decourcelle i Nice en versjon som het 429 Hymne National de Monaco for piano. 
Flere år senere tilpasset Francois Bellini Albrechts stykke for en trio, men det ble ansett å være for langt for folk flest i 1900 og ble ikke lenger spilt. Den moderne versjonen ble skapt av Leon Jehin i 1914 og ble spilt først gang ved 25-årsjubileet for fyrst Albert Is styre. I 1931 skrev Louis Notari versene på monegaskisk. Bare den monegaskiske teksten er offisiell, visstnok etter et krav fra fyrst Albert I. Den offisielle hymnen inneholder bare et vers. Nasjonalsangen synges nesten aldri, unntatt i offisielle sammenhenger.


== Den monegaskiske ==
Despoei tugiù, sciü d'u nostru paise
Se ride aù ventu, u meme pavayun
Despoei tugiù a curù russa e gianca
E stà r'emblèma d'a nostra libertà
Grandi e piciui, r'an tugiù respeta.Amu ch'üna tradiçiun,
Amu ch'üna religiun,
Amu avüu per u nostru unù
I meme Principi tugiù
E ren nun ne scangera
Tantu ch'u suriyu lüjerà ;
Diu sempre n'agiüterà
E ren nun ne scangeraDet er verdt å merke seg at dette er en forkortet versjon av den monegaskiske nasjonalsangen, selv om det er den versjonen som vanligvis blir sunget.


== Fransk oversettelse ==
HYMNE MONÉGASQUE

Depuis toujours, sur notre pays,
Le même drapeau est déployé au vent,
Depuis toujours les couleurs rouge et blanche
Sont le symbole de notre liberté
Grands et petits les ont toujours respectées.


== Engelsk oversettelse ==
NATIONAL ANTHEM

All the time, over our country,
The same flag has been flying in the wind
All the time, the colours red and white
Have been the symbol of our liberty
Great and small have always respected them.


== Norsk oversettelse ==
NASJONALSANGEN

Alltid har, over vårt land,
Samme flagg vaiet i vinden
Alltid har, fargene rødt og hvitt
Vært symbolet for vår selvstendighet
Store og små har alltid respektert den


== Eksterne lenker ==
Sangen på youtube
Axel Honneth

Axel Honneth (født 18. juli 1949 i Essen) er en tysk professor og filosof og er først og fremmest kjent for sin anerkjennelsesteori. Han er leder på det tradisjonsrike Institutt for Sosialforskning i Frankfurt, samtidig som han er professor i sosialfilosofi på J.W. Goethe-Universitetet i Frankfurt.
Honneth betrakter mennesket som et anerkjennelsessøkende vesen. Via kritikk av forhold, som hindrer individer i å oppnå anerkjennelse og dermed i å realisere seg selv, fører han arven fra Frankfurter-skolen videre med sin utgave av en normativ, kritisk teori om samfunnet.
Honneth har studert i Bonn, Bochum, Berlin og München (under Jürgen Habermas), forelest på  Freie Universität Berlin og the New School, før han flyttet til Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt i 1996.


== Bibliografi ==
På norskTingliggjøring og anerkjennelse - Et nytt blikk på et gammelt begrep Cappelens upopulære skrifter #73 oversatt av Inger Sverreson Holmes med introduksjon av Torill Strand Cappelen 2019 ISBN 9788202595166
Kamp om anerkjennelse : om de sosiale konfliktenes moralske grammatikk oversatt av Lars Holm-Hansen Pax 2008 (Original Kampf um Anerkennung - zur moralischen Grammatik sozialer Konflikte) ISBN 9788253030937


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Røff innføring i Axel Honneth på filosofi- og idéhistorienettstedet Salongen
Jonas Jakobsen: Habermas, Honneth og profetens turban
Jonas Jakobsen: Lidelse av ubestemthet. Honneths hegelianske samtidsdiagnose
Britta Nørgaard: Axel Honneth og en teori om anerkendelse Arkivert 1. juni 2010 hos Wayback Machine.
Kunståret 1880

Kunståret 1880 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1880.


== Hendelser ==
Verdensutstillingen i Melbourne
Vincent van Gogh begynner sin karriere som profesjonell maler.
Anton Mauve maler Changing Pasture: Hans palett og bruk av farger influerer Vincent van Gogh.
Michael Ancher gifter seg med maleren Anna Kirstine Brøndum.


== Priser ==
Prix de Rome:
maleri: Henri Lucien Doucet.
skulptur: Émile-Edmond Peynot.
arkitektur: Jacques Hermant.


== Verk ==
Nils Blommér – Ängsälvor
Marie Bashkirtseff – Selvportrett
Alexandre Cabanel – Phèdre
Daniel Huntington – Portrait of John Adams Dix
Arnold Böcklin – Die Toteninsel
Carl Gustaf Hellqvist – «Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520»


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1880 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons