jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erik West

Leif Erik Westergren (født 10. august 1978 på Fevik, Norge) også kjent under pseudonymet Erik West, er en norsk musiker. Han er soloartist under navnet Erik After Dark, vokalist, bassist og låtskriver i punk rock-bandet Darling Daizy og komponist/multiinstrumentalist i den filmatiske slasher-metal duoen BESATT.
Han har skrevet låter til flere amerikanske filmer og TV serier, blant annet Steve-O: Out On Bail, Pool Party og TV serien Sk8 på NBC. Han har også regissert musikkvideoer for norske artister . Westergren driver plateselskapet Kallemann Records og konsertarrangør selskapet Mawja.


== Utvalgt diskografi ==


=== Soloutgivelser ===
2011 Wolf Hunting Rabbit (singel)
2011 8-08 Queens Plaza South (album)
2020 Let´s Call Him Mike (singel)
2020 The Pilot (album)


=== Darling Daizy ===
2000 Passè (album)
2003 «The wrong side» (singel)
2003 Can I get a woop woop!? (album)
2009 Scraps from the mental state (album)
2010 Hula moon beach (singel)
2019 Fevig or Bust (album)
2020 Punkrock Express (singel)


=== BESATT ===
2021 BESATT (album)
2022 DYST (album)


=== The Higglers ===
2011 We come in peace (album)
2011 Reggae Christmas (singel)


=== Instrumentale prosjekter ===
2014: GRL Turbotape Cobra 39" (Singel)
2019: The Missourian Gang of Caliente Lonesome Cowboy (Singel)
2019: The Missourian Gang of Caliente My Time Has Come (Singel)
2019: The Missourian Gang of Caliente The Man with No Name (Singel)
2019: The Missourian Gang of Caliente Sweet Muerte/Godforsaken Land (Singel)
2019: LEIF! The Streets of Fevik (EP)
2020: GRL Turbotape Outrun By Double-O-Seven (Singel)
2020: The Missourian Gang of Caliente Blood (Singel)
2020: The Missourian Gang of Caliente Bright New Morning (Singel)
2020: The Missourian Gang of Caliente Ranger (Singel)


=== Diverse ===
2000  BY:Larm (div.artister) (album)
2001  Reisen til vinland (album/lydbok)
2001  Mepos melodies (div.artister) (album)
2002  Songs your mum would kill for (div. artister) (album)
2003  Punk's dead?!? – a new generation of punk & ska (div. artister) (album)
2003  Wild horses – Monter Magazine (div. artister) (album)
2004  Punk rock Vol:2 (div. artister) (album)
2005  A Norwegian Tribute to The Ramones (div. artister) (album)
2005  Bandpromote (div.artister) (album)


=== Film/TV ===
Sk8 (TV-serie NBC America)
Steve-O: Out on bail
Pool party


=== Regissør ===
Folkefiender Dårlig Dag (musikkvideo)
ego OppnedXsideleng$ (musikkvideo)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kallemann Records' hjemmeside Arkivert 4. august 2018 hos Wayback Machine.
Mawja´s Hjemmeside
Umeå sentralstasjon

Umeå sentralstasjon er en jernbanestasjon i Umeå kommune i Sverige. Stasjonen ligger ved Järnvägsallén i den nordre delen av Umeå sentrum og er sentralstasjon i Umeå. 
Stasjonen trafikkeres av Norrtågs regionaltog samt, fra september 2011 også av SJ ABs nattog til og fra det sørlige Sverige. Stasjonen var den eneste i Umeå for passasjertrafikk frem til Botniabanans åpning sommeren 2010, da den nybygde Umeå östra stasjon ble tatt i bruk. Før Botniabanan ble åpnet vendte nattogene på Umeå sentralstasjon, men stasjonen er nå en gjennomgangsstasjon. Tog sørfra ankommer via Umeå östra stasjon og går vestover til Vännäs der de svinger av nordover igjen.


== Ombyggning 2010–2013 ==
Ved etableringen av Botniabanan ble Umeå sentralstasjon bygd om, og en ny gang- og sykkeltunnel ble bygd, sammen med nye perronger (455 meter på stasjonssiden og 175 meter på Hagasiden), nye perrongankomster og nye støyvern. Arbeidet ble påbegynt i juli 2010 og i november 2012 ble sporområdet, plattformene og gang- og sykkeltunnelen – som domineres av det 170 meter lange glasskunstverket Lev!. En ombygning av Järnvägstorget og Bangatan ble sluttført i løpet av høsten 2013.Ombygningen av stasjonen var en følge av tilkoblingen til Botniabanan, men ble også gjort på grunn av omlokaliseringen av godsterminalen til industriområdet Västerslätt. Det statseide eiendomsfirmaet Jernhusen passet da på å renovere og bygge om stasjonsbygningen mens de andre arbeidene pågikk. Fra sommeren 2010 ble sentralstasjonen stengt av og all trafikk passerte forbi til Umeå östra stasjon. Den 15. august 2011 ble sentralstasjonen igjen åpnet for persontrafikk.


== Oppkjøp av Umeå kommune ==
Umeå kommune har avtalt med Jernhusen om å kjøpe stasjonen med tilhørende område for 32 millioner svenske kroner. Bakgrunnen for kommunens oppkjøp er at kommunen vil utvikle området.


== Bygningen ==
Stasjonsbygningen ble tegnet av arkitekt Folke Zettervall og ble bygget i årene 1895-1896 ved etablering av jernbanespor fra Vännäs til Umeå. Bygningen ble plassert i forhold til det da nybygde Rådhuset, i sørlige enden av Rådhusesplanaden. Foran stasjonshuset ble Järnvägstorget utformet etter mønster av Paris som en halv stjerneplass, med gater som stråler ut i flere retninger.Stationshuset förklarades 2001 som byggnadsminne.


== Fotogalleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder fra høsten 2011, med persontrafikken igang igjen (svensk)Mal:Botniabanan
Wilhelmstadt

Wilhelmstadt er en ortsteil i Berlins bydel Spandau, oppkalt etter keiser Wilhelm I. Ortsteilen som til da hadde hett Potsdamer Vorstadt, ble i 1897 omdøpt til sitt nåværende navn, i forbindelse med hundreårsdagen for keiserens fødsel.


== Geografi ==
Ortsteilen har en uregelmessig grense. I sørvest finnes Brandenburg, i vest Staaken og i nord bydelens navngivende ortsteil og sentrum Spandau. Fra Spandau kommer Havel som gjennomskjærer Wilhelmstadt. I øst ligger Westend og i sør Gatow.
Områdene vest for Havel er sterkt utbygd, mens det i sørøst finnes store friområder i Pichelswerder og Tiefwerder.
Spandau-fengselet for krigsforbrytere lå i Wilhelmstadt, men ble revet like etter Rudolf Hess' selvmord for å hindre at det ble et valfartssted for høyreradikale.
Et dypdykkersimulasjonstårn for trenings- og forskningsformål finnes sørvest i ortsteilen.

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Wilhelmstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Wilhelmstadt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Children of the Sun (EP)

Children of the Sun er en solo-EP med Linnea Dale, produsert av Øystein Greni i Los Angeles og utgitt 27. januar 2012 av Warner Music Norway.


== Sporliste ==
«Children of the Sun»
«Home»
«Lost Highway»
Grong-Olden-kulminasjonen

Grong-Olden-kulminasjonen er et grunnfjellsvindu på begge sider av grensen mellom Norge og Sverige. Navnet viser til at den strekker seg fra Grong til Olden i Jämtland. I dette området er den kaledonske fjellkjeden erodert vekk, slik at grunnfjell fra Det transskandinaviske intrusivbeltet har kommet opp i dagen. I den sentrale delen av området består berggrunnen av granittiske gneiser mens det ut mot sidene er ryolitt og tuff. Geitfjellgranitten er 1830–1840 millioner år gammel. Sanddøladalen er grensen mot den kaledonske Grongfeltet på nordsiden.


== Litteratur ==
H. Fossen m.fl. (2006). «En fjellkjede blir til: oppbygningen av kaledonidene; ca. 500–405 millioner år».  I I.B. Ramberg, I. Bryhni og A. Nøttvedt. Landet blir til: Norges geologi (PDF). Trondheim: Norsk Geologisk Forening. s. 178–229. ISBN 978-82-92344-31-6.
Liste over guvernører i Iowa

Liste over personer som vært guvernører i delstaten Iowa:


== Se også ==
Iowa
Det demokratiske parti
Republikanske partiet
Whig-partiet
Krokåsfeltet

Krokåsfeltet er et boligområde på Askøy som ligger ved Juvik/Horsøy.
Det bor ca. 1700 innbyggere der, og de fleste av barna som bor der går på Kleppe skole. Kleppe skole har omtrent 300 elever, og er en av de største og fineste skolene på Askøy.
På Krokåsfeltet ligger det tre barnehager som er bygget mellom 1999-2012. Barnehagene heter Sokrates (2012), Lillebror (2005) og Knerten (1999).
Nederst på Krokåsfeltet ligger daglivarebutikken REMA 1000, elektrobutikken Janco Elektro AS (Expert), kommende dagligvarebutikk Kiwi og Askøy lensmannskontor.
Grazjdanskij prospekt (St. Petersburgs metro)

Grazjdanskij prospekt (russisk: Гражда́нский проспе́кт) er en undergrunnsstasjon på Kirovsko-Vyborgskaja-linjen i St. Petersburgs metro. Stasjonen ligger i et boligområde i Kalinskij rajon i nordre St. Petersburg, og er den siste stasjonen før linjens endestasjon Devjatkino. Grazjdanskij prospekt åpnet 29. desember 1978 i forbindelse med at metrolinjen ble utvidet til Devjatkino for å dekke transportbehovet til den fremvoksende bydelen. Kalinskij rajon er i dag St. Petersburgs mest folkerike, og Grazjdanskij prospekt er en meget travel metrostasjonen i rushtiden.
Stasjonen, som er en dyptliggende pilarstasjon, ligger rundt 64 meter under bakken.


== Eksterne lenker ==
(en) Grazhdansky metrostation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Henrik Bech

Henrik Bech (født 1718 i København, død 1776 på Bærums Verk) var en dansk treskjærer og kunstner, kom til Norge i 1750 etter invitasjon fra Moss Jernverk og arbeidet der med former til etasjeovner. Henrik Bech er ansett som en av de største kunstnere innen rokokko i Norge. Hans hovedverk er altertavlen, prekestolen og kongestolen i Kongsberg kirke fra 1762-1768. Han utførte også døpefont til Immanuels kirke i Halden i 1752.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Henrik Bech i Norsk biografisk leksikon
(da) Henrik Bech på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Dunkjempe

Dunkjempe er en plante i kjempeslekta.
Den er en flerårig urt med en lang stilk der blomstene sitter i et aks i toppen. Bladene er samlet i en rosett ved marka, og er hele, ovale, buenervete og med kort stilk. Både bladene og blomsterstilken er dekket av korte hår. Blomstene dufter svakt og har hvite kronfliker, rosa pollentråder og hvite eller lilla pollenknapper. Blomstringstiden er fra mai til juli. Frukten er en kapsel med 2–4 frø.
Dunkjempe vokser på tørre enger og bakker, helst på kalkrik jord. Arten er utbredt i Europa, Sibir og Sentral-Asia. Den spredte seg med europeerne til det nordøstlige Nord-Amerika. 
I Norge er dunkjempe vanlig på Østlandet. Den finnes også noen steder på Sørlandet og i Trøndelag, og det er gjort spredte funn på Vestlandet og i Nord-Norge helt nordover til Måsøy.


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 566. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Rödkämpar». Den virtuella floran. Besøkt 6. januar 2021. 
«Plantago media». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 6. januar 2021. 
K. Marhold (2011). «Plantago media». Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 6. januar 2021. 
«Plantago media». Flora of China. Besøkt 6. januar 2021. 


== Eksterne lenker ==

(en) dunkjempe i Encyclopedia of Life 
(en) dunkjempe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dunkjempe hos Artsdatabanken 
(sv) dunkjempe hos Dyntaxa 
(en) dunkjempe hos ITIS 
(en) dunkjempe hos NCBI 
(en) dunkjempe hos Panarctic Flora 
(en) dunkjempe hos The International Plant Names Index 
(en) dunkjempe hos Tropicos 
(en) Kategori:Plantago media – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Plantago media – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Status er: «spiselig» ifølge Nyttevekstleksikonet utgitt av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Dyptliggende pilarstasjon

En dyptliggende pilarstasjon er en type undergrunnsstasjon på stort dyp, som består av en sentralhall og to sidehaller, adskilt fra hverandre av pilarer. Belastningen ovenfra fordeles på pilarene gjennom hvelvkonstruksjoner.
Fordelen med en pilarstasjon fremfor en pylonstasjon er muligheten for større åpninger mellom hallene, noe som åpner for større gjennomfart.  
Den første dyptliggende pilarstasjonen som ble bygget var Majakovskaja på Moskvas metro, som åpnet i 1938.


== Pilar/veggstasjon ==
En variant av pilarstasjoner er såkalte «pilar/veggstasjoner», der en del av mellomrommet mellom pilarene erstattes med vegger for å gi økt motstandskraft mot jordtrykket ovenfra, i tilfelle der grunnforholdene er vanskelige. Eksempler på slike stasjoner er Krestjanskaja Zastava og Dubrovka på Moskvas metro.


== Se også ==
Grunn pilarstasjon
Pylonstasjon
Kornblom

Kornblom, eller kornblomst, er en plante i kurvplantefamilien.
Den er en ettårig urt med opprett stengel, smale blad og intenst blå blomster. Stengelen er ofte forgrenet og kan bli nesten én meter lang. Både blad og stengel er gråfiltet.
Pollen fra kornblom er funnet i torv som ble dannet rett etter istidens slutt, noe som viser at den var en pionerplante i den åpne og næringsrike jorda som fantes da. Da menneskene begynte å dyrke korn, ble kornblom et vanlig ugras i kornåkre, sammen med for eksempel kornvalmue, gullkrage og klinte. Bedre frørensing har ført til at disse plantene nesten er forsvunnet, men kornblomst dyrkes i hager på grunn av de vakre blomstene. Hageplantene kan ha hvite eller rosa blomster.
Kornblom er egentlig en europeisk plante, men har spredt seg til andre verdensdeler der korn dyrkes i temperert klima, som Nord-Amerika, Argentina, Sør-Afrika og Australia. I Norge er kornblom funnet nord til Troms, men den er nå blitt sjelden.
Artsdatabanken skiller kornblom og noen nærstående arter ut i ei egen kornblomslekt Cyanus. Det vitenskapelige navnet blir da Cyanus segetum. Internasjonalt er det likevel vanligst å regne Cyanus som ei underslekt av knoppurtslekta Centaurea slik at det vitenskapelige navnet er Centaurea cyanus.


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 647. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Blåklint». Den virtuella floran. Besøkt 6. juni 2021. 
L. Månsson og B.K. Johanson (1996). Sommerblomstene våre. Oversatt av I. Handegård. Gyldendal. s. 73–74. ISBN 82-05-23237-7. 
«Kornblom Cyanus segetum». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 6. juni 2021. 


== Eksterne lenker ==
(en) kornblom – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kornblom i Encyclopedia of Life 
(en) kornblom i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) kornblom hos Dyntaxa 
(en) kornblom hos ITIS 
(en) kornblom hos NCBI 
(en) kornblom hos The International Plant Names Index 
(en) kornblom hos Tropicos 
(en) Kategori:Centaurea cyanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Centaurea cyanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Centaurea cyanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Argyrophorus

Argyrophorus er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent fire arter, men bare to av dem er hittil formelt beskrevet.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter) sommerfugler med avrundede vinger. Vingenes overside er silkeaktig eller sølvaktig hvit, det samme gjelder den ytre delen av forvingens underside, den indre delen er oransje. Bakvingens underside er spraglet i brunt og hvitt. Fargen på oversiden hos denne slekten er ganske unik og gjør den lett å kjenne.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike slags gras.


== Utbredelse ==
Argyrophorus argenteus lever i Argentina og Chile. I tillegg er det kjent to hittil ubeskrevne arter fra Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Argyrophorus Blanchard, 1852
Argyrophorus argenteus Blanchard, 1852
Argyrophorus blanchardi Pyrcz & Wojtusiak, 2010
2 ubeskrevne arter fra Peru


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) argyrophorus i Encyclopedia of Life 
(en) argyrophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) argyrophorus hos NCBI 
(en) Kategori:Argyrophorus argenteus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argyrophorus argenteus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Argyrophorus på Tree of life
Bilde av Argyrophorus sp.
Albert B. Cummins

Albert Baird Cummins (født 15. februar 1850 i Greene County, Pennsylvania, død 30. juli 1926 i Des Moines, Iowa) var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernør i delstaten Iowa 1902–1908 og representerte deretter Iowa i USAs senat fra 24. november 1908 fram til sin død.
Cummins ble uteksaminert i 1869 fra Waynesburg College. Han studerte juss i Chicago og innledet i 1875 sin karriere som advokat. Han flyttet i 1878 til Des Moines.
Cummins etterfulgte i 1902 Leslie M. Shaw som guvernør i Iowa. Senator William B. Allison døde i 1908 i embetet. Cummins gikk av som guvernør for å etterfølge Allison i senatet. Han ble gjenvalgt i 1909, 1914 og 1920.
Cummins var president pro tempore i USAs senat 1919–1925, konstituert leder i senatet. Han var leder av i senatets justiskomiteen 1924–1926.
Smith W. Brookhart beseiret Cummins i republikanernes primærvalg foran senatsvalget i 1926. Cummins døde i embetet en måned etter tapet i primærvalget.
Cummins var kongregasjonalist. Han er begravet på Woodland Cemetery i Des Moines.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert B. Cummins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albert B. Cummins hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Albert B. Cummins hos American National Biography 
(en) Biografi på National Governors Associations nettsider
(en) Political Graveyard
(en) Albert B. Cummin hos Find A Grave
Dag Sørli

Dag Andreas Sørli (født 10. september 1940, død 15. januar 2012 på Værøy) var en norsk lokalpolitiker, rådmann, forlegger og lokalhistoriker.
Han kom fra Kragerø til Værøy som lærer i 1963. En periode var han ordfører i Værøy, og senere rådmann. I 1976 skrev og ga han ut boka Øyfolket om Værøys historie, i to bind. Han var redaktør for årboka Lofotboka, med lokalhistoriske artikler fra hele Lofoten, utgitt årlig siden 1978 på Lofotboka Forlag, som Sørli etablerte og drev. Forlaget har også utgitt en rekke andre bøker, hovedsakelig av lokalhistorisk art.
Sørli var aktiv fotograf, og dokumenterte i senere år også Værøys historie på film (DVD). Han redigerte i mange år Kirkeblad for Værøy og Røst. Han ble i 2011 igjen innvalgt i kommunestyret for Felleslista for Værøy.
Dag Sørli var tildelt Værøy kommunes kulturpris. I 1985 fikk han Nordland fylkeskommunes kulturpris, og samme år fikk han prisen Fritt Ords honnør «for sin innsats for det trykte ord i vår nordligste landsdel». I 2010 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.


== Kilder ==
NRK Nordlands Fylkesleksikon: Dag Sørli (skrevet av Billy Jacobsen, besøkt 20. januar 2012)
Avisa Nordland: Dag Sørli er død (20. januar 2012)


== Eksterne lenker ==
Lofoten.com: Fikk kongens sølv (15. juni 2010)
Elina (sommerfugl)

Elina er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Nokså store, brunoransje sommerfugler. Vingenes ytterkant er tydelig bølgete. Oversiden er brun med et vagt, oransje bånd i den ytre delen.


== Levevis ==
Elina vanessoides lever i sørbøk (Nothofagus)-skog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Chile og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Elina Blanchard, 1852
Elina montrolii (Feisthamel, 1839)
Elina vanessoides Blanchard, 1852


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Elina i Encyclopedia of Life 
(en) Elina hos NCBI 
(en) Kategori:Elina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Elina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Elina på Tree of life
Bilder av Elina montrolii
Plosjtsjad Muzjestva (St. Petersburgs metro)

Plosjtsjad Muzjestva (russisk: Площадь Мужества) er en undergrunnsstasjon på Kirovsko-Vyborgskaja-linjen i St. Petersburgs metro. Stasjonen er oppkalt etter Plosjtsjad Muzjestva («Modighetsplassen»).
Som flertallet av St. Petersburgs undergrunnsstasjoner, ligger også Plosjtsjad Muzjestva på relativt stort dyp, 67 meter under bakken. Mens de første undergrunnsstasjonene i St. Petersburg ble bygget som pylonstasjoner for å best motstå belastningen ovenfra, er Plosjtsjad Muzjestva, sammen med Politekhnitsjeskaja, en av de to første dyptliggende enkelthvelvstasjone i Sovjetunionen.


== Eksterne lenker ==
(en) Ploshchad Muzhestva metrostation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Daedalma

Daedalma er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Ganske store, brunspraglete sommerfugler. Slekten kjennes lett på at bakvingen er trukket ut til to korte, butte stjerter ved bakhjørnet.


== Utbredelse ==
Slketen er utbredt i det vestlige Sør-Amerika fra Colombia i nord til Peru og Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Daedalma Hewitson, 1858
Daedalma adamsi d'Abrera, 1988
Daedalma boliviana Staudinger, 1897
Daedalma dinias Hewitson, 1858
Daedalma dognini Pyrcz, 2011
Daedalma drusilla Hewitson, 1858
Daedalma eliza Pyrcz & Willmott, 2011
Daedalma fraudata Pyrcz, 2004
Daedalma inconspicua Butler, 1866
Daedalma parvomaculata Krüger
Daedalma rubroreducta Pyrcz & Willmott, 2011
Daedalma vertex Pyrcz, 2004


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5
Pyrcz, T.W., H.F. Greeney, K.R. Willmott & J. Wojtusiak (2011): A taxonomic revision of the genus Daedalma Hewitson with the description of twenty new taxa and the immature stages of two species (Lepidoptera: Nymphalidae: Satyrinae). Zootaxa 2898: 1-68 [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Daedalma i Encyclopedia of Life 
(en) Daedalma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Daedalma hos NCBI 
(en) Kategori:Daedalma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Daedalma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Daedalma på Tree of life
Olimshagetunnelen

Olimshagetunnelen er en veitunnel i Jevnaker kommune i Viken. Tunnelen er en del av riksvei 35. Den er 40 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Mosoddentunnelen

Mosoddentunnelen er en veitunnel i Lillehammer kommune i Innlandet. Tunnelen er en del av europavei 6. Den er 210 meter lang. 


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
GD.no – Båt på vegen gir stopp
Jernbanetorgtunnelen

Jernbanetorgtunnelen er en veitunnel i Lillehammer kommune i Innlandet. Tunnelen er en del av fylkesvei 213. Den er 258 meter lang.


== Se også ==
Sorgendalstunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==