Rondo amoroso

«Rondo amoroso», opus 14, nr. 7, er et stykke for piano av Harald Sæverud fra 1939, og det er en av hans aller mest populære komposisjoner. Sæverud laget også en versjon for orkester (opus 14A, nr. 7).


== Bakgrunn ==
«Rondo amoroso» er det syvende og siste stykket i samlingen Syv lette stykker for klaver, opus 14 fra 1939. Sæverud tilegnet stykket sin mor, som et unnskyld for «alle sine revestreker». Sæveruds barn kalte komposisjonen «Bedrøveten». Sæverud selv ga det tilnavnet «Ville blomster på en barnegrav».Ifølge komponisten ble stykket til gjennom en dialog mellom ham selv og sønnen Sveinung som i 1939 var fire år gammel. Sæverud satt og lekte med en sørgmodig melodi på klaveret mens Sveinung satt på gulvet og lyttet. Da spør Sveinung: «Er du bedrøvet far?» «Ja, jeg er bedrøvet» svarer faren. «Er det fordi Sveinung har rivet (revet avisene)?» spurte sønnen skyldbetynget. «Ja, derfor er det» svarer faren og spiller den sørgmodige melodien om igjen. «Jeg skal ikke rive mer» sier sønnen, og faren slår over på en ny og lysere melodi. Slik fortsatte komposisjonen å vokse fram gjennom dialogen mellom far og sønn. Sæverud uttalte senere at han selv aldri hadde klart å skrive stykket, men at «et barn hadde funnet nøklen til [hans] 'melodigjemme'»

Sæverud kan også ha hentet inspirasjon til komposisjonen fra fuglesangen til gulspurven. Melodien starter med en tone som blir repetert elleve ganger. Dette finner man igjen i trillene til den lille fuglen, som var en flittig gjest på Siljustøl:
Kort tid etter at pianoversjonen var komponert laget Sæverud en versjon for lite orkester: 1 obo, 1 fagott og strykere. Denne versjonen fikk opusnummeret 14A, nr. 7, og det var denne versjonen av «Rondo amoroso» som først ble uroppført. Uroppførelsen fant sted i mars 1941 av Musikselskabet «Harmonien» dirigert av komponisten selv. Pianoversjonen ble uroppført på en konsert i Bergen den  27. mai 1943 av den unge pianisten Anne Sofi Grung.«Rondo amoroso» har oppnådd stor popularitet og har blitt innspilt en rekke ganger. Det har også funnet veien til andre musikkgenre og blitt fremført av artister som Øystein Sunde og Jan Garbarek.


== Innspillinger ==


=== Versjon for piano (opus 14, nr. 7) ===
Kjell Bækkelund, piano. Norske Klaverperler. Utgitt 1980. LP, EMI ‎– 8C 063-37 409
Finnes også på Arietta, 38 klassiske norske klaverperler. Utgitt 1994. CD, Tylden GTCD 8031/2
Håvard Gimse, piano. Arvesylv. Utgitt 2002. CD, Fabra 21667
Jan Henrik Kayser, piano. Siljudance / Easy Pieces For Piano / Tunes And Dances From "Siljustøl". Innspilt 1976. Utgitt 1977. LP, BIS Records BIS LP-73
Finnes også på: Piano Music From Norway. Utgitt 1992. 2 CD, BIS Records BIS-CD-173/174
Jan Henrik Kayser, piano. 23 Selected Piano Pieces . Utgitt 1991. CD, Simax Classics PSC 1070
Jan Henrik Kayser, piano. Jan Henrik Kayser Spiller Sæverud. Utgitt 1997. CD, Arioso KPCD 02
Stig Ribbing, piano. Nordiska Pianoklassiker. Utgitt 1981. 4 LP, His Master's Voice ‎– 7C 137-35736/9
Robert Riefling, piano. Innspilt i København 5. april 1948. Utgitt på 78-platen His Master's Voice DA 11902.
Robert Riefling, piano. Innspilt i København cirka 8. juni 1950. Utgitt på 78-platen His Master's Voice DB 5296 og platen His Master's Voice 7PM 7.
Lars Roos, piano. Nordisk Pianolyrik. Utgitt 1997. CD, Philips 456401
Einar Røttingen, piano. Harald Sæverud: The Complete Piano Music. Innspilt 1994-95. Utgitt 1996. 3 CD, Simax Classics PSC 1116
Einar Henning Smebye, piano. Sæverud - Complete Piano Music Vol. I . Utgitt 1994. CD, Victoria VCD 19084
Einar Henning Smebye, piano. Classical Sounds of Norway. Utgitt 1996. CD, Bare Bra Musikk BBCD 2001
Einar Steen-Nøkleberg, piano. Complete Piano Works, Vol. 2. Utgitt 2002. Naxos ‎– 8.554300
Johannes Vaabensted, piano. Alfedans. Perler for soloklaver i den nordiske tone. Utgitt 2007. Danacord
Inger Wikström, piano. Bartók, Prokofiev, Saeverud, Villa-Lobos. Innspilt i 1969. Utgitt 1970. LP, Swedish Society Discofil SLT 33196


=== Versjon for orkester (opus 14A, nr. 7) ===
Royal Philharmonic Orchestra/Per Dreier (dirigent). Symphony No. 9 / Rondo Amoroso / Danza Sinfonica Con Passacaglia / Canto Rivoltoso. Utgitt i 1986. LP, NC 4913. CD, NCD 4913
Bergen Filharmoniske Orkester/Dmitri Kitajenko (dirigent). Orchestral Music Vol 1. Utgitt i 1997. 2 CD, Simax Classics PSC 3124
Stavanger Symfoniorkester/Ole Kristian Ruud (dirigent). Overtura Appassionata / Rondo Amaroso / Divertimento No. 1 / Siljuslåtten. Innspilt i 1998. Utgitt i 2005. CD, BIS Records BIS-CD-1032
Stavanger Symfoniorkester/Eivind Aadland (dirigent). Norwegian Rhapsody - Orchestral Favourites. Utgitt i 2002. CD, BIS Records BIS-CD-1367
Oslo filharmoniske orkester/Michail Jurowski (dirigent). Norwegian Heartland : The Romantic Orchestral Heritage. Utgitt i 2006. CD, Simax Classics PCS 1260
David Strunck (obo), Oslo filharmoniske orkester/Arvid Engegård (dirigent). Mozart/Hvoslef/Sæverud. Utgitt i 2016. Lawo Classics


=== Arrangementer ===
Odd Børge Sagland, vibrafon. Response. Arrangement for vibrafon av Odd Børge Sagland. Innspilt i 1993. Utgitt i 2000. BIS ‎Records BIS-CD-1118
Arctic Guitar Trio. Varieté. Arrangement for tre gitarer. Utgitt i 1996. Arctic Records ARCD 2004-005
Jan Garbarek Group. Dresden (In Concert). Innspilt i 2007. Utgitt i 2009. ECM Records 270 9572
Øystein Sunde. Viser i trengsel. Viseversjon med tittelen «Glymdrott». Innspilt i 1968. Utgitt i 1972 og relansert på CD i 2007
Scandinavian Guitar Duo. Made in Scandinavia. Arrangement for to gitarer. Utgitt i 2013. Gateway Music


== Referanser ==


== Kilder ==
Kayer, Jan Henrik (1997). Rondo amoroso : Harald Sæverud og klavermusikken. Bergen: J.H. Kayser/Nord 4 Bokverksted. ISBN 82-7326-048-8. 
Reitan, Lorentz; Bentzon, Inger (1997). Harald Sæverud : (1897-1992) : mannen, musikken og mytene. Oslo: Forum/Aschehoug. ISBN 82-03-29078-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Rondo amoroso i Store norske leksikon