jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sima Yan

Sima Yan (tradisjonell kinesisk: 司馬炎, pinyin: Sīmǎ Yán; født 236, død 17. mai 290), stilnavn Ānshì (安世), Keiser Wǔ av Jìn (tradisjonell kinesisk: 晉武帝; forenklet kinesisk: 晋武帝; Jìn Wǔdì) var den første keiseren av det kinesiske Jin-dynastiet etter at han hadde tvunget Cao Wei-keiseren Cao Huan til å abdisere. Sīmǎ Yán var sønnen til Sima Zhao og sønnesønnen til Sima Yi. Han styrte fra 265 til 290. Etter å ha erobret Østlige Wu og tvunget den sørlige keiser Sun Hao til å overgi seg i 280, var han den første keiseren som styrte et forent Kina siden Han-dynastiets nedgangstid. Keiser Wǔ var godt kjent for sin sensualitet, særlig etter foreningen av Kina, og legender skrøt av hans ekstreme kraft blant de ti tusen keiserlige konkubiner. 
Keiser Wǔ ble vanligvis sett på som en generøs og mild, men også sløsete hersker. Hans generøse og milde styre underminerte makten hans, siden han ble i overkant tolerant ovenfor adelsfamilienes korrupsjon og sløsing, som tappet folket for ressurser. Videre var Yán bekymret for rikets stabilitet da han opprettet Jìn-dynastiet, og siden han trodde den forestående staten Cao Wei møtte sin undergang siden den ikke klarte å utdele makt til keiserfamiliens prinser, ga han stor makt til sine onkler, søskenbarn og sønner, med autoritet som inkluderte høy militær rang. Dette førte ironisk nok til destabiliseringen av Jìn-dynastiet, siden prinsene startet en krig seg imellom som ble kjent som de åtte prinsers krig kort etter Yán døde, og etterpå ødela wu huopprøret nesten dynastiet, og tvang det til å relokalisere seg til regionen sør for Huaihe. Selv om det nå var kraftig svekket overlevde dynastiet ennå hundre år, til 420. 


== Referanser ==
Frank Sauerbrey

Frank Sauerbrey er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han var på det østtyske laget som tok bronsemedaljer i lagkonkurransen i VM i Seefeld (Innsbruck) i 1985. I det individuelle rennet i storbakken ble han nummer 31. Han ble nummer 15 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1984/85, der hans beste plassering i enkeltrenn var 10.-plass i Innsbruck 4. januar 1985. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 53 i 1984/85 og 59 i 1985/86.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Sauerbrey – FIS (skihopping)
Solvens II

Solvens II er et prinsippbasert direktiv for forsikringsselskaper som opererer i EU. Direktivet har vært under utarbeidelse i flere år, og skal etter planen implementeres i nasjonale regelverk i EU innen 1. januar 2014. 
Solvens II regelverket skal samle alle direktiver som dekker områdene livsforsikring, skadeforsikring og reassuranse, samt forsikringsgrupper, i et regelverk.
Et av formålene med det nye direktivet er å få et regelverk som skal gjelde for hele forsikringsbransjen i EU. 
Solvens II er basert på tre pilarer, lignende Basel II direktivet for bankområdet. De tre pilarene kan oppsummeres som følger  

Pilar 1 inneholder alle kvantitative soliditetskrav. Pilaren inneholder to kapitalkrav, MCR (minimum capital requirement) og SCR (solvency capital requirement).
Pilar 2 inneholder regler for tilsynsmessig kontroll og overvåkning, deriblant ORSA (own risk and solvency assessment) prosessen.
Pilar 3 inneholder regler om markedsdisiplin, herunder også forsikringsselskapenes opp­lysningsplikt overfor offentligheten og tilsynsmyndighetene, deriblant rapportene SFCR (solvency and financial condition report) og RTS (report to supervisors)Solvens II prosessen drives av EU, men en viktig aktør i arbeidet er EIOPA. EIOPA er den europeiske tilsynsmyndigheten for forsikring og tjenestepensjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
EIOPAs Solvens II arbeidsgruppe
Endelig versjon av direktivet
Ikeda Terumasa

Ikeda Terumasa (池田 輝政, Ikeda Terumasa født 31. januar 1565 i Kijosu i Japan, død 16. mars 1613 i Himejiborgen) var en japansk daimyo tidlig i Edo-perioden. Tittelen hans var Musashi no Kami.
Han var svoger av daimyo Tokugawa Ieyasu, og da Ieyasu kom til makten i 1598 sørget han for å innsette Terumasa som guvernør for de vestlige provinsene.Terumasa kjempet mange slag sent i Azuchi-Momoyama-perioden, og fikk for sin innsats i slaget ved Sekigahara et len i Himeji-domenet, som i dag er en del av Hyōgo-prefekturet. Terumasa fikk også Himeji-borgen i gave for å ha gitt støtte til Ieyasu Tokugawa under krigen mot daimyoene fra Sekigahara.Terumasa bestemte seg for å reise et nytt palass i byen Himeji. Det fantes et palass i byen fra før; det hadde blitt reist av Akamatsu Sadanori, og stod ferdig i 1346. Sadanoris slott var ikke grandiost nok for Terumasa, som ville bygge like storslått som borgen til Oda Nobunaga i Azuchi. Byggingen begynte i 1601, og etter at bygningsarbeiderne hadde nedlagt 2,5 millioner dagsverk i å realisere Terumasas planer, stod det nye Himeji-palasset ferdig i 1609. I 1609 kunngjorde Terumasa at Himeji skulle være hans nye hovedstad. Da hadde han et palass som stod i forhold til byens nye betydning og status.


== Referanser ==
Anssi Nieminen

Anssi Nieminen er en finsk tidligere skihopper som deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og verdenscupen fra 1985 til 1993. Hans beste sammenlagtplassering i Hoppuka var 17.-plass i 1985/86; i verdenscupen var 25.-plass i 1990/91 hans beste sammenlagt. Beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass i Innsbruck 4. januar 1986 og i normalbakken i Lake Placid 1. desember 1990.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Anssi Nieminen – FIS (skihopping)
Himeji (Hyōgo)

Himeji (japansk: 姫路市 – Himeji-shi) er hovedstaden i Hyōgo prefekturet i Japan. Hijemi har Himejiborgen, en av Japans tradisjonelle borger, som har blitt tildelt statusen verdensarv av UNESCO.


== Søsterbyer ==


=== Internasjonale ===
 Charleroi, Belgia
 Phoenix, USA
 Adelaide, Australia
 Curitiba, Brasil
 Taiyuan, Kina
 Changwon, Sør-Korea


=== Japanske ===
 Matsumoto, i Nagano prefekturet i Japan.
 Tottori, hovedstaden i Tottori prefekturet i Japan.


== Berømte personer fra Himeji ==
Aya Matsuura, underholder
Psycho le Cému, rockegruppe
Kenzo Takada, motedesigner
Tetsuro Watsuji, filosof og historiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Himeji, Hyogo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 姫路市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Dominic Kinnear

Dominic Kinnear (født 26. juli 1967 i Glasgow) er en skotskfødt amerikansk tidligere fotballspiller. Han er nå hovedtrener for laget Houston Dynamo, en jobb han har hatt siden 2006. 
Som spiller startet Kinnear sin karriere i den skotske klubben St. Johnstone FC. Gjennom karrieren spilte han for flere klubber i Mexico og USA. Han spilte også 54 landskamper for USAs landslag og scoret 9 landslagsmål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dominic Kinnear – FIFA 
(en) Dominic Kinnear – Transfermarkt 
(en) Dominic Kinnear – Transfermarkt (manager) 
(en) Dominic Kinnear – national-football-teams.com 
(en) Dominic Kinnear – WorldFootball.net 
(en) Dominic Kinnear – FootballDatabase.eu 
(en) Dominic Kinnear – FBref
Robert Reich

Robert Bernard Reich (født 24. juni 1946 i Scranton i Pennsylvania) er en amerikansk politisk økonom, forfatter, politisk kommentator og samfunnsdebattant. 
Han blir regnet som en av USAs fremste politiske økonomer. Reich er professor i offentlig politikk ved Goldman School of Public Policy ved University of California, Berkeley fra 2006. Han var tidligere professor ved Harvard Kennedy School of Government 1980–1992 og professor i sosial og økonomisk politikk ved Brandeis University. Han har også vært en medvirkende redaktør i flere kjente magasiner, blant disse er The New Republic, The American Prospect, Harvard Business Review, The Atlantic, The New York Times og The Wall Street Journal. 
Han har utgitt 13 bøker, inkludert besteselgere som The Work of Nations, Reason, Supercapitalism og Aftershock: The Next Economy og America's Future. Han studerte ved John Jay High School i Cross River, New York. Han studerte videre ved Dartmouth College, uteksaminert summa cum laude med bachelorgrad i 1968, og vant et stipend for å studere til mastergrad i filosofi, politikk og økonomi ved University of Oxford. Reich tok senere kandidatutdannelse i rettsvitenskap ved Yale University, der han var redaktør i Yale Law Journal. 
I 1977 utnevnte president Jimmy Carter ham til direktør for politisk planlegging ved Federal Trade Commission. Fra 1980 til 1992 underviste Reich ved Harvard University's Kennedy School of Government, der han skrev en rekke innflytelsesrike bøker og artikler, blant andre The Next American Frontier og The Work of Nations. Reich har arbeidet for presidentene Gerald Ford, Jimmy Carter og Bill Clinton, for sistnevnte som USAs arbeidsminister 1993–1997. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Robert Reich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Reich – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Bernard Reich på Internet Movie Database 
(en) Robert Bernard Reich hos The Movie Database 
(en) Robert Bernard Reich på MusicBrainz 
(en) Robert Bernard Reich på Songkick 
(en) Robert Bernard Reich på Twitter 
(en) Robert Bernard Reich på Facebook 
(en) Robert Bernard Reich på LinkedIn 
(en) Robert Bernard Reich på Mastodon
Stasjonsallmenningen

Stasjonsallmenningen er en gate i Bjørvika i Oslo som går fra fjorden til Annette Thommessens plass på Grønland.


== Beliggenhet og utforming ==
Gaten begynner i syd ved fjorden i Bjørvika som et 45 meter bredt byrom og krysser Operagata og deretter Dronning Eufemias gate. Ved fjordkanten, på allmenningens vestside, er det planlagt startpunkt for gondolbane til Ekeberg. I de to kvartalene før Operagata og mellom denne og Dronning Eufemias gate vil det være boliger. Det er planlagt holdeplass kalt Stasjonsallmenningen for ny trikkelinje Bjørvikalinjen i Dronning Eufemias gate.
Kvartalet mellom hovedgaten Dronning Eufemias gate og Trelastgata langs sporene på Oslo sentralstasjon tilhører Barcode eller Operakvarteret. Her ligger allmenningen mellom Deloitte-bygget (Snøhetta-bygget) i vest, ferdigstilt 2013, og Visma-bygget i øst, ferdigstilt 2011. Gategulvet består av steinlegging og grøntanlegg i en stigning fra 3,5 til 12 meter over havet opp mot gangbroen over til Grønland.Byromsprogrammet regner Stasjonsallmenningen helt frem til Galleri Oslo nord for Schweigaards gate. I planene er nevnt en østre stasjonsinngang der allmenningen går over i gangbroen, som ikke er realisert per april 2011. 
Stasjonsallmenningen vil være 590 meter lang inkludert gangbroen. Kommunen beskriver Stasjonsallmenningen som det mest sentrale byrommet og viktigste og mest benyttede allmenning i Bjørvika. I reguleringsbestemmelsene er det fastslått at langs Stasjonsallmenningen skal det i 1. etasje ha "forretninger, bevertning, kulturaktiviteter og/ eller andre publikumsrelaterte funksjoner, og etasjehøyden være minimum 4,0 meter."


== Gangbroen Akrobaten til Grønland ==

Gangbroen Akrobaten er en del av Stasjonsallmenningen og forbinder Annette Thommessens plass ved Schweigaards gate på Grønland på nordsiden av Oslo S og Stasjonsallmenningens sydlige del. Konstruksjonen er på 213 meter og ble åpnet i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Byrådet anbefaler ”Barcode”-utbygging i Bjørvika, samt plan for utforming av Stasjonsallmenningen. Oslo kommune, Byrådets hjemmeside, 19. juli 2007 (besøkt 17. april 2011).
Byutvikling i Bjørvika – Bispevika – Lohavn. Reguleringsforslag til bystyret. Mars 2003. Behandlingen endte med at reguleringsplanen ble vedtatt nesten uten endringer (Prosjekt Fjordbyens nettsted, besøkt 17. april 2011)
Stasjonsallmenningen: Arbeid pågår. Prosjekt Fjordbyens nettsted, 1. september 2009. Med lenke til byromsprogrammet i pdf, 45 sider. Programmet gir et faglig grunnlag for Stasjonsallmenningen, med vurderinger som gjelder klima, tilrettelegging for ferdsel og opphold, fysisk utforming m.m., utført av GEHL Architects Aps for Bjørvika Infrsastruktur AS, desember 2005. (besøkt 17. april 2011)
Reguleringskart, desember 2009 (besøkt 17.  april 2011)
Snøhettabygget i Barcode. Forutsetninger og løsninger. Norsk stålforbunds hjemmeside. Inneholder visuelle fremstillinger av hvordan Visma-bygget, tegnet av Snøhetta, som ligger inntil Stasjonsallmenningen vil se ut. (besøkt 17. april 2011)
Isaac Boakye

Isaac Boakye (født 26. november 1981) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den ghanesiske klubben Asante Kotoko. Han kom i 2011 til den norske klubben Vålerenga fra den tyske klubben 1. FC Nürnberg. Kontrakten ble brutt etter fem måneder hos Vålerenga.


== Eksterne lenker ==
(en) Isaac Boakye – FIFA 
(en) Isaac Boakye – Transfermarkt 
(en) Isaac Boakye – national-football-teams.com 
(en) Isaac Boakye – WorldFootball.net 
(en) Isaac Boakye – FootballDatabase.eu 
(de) Isaac Boakye – fussballdaten.de 
(en) Isaac Boakye – Soccerway 
(en) Isaac Boakye – FBref
Günther Göllner

Günther Göllner (født 21. juni 1941 i Poddębice i det okkuperte Polen) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Vest-Tyskland. Han representerte 1. Football Club Bayeruth.
Göllner deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1962 til 1972, med 14.-plass i 1965/66 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass i Innsbruck 2. januar 1966. Han var med i OL i 1968 og 1972, med 10.-plass i storbakken i Saint-Nizier (Grenoble) i 1968 som beste plassering. I VM i Štrbské Pleso i 1970 ble han nummer 42 (av 66 deltakere) i normalbakken og nummer 50 (av 68 deltakere) i storbakken.
Han ble vesttysk mester i 1968.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Günther Göllner Arkivert 23. september 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 17. april 2011)
Munzinger Archiv: Günther Göllner (besøkt 17. april 2011)
Sport-Komplett.de: Skispringen  –  Deutsche Meisterschaften (besøkt 17. april 2011)


== Eksterne lenker ==
(de) Günther Göllner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Günther Göllner – Olympedia 
(en) Günther Göllner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Günther Göllner – FIS (skihopping)
Jesse Lynch Williams

Jesse Lynch Williams (født 17. august 1871 i Sterling i Illinois, død 14. september 1929) var en amerikansk forfatter og dramatiker.
Williams begynte sin litterære karriere i college da han skrev Princeton Stories. Etter eksamen fortsatte han å skrive romaner og skuespill, blant annet Why Marry? som han fikk den første utdelte Pulitzerprisen for drama for i 1918.


== Bibliografi ==


=== Romaner og noveller ===
Princeton Stories
The Adventures of a Freshman
The Girl and the Game
The married life of the Frederic Carrolls
She Knew She Was Right


=== Skuespill ===
Lovely Lady
Why Marry?
The Stolen Story


== Referanser ==


== Kilder ==
Smokykin.com: Laidlaw Onderdonk Williams (Jesse Williams' sønns nekrolog)


== Eksterne lenker ==
(en) Jesse Lynch Williams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jesse Lynch Williams på Internet Movie Database 
(en) Jesse Lynch Williams hos Internet Broadway Database 
(en) Jesse Lynch Williams hos American National Biography 
(en) Jesse Lynch Williams hos gutenberg.org
Sannfinnene

Sannfinnene (finsk: Perussuomalaiset, forkortet PS, svensk: Sannfinländarna) er et nasjonalistisk og populistisk politisk parti i Finland. Sannfinnene ble grunnlagt i 1995 på restene av Finlands landsbygdparti.Sannfinnene ønsker en restriktiv flyktning- og innvandringspolitikk basert på prinsippet om assimilering. Partiet vil styrke forsvarsevnen og grensekontrollen, og kritiserer den politiske integrasjonen i EU. Sannfinnene ønsker å fremme det finske språkets stilling og avskaffe den obligatoriske svenskopplæringen i skolen. Sannfinnene støtter generøse velferdsordninger og bygdenes og landbrukets økononomiske interesser. Partiet er sosiokulturelt konservativt, nasjonalistisk og nokså autoritært, men sosioøkonomisk sentrum–venstreorientert.I 2017 ble Jussi Halla-aho valgt til partileder. Tidligere partiledere har vært Raimo Vistbacka (1995–1997) og Timo Soini (1997–2017).


== Oppslutning ved valg ==
Partiet fikk et gjennombrudd med 19 % av stemmene i 2011, da partiet gikk imot økonomiske krisepakker til andre EU-land, og ble det tredje største partiet i Riksdagen. I 2015 fikk partiet 17,6 % av stemmene og ble nest størst i Riksdagen.

RiksdagsvalgEuropaparlamentsvalgPresidentvalg, første valgomgang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Finns Party – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aleksandr Ivannikov

Aleksandr Ivannikov (født 23. januar 1945 i Moskva) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han representerte Dinamo Moskva.
Ivannikov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1962 til 1972, med 4.-plass i 1963/64 som beste sammenlagtplassering. Han ble også nummer 10 i 1965/66. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 2.-plass i Innsbruck 5. januar 1964. I OL i Innsbruck i 1964 ble han nummer 6 i storbakken i Innsbruck og nummer 17 i normalbakken i Seefeld. Han var med i VM i 1966 og 1970, med 10.-plass i normalbakken i Oslo i 1966 som beste plassering.
I VM i skiflyging i Planica i 1972 ble han nummer 30. Han ble nummer 2 i rennet Janez Polda Memorial i normalbakken i Planica 22. mars 1970.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Aleksandr Ivannikov Arkivert 17. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 17. april 2011)
Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Ivannikov – Olympedia 
(en) Aleksandr Ivannikov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Ivannikov – FIS (skihopping) 
(en) Aleksandr Ivannikov – TheSports.org
James McIlroy

James Archibald McIlroy (født 3. november 1879 i Londonderry i Ulster, død 27. juli 1968 i Surrey) var en britisk kirurg som deltok på Ernest Shackletons Endurance-ekspedisjon til Antarktis 1914–1916.
Etter at McIlroy var ferdig med sin medisinutdanning ved University of Birmingham, var han i en kort periode kirurg ved Queen Elizabeth Hospital i Birmingham. Deretter praktiserte han flere år i Egypt og Japan, samt som skipslege på cruiseskip i Sørøst-Asia.
I 1914 var han den ene av to leger som deltok på Shackletons ekspedisjon til Antarktis. Den andre ekspedisjonslegen var Alexander Macklin. McIlroy hadde også ansvar for sledepatruljene. McIlroy gjennomførte amputeringen av Perce Blackborows koldbranninfiserte tær mens mannskapet var skipbrudne på Elefantøya. For sin innsats på ekspedisjonen mottok han Polarmedaljen i sølv.
Under første verdenskrig ble han alvorlig skadet ved Ieper.
I 1921 ble han igjen med Shackleton til Antarktis som skipslege, denne gang på Shackleton-Rowett-ekspedisjonen. Shacketon døde imidlertid om bord i ekspedisjonsskiet «Quest» ved ankomst Sør-Georgia, og oppdraget ble fullført med Frank Wild som leder.
Under andre verdenskrig tjenestegjorde McIlroy om bord på SS «Oronsay» da den ble torpedert utenfor kysten av Vest-Afrika, og han tilbrakte fem dager i en åpen livbåt før han ble reddet av det franske skipet «Dumont d’Urville». Etter krigen fortsatte han som skipslege til han var oppi 70-årene.


== Referanser ==
SS-Jäger Battalion Mitte

502nd SS-Jäger Battalion Mitte, var en tysk spesialstyrke under andre verdenskrig.
Bataljonen ble opprettet i 1943, og var ledet av Otto Skorzeny. Den hadde base i Friedenthal (Oranienburg) rett nord for Berlin, og besto hovedsakelig av 300 soldater hvor 100 var fra Schutzstaffel (SS), 50 fra Luftwaffe og 150 fra Heer. Disse ble satt opp i to kompanier, og 20. juli 1944 ble et tredje kompani opprettet med soldater fra Flandern og Nederland. 
Oppgavene til gruppen var å anti-partisan arbeid og spionasje, men gjennomførte også redningsoppdrag.


== Oppdrag ==
Fjorten medlemmer av gruppen utførte i september 1943 redningen av den fangede italienske diktatoren Benito Mussolini i Gran Sasso d’Italia i Italia, hvor de klarte å overmannet vaktene og fikk flydd ham til Tyskland. De var også klargjorte for flere oppdrag som aldri ble gjennomført, som kidnapping av Philippe Pétain. 
I 1944 gjennomførte de Unternehmen Eisenfaust (Operasjon Panzerfaust) hvor de vellykket klarte å kidnappe sønnen til Ungarns riksforstander Miklós Horthy, og dermed fikk Horthy til å abdisere. Samme år gjennomførte de Operation Landfried i Romania, hvor oppgaven var å ødelegge veier og broer for å hindre den sovjetiske fremrykningen mot Tyskland. De gjennomførte også flere likvidasjoner i okkuperte Danmark, samt angrep på danske fabrikker. Kompani 1 & 2 var også i kamp i en måned på Østfronten.


== Slutten ==
I september 1944 ble SS-Jäger Battalion Mitte oppløst og personellet ble overført inn i en ny spesialstyrke-bataljon, SS-Jagdverbände Mitte 600.
Arthur Meighen

Arthur Meighen (født 16. juni 1874, død 5. august 1960) var en canadisk konservativ politiker. Han var statsminister i to perioder på 1920-tallet.
Han var medlem av underhuset i Canadas parlament 1908–1921 og 1922–1926. Han var partileder for Conservative Party of Canada 1920-1926 og 1941-1942. Han tjenstegjorde som Canadas stats- og utenriksminister 1920-1921 og 1926. Han var medlem av Canadas senat 1932-1942.
Mount Arthur Meighen er et fjell i Britisk Columbia med en høyde på 3 205 moh. Fjellet fikk sitt nye navn to år etter Arthur Meighens død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Meighen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arthur Meighen hos Canadas parlamentsbibliotek
Prøvetegn

Et prøvetegn eller øvingstegn er en bokstav eller et tall i et partitur, kammermusikk eller orkestralt, og i alle enkeltstemmer, som markerer et passende sted å fortsette en øvelse etter en stans i øvelsen. I praksis, i en øvelsessituasjon, kalles prøvetegn for «bokstav» eller «tall». Man kan også kommunisere godt vha takttall, men særlig i lengre satser og musikkverk vil det ofte være mer oversiktlig og praktisk å bruke prøvetegn.
Harry Bergqvist

Harry Bergqvist (født 3. april 1933) er en svensk tidligere skihopper som representerte Kubikenborgs IF. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1953, 1960/61 og 1961/62, og ble nummer 10 sammenlagt i den aller første Hoppuka. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var tredje plass i Innsbruck 6. januar 1953 og i Bischofshofen 11. januar 1953.
Bergqvist ble svensk mester i 1961.


== Litteratur ==
Jahn, Jens; Theiner, Egon (2004): Enzyklopädie des Skispringens. Kassel: AGON Sportverlag, ISBN 3-89784-099-5
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere, besøkt 17. april 2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Bergqvist – FIS (skihopping)
STS-135

STS-135 var den siste romferden til det amerikanske romfergeprogrammet. Kun fire astronauter var med, mot normalt seks eller sju på slike ferder. Det er første gang en romferge har reist til ISS med bare fire astronauter. Dette valget ble gjort fordi alle de andre romfergene allerede var pensjonert, så hvis noe galt hadde skjedd med romfergen, ville det ikke være noen andre som kunne komme og hente dem, og de måtte bli værende på ISS til én og én kunne bli sendt ned med russiske Soyuz-kapsler. Samtidig frigjorde dette plass for ekstra nyttelast. Alle astronautene som var med hadde vært i rommet før.
8. juli 2011 klokken 11:29 EDT (15:29 UTC) ble Atlantis skutt opp for siste gang som STS-135. Da Atlantis landet på Shuttle Landing Facilitys rullebane 15 ved John F. Kennedy Space Center i Florida den 21. juli klokken 05:57 EDT (09:57 UTC), satte det sluttstrek for NASAs 30 år lange romfergeprogram.


== Referanser ==