jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dmitrij Sjepilov

Dmitrij Trofimovitsj Sjepilov (russisk: Дмитрий Трофимович Шепилов; født 23. oktoberjul./ 5. november 1905greg. i Aşgabat, død 18. august 1995) var en sovjetisk politiker. 
Sjepilov var opprinnelig en alliert av Nikita Khrusjtsjov i striden med Georgij Malenkov. Etter Malenkovs avgang som statsminister i 1955 ble Sjepilov valgt til sekretær i sentralkomiteen, og han var på denne tiden en av de sentrale kommunistiske teoretikerne i Sovjetunionen. Han overtok som utenriksminister etter Vjatsjeslav Molotov i juni 1956, men hadde ministerposten kun frem til februar året etter da han ble erstattet av Andrej Gromyko.
Etter å ha vært utenriksminister gikk Sjepilov tilbake til sentralkomiteen. Han gikk i mot Khrusjtsjov under «antipartigruppens» kuppforsøk i 1957 (se artikkelen om Sovjetunionens historie 1953–1985), og måtte forlate sentralkomiteen da kuppet mislykkes. Sjepilov ble ekskludert fra partiet i 1961, og på tross av at han senere fikk medlemskapet tilbake kom han aldri tilbake i sovjetisk politikk.


== Referanser ==
Tsvetana Pironkova

Tsvetana Kirilova Pironkova (bulgarsk: Цветана Кирилова Пиронкова, født 13. september 1987 i Plovdiv) er en bulgarsk profesjonell tennisspiller.


== Eksterne lenker ==
(en) Tsvetana Pironkova – Olympedia 
(en) Tsvetana Pironkova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tsvetana Pironkova – WTA Tennis 
(en) Tsvetana Pironkova – ITF Tennis 
(en) Tsvetana Pironkova – FedCup
Ksenija Pervak

Ksenija Jurjevna Pervak (russisk: Ксения Юрьевна Первак, født 27. mai 1991 i Tsjeljabinsk) er en russisk kvinnelig profesjonell tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ksenija Pervak – WTA Tennis 
(en) Ksenija Pervak – ITF Tennis 
(en) Ksenija Pervak – FedCup
Sabine Lisicki

Sabine Katharina Lisicki  (født 22. september 1989 i Troisdorf i Vest-Tyskland) er en tysk profesjonell tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sabine Lisicki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Sabine Lisicki – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sabine Lisicki – Olympedia 
(en) Sabine Lisicki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Sabine Lisicki – Tysklands olympiske komité 
(en) Sabine Lisicki – WTA Tennis 
(en) Sabine Lisicki – ITF Tennis 
(en) Sabine Lisicki – FedCup
Half Past Dead

Half Past Dead er en amerikansk actionkriminalfilm fra 2002 med Steven Seagal i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Morris Chestnut, Ja Rule og Nia Peeples. Regi er ved Don Michael Paul. Seagal var en av produsentene. 
Half Past Dead ble meget dårlig mottatt av anmelderne og fikk heller ikke samme suksess som Seagals forrige film, Exit Wounds fra 2001. Half Past Dead er forøvrig den siste filmen med Seagal som har blitt satt opp på kino i USA. Resten av filmene hans gikk rett på video.
I 2007 kom en oppfølger, Half Past Dead 2, men Seagal medvirket ikke i denne.


== Handling ==
Det myteomspunnede fengslet Alcatraz har nettopp blitt gjenåpnet. Fengselets første dødsdømte avventer den elektriske stol, men bærer samtidig på en hemmelighet verdt 200 millioner dollar. Fengselet invaderes av en kommandogruppe som har til hensikt å få fatt på denne hemmeligheten før den dødsdømte henrettes. FBI-agenten Petrosivitch (Seagal) har imidlertid lyktes med å infiltrere fengslet ved å utgi seg for å være fange. Han klarer å overtale en del av fangene til å kjempe på hans side i den voldsomme kampen som oppstår.


== Om filmen ==
AnmelderneFilmen ble meget dårlig mottatt av anmelderne og har bare fått 2% på Rotten Tomatoes.
PublikumDen innbrakte $15 millioner i USA. Produksjonskostnadene var på ca $13 millioner.


== Rollebesetning ==
Steven Seagal: Sascha Petrosevitch
Morris Chestnut: Donny aka 49er One
Ja Rule: Nick Frazier
Nia Peeples: 49er Six
Tony Plana: El Fuego
Kurupt: Twitch
Michael Taliferro: Little Joy
Claudia Christian: E.Z. Williams
Linda Thorson: Jane McPherson
Bruce Weitz: Lester
Michael McGrady: Fangevokter Damon J. Kestner
Hannes Jaenicke: Agent Hartmann
Alexandra Kamp: CNN-reporter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Half Past Dead på Internet Movie Database 
(no) Half Past Dead hos Filmfront 
(sv) Half Past Dead i Svensk Filmdatabas 
(da) Half Past Dead i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Half Past Dead på Allociné 
(nl) Half Past Dead på MovieMeter 
(en) Half Past Dead på AllMovie 
(en) Half Past Dead på Turner Classic Movies 
(en) Half Past Dead på Rotten Tomatoes 
(en) Half Past Dead på Metacritic
Club Atlético Independiente

Club Atlético Independiente er et argentinsk idrettslag med hovedkontor og hjemmebane i byen Avellaneda, som ligger i Buenos Aires-provinsen, like sør for den argentinske hovedstaden Buenos Aires.
Idrettslaget ble offisielt stiftet den 1. januar 1905, selv om organisasjonen allerede var blitt uoffisielt dannet den 4. august 1904 og spilte dette året i Argentinas første divisjon. Denne klubben regnes som en av de tre store klubbene innenfor argentinsk fotball, og den har vunnet seksten internasjonale mesterskap. Klubben blir rangert den som en av de mest vellykkede i verden, sammen med klubber som AC Milan, Boca Juniors og Real Madrid. Independiente er regjerende mestere i den søramerikanske fotballturneringen Copa Sudamericana. Klubben dekker mange forskjellige idretter, men er mest kjent for fotballaget sitt. Klubbens hjemmearena ble bygd i 1928 og fullstendig renovert i 2008. Klubben spilte sin første fotballkamp søndag 15. januar 1905 og tapte denne kampen 1–0.


== Spillerstall ==
10. april 2021


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Club Atlético Independiente – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Scott Booth

Scott Booth (født 16. desember 1971 i Aberdeen) er en skotsk tidligere fotballspiller som er mest kjent fra sine to perioder i angrepet hos den skotske klubben Aberdeen og den nederlandske klubben FC Utrecht. Booth fikk også 22 landskamper for Skottlands herrelandslag i fotball i perioden 1993 til 2001, og var blant annet med i troppen til EM i fotball 1996 og VM i fotball 1998.


== Klubbkarriere ==
Booth startet sin fotballkarriere hos sin hjemklubb Aberdeen i 1988. Han etablerte seg raskt på førstelaget og bidro til at Aberdeen kjempet om seriemesterskapet i Scottish Premier League under 1990/1991-sesongen, samt spilte klubben frem til finalen i Scottish League Cup i 1995/1996-sesongen, som klubben vant etter å ha slått Dundee FC. Etter å ha spilt over 160 seriekamper og bidratt med over 40 seriemål over ni år dro Booth på en fri overgang til den tyske klubben Borussia Dortmund i juni 1997.
Han fulgte i fotsporene etter landsmannen Paul Lambert, som hadde ankommet Dortmund året før, og som nettopp hadde bidratt til at klubben vant UEFA Champions League like før Booth ankom Dortmund. Booth fikk på sin side ikke nevneverdig med spilletid, mye grunnet konkurranse om spissplassene fra blant andre Stéphane Chapuisat og Heiko Herrlich, men ble derimot den første skotte til å vinne Intercontinental Cup med seier over den brasilianske klubben Cruzeiro. 
I 1998 og 1999 ble Booth lånt ut fra Dortmund til henholdsvis FC Utrecht og Vitesse i nederlandsk fotball, hvor han fikk moderat med spilletid. I mai 1999 ble han solgt til FC Twente for 400 000 pund, hvor han omsider etablerte seg for førstelaget og bidro sterkt til at klubben vant KNVB-cupen i 2000/2001-sesongen. Etter å ha spilt over 100 seriekamper for klubben dro han vederlagsfritt tilbake til hjemklubben Aberdeen i juli 2003 og spilte én sesong for klubben før han la opp på grunn av skade ved kontraktslutt i mai 2004. Booth har siden fungert som ekspertkommentator for TV-kanalene Setanta Sports, BBC og ESPN.


== Landslagskarriere ==
Booth fikk sin landslagsdebut for Skottland i en vennskapskamp mot Tyskland i mars 1993. Han ble tatt ut i troppen til EM i fotball 1996 av landslagstrener Craig Brown, hvor han spilte i to gruppespillkamper mot henholdsvis Nederland og Sveits. Han ble også tatt ut i troppen til VM i fotball 1998 hvor han spilte én gruppespillkamp, som var Skottlands siste kamp mot Marokko. Booth fikk totalt 22 landskamper og seks landslagsmål for Skottland frem til 2001.


== Meritter ==
AberdeenScottish League Cup: 1995/1996Borussia DortmundIntercontinental Cup: 1997FC TwenteKNVB-cupen: 2000/2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scott Booth – FIFA 
(en) Scott Booth – UEFA 
(en) Scott Booth – Transfermarkt 
(en) Scott Booth – national-football-teams.com 
(en) Scott Booth – WorldFootball.net 
(en) Scott Booth – Soccerbase.com 
(en) Scott Booth – FootballDatabase.eu 
(en) Scott Booth – EU-Football.info 
(en) Scott Booth – Skottlands fotballforbund 
(en) Scott Booth – FBref
Fagusverket

Fagusverket er et fabrikkanlegg i byen Alfeld i den tyske delstaten Niedersachsen. Bygningen ble tegnet i 1911 av Walter Gropius og Adolf Meyer for Schuhleistenfabrik Fagus (Fagus skolestfabrikk). Som et av de første eksemplene på modernistisk arkitektur ble bygningen fredet i 1946. 25. juni 2011 ble bygningen tatt opp i UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== Historie ==
Forretningsmannen Carl Benscheidt (1858–1947) ga i 1910 Walter Gropius oppdraget med å tegne en ny fabrikkbygning som skulle gi et moderne uttrykk og dessuten ligge like ved jernbanelinjen mellom Hannover og Kassel. Idag finnes foruten skolestfabrikken også et skomuseum. Fagus er latin for bøk, et treslag som er hovedelementet i produksjonen av skolester.
Bygningen ble renovert i 1984 og fra 2006 finnes i lagerbygningen en Fagus-Gropiusutstilling.


== Arkitekturen ==
Fagusverket som består av 10 bygninger er en hjørnesten i utviklingen av moderne arkitektur og design av industrianlegg. Det tjener alle ledd i produksjonen, lagringen og utsendingen av skolester. Fasaden består av store glassflater i kubiske former holdt sammen av stålrammer. Bygningen er ikke stor og inngir intet monumentalt inntrykk, men letthet og gjennomsiktighet. Bygningens hjørner er «åpne» i motsetning til den rådende stil som innebar at denne bygningsdelen ble utført massivt for å lage et solid uttrykk. Anlegget var forløperen til Bauhausskolen og er retningsgivende for utviklingen av moderne arkitektur i Europa og Nord-Amerika.


== Litteratur ==
Wulf Schadendorf: Das Fagus-Werk Karl Benscheidt Alfeld / Leine. (Kleine Kunstführer für Niedersachsen, hefte 5.) Musterschmidt, Göttingen 1954.
Helmut Weber: Walter Gropius und das Faguswerk. Callwey, München 1961.
Heinrich Biermann, Norbert Hoffmann, Manfred Henke: Architektonische Kostbarkeiten im Landkreis Hildesheim. Köhler, Harsum 1993, S. 25–27.
Annemarie Jaeggi: Fagus. Industriekultur zwischen Werkbund und Bauhaus. Jovis, Berlin 1998, ISBN 3-931321-83-5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fagus-Werk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fagus-Gropius-utstillingen i Fagusfabrukken
Trine Stenberg Tviberg

Trine Dyveke Stenberg Tviberg (født 6. desember 1969) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun spilte for IL Sandviken hele karrieren. Hun ble europamester for Norge i 1987. Hun var også med i Norges VM-tropp til VM i Kina i 1991.


== Referanser ==
Cathrine Zaborowski

Cathrine Zaborowski (født 3. august 1971) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun spilte mesteparten av karrieren for Asker. Zaborowski spilte 68 A-landskamper for Norge og scoret 7 mål. Med Asker vant hun NM i 1990 og 1991 og ble seriemester med klubben i 1988, 1989, 1991 og 1992. Hun ble uoffisiell verdensmester i 1988. Og ble også europamester i 1993, og var også med i to EM-finaler i 1989 og 1991 som begge endte med tap for Tyskland med 3-1 i 1991 og også 4-1 mot samme motstander i 1989. Og hun var også VM-finalist i 1991 hvor Norge tapte med 2-1 for USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cathrine Zaborowski – FIFA 
(no) Cathrine Zaborowski – Norges Fotballforbund 
(de) Cathrine Zaborowski – Soccerdonna 
(en) Cathrine Zaborowski – FBref
Det andre slaget om Orléans

Det andre slaget om Orléans ble utkjempet mellom 3. til 4. desember 1870 tyske og franske styrker under Den fransk-prøyssiske krig.  
Kampene om byen kom som en del av Loire-aksjonen, og i dette slaget gjenerobret tyskerne byen etter at de franske styrkene hadde inntatt byen fra den tyske okkupasjonen etter Slaget om Coulmiers 9. november. Den tyske seieren i dette slaget førte til at forsøket til Den nasjonale forsvarsregjeringen til å bryte den tyske beleiringen av Paris mislyktes og at til den franske hæren ble delt i to.
Slaget om Coulmiers

Slaget om Coulmiers ble utkjempet 9. november 1870 mellom tyske og franske styrker under den fransk-prøyssiske krig om den lille landsbyen Coulmiers 20 km vest for Orléans.  
Det franske angrepet mot de tyske stillingene ved Coulmiers var en del av Loire-aksjonen. De franske styrkene overrasket den tyske forlegningen med et artilleriangrep, og det brøt ut panikk da det franske infanteriet angrep med bajonetter. Som følge av dette nederlaget måtte de tyske styrkene også evakuere Orléans.
Den franske seieren skapte optimisme i den beleirede Paris og Den nasjonale forsvarsregjeringen erklærte «Grand Sortie» ut av den tyske beleiringen, men denne muligheten ble straks forhindret av tyskerne gjennom seieren i Det andre slaget om Orléans 3. til 4. desember.
Alfeld (Leine)

Alfeld (Leine) er en by i den administrative kretsen Landkreis Hildesheim i den sydlige delen av Niedersachsen i Tyskland, midt i storbyregionen Hannover-Braunschweig-Göttingen. Byen ble grunnlagt i 1214 og har 20 340 innbyggere.
Byen er kjent innen arkitekturen for et av Walter Gropius' første verk. I 1911 tegnet han Fagusverket, den første fabrikkbygningen der veggene besto av store glassflater. 2011 ble bygningen tatt opp i UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Alfeld (Leine) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Espen Sandvik

Espen Sandvik (født 27. januar 1974) er en norsk skuespiller. Han jobbet ved flere norske teater som Oslo Nye Teater, Det Norske Teater, Den Nationale Scene, Riksteateret, Sogn og Fjordane Teater, Hordaland Teater. Han har også spilt i flere TV-serier for NRK Drama og TV 2. 
Espen Sandvik har også lang erfaring med dubbing og dubbingregi av animasjonsfilm. Han har bl.a. stemmen til Lynet McQueen i Pixar-filmen Biler, Crash i Istid-filmene, Buddy Pine/Syndrome i Pixars De utrolige.
Av dubbingregi kan nevnes, Familien Robinson (Disney), Horton redder en Hvem (Fox), Bolt (Disney).
Espen Sandvik har også hatt dialoginstruksjon på den norskproduserte filmen Hokus Pokus Albert Åberg (Maipo) og fortellerregi på Albert Åberg TV-serie. Han har også lang erfaring med voicing av radio og TV-reklamer (f.eks. Spond sine reklamefilmer).
Espen Sandvik er også musiker og spiller gitar.
Allerede sitt første leveår var han med i filmen Ungen.


== Stemmer ==
Alvin og gjengen: I farta - «Alvin»
Stallen - «Herr Slettan»
Alvin og gjengen 3 - «Alvin»
Shrek 4 - Lykkelig i alle dager - «?»
Pakten - «?»
Planet 51 - «?»
Monster vs. Aliens - «?»
Manon - «?»
Porco rosso - «?»
M.I.High - «?»
Zack og Codys søte hotelliv - «?»
Alvin og gjengen - «Alvin»
Ratatouille - «Fortelleren»
Familien Robinson - «Småen», «Reporter»
Arthur og Minimoyene - «Far»
Villdyr - «?»
Biler - «Lynet McQueen»
Stuart Little 3 - Villmarken kaller - «Stuart»
Robotene - «?»
Svampebob Firkant - «Bleke» (redubbet)
Gisle Wink på eventyr - «?»
Eventyr i Alaska - «?»
Ender uten tenner - «?»
Atlantis - En forsvunnen verden - «?»
Laputa - Himmelslottet - «Pazu»
Frost - «Kongen av Arendelle»
Tor med hammeren - «Sindre»
Biler 2 - «Lynet McQueen»
Lokomotivet Thomas og vennene hans - «Thomas» (sesong 13-17)
Alvin og gjengen 2 - «Alvin»
G-gjengen - «Bucky»
Istid 3 - «Eddie»
Rocky - «Magne»
Kurt blir grusom - «Tegnestiftfangen»
iCarly - «?»
Kaos i Eventyrland - «?»
Surf's Up - «?»
Sinbad: Legenden på de syv hav - «?»
Shrek 3 - «?»
Den stygge andungen og jeg - «Rotto»
Maurbølla - «?»
Istid 2 - «Eddie»
Tommys vilde venner - «?»
Herbie - Full tank - «?»
Pat og Stan - «Stan»
De utrolige - «Buddy Pine»
Katten - Tull ikke med hatten - «?»
Askepott 2 - Drømmer blir virkelighet - «Gus»
Pokemon 3 - The Movie - «?»
Maggie og det fryktelige beistet - «?»
Asterix - Byplanleggeren - «Trubadurix»
Lego Ninjago - «Diverse roller»


== Eksterne lenker ==
(en) Espen Sandvik på Internet Movie Database 
(no) Espen Sandvik hos Filmfront 
(no) Espen Sandvik hos Sceneweb 
(en) Espen Sandvik hos The Movie Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Skolevalget i Norge 2011

Skolevalget 2011 var et skolevalg som ble arrangert for skoleelever i Norge 5.-6. september 2011 i forkant av kommune- og fylkestingsvalget 2011. Valget ble arrangert av de videregående skolene i samarbeid med Norsk samfunnsvitenskaplig datatjeneste (NSD).
Valget var basert på listene som stilte til fylkestinget i de respektive fylkene og skulle etterligne det ordinære valget mest mulig, skolene hadde likevel mulighet til å avholde valget elektronisk under kontrollerte omgivelser innenfor perioden 29. august og 2. september.
I tilknytting til skolevalgene arrangeres det som regel skoledebatter hvor representanter fra ungdomspartiene debatterer saker foran elevene. I 2011 ble partiene enige om å avlyse disse debattene i etterkant av massedrapene på Utøya – både fordi disse debattene ofte bærer sterkt preg av en tøff, teatralsk stil som ble bredt oppfattet som upassende, og fordi massakren hadde ført til at flere av AUFs skolerte debattanter var skadet eller drept. I stedet for debattene ble det generelt arrangert «valgtorg», en ordning hvor de forskjellige ungdomsorganisasjonene holdt stands hvor elever kunne stille spørsmål og diskutere.
Det var påmeldt 350 skoler med totalt 161 837 elever til valget. Av disse hadde 275 skoler (120 520 elever) papirvalg og 75 skoler (41 317 elever) elektronisk stemmegivning.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Samfunnsveven.no
Slaget om Wissembourg

Slaget om Wissembourg ble utkjempet 4. august 1870 mellom tyske og franske styrker og var det første større slaget under Den fransk-prøyssiske krig.
Etter at krigen brøt ut 19. juli, rykket de franske styrkene inn i Saarbrücken 2. august. Uavhengig av dette, rykket den prøyssiske kronprins Fredrik Wilhelm mot Wissembourg hvor den franske styrken i byen forberedte en angrep mot Tyskland.
Slaget kom da tre tyske korps overrasket den franske garnisonen i Wissembourg. De tallmessig underlegne forsvarerne kjempet tappert mot overmakten i en intens bykrigføring fra hus til hus etter at tyskerne hadde bombardert byen med artilleri. Til tross for stadige angrep fra prøyssiske og bayerske enheter, holdt de tallmessig underlegne franske styrkene ut, men måtte gi tapt at bybefolkningen i realiteten kapitulerte ved at de nektet å gi sine egne styrker assistanse i noe de anså som et tapt sak og slik ville unngå at byen ble ytterligere ødelagt. Til sammen 1 000 franske soldater med full utrustning ble tatt til fange av de tyske troppene.
Dette gjorde at de tyske styrkene kunne å rykke inn i Frankrike. De øvrige franske soldatene fra Wissembourg trakk seg ut vestover. Dagen deretter fortsatte fremrykningen til Wœrth (Wörth), der marskalk Patrice Mac-Mahon hadde tatt stilling med sitt korps og en divisjon av det 7. korps. De franske og tyske styrkene møttes igjen til et større slag bare to dager senere, da franskmennene gikk på et nytt nederlag i slaget om Wœrth.
Domestic Songs

Domestic Songs er et musikkalbum med Solveig Slettahjell, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«4.30»
«I Do»
«One of These Days»
«My People»
«Because»
«Time»
«Snowfall»
«Match Perfect»
«Inscriptions»
«Bed Is Too Small»
«Sail, Baby Sail»
«Leave Me Here»
«Oh, Sweetly»
«Never Forget the Good Ones»


== Eksterne lenker ==
(en) Domestic Songs på Discogs 
(en) Domestic Songs på MusicBrainz
Petra Kvitová

Petra Kvitová (født 8. mars 1990 i Bílovec i Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk profesjonell tennisspiller. Hennes nåværende og høyeste seeding er nr. 8 i verden, som hun oppnådde 20. juni 2011. Hun har vunnet fem WTA-titler, og tok sin første Grand Slam-tittel da hun vant Wimbledon-finalen 2011 mot Marija Sjarapova. Hun vant også Wimbledon-turneringen 2014 da hun beseiret Eugenie Bouchard i finalen.


== Bakgrunn ==
Petra Kvitová vokste opp med faren Jiri og moren Pavla i Bílovec, Tsjekkoslovakia. Faren Jiri introduserte henne for tennis. Hun har to brødre, Jiri og Libor. I ungdomstiden forgudet Kvitová den tsjekkiske tennisspilleren Martina Navrátilová.


== Tennis-karriere ==


=== 2011 ===
Kvitová startet 2011 med å vinne sin andre tittel i Brisbane International 2011 ved å slå Andrea Petkovic 6–1, 6–3 i finalen etter å ha slått ut blant annet tredjeseedede Nadia Petrova og femteseedede Anastasia Pavlyuchenkova. Med denne seieren oppnådde hun karrierens høyeste verdensranking, 28.Hun kom til kvartfinalen i Australian Open, vant Open GDF Suez, vant Mutua Madrid Open, kom til fjerde runde i French Open og kom til finalen i AEGON International.
Kvitová vant sin første Grand Slam-tittel som åttendeseedet i Wimbledon-turneringen 2011. Hun slo Alexa Glatch, Anne Keothavong, 29. seedede Roberta Vinci, 19. seedede Yanina Wickmayer, 32. seedede Tsvetana Pironkova, og fjerdeseedede Victoria Azarenka før finalen, hvor hun slo femteseedede Marija Sjarapova i strake sett, 6–3, 6–4.


== Grand Slam-titler ==
 Wimbledon:
Single damer: 2011 (hun beseiret Marija Sjarapova med 6–3, 6–4 i finalen)
Single damer: 2014 (hun beseiret Eugenie Bouchard med 6–3, 6–0 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Petra Kvitová – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Petra Kvitová – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Petra Kvitová – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Petra Kvitová – Olympics.com 
(en) Petra Kvitová – Olympic.org 
(en) Petra Kvitová – Olympedia 
(en) Petra Kvitová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Petra Kvitová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Petra Kvitová – WTA Tennis 
(en) Petra Kvitová – ITF Tennis 
(en) Petra Kvitová – FedCup
Silver (album)

Silver er et musikkalbum med Solveig Slettahjell og Slow Motion Quintet, utgitt i 2004. For albumet fikk hun Spellemannprisen for «Jazz» under Spellemannprisen 2004.


== Sporliste ==
«Take It with Me»
«Second Time Around»
«What Is This Thing Called Love»
«D. Parker's Wisdom»
«What If»
«You Won't Forget Me»
«Nobody's Fault But Mine»
«Moon River»
«Time After Time»
«12th of Never»
«The More I See You»
«Look for the Silver Lining»