jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Host

The Host er en amerikansk science fiction-film fra 2013.


== Handling ==
Når en uventet horde med utenomjordiske fiender inntar jorden og truer menneskeheten ved å ta over kroppene deres og utslette hukommelsen, er Melanie (Saoirse Ronan) villig til å risikere alt for å beskytte de hun bryr seg mest om. Når en av "sjelene", Wanderer, prøver å besette henne og snakker til henne i hodet hennes, blir Melanie fanget inne i sin egen kropp, men nekter å overgi seg helt mens de prøver å finne menneskene Melanie bryr seg mest om.


== Om filmen ==
Filmen er skrevet og regissert av Andrew Niccol basert på Stephenie Meyers roman med samme navn. Saoirse Ronan spiller hovedrollen, mens Max Irons, Jake Abel, Diane Kruger, Frances Fisher og William Hurt er blant skuespillerne som er å finne i andre viktige roller.


== Rolleliste ==
Saoirse Ronan som Melanie Stryder/Wanderer
Max Irons som Jared Howe
Jake Abel som Ian O'Shea
Diane Kruger som The Seeker
Frances Fisher som Maggie Stryder
William Hurt som Jeb Stryder
Chander Canterbury som Jamie Stryder
Boyd Holbrook som Kyle O'Shea
J.D. Evermore som Trevor Stryder
Bookem Woodbine som Nate
Emily Browning som Pet


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Host på Internet Movie Database 
(no) The Host hos Filmfront 
(sv) The Host i Svensk Filmdatabas 
(da) The Host i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Host på Allociné 
(nl) The Host på MovieMeter 
(en) The Host på AllMovie 
(en) The Host på Rotten Tomatoes 
(en) The Host på Metacritic 
(en) The Host på Box Office Mojo
Tremplin de la Chirurgienne

Tremplin de la Chirurgienne var en hoppbakke i Le Brassus i Sveits. Bakken hadde til sist K-punkt 104 meter og var eid av Ski-Club Le Brassus. Den hadde internasjonale hopprenn fra 1953 og renn i europacupen (nå kontinentalcupen) i årene 1981-92, og hadde også et renn i verdenscupen i kombinert i 1988.
Hoppbakken ble bygd i 1929 som 65-metersbakke og tatt i bruk året etter. Noen år senere ble en mindre 40-metersbakke bygd ved siden av hovedbakken. Hovedbakken ble ombygd i 1954 slik at det ble mulig å hoppe over 80 meter. Ny utvidelse fulgte i 1970. Rennet i 1971 ble avlyst på grunn av snømangel, men i 1972 satte Hans Schmid (Sveits) bakkerekord med 99 meter. Den siste bakkerekorden ble satt i 1987, da Gérard Balanche (Sveits) hoppet 107,5 meter. Det siste nasjonale rennet i bakken var det sveitsiske mesterskapet i 1994. Etter at bakkens internasjonale FIS-sertifikat gikk ut, ble den revet i 2002.
To mindre hoppbakker med størrelse K25 og K10 ble bygd i Le Brassus i 2000. Etter at stedets egen storbakke ble revet, har hoppere fra området også brukt de større bakkene i Chaux-Neuve i Frankrike, som ligger i kort avstand fra Le Brassus. I 2007/08 tok hoppmiljøet i Le Brassus initiativet til å få bygd en ny K70-bakke på stedet, for å gi områdets unge hoppere et bedre tilbud.


== Viktige renn (spesielt hopp) ==


=== Le Brassus Ski Games ===


== Kilder ==
24 Heures: Des mordus de saut songent à ressusciter la Chirurgienne (27. desember 2007, besøkt 27. mars 2013)
Skisprungschanzen-Archiv: Le Brassus (besøkt 27. mars 2013)
Ski-Club Le Brassus: Historique (besøkt 27. mars 2013)
20 minutes: Le saut à skis romand veut un tremplin pour la relève (3. januar 2008, besøkt 27. mars 2013)
Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
The Cats of Copenhagen

«The Cats of Copenhagen» er en posthumt utgitt novelle skrevet av den irske forfatteren James Joyce og illustrert av den amerikanske artisten Casey Sorrow. Novellen ble skrevet i 1936 for barnebarnet Stephen James Joyce, men ble ikke utgitt før i 2012, da Joyces arbeid falt i det fri i noen land. Fortellingen beskriver byen København, hvor «ting ikke er slik de ser ut til», og man er kritiske til «fat cats» (engelsk term for rike og innflytelsesrike personer) og andre autoriteter.


== Utgivelser ==
Ithys Press publiserte sin kunstutgave av The Cats of Copenhagen i januar 2012.  Denne versjonen inneholder Casey Sorrows opprinnelige pennetegninger. typesatt av Michael Caine, Innbindingen er gjort av Christopher Rowlatt og den omfatter håndlaget papirmarmorering.Utgivelsen skapte kontrovers da Fritz Senn i den Zürich-baserte James Joyce-stiftelsen, uttrykte skuffelse over at bokmanuset hadde blitt hentet fra et brev som var i stiftelsens eie uten konsultasjon eller diskusjon.Simon & Schusters Scribner Division utga den for første gang i USA den 16. oktober 2012.Den første utgaven på italiensk, «I gatti di Copenhagen», kom på forlaget Giunti Editore 24. oktober 2012.Psichogios Publications stod for den greske utgaven, «ΟΙ ΓΑΤΕΣ ΤΗΣ ΚΟΠΕΓΧΑΓΗΣ», 30. oktober 2012.I november 2012 ga Gyldendal ut den danske versjonen, «Københavnerkatte».


== Referanser ==
Kito Lorenc

Kito Lorenc (født 4. mars 1938 i Schleife ved Weißwasser, død 24. september 2017) var en sorbisk-tysk forfatter, lyrisk poet og oversatter, og barnebarn av den sorbiske forfatter Jakub Lorenc-Zalěski.
Lorenc gikk på den sorbiske internatskolen i Cottbus fra 1952 til 1956 og tok hovedfag i slaviske studier i Leipzig fra 1956 til 1961. Han ble ansatt ved Instituttet for forskning på det sorbiske folk i Bautzen mellom 1961 og 1972. Fra 1972 inntil 1979 arbeidet han som dramaturg ved Statsensemblet for det sorbiske folks kultur. Kito Lorenc var medlem av Sächsischen Akademie der Künste og livnærte seg som freelanceskribent i Wuischke ved Hochkirch.


== Bibliografi ==
«Nowe časy - nowe kwasy» (New Times - New Weddings), Dikt, VEB Verlag Domowina, 1962
«Swĕtło, prawda, swobodnosć» (Lys, rettferdighet og frihet), (Antologi av sorbiske Poeter, Redaktør) VEB Verlag Domowina, 1963
Mina Witkojc «Po pućach časnikarki», Oversettelse til høy-sorbisk, VEB Verlag Domowina 1964
Handrij Zejler «Serbske fabule», Oversettelse, VEB Verlag Domowina 1966
«Struga. Bilder einer Landschaft (Struga. Bilder av et landskap)», Dikt, VEB Verlag Domowina, 1967
«Der betresste Esel», Fabeln von Handrij Zejler, Oversettelse, 1969, ny på Domowina-Verlag 2004
«Flurbereinigung», Dikt, Aufbau Verlag 1988
«Gegen den grossen Popanz. (Mot den store Popanz)», Dikt 1990
«Achtzehn Gedichte der Jahre 1990-2002 (18 årets poeter 1990-2002)» Utvalgt av Manfred Peter Hein
«An einem schönbemalten Sonntag : Gedichte zu Gedichten (En vakkert malt søndag: Poesi til poeter)», Edition Thanhäuser
Rudolf Hartmetz, Hans Mirtschin, Kito Lorenc «Terra budissinensis», Lusatia 1997
Jurij Chĕžka «Die Erde aus dem Traum (Jorden fra drømmen)», Domowina-Verlag 2002
«Die Unerheblichkeit Berlins (Berlins relevans)», Buch&Media 2002
«Die wendische Schiffahrt (Den vendiske navigasjon)», Domowina-Verlag 2004


== Priser og utmerkelser ==
Literature Prize of Domowina
Heinrich-Heine-Preis 1974
Ćišinski Prize
Heinrich-Mann-Preis 1991
Förderpreis Literatur zum Berliner Kunstpreis
Lessing-Preis des Freistaates Sachsen 2009
Petrarca-Preis 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Litteratur av og om Kito Lorenc i katalogen til Deutsche Nationalbibliothek
Pitch Perfect

Pitch Perfect er en amerikansk romantisk komedie fra 2012. Filmen er regissert av Jason Moore, skrevet av Kay Cannon, og har Anna Kendrick og Skylar Astin i hovedrollene, med Ben Platt, Brittany Snow, Anna Camp, Rebel Wilson, Alexis Knapp, John Michael Higgins og Elizabeth Banks i andre viktige roller.
En oppfølger, Pitch Perfect 2, ble utgitt i 2015. Den tredje filmen i serien, Pitch Perfect 3, kom ut i 2017.


== Handling ==
Beca (Anna Kendrick) er en førsteårselev ved Barden University. På dette universitetet har korgrupper en særlig høy status, og etter siste års fiasko må The Barden Bellas, en gruppe utelukkende for jenter, hente inn friskt blod. Blant dem som blir rekruttert er Beca, som er en lovende DJ som egentlig ikke er interessert i college-livet. Men når hun møter Jesse (Skylar Astin), en av medlemmene i den rivaliserende guttegruppa, ser Beca det som sin personlige oppgave å gjøre «The Barden Bellas» til en bedre korgruppe.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pitch Perfect på Internet Movie Database 
(sv) Pitch Perfect i Svensk Filmdatabas 
(da) Pitch Perfect i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Pitch Perfect på Allociné 
(nl) Pitch Perfect på MovieMeter 
(en) Pitch Perfect på AllMovie 
(en) Pitch Perfect på Turner Classic Movies 
(en) Pitch Perfect på Rotten Tomatoes 
(en) Pitch Perfect på Metacritic 
(en) Pitch Perfect på Box Office Mojo
Tremplin de la Combe-Girard

Tremplin de la Combe-Girard er en nedlagt hoppbakke i Le Locle i Sveits. Bakken har K-punkt 87 meter og ble brukt under den sveitsiske hoppuka.
Hoppbakken ble bygd i 1931-32. Den sveitsiske hoppuka startet opp i 1951, og ble arrangert annethvert år med renn i Unterwasser, St. Moritz, Arosa og Le Locle. Le Locle trakk seg fra hoppuka etter rennet i 1977, og bakken ble etter hvert stående til forfalls. I 2001 ble treplankene i ovarennet fjernet, men selve det 27 meter høye tårnet av stål er beholdt som et kulturminne.


== Viktige renn ==


=== Den sveitsiske hoppuka ===


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Le Locle (besøkt 27. mars 2013)
Benjamin Barras: Tremplin de la Combe-Girard au Locle (13. november 2001, besøkt 27. mars 2013)
Adam Kwieciński: Hoppresultater (besøkt 7. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
Radio Télévision Suisse: Le Locle (NE): reportage sur le tremplin de saut à ski de la Combe-Girard (video, 7. juli 2011)
Birgitta Stålnert

Eva Birgitta Stålnert (født 1953) er en svensk tekstforfatter og kulturarbeider, bosatt i Göteborg, med røtter i Dorotea, Västerbotten. 
Sammen med Ola Stinnerbom, som er koreograf, danser og joiker driver hun dansekompaniet Kompani Nomad, som har som mål «att återinföra den försvunna samiska danstraditionen […]  inte som något musealt, utan som något nyskapande!». 
Hun har skrevet boken Jakten på den försvunna samiska dansen (2011), som er utgitt i skriftserien til Umeå universitets Centrum för samisk forskning. Boken handler om Ola Stinnerboms iherdige jakt etter bevis på at samene har hatt en dansetradisjon. 
En hovedtese i arbeidet med dansetradisjonen og dokumentasjonen av den har vært at «hvorfor skulle ikke samene ha dansetradisjoner når andre urfolk har det». Ettersom dansetradisjonene er glemt, baserer boken seg for det meste på skriftlige, ikke-samiske kilder. Boken skildrer i hovedsak seremoniell og rituell dans og trekker fram eksempler på noaidiens dans og danser fra Bjørneritualet, og viser sammenhenger mellom ekstase, likhadus og bryllupsdanser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Birgitta Stålnert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Philipp Spitta

Philipp Spitta er navnet til flere personer:

Philipp Spitta (teolog) (1801–1859), tysk salmedikter
Philipp Spitta (musikkviter) (1841–1894), tysk musikkviter
Bekkelaget terminal

Bekkelaget terminal er en havneterminal ved Sjursøya ved Bekkelaget i Oslo. Den er tilknyttet jernbanenettet med et spor fra Loenga skiftestasjon, dette fuksjonerer som en forlengelse av Loenga–Alnabrulinjen. Veiadkomst er via Europavei 18. Terminalen brukes hovedsakelig som containerterminal, for bilimport og for flydrivstoff.
24. mars 2010 rullet 16 godsvogner tilhørende CargoNet ukontrollert fra Alnabru til Sjursøya. Dette førte til en alvorlig ulykke ved Sjursøya.Terminalen har tre lastespor – nordre Bekkelagskai, søndre Bekkelagskai og Kneppeskjærutstikkeren. Det tidligere sporet til Sjursøya ble nedlagt 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Network Statement Bane NOR». Bane NOR. 20. juni 2017. Besøkt 26. juni 2017.
International Table Tennis Federation

International Table Tennis Federation (ITTF) er et internasjonalt idrettsforbund for bordtennis, anerkjent av Den internasjonale olympiske komité (IOK) og tilsluttet Association of Summer Olympic International Federations.
ITTF ble stiftet i 1926, av representanter fra Danmark, England, India, Sverige, Tsjekkoslovakia, Tyskland, Ungarn, Wales og Østerrike. Den første internasjonale turneringen ble arrangert i januar 1926 i Berlin, mens det første verdensmesterskapet i bordtennis ble arrangert i desember 1926 i London. Bordtennis var på det olympiske programmet for første gang under OL i Seoul i 1988.Forbundet har sitt hovedkontor i Lausanne i Sveits. Det har i dag 217 nasjonale medlemsforbund, organisert i seks regionale forbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) International Table Tennis Federation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
International Triathlon Union

International Triathlon Union (ITU) er et internasjonalt idrettsforbund for triatlon, duatlon, aquatlon og varianter av disse idrettene. Forbundet er anerkjent av Den internasjonale olympiske komité (IOK) og tilsluttet Association of Summer Olympic International Federations.
ITU ble stiftet 1. april 1989 for å gi en voksende idretten triatlon en internasjonal myndighetsorganisasjon og arbeide for å få triatlon med i De olympiske leker. Triatlon var på det olympiske programmet for første gang under OL i 2000 i Sydney.ITU har sitt hovedkontor i Vancouver i Canada. Det har over 120 medlemsforbund fra hele verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
DCS

DCS kan vise til:

Digital Cellular System
Kodak DCS
Detective Chief Superintendent, en britisk politigrad
Defense Clandestine Service, en tidligere avdeling i Defense Intelligence Agency
Diplomatic Courier Service, en tjeneste i Bureau of Diplomatic Security
Jaipur Literature Festival

DSC Jaipur Literature Festival er en årlig litteraturfestival som har blitt avholdt i den indiske byen Jaipur side 2006. Festivalen ble beskrevet som Asias største litteraturfestival, av Miranda Seymour i Mail on Sunday den 10. august 2008 som «the grandest literary Festival of them all» («den mest storslåtte litterære festivalen av dem alle»).
The Diggi Palace Hotel er hovedarenaen for festivalen. Den avholdes i januar måned hvert år i Jaipur i Rajasthan, vanligvis i «Hall of Audience» og havene til Diggi Palace i byens sentrum. Den feirer fortreffeligheten i Rajasthani, indisk og internasjonalt forfatterskap.
Festivalens direktører er forfatterne Namita Gokhale og William Dalrymple og den er produsert av Sanjoy Roy fra Teamwork Productions. Festivalen er et initiativ fra Jaipur Virasat Foundation etablert av Faith Singh, opprinnelig som en del av Jaipur Heritage International Festival i 2006, og utviklet til en selvstendig litteraturfestival som kunne stå på egne ben i 2008. JVFs Community Director Vinod Joshi er dens regionale rådgiver. Jaipur Heritage International Festival er et initiativ fra Jaipur Virasat Foundation. Alle eventer på festivalen er gratis og det selges ingen billetter.
Festivalen fikk internasjonal mediaomtale i 2012 på grunn av en rekke hendelser knyttet til Salman Rushdie og kontroversene knyttet til Sataniske vers. I de seneste årene har den fått kritikk fra media og overdrivelser på grunn av oppfattningen av elitisme irrelevans, kommersialisering av litteratur og avhengighet av kjendiser.


== Referanser ==
Nina Burton

Nina Burton (født 1946) er en svensk poet og essayist. Hun er medlem av Samfundet De Nio siden 1994 (stol nummer 2) og medlem av Kungliga Vetenskapsakademien siden 2009 (medlemsnummer 1 588).Burtons forfatterskap har blant annet omhandlet grenselandet mellom naturvitenskap og humaniora, og hun var virksom som gjestepoet ved Kungliga Tekniska högskolan skoleåret 1996–1997. Essayboken Den nya kvinnostaden ble nominert i 2005 til Augustpriset.
Flodernas bok ble belønnet i 2012 med Stora fackbokspriset.


== Bibliografi ==
Mellan eld och skugga. Studier i den lyriska motsägelsen hos Werner Aspenström (1984)
Bakom den gröna dörren (1987)
Den hundrade poeten (1988)
Alkemins blå eld (1991), sammen med Saleh Oweini.
Resans syster, poesin (1994)
Det splittrade alfabetet (1998)
De röda minustalen (2000), diktsamling
Det som muser viskat (2002)
Den nya kvinnostaden (2005)
Ett svar i 24 skärvor (2008). 
Flodernas bok (2012)
Gutenberggalaxens nova (2016)


== Priser og utmerkelser ==
Gerard Bonniers essaypris 2006
Letterstedtska forfatterprisen 2007
Aspenströmprisen 2007
Sorescuprisen 2008


== Referanser ==
Skien gamle stasjon

Skien gamle stasjon var opprinnelig endestasjon på Vestfoldbanen, den ble åpnet 1882 da strekningen Larvik – Skien ble tatt i bruk. Da Bratsbergbanen ble åpnet overtok den nye Skien stasjon navnet, og den gamle fikk betegnelsen Skien G. Stasjonen var betjent til 1963 og har siden 1967 status som godsspor. Den har ingen trafikk, og er ikke lenger oppført i listen over havneterminaler i BaneNORs Network Statement.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 221. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Bratsbergbanen, Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 207–212. 


== Eksterne lenker ==
Norsk Jernbaneklubb om Skien G
Karolina Ramqvist

Karolina Ramqvist (født 8. november 1976) er en svensk journalist og forfatter.Ramqvist har vært sjefredaktør for tidsskriftet Arena og kritiker i Dagens Nyheter. Hun ble allment kjent etter at hun publiserte et privat brev fra Ulf Lundell i antologien Fittstim. Hun har også medvirket i tidsskriftet Bang. Ramqvist er gift med journalisten Fredrik Virtanen.
Karolina Ramqvist er barnebarn til The Svedberg.


== Bibliografi ==
När svenska pojkar började dansa, Stockholm: Bokförlaget DN, 1997, ISBN 91-7588-178-0.
More fire, Stockholm : Modernista, 2002, ISBN 91-88748-15-4.
Nån där? Texter om framtidens kommunikation, Stockholm: Premiss förlag, 2008, ISBN 978-91-85343-20-1.
Flickvännen, Stockholm: Wahlström & Widstrand, 2009, ISBN 978-91-46-21995-8.
Alltings början, Stockholm: Norstedts, 2012, ISBN 978-91-1-304129-2.


== Priser og utmerkelser ==
Sveriges Tidskrifters Årets Medierookie 1999
SKAM:s debutantpris 2002 for More Fire
Sveriges Essäfonds pris 2003 for essayet "Den globala terapin" (Arena 3/2003)
Tidningen VIs litteraturpris 2009 for Flickvännen
Nominert til Sveriges Radios Romanpris 2010 for Flickvännen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karolina Ramqvist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Karolina Ramqvists blogg
Inn-Trøndelagssamarbeidet

Inn-Trøndelagssamarbeidet er et interkommunalt samarbeid i Nord-Trøndelag mellom de fire kommunene Inderøy, Verran, Snåsa og Steinkjer. Det er en videreføring fra 2012 av et samarbeid som ble etablert i 2003 mellom Inderøy, Verran og Steinkjer. 


== Eksterne lenker ==
Inn-Trøndelagssamarbeidet på Steinkjer kommunes hjemmeside
Julia Pierson

Julia Pierson (født 1. mai 1959 i Orlando) er en amerikansk embetskvinne som fra 2013 til 2014 var sjef for U.S. Secret Service. Hun ble 26. mars 2013 utnevnt som den 23. direktør og den første kvinne i stillingen. Pierson trakk seg fra stillingen etter at en person hadde lykkes med å komme seg forbi vaktene og inn i Det hvite hus bevæpnet med en kniv.Etter studier på University of Central Florida arbeidet Pierson i Orlando Police Department. Hun ble 1983 utnevnt som Special Agent i Secret Services kontor i Miami og arbeidet i Orlando-kontoret fra 1985 til 1988. Pierson ble i 2008 stabssjef i Secret Service.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Julia Pierson på smithsonianmag.com
Ulf Eriksson (forfatter)

Ulf Eriksson (født 1958 i Högdalen i sørlige Stockholm) er en svensk forfatter, kritiker og oversetter.
Eriksson utdannet seg til arkeolog og har medvirket som kritiker i blant annet BLM og Expressen. Han debuterte med Varelser av gräs 1982 og har utgitt et antall diktsamlinger, blant annet Rymdens vila (2002) og flere kritikerroste romaner og novellesamlinger som Min vän Mr Ho (1997) og Beröring under oväder (2003) samt essayer. Idag virker han som kritiker i blant annet Svenska Dagbladet, oversetter og introduserer litteratur fra spansk. Eriksson har til og med vært veileder i kreativ skriving på Göteborgs universitet og var med på å starte Fria Seminariet i Litterär kritik (FSL) sammen med blant andre poeten Magnus William-Olsson.


== Bibliografi ==
Varelser av gräs (poesi) 1982
I förut lugna rum (poesi) 1983
Det gjorda återstår (roman) 1984
Brevet. En dikt (poesi) 1985
Färjefärd (poesi) 1986
Ulrike ler (roman) 1986
Äppelaffärer (roman) 1987
Legion (poesi) 1988
Byte (roman) 1988
Rum för läsande (kritikk) 1990
Byggnad med kreatur (poesi) 1990
Mörkret bland färgerna (poesi) 1992
Xaviers hemlighet (roman) 1993
I det uppenbara (poesi) 1994
Paradis (noveller) 1996
Min vän Mr Ho (roman) 1997
Flamma livsstund kalla eld (poesi) 1998
Is (noveller) 1999
In i spegeln och bort (essayer) 2000
Rymdens vila (poesi) 2002
Beröring under oväder (noveller) 2003
Varelser av glas (roman) 2005
Om dagars genomskinlighet (poesi) 2006
Natten, vakenheten (essayer) 2007
Överrocken (roman) 2010
Stämmor av ljus fördelar världen. Dikter 1982-2011 2011
De oföddas förflutna (essayer) 2011
Kortfattad besvärjelse av taxichaufför (roman) 2012


== Priser og utmerkelser ==
Obstfelderprisen 1995
Doblougprisen 1998
Göteborgs-Postens litteraturpris 2002
Gerard Bonniers lyrikkpris 2003
Signe Ekblad-Eldhs pris 2005
Karl Vennbergs pris 2006
Ludvig Nordström-prisen 2006
Gerard Bonniers pris 2010
Läsarnas Sveriges medalj 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Albert Bonniers Forlags presentasjon
Jon Klassen

Jon Klassen (født 1981) er en kanadisk forfatter og illustratør av barnebøker.For bildeboka Dette er ikke min hatt, som han både skrev og illustrerte, vant han både den amerikanske Caldecott-medaljen for 2013 og den britiske Kate Greenaway-medaljen for 2014.
Han er også godt kjent for sin bildebok fra 2011 Jeg vil ha tilbake hatten min, hvor en harefigur blir spist utenfor syne.
Klassen ble i 2018 utnevnt til medlem av Order of Canada.


== Utgitte bøker ==
Skrevne og illustrerte barnebøker

I Want My Hat Back, 2011
This Is Not My Hat, 2012
We Found a Hat, 2016Illustrerte barnebøker 

Cats' Night Out, by Carolyn Stutson (Simon & Schuster, Mar 2010), ISBN 9781416940050
Extra Yarn, by Mac Barnett (Balzer + Bray, a HarperCollins imprint, Jan 2012) ISBN 9780061953385
House Held Up By Trees, by Ted Kooser (Candlewick, Mar 2012), ISBN 9780763651077
The Dark, by Lemony Snicket (Little, Brown, Apr 2013), ISBN 9780316187480
Sam and Dave Dig a Hole, av Barnett (Candlewick, Okt 2014), ISBN 9780763662295Oversatt til norsk

Jeg vil ha tilbake hatten min, 2012, Mangschou forlag, ISBN 9788282380461
Dette er ikke min hatt, 2013, Mangschou forlag, ISBN 9788282380713
Mats & Emil graver ett hull, 2015, Mangschou forlag, ISBN 9788282381086
Vi fant en hatt, 2017, Mangschou forlag, ISBN 9788282381550


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jon Klassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ruteliljeslekta

Ruteliljeslekta (Fritillaria) er en slekt i liljefamilien. 
De er flerårige urter med løk. Stilken er opprett. Bladene sitter spredt eller i kranser. De klokkeformede blomstene sitter i toppen av stilken og henger ned. Det er omtrent 100 arter med en vid utbredelse i tempererte strøk på den nordlige halvkule. Spesielt mange arter finnes i middelhavsområdet, Sørvest-Asia og vestre deler av Nord-Amerika. Ingen arter vokser naturlig i Norge, men rutelilje finnes forvillet.
Rutelilje og keiserkrone er velkjente hageplanter. Samlere dyrker i tillegg mange andre arter.


== Eksterne lenker ==
(en) Ruteliljeslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Ruteliljeslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ruteliljeslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Ruteliljeslekta hos Dyntaxa 
(en) Ruteliljeslekta hos ITIS 
(en) Ruteliljeslekta hos NCBI 
(en) Ruteliljeslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Ruteliljeslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Fritillaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Fritillaria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fritillaria (Liliaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies