jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jungleland USA

Jungleland USA var en privat dyre- og fornøyelsespark i Thousand Oaks i delstaten California i USA. Parken dresserte også dyr som ble brukt i en rekke Hollywood-produksjoner. På det meste var anlegget nærmere 688 000 m² stort.Parken ble nedlagt i 1969, og Thousand Oaks Civic Arts Plaza er nå bygget på samme området.


== Historie ==
Louis Goebel opprettet Jungleland i 1926 for å bidra til å forsyne Hollywood med dyr. Han hadde vært ansatt ved Universal Pictures da filmselskapet bestemte seg for å legge ned dyreanlegget sitt. Fem av løvene som hadde tilhørt filmselskapet ble kjernen i Goebels samling. Parken hans ble opprinnelig kalt Goebel's Lion Farm. Kort tid etter ble parken utvidet med et bredt utvalg eksotiske dyr, som ble dressert og utleid til filminnspillinger. Fra 1929 var anlegget også en fornøyelsespark, som var åpen for publikum. Flere tusen besøkende var innom på 1940- og 1950-tallet for å se forestillinger med dyrene i parken. Løvetemmeren Mabel Stark var sentral i disse forestillingene. Hun var også Mae Wests stuntkvinne i filmen Jeg er ingen engel! (1933), der West spilte løvetemmer.Dyrene i parken inkluderte Løven Leo, maskoten til Metro-Goldwyn-Mayer, Mister Ed, den snakkende hesten kjent fra TV-serien med samme navn, elefanten Bimbo fra TV-serien Circus Boy og sjimpansen Tamba som var med i Jungel Jim-filmene og TV-serien. Dresserte dyr fra parken ble brukt i en rekke filmer og TV-serier, og flere produksjoner ble spilt inn i selve parken. Disse inkluderer En nasjons fødsel, Tarzan, Doctor Dolittle, og Robin Hoods eventyr. Parken var også sentral i en episode av TV-serien Route 66.En låvebrann i 1940 drepte 12 av dyrene i parken, inkludert tigre, kameler og elefanter. Parken fikk betydelig medieomtale i slutten av 1966 da en av parkens hannløver angrep sønnen til skuespillerinnen Jayne Mansfield. Han ble alvorlig skadet, men overlevde.Jungleland stengte dørene i oktober 1969, delvis på grunn av konkurransen med andre fornøyelsesparker i Sør-California, og delvis på grunn av at parken ikke «passet inn» med den stadig mer urbane profilen til Thousand Oaks. Selskapet som eide anlegget begjærte seg konkurs og solgte alle eiendeler på auksjon, inkludert dyr, eiendommer, biler, møbler og utstyr. Goebel beholdt eierskap til landarealet, som etterhvert endte opp med å bli solgt til byen, for å utvikle Thousand Oaks Civic Arts Plaza og andre utbygninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jungleland of Thousand Oaks Exhibit hos Stagecoach Inn Museum
Historien til Jungleland hos Jungleland Skates
Jungleland hos Weird California
Make It or Break It

Make It or Break It (noen ganger referert til som MIOBI) er en amerikansk sportsrelatert dramaserie for ungdom som gikk på ABC fra 2009 til 2012.
Serien handlet om de fire jentene Payson Keeler, Lauren Tanner, Kayle Cruz og Emily Kmetko i deres bestrebelse med å komme med på USAs olympiske lag i turn. Serien var inspirert av Touchstones filmkomedie fra 2006, Stick It.


== Handling ==
Payson Keeler, Kaylie Cruz og Lauren Tanner driver med turn i USA på profesjonelt nivå. De trener ved et av de beste treningsstudioene i landet, det fiktive  Rocky Mountain Gymnastics Training Center (også kalt «The Rock») i Boulder, Colorado, i håp om å vinne gull ved sommer-OL 2012. De unge kvinnene har vært bestevenner og lag-kamerater i flere år. De får snart selskap av en nykommer Emily Kmetko. Det blir avslørt at familien til Emily sliter veldig økonomisk, og hun må arbeide ved Pizza Shack-restaurant for å hjelpe familien sin, og mottar stipend for å drive med gymnastikk. Emily ligger på tredje plass i turn foran Lauren, til tross for Laurens forsøk på å sabotere henne.
Treneren deres, Marty Walsh, blir presset vekk fra jobben ved «The Rock» av Laurens far Steve, som er irritert fordi datteren hans ikke var flinkere enn Emily. Marty blir tvunget til å flytte til The Rocks sitt konkurrerende treningsstudio i Denver, og tar med seg Lauren og flere andre utøvere. Det blir senere avslørt at moren til Kaylie og Marty hadde en affære, og han reiste sin vei for å unngå at hemmeligheten deres ble avslørt. Payson ødelegger ryggraden når hun forsøker å gjennomføre en turn-øvelse, og må gjennom en banebrytende operasjon for å fikse ryggraden. Selv om operasjonen er vellykket, ønsker hun ikke å begynne med gymnastikk igjen, i frykt for at hun kommer til å bli skadd enda en gang.
I mellomtiden får utøverne med Ellen Beals ved The Rock fra National Gymnastics Committee, som premierer lydighet ovenfor hennes egen autoritet og føler seg truet av The Rock-jentenes uavhengighet. Samtidig er Emily forelsket i Damon, en medarbeider ved The Pizza Shack hvor hun arbeider. Paysons mor, Kim, overtar ledelsen av The Rock, og turnerne forsøker å bli anerkjent med internasjonal standard. Broren til Emily får helse-problemer, men resepten hans blir ikke etterfylt lenger. Familien deres får problemer med forsikringen deres, og har ikke nok penger til å betale for medisinen han behøver. Emily forsøker derfor å stjele medisinen, men hun blir oppdaget og arrestert.
Kaylie sliter med alle som blir kravene som blir stilt, og utvikler en spiseforstyrrelse. Men foreldrene hennes nekter å tro det. Emily får vite at hun er gravid, og at Damon er barnets far. Summer og Steve Tanner forlover seg. En ny utøver, Max, kommer til The Rock, og tiltrekker seg oppmerksomhet fra både Lauren og Payson. Payson ønsker å bli profesjonell, slik at hun kan tjene mer penger og forsørge familien sin - ettersom de sliter med gjeld etter Paysons medisinske problemer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Make It or Break It på Internet Movie Database
Per Adolf Thorén

Per Adolf Thorén (født 1830, død 1909) var en norsk fotograf og en av pionerene innen landskapsfotografering. De første årene arbeidet han i Bergen. Han reiste en god del rundt i landet og hadde på et senere tidspunkt eget atelier i Christiania, Sandefjord og Gøteborg. I Christiania hadde han atelier på flere forskjellige steder, blant annet i Karl Johans gate.

Bildesamlingen etter Per Adolf Thorén finnes i flere arkiver, blant dem Bymuseet i Oslo, Robert Meyers samling og ved Norsk folkemuseum.	


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Adolf Thorén – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Per Adolf Thorén i Fotografregisteret.
Landskapsfotografiet fra Ringerikes Museum
Fotograf Thorén besøker Rogneby en dag i 1869 fra Digitalt fortalt
Intensive og ekstensive egenskaper

I kjemien er intensive egenskaper de egenskapene som ikke er avhengige av massen til et system. Eksempler på intensive egenskaper er magnetisering, trykk og tetthet.
De ekstensive egenskapene er avhengige av den fysiske størrelsen, altså massen og volumet til et system. Eksempler på ekstensive egenskaper er masse, volum og moment.Terminologien om intensive og ekstensive egenskaper ble introdusert av Richard C. Tolman i 1917.


== Referanser ==
DS «Ebenezer» (1866)

DS «Ebenezer» var en lokalrutebåt bygget ved Bergen Mekaniske Verksted som byggenummer 4 i 1866. Skipet ble overlevert til Daniel Danielsen & Henrik Fasting Tonning, Stavanger og kjøpt av Det Stavangerske Dampskibsselskab i 1868. Det grunnstøtte og sank i 1916.


== «Ebenezer» ==
1866: Levert som «Ebenezer» for Et Interessentskab ved Daniel Danielsen & Henrik Fasting Tonning, Stavanger.
1868: Innkjøpt av Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger
1869: Overdratt til  Bergen Mekaniske Verksted som delbetaling for DS «Haukelid»
1869: Solgt til Adolf Pränte, Bergen.


== «Fotlandsvaag» ==
1872: Solgt til Lyder Holm, Fotlandsvåg, Hordaland. Omdøpt «Fotlandsvaag»
1916: 12. februar: Solgt til Johan Strømmen, Bergen
1916: 27. februar: Grunnstøtte på Gangløsefluen ved Ryvarden fyr på reise Bergen – Bøvågen i Karmsundet. Gled senere av og sank.


== Kilder ==
(no) www.skipet.no / Per Alsaker
Gopal Krishna Gokhale

Gopal Krishna Gokhale (uttale: [gåka'lei], født 9. mai 1866 i Kolhapur, død 19. februar 1915 i Pune) var en indisk politiker som var fra en fattig hindufamilie. Han var lærer i Poona til 1902 og ble blant de fremste lederne av tilhengerne av den indiske nasjonalkongressen, var 1900-1902 medlem av det lovgivende rådet i Bombay og deretter fra 1902 til sin død "ikke-offisiell medlem" av visekongens høyeste lovgivende råd. 
Gokhales indiske nasjonalisme var moderat og forent med lojalitet mot den britiske kronen, og hans ideer om indisk selvstyrelse innen riket har i høy grad påvirket de forfatningsreformer, som regjeringen innførte noen år etter hans død. Med Gokhales død mistet den moderate retningen innen den nasjonale indiske bevegelsen sin mest innflytelserike talsmann, og de som var mest fiendtlig innstilt overfor England fikk da overtaket ved nasjonalkongressene. Hans Speeches ble utgitt i utvalg i 1908.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gokhale, Gopal Krisjna i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1924)
Giulio Angioni

Giulio Angioni (født 28. oktober 1939 i Guasila på Sardinia, død 12. januar 2017 i Cagliari) var en italiensk forfatter og antropolog.
Angioni var en av de mest berømte forfattere i det nye litteraturen fra Sardinia, etter den forrige generasjonen av forfattere som Grazia Deledda, Emilio Lussu, Salvatore Satta.
Blant de mange romaner av Giulio Angioni, regnes disse som best: Le Fiame di Toledo (Toledo flammer), Assandira,  Il sale sulla ferita (Salt i såret) og Doppio cielo (Double himmelen).


== Bibliografi ==
L'oro di Fraus, Editori Riuniti 1988, roman
Il sale sulla ferita, Marsilio 1990 Il Maestrale 2010, roman, Premio Viareggio finalist 1990
Una ignota compagnia, Feltrinelli 1992, (Il Maestrale 2007), Premio Viareggio finalist 1992
La casa della palma, Avagliano 2000, roman
Millant'anni, Il Maestrale 2002, noveller
Il mare intorno, Sellerio 2003, noveller
Assandira, Sellerio 2004, romanen
Alba dei giorni bui, Il Maestrale 2005, 2009), roman, Premio Dessi 2005
Le fiamme di Toledo, Sellerio 2006, roman, Premio Mondello 2006
La pelle intera, Il Maestrale 2007, roman
Afa, Sellerio 2008, roman
Tempus, CUEC 2008, dikt
Gabbiani sul Carso, Sellerio 2010, roman
Doppio cielo, Il Maestrale 2010, roman
Il dito alzato, Sellerio 2012, varia
Sulla faccia della terra, 2015


== Litteratur ==
E. Hall, Greek tragedy and the politics of subjectivity in recent fiction, "Classical Receptions Journal",  1 (1), 23-42, Oxford University Press, 2009.
C. Lavinio, Narrare un'isola. Lingua e stile di scrittori sardi, Roma, Bulzoni, 1991, 151-171.
F. Manai, Cosa succede a Fraus? Sardegna e mondo nel racconto di Giulio Angioni, Cagliari, CUEC, 2006.
M. Marras, Ecrivains insulaires et auto-représentation, "Europaea", VI, 1-2 (2000), 17-77.
Antoine Ottavi, Les romanciers italiens contemporains, Paris, Hachette, 1992, 142-145.
L. Schröder, Sardinienbilder. Kontinuitäten und Innovationen in der sardischen Literatur und Publizistik der Nachkriegszeit, Bern, Peter Lang, 2000.
Birgit Wagner, Sardinien, Insel im Dialog. Texte, Diskurse, Filme, Tübingen, Francke Verlag, 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sardegna Digital Library [1]
OPAC SBN [2] Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
WORLDCAT [3]
[4]  Enciclopedia Treccani
Hessische Landesbibliothek

Hessische Landesbibliothek (Det hesseske statsbiblioteket) er statsbiblioteket i Hessen, en av Tysklands delstater, og ligger i Wiesbaden.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hessische Landesbibliothek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hessische Landesbibliothek
MT «Hallanger» (1960)

MT «Hallanger» var et tankskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted som byggenummer 174. Skipet ble levert til Westfal-Larsen & Co. A/S juni 1960 og solgt til greske eiere i 1973, og videre til hugging i 1986.


== «Hallanger» ==
1960: juni: Levert til Westfal-Larsen & Co. A/S, Bergen, døpt «Hallanger»


== «Rodosto» ==
1973: August: Solgt til Comp. Velventos de Nav.S.A (Propontis Shipping Ltd.), Pireus, Hellas. Omdøpt «Rodosto»
1986: januar: Solgt til Kina for opphugging. Ankom Shanghai  20. januar 1986


== Kilder ==
«Hallanger» www.sjohistorie.no
«Rodosto» www.shipspotting.com


== Eksterne lenker ==
(en) MT «Hallanger» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Victoria Bachke

Victoria Bachke (1896–1963) var grunnlegger av Ringve Museum på Lade i Trondheim og museets første direktør. 
Bachke, født Victoria Rostin, var det sjuende av Michael Rostin og Sophie Heineman Semjonovas ni barn. Faren arbeidet som ingeniør ved de russiske statsjernbanene og ungeflokken vokste opp i et velstående og musikkelskende miljø. Tre av Victorias søstre ble profesjonelle musikere: Valentine (sang), Serafima (harpe) og Elisabeth (cello).I 1914 reiste Victoria og den 11 år eldre søsteren Valentine til Europa. I 1917 kom de til Trondheim der Valentine ble gift med kapellmester Morten Svendsen og Victoria med forretningsmannen Christian Anker Bachke, sønn av Anton Sophus Bachke. Bachke arvet gården Ringve etter sin far, og for å bevare den opprettet paret i 1944 stiftelsen Ringve Museum, som blant annet skulle inneholde en samling musikkinstrumenter og gjenstander knyttet til Tordenskjold.Etter at Christian Bachke døde i 1946, bygde «Fruen til Ringve» opp og drev museet fram til sin død i 1963. For sin innsats ble hun i 1962 belønnet med Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dugstad, Jorunn (2017). Victoria med vilje og kjærlighet : biografi. Communicatio forlag. ISBN 9788283240085. 
Voigt, Jan (1984). Fru Victoria til Ringve. Oslo: Cappelen. ISBN 8202098513. 


== Eksterne lenker ==
(no) Victoria Bachke i Norsk biografisk leksikon
Victoria Bachke på WikiStrinda, Strinda historielags wiki
Ringve Museums hjemmesider,  ringve.no
«DigitaltMuseum: Søk:  'Victoria Bachke'».
Opportunitetsprinsippet

Opportunitetsprinsippet eller hensiktsmessighetsprinsippet vi si at et offentlig organ selv kan avgjøre om og på hvilken måte en tjenestehandling skal utføres når de rettslige forutsetningene er oppfylt. Et situasjonsforankret skjønn over om den tildelte myndigheten skal benyttes kalles opportunitetsgrunnsetningen. Opportun betyr at noe er hensiktssvarende, beleilig eller gunstig i øyeblikket. Ved avgjørelser som er overlatt til forvaltningens frie skjønn, der kompetansenormene ofte er vurderingsbestemte og de saklige rammer er svake.Å ta standpunkt til det hensiktsmesige (rimelige, opportune) i forvaltningens vedtak er domstolenes oppgave når dette er særskilt bestemt eller kan utledes av lovgivningen.


== Politi og påtalemyndighet ==
Myndighetsutøvelsen på straffesaksområdet er basert på opportunitet. Det foreligger ingen plikt til å påtale straffbare forhold. For eksempel kan påtalemyndigheten gi påtaleunnlatelse (jamfør straffeprosessloven §§ 69 og 70). Politiet plikter heller ikke å iverksette etterforskning ved enhver innkommet anmeldelse (jf. straffeprosessloven § 224 og påtaleinstruksen § 7-4 og § 7-5). Det er også antatt at en polititjenestemann ikke har noen ubetinget plikt til å inngi anmeldelse på alle straffbare forhold vedkommende måtte ha iakttatt. Bagatellmessige forseelser, primært «ufarlige» formalovertredelser, kan avgjøres med en uformell advarsel. Kompetansen til å anvende tvangsmidler er også opportunitetsforankret.Ved mottak av anmeldelser fra publikum gjelder ikke noe opportunitetsprinsipp. Politiet plikter å ta i mot alle anmeldelser enten de er muntlige eller skriftlige.Også for politiets øvrige virksomhet gjelder opportunitetsprinsippet, med mindre det er klart uttrykt eller underforstått noe annen i det aktuelle hjemmelsgrunnlaget. I noen tilfeller er alle, også politiet, pålagt handleplikt. Dette gjelder blant annet plikten til å forsøke å avverge nærmere angitte grove forbrytelser og følgene av disse (jf. straffeloven § 139), plikten til å varsle brann (jf brannvernloven § 5 2. ledd), plikten til å hjelpe noen i øyensynlig og overhengende livsfare og plikten til å avverge alvorlige ulykker (jf. straffeloven § 387).Friheten opportunitetsforankret myndighetsutøvelse gir er begrenset. skjønnsutøvelsen må innrettes etter det som kan utledes av lovene og deres motiver. De alminnelige regler og grunnprinsipper i politiloven § 6 kommer til anvendelse. Politiet må også forholde seg til ulike normer for prioritering mellom oppgaver.Opportunitetsprinsippet står i motsetning til det straffeprosessrettslige legalitetsprinsipp som finnes i noen andre land. Dette legalitetsprinsippet sier at påtalemyndigheten ikke kan unnlate å påtale en straffbar handling den har fått kjennskap til. I Norge er dette legalitetsprinsippet forlatt til fordel for opportunitetsprinsippet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ragnar L. Auglend, Henry John Mæland og Knut Røsandhaug: Politirett. 2. utgave. Gyldendal Akademisk 2004. ISBN 82 05 29892 0 (side 422-426).
DS «Dido» (1879)

DS «Dido» var et lasteskip bygget ved Strømstenens Værft, Stavanger i 1879 for Emil Andersen, Stavanger. Det krigsforliste i 1916.


== «Dido» ==
1879: August: Levert til rederi fra Strømstenens Verft, Stavanger, som «Dido»
1902: januar: D/S A/S Dido ved Emil Andersen, Stavanger
1916: 19. oktober: Oppbrakt av den tyske ubåten UB 35, under kommando av Kapitänleutnant Otto von Schrader, på reise fra Stavanger til West Hartlepool med skrapjern. Sprengt med sprengladning i posisjon 56°41′N 02°56′Ø.


== Kilder ==
«D/S Dido». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 6. januar 2019.
Bozeman

Bozeman er en by og fylkessete i den sørvestre delen av delstaten Montana i fylket Gallatin County i USA. Byen hadde et innbyggertall på 37 280 ved folketellingen i 2010, noe som gjorde byen til den fjerde største byen i delstaten. Universitetet Montana State University holder til i byen med sine 14 153 (2011) studenter og 2964 (2009) ansatte.Byen er oppkalt etter John M. Bozeman som grunnla vogntogsruten Bozeman Trail og var en av de viktigste personene for at byen ble grunnlagt i august 1864.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bozeman, Montana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Chamber of Commerce
Convention and Visitors' Bureau
Naim Araidi

Naim Araidi (født 2. april 1950 i Maghar i Israel, død 2. oktober 2015) var en israelsk lyriker, litteraturprofessor og diplomat. Han var Israels ambassadør i Norge fra 2012 til 2014. Araidi tilhørte den arabisk drusiske minoriteten i Israel.


== Bakgrunn og virke ==
Araidi var utdannet med bachelor- og mastergrader fra Universitetet i Haifa og hadde doktorgrad i hebraisk litteratur fra Bar-Ilan-universitetet. Han arbeidet ved Universitetet i Haifa, Bar-Ilan-universitetet, Gordon College of Education og den arabiske lærerhøyskolen i Israel. Araidi har også medvirket i ukentlige barne- og aktualitetsprogrammer på arabiske i israelsk fjernsyn.I sitt litterære virke skrev Araidi dikt på arabisk så vel som hebraisk. Han utgav åtte diktsamlinger og har også utgitt barnebøker.Araidi ble i 2012 utnevnt til Israels ambassadør i Norge. Han måtte trekke seg i 2014 etter anklager om seksuell trakassering av kvinnelige ansatte ved ambassaden, og ble etterfulgt av Raphael Schutz.


== Utmerkelser ==
Araidi mottok flere priser for sin lyrikk.


== Referanser ==
«Carl Pihl»

«Carl Pihl» var en bark bygget ved C. Haasted i Ålesund i 1875. Etter ferdigstillelse ble skipet levert til Ths. S. Falck i Stavanger. Den ble rigget ned til lekter etter havari.


== Historie ==
1875: juni: Levert til rederiet Ths. S. Falck, Stavanger. Døpt «Carl Pihl»
1878: november. Overført til Ths. S. Falck m.fl., Stavanger
1905: desember: Forlot Newport for Pernambuco med kull. Søkte nødhavn i Queenstown etter havari.
1906: 5. januar: Søkte nødhavn i Queenstown etter havari. Der ble hun ble kondemnert solgt til lekter.


== Kilder ==
(no) «Carl Pihl» www.sjohistorie.no
Champion System

Champion System var et kinesisk sykkellag som startet opp før 2010-sesongen. Det ble et profesjonelt lag før 2012-sesongen.


== Ryttere 2013 ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Champion System – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karolis Bauža

Karolis Bauža (født 24. april 1987) er en litauisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Litauen under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karolis Bauža – Olympedia 
(en) Karolis Bauža – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lt) Karolis Bauža – Litauens olympiske komité 
(en) Karolis Bauža – JudoInside
Winston Gordon

Winston Gordon (født 9. november 1976) er en britisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Storbritannia under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Winston Gordon – Olympedia 
(en) Winston Gordon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Winston Gordon – Storbritannias olympiske komité 
(en) Winston Gordon – Commonwealth Games Federation 
(en) Winston Gordon – JudoInside
Varlam Liparteliani

Varlam Liparteliani (født 27. februar 1989) er en georgisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Georgia under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.Han tok sølv under Sommer-OL 2016.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Varlam Liparteliani – Olympedia 
(en) Varlam Liparteliani – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Varlam Liparteliani – JudoInside
Dmitrij Gerasimenko

Dmitrij Gerasimenko (født 1. oktober 1987) er en serbisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Serbia under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmitrij Gerasimenko – Olympedia 
(en) Dmitrij Gerasimenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(rs) Dmitrij Gerasimenko – Serbias olympiske komité 
(en) Dmitrij Gerasimenko – JudoInside
«Atlantic» (1884)

«Atlantic» var et seilskip (fullrigger) Bygget i Kingsport, Nova Scotia.  Kjøpt til Norge av Ths. S. Falck, Stavanger i 1902. Skjebne ukjent


== «Karoo» ==
1884: Bygget i  Cornwallis, Nova Scotia.


== «Rividavia» ==
Ukjent


== «Atlantic» ==
1902: Kjøpt til Norge av Ths. S. Falck, Stavanger, og omdøpt «Atlantic».
1912: Ut av skipsregisteret


== Kilder ==
«Fullrigger Atlantic». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 1. januar 2019.
Timur Bolat

Timur Bolat (født 14. mai 1989) er en kasakhstansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Kasakhstan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timur Bolat – Olympedia 
(en) Timur Bolat – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Timur Bolat – JudoInside 
(en) Timur Bolat – TheSports.org
Elkhan Mammadov

Elkhan Mammadov (født 26. februar 1982) er en aserbajdsjansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Aserbajdsjan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elkhan Mammadov – Olympics.com 
(en) Elkhan Mammadov – Olympic.org 
(en) Elkhan Mammadov – Olympedia 
(en) Elkhan Mammadov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elkhan Mammadov – JudoInside
Tamás Madarász

Tamás Madarász (født 27. mars 1987) er en ungarsk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Ungarn under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tamás Madarász – Olympedia 
(en) Tamás Madarász – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(hu) Tamás Madarász – Ungarns olympiske komité 
(en) Tamás Madarász – JudoInside
Roberto Meloni

Roberto Meloni (født 20. februar 1981) er en italiensk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Italia under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Meloni – Olympedia 
(en) Roberto Meloni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Roberto Meloni – JudoInside