jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rødstrømper

Rødstrømper  eller rødstrømpebevegelsen (av amerikansk redstockings) er navn på en del av kvinnebevegelsen i den vestlige verden som oppsto  rundt 1970.
Det var blant kvinneaktivister i New York at fargen rødt og begrepet «the Redstockings» ble lansert for å markere en ny giv og en slags avstandstagen til den tidligere betegnelsen blåstrømper som på 1700- og 1800-tallet ble brukt nedsettende om borgerlige, intellektuelle kvinnesaksvinner i Storbritannia. Kvinnesaken skulle fremstå i nytt lys, som en feministisk retning, som både var radikalt nytenkende og venstreorientert. Bevegelsen ønsket dessuten større åpenhet omkring seksualitet, prevensjonsundervisning og reiste krav om fri abort.


== Politiske mål ==
Bevegelsen hadde ikke likestilling, men kvinnefrigjøring som fremste mål. Forkjemperne ville skape et annerledes samfunn, og deres slagord ble: «Ingen kvinnekamp uten klassekamp, og ingen klassekamp uten kvinnekamp». Det oppsto eksklusive kvinnegrupper (også før Kvinnegruppa Ottar, som først ble etablert i 1991), feministiske samlingssteder og såkalte kvinnehus, hvor bare kvinner hadde adgang. I kjølvannet av dette fikk vi kvinnefestivaler, informasjonskampanier for kvinners kropp og seksualitet, kvinnetog (8. mars-demonstrasjoner), jenteband (for eksempel Amtmandens døtre etter tittelen på Camilla Colletts roman), kvinnelitteratur og –filmer. I forlengelsen av slike engasjement oppsto en rekke statlige institusjoner og ordninger, som Krisesenter for kvinner, Kvinnemuseet på Kongsvinger, lovbestemt fri abort, krav om kjønnskvotering, og begrepet kvinneregjering, da Gro Harlem Brundtland ble statsminister og skapte verdenssensasjon gjennom å oppnevne hele seks kvinnelige statsråder.


== Virkemidler ==
Rødstrømpene gjennomførte i løpet av 1970-tallet en rekke provoserende og utradisjonelle aksjoner, som skapte stor medieoppmerksomhet og offentlig debatt – om global kvinneundertrykkelse, maktspråk og mannlige herskerteknikker (Berit Ås), retten til å eie og bestemme over egen kropp, kvinnerollen, likelønn og fri abort. De mottok også sympati og støtte fra menn. John Lennon skapte stor oppmerksomhet rundt hitlåten Woman Is the Nigger of the World, der ikke minst bruken av betegnelsen «nigger» krevde at komponisten selv stilte opp i en rekke intervjuer og forklarte ordbruken og sin egen anskuelse rundt universell diskriminering grunnet kjønnsforskjeller. Som en sympatierklæring til kvinnelige verdier oppsto også den senere så latterliggjorte «myke mann» i fotformsko og lilla sjal, en unisex-uniform som også radikale kvinner bar.


== Se også ==
Radikalfeminisme
Kvinnebevegelsen
Feminisme
Hallandsås

Hallandsåsen er en ås på grensen mellom landskapene Skåne og Halland i Sverige. Åsen begynner ved kysten syd for Laholmsbukten og løper i sydøstlig retning omtrent til Örkelljunga. Dette er en strekning på rundt 40 km. Omtrent midtveis langs denne strekningen ligger åsens høyeste punkt Högalteknall (226 moh). En lavere topp, Lyngebjärs knall (200 moh.) ligger mot nordvest sør for Båstad. Europavei 6 krysser åsen omtrent midt mellom disse høydene.
For jernbanen langs Sveriges vestkyst er det planlagt en tunnel gjennom åsen som ventes åpnet i 2015.
Hallandsåsen er et populært utfluktsområde både om sommeren og om vinteren. Vandringsveien Skåneleden krysser Hallandsåsen både på langs og på tvers. På nordsiden av åsen er det et alpinanlegg.


== Se også ==
Hallandsåstunnelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skåneleden, Stiftelsen Skånska Landskap
Projekt Hallandsås, Trafikverket
Elias Berge

Elias Berge (født 3. januar 1922 i Herøy, død 25. juni 1998) var en norsk luthersk prest. Han var generalsekretær for Kirkens Nødhjelp fra 1965 til 1973. Deretter var han sokneprest i Sofienberg menighet i Oslo frem til 1979.
Berge var notbas på Sunnmøre før han studerte teologi. Han var misjonær i Sør-Amerika før han ble generalsekretær i Kirkens Nødhjelp i 1965. Berge var generalsekretær da Kirkens Nødhjelp drev nødhjelp under borgerkrigen i Nigeria (Biafrakrigen) i 1968–70.
Berge ble i 1974 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for internasjonalt humanitært virke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Voksø, red. (1987). Utfordringen : Ved Kirkens Nødhjelps 40-årsmerke. Kirkens Nødhjelp i samarbeid med Scanbok forlag. ISBN 8290554095. 


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Allkunne.no
Cheval

Cheval var Christianias/Oslos største dyrehospital på hele første del av 1900-tallet. Cheval lå sentralt i byen, like ved Pipervika mellom Vestbanen og bygget til det daværende Cirkus Verdensteater. Adressen var Holmens Gade 6.
Cheval-bygget ble reist i årene 1899–1900, og var etter datidens standard et svært moderne, treetasjes bygg. Det var utstyrt med syv nymotens vannklosett, hadde internt telefonanlegg og gulv med linoleumsbelegg.
Første etasje huset operasjonsrom, kontorer, hestestaller med plass til 11 hester, plass for hunder og garasje for automobiler. Hundeklinikken lå i andre etasje, der den tok opp syv rom.
Eiendommen ble ekspropriert av Oslo kommune i 1930, da området ble omregulert i forbindelse med planene om nytt rådhus. Cheval ble imidlertid ikke revet før i 1956, da området ble bebygget med kontor- og forretningsbygg.
Dyrehospitalet lå vegg i vegg med byens sentrale politistasjon, og mange av byens løshunder endte den gang sine dager på Cheval. Løshundene var et problem i hovedstaden, og alle politiet tok hånd om ble plassert på Cheval.

Allikevel flyr tispen
med hvese hvin og gispen
og logrer efter ham
på veien til Cheval.


== Eksterne lenker ==
Om dyrehospitalet Cheval på byarkivets nettsider.
Kamgarn

Kamgarn (på engelsk: «worsted yarns») er glatt garn av kjemmet ull, en tilvirkningsmåte for garn, som enten er fremstilt av ull eller av ullblandinger. Kamgarn ble bl.a. produsert på Sandnes Kamgarn Spinneri i Sandnes, og Sygna Uldvarefabrik på Hermansverk.


== Fremstillingsmåte ==
Etter at ulla er kardet blir det kjemmet slik at langfibrene blir strukket og blir liggende parallelt. Samtidig blir både korte fibre, bøss og urenheter fjernet. Så starter spinningen. Resultatet er at fibermaterialet mer slitesterkt.
Kamgarn er et fint, fast, kompakt og ensartet garn som ikke krymper. Det brukes derfor ofte til veving av tette og glatte stoffer.


== Se også ==
Spinning


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barber, E. J. W. (1991): Prehistoric Textiles. Princeton University Press. ISBN 0-691-00224-X.
Burnham, Dorothy K. (1980): Warp and Weft: A Textile Terminology. Royal Ontario Museum. ISBN 0-88854-256-9.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Woolen and Worsted Yarns, ull og kamgarn
Worsted Spinning, spinning
Jan Černý

Jan Černý (født 4. mars 1874 i Uherský Ostroh i Mähren i Østerrike-Ungarn, død 10. april 1959 i Uherský Ostroh i Tsjekkoslovakia) var en tsjekkoslovakisk embetsmann og politiker. Han var Tsjekkoslovakias statsminister fra 1920 til 1921 samt i 1926.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jan Černý tok gymnasiet i Uherské Hradiště fra 1885 til 1893. Han tok juridiske studier ved Karlsuniversitetet i Praha – med slutteksamen der i 1898.


=== Karriere ===
Han slo så inn på en yrkeskarriere som statstjenestemann (fylkesdirektør) i Hodonín. Han ble i 1912 sjef for stattholderskapets presidium i Mähren og hoffråd.
Etter omkalfatringen som fulgte etter første verdenskrig ble Černý engasjert i administrasjonen i Mähren. Ved den revolusjonære etablering av Tsjekkoslovakia var han den høyestrangerende tsjekkisktalende keiserlige statstjenestemann i Mähren, og ble da leder for lokalregjeringen i den nye staten den 29. november 1918.


=== Statsminister ===
I perioden september 1920 til september 1921 var han Tsjekkoslovakias ministerpresident og innenriksminister i et forvaltningsministerium hvis hovedsakelige oppgave var å befeste statens autoritet fremfor alt overfor det ytterste venstre, som senere konstituerte seg som det tsjekkoslovakiske kommunistiske parti, og beholdt innenriksministerposten i den følgende av Edvard Beneš ledede parlamentariske regjering.
Senere dannet Jan Černý et ministerium en annen gang, for perioden 18. mars 1926 til 12. oktober 1926, og var også nå samtidig innenriksminister.


=== Senere virke ===
Han ble senere også minister for folkeforsørgingen. Fra 1928 til 1939 var han president for den mährisk-slesiske provins. Etter de tyske styrkers innmarsj i 1939 ble han tilsidesatt og pensjonert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cz) Biography
Elise Aubert

Elise Sofie Aubert (pikenavn Aars), (født 8. februar 1837 i Lier, død 30. november 1909 i Kristiania) var en norsk forfatter.


== Familie ==
Elise Aubert var datter av sokneprest Nils Frederik Julius Aars (1807-1865) og hustru Sofie Elisabeth Stabel (1813–1886). Elise vokste opp på prestegårdene i Lier, Alta og Lom i Gudbrandsdalen. Det var her hun møtte sorenskriverassistenten Ludvig Maribo Benjamin Aubert (1838–1896). De ble gift 24. november 1864. Han ble senere både statsråd og professor i jus.


== Liv og virke ==
Elise Aubert er spesielt kjent for sine kulturhistoriske bøker med fine iakttakelser av dagliglivet på de gamle prestegårder. Hun har også syslet mye med ulike typer memoarlitteratur, brevutgivelser og publisering av dagboksnotater. Hun kom til å engasjere seg sterkt for kvinners rett til høyere utdannelse, og kom i 1874, sammen med Hedvig Maribo, til å stille seg i spissen for opprettelsen av den første Læseforening for Kvinder i Kristiania.
I 1870-årene skrev hun artikler, føljetonger og små fortellinger under pseudonymene «Tante Dorthe» og «E-e». Det var først med romanen Dagny i 1882 at hun fremsto under fullt navn, samtidig som hun på tittelbladet til Dagny avslørte deler av hva hun tidligere hadde publisert: «Forf. til Hjemmefra, Kirsten, Et Juleminde».
Henrik Ibsen kom til Lom prestegård i 1862 på sin lange fottur. Ibsen gikk over Sognefjellet sammen med hennes forlovede Ludvig Aubert, en tur som ga Ibsen mange inntrykk til diktingen.


== Bibliografi ==
Hjemmefra. Fortællinger for de Unge, 1878
Kirsten. En Fortælling, 1880
Et Juleminde, 1881
Dagny, 1882
Theori og Praxis (skuespill)
Bølgeslag, 1886
Stedbarnet. Fortælling, 1889
Forfængelighed. Fortælling, 1890
Fra Hovedstaden i Syttiaarene, 1892
Fjeldfolk. To Fortællinger, 1893
Fra de gamle Prestegaarde, 1902
Dage som svandt, 1903
Glimt, 1904
Tidens tegn, 1906
Da Bedstemor var ung. Udvalgte Fortællinger, 2 bd., 1910 (inneholder Et Juleminde, Fjeldfolk, Fra Hovedstaden, Hjemmefra, Dagny)
Fra Krinoline-Tiden. Elise Auberts Ungdomsbreve og Dagbøker, ved Sofie Aubert Lindbæk, 1921


==== Oversatt til nederlandsk ====
Uit de hoofdstad (Fra Hovedstaden i Syttiaarene), 1894


== Referanser ==


== Andre kilder ==
S. A. Lindbæk: Innledning til Fra Krinoline-Tiden: Elise Auberts Ungdomsbreve og Dagbøker, 1921.
Anders Krogvig: biografi i NBL1, bd. 1, 1923.
Sonja Hagemann: Barnelitteratur i Norge 1850–1914,1970, s. 53–55.
E. Egeberg: «Elise Aubert – norsk forfatterinne (1839–1909)» i Å. Hjorth Lervik (red.): Ukjente kvinnelige forfattere, Tromsø 1978, s. 79–93.
K. Berg: Dydens triumf! En analyse av Elise Auberts bøker Kirsten, Dagny, Bølgeslag, Stedbarnet og Forfængelighed. Hovedoppgave ved UiO, 1984.


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Elise Aubert, bøker om Elise Aubert
Antonín Švehla

Antonín Švehla (født 15. april 1873 i Praha i Østerrike-Ungarn, død 12. desember 1933 i Praha i Tsjekkoslovakia) var en tsjekkoslovakisk politiker. Han tjenestegjorde i tre perioder som Tsjekkoslovakias statsminister. Han er ansett som en av de viktigste politikerne i den første tsjekkoslovakiske republikk. Han var leder av Bondepartiet som var dominerende innen Pětka, som var i hovedsak hans oppfinnelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Daniel E Miller, Forging Political Compromise: Antonín Švehla and the Czechoslovak Republican Party, 1918–1933, University or Pittsburgh Press, 1999
Preclík, Vratislav. Masaryk a legie (Masaryk and legions), váz. kniha, 219 pages, first issue vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karvina, Czech Republic) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím (Masaryk Democratic Movement, Prague), 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, pages 5 - 32, 36 - 39, 41 - 42, 106 - 107, 111-112, 124–125, 128, 129, 132, 140–148, 184–199.
Konfliktåret 1976

Konfliktåret 1976 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1976.


== Pågående konflikter ==
Den angolanske borgerkrigen (1975-2002)
Det angolanske forsvaret, Cuba, Sovjetunionen på den ene siden
UNITA, FNLA, FLEC, Zaire på den andre siden
Den libanesiske borgerkrigen (1975-1990)
Borgerkrigen i Tsjad (1966-1988)
Den namibiske selvstendighetskrigen (1965-1989)
SWAPO på den ene siden
Sør-Afrika, UNITA på den andre siden
Vest-Sahara-krigen (1975-1991)
Marokko, Mauritania (1975-1979), Frankrike (1977-1978, støtte fra 1978), støttet av: USA, Spania, Saudi-Arabia på den ene siden
Polisario/Den saharawiske arabiske demokratiske republikk, støttet av: Libya (1975–1984), Algerie, Mauritania (fra 1979) på den andre siden


== Hendelser ==
14. januar - MPLA besetter flere strategisk viktige steder i det FNLA-kontrollerte nordre Angola.
22. januar - Alle parter i borgerkrigen i Libanon blir enig om våpenhvile.
8. februar - 14 britiske leiesoldater i borgerkrigen i Angola rapporteres å ha blitt henrettet av sine befal for å ha nektet å adlyde ordre.
14. februar - MPLA erobrer Huambo  i Angola.
14. mars - Thailand erkærer at USA må forlate sine baser i Thailand innen to måneder.
1. juni - Syria trekkes inn i den libanesiske borgerkrigen.
4. juli - Et israelsk kommandoangrep befrir kaprede flypassasjerer i Uganda; Operasjon Entebbe.
1. juli - Svenska flygvapnet feirer 50-årsjubileum.
5. august - Mohammed Nur Sadd, sudansk tidligere brigadegeneral dør (henrettet).
24. desember - I regionen Aceh i Indonesia erklærer geriljaen Gerakan Aceh Merdeka Aceh som en selvstendig stat. Det bryter ut uroligheter.


== Dødsfall ==
24. mars - Bernard Law Montgomery, britisk feltmarskalk under den andre verdenskrigen, (88, født 1887)
9. mai – Ulrike Meinhof, tysk terrorist (født 1934)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Conflicts in 1976 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Some of These Days

«Some of These Days» er en amerikansk populærmusikksang, publisert i 1910, som blir forbundet med Sophie Tucker.


== Bakgrunn ==
Den ble opprinnelig skrevet av Shelton Brooks og ble en signatursang for Sophie Tucker. Hun spilte den inn første gang i 1911. Ted Lewis og hans band backet Tucker på hennes millionselgende innspilling fra 1926. Den lå som # 1 på listen i fem uker fra 23. november 1926 og bekreftet på nytt hennes varige forbindelse med sangen.Sangen har blitt spilt inn av mange andre artister, innbefattet Charley Patton, Louis Armstrong, Elkie Brooks, Cab Calloway, Andrew Bird, Judy Garland, Susan Maughan, The McGuire Sisters, the Original Dixieland Jass Band, Sue Raney samt Serena Ryder.
Ella Fitzgeralds versjon ble utgitt av CBS på Ella Fitzgerald at the Newport Jazz Festival: Live at Carnegie Hall.


== Forekomster i filmer ==
«Some of These Days» blr for første gang av mange bruk på lydsporet til filmen Lights of New York (1928). Det var den første all talking-film, og den var én av flere sanger som ble spilt av husbandet i nattklubben hvor filmens handling finner sted.
Tucker selv sang «Some of These Days» som nattklubbsanger i filmen Honky Tonk (1929) og fremførte den senere (som seg selv) i Broadway Melody of 1938 og Follow the Boys (1944).
Andre filmer som hadde med sangen er Scarface og Three ona MAtch, begge utgitt i 1932 og begge med skuespiller Ann Dvorak dansende til sangen. I Scarface ble sangen spilt i en nattklubb av Gus Arnheims band, i Three on a Match danset Dvorak mens skuespilleren Harry Seymour spilte «Some of These Days» på piano.
I 1936-versjonen av Rose-Marie forsøkte Jeanette MacDonald som tittelfiguren seg på en fremførelse av «Some of These Days» som lyrisk sopran i en kafé i Klondyke, hvor den ordinære vokalisten (Gilda Gray) stjeler showet fra MacDonald med en uanstendig fremførelse av sangen.
I filmen Only Angels Have Wings (1939) spilte Jean Arthur melodien på et piano i kantinen.
Cab Calloways innspilling finnes på lydspoert til Forbidden Zone (1980). Gene Cunningham (medlem av Oingo Boingo) mimet til Calloways stemme i rollen som Papa Hercules.
Kevin Spacey (som Bobby Darin) fremførte sangen under rulleteksten på slutten av filmen Beyond the Sea (2004).
HBO-serien Boardwalk Empire brukte sangen i første spisode og i episoden Belle Femme (sesong 1, episode 9).


== Forekomster i fiksjon ==
Sangen, eller en bestemt innspilling av den, er et tilbakevendende tema i Jean-Paul Sartres roman Nausea fra 1938.
I HBOs dramaserie, Boardwalk Empire, hvor handlingen finner sted i 1920-årene, ble Sophie Tuckers versjon fra 1911 spilt i pilotepisoden. I niende episode opptrådte Tucker som en rollefigur (portrettert av Kathy Brier) i et kabaretshow og fremførte sangen.


== Referanser ==
Oppdal Sentralidrettsanlegg

Oppdal Sentralidrettsanlegg eller Oppdal Stadion er et kombinert idrettsanlegg for fotball og friidrett på Oppdal. Anlegget ble etablert i 1952, og fikk det røde kunststoffdekket spurtan fordelt på seks løpebaner i 1988. Anlegget har status som fylkesanlegg for friidrett. Fotballbanen har gressmatte. Anlegget er hjemmebane for Oppdal Idrettslag.
Stadion var kombinert anlegg for skøyter frem til 1988. Geir Karlstad forbedret sin egen juniorverdensrekord på 5 000 m til 7.08,96 under Allround-NM på skøyter 1982 fra sitt løp på 7.18,50 under Junior-VM på skøyter fra helgen før i Innsbruck, Østerrike, et junior-VM som Karlstad vant sammenlagt. I tillegg ble også Maraton-NM på skøyter 1988 og 1989 som alle ble arrangert her av Oppdal Skøyteklubb samt Junior-NM allround 1971 for herrer som ble arrangert av T&IL National.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stadionanlegg hos friidrett.no
stadionsiden.com
(en) Oppdal Sentralidrettsanlegg – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
«Oppdal Stadion» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 19. juni 2007. Besøkt 2. oktober 2013.
Marcela Kloudová

Marcela Kloudová er en tsjekkoslovakisk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Tsjekkoslovakia.


== Internasjonale mesterskap ==
VM på skøyter (deltatt 1 gang) 

Åbo 1948.beste resultat 11.-plass sammenlagt i Åbo 1948.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcela Kloudová – Speedskatingbase.eu 
(en) Marcela Kloudová – SpeedSkatingNews.info 
(en) Marcela Kloudová – SpeedSkatingStats.com 
(en) Marcela Kloudová – TheSports.org 
(en) Marcela Kloudová på www.isu.html.infostradasports.com
Alena Damitšová

Alena Damitšová (født 16. februar 1962 i Myjava) er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Damitšová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alena Damitšová – Olympedia 
(en) Alena Damitšová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Alena Damitšová – Tsjekkias olympiske komité
Anna Hradská

Anna Hradská, født 11. juli 1959 i Myjava, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Hradská deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Hradská – Olympedia 
(en) Anna Hradská – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Anna Hradská – Tsjekkias olympiske komité
Božena Mažgutová

Božena Mažgutová, født 2. desember 1959 i Sečovce, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Mažgutová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Božena Mažgutová – Olympedia 
(en) Božena Mažgutová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Božena Mažgutová – Tsjekkias olympiske komité
Daniela Trandžíková-Nováková

Daniela Trandžíková-Nováková (født 26. oktober 1956 i Trenčín, død 26. oktober 2014) var en slovakisk håndballspiller som spilte for det tsjekkiske kvinnelandslaget.Trandžíková-Nováková representerte Tsjekkoslovakia under Sommer-OL i 1980, og under Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniela Trandžíková-Nováková – Olympedia 
(en) Daniela Trandžíková-Nováková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Daniela Trandžíková-Nováková – Tsjekkias olympiske komité
Gabriela Sabadošová

Gabriela Sabadošová, født 29. oktober 1958 i Jelšovce, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Sabadošová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriela Sabadošová – Olympedia 
(en) Gabriela Sabadošová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Gabriela Sabadošová – Tsjekkias olympiske komité
Miloslav Hála

Miloslav Hála (født 11. september 1925) er en tsjekkoslovakisk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Tsjekkoslovakia.


== Internasjonale mesterskap ==
VM på skøyter (deltatt 2 ganger) 

Oslo 1947, Helsingfors 1948.beste resultat 13.-plass sammenlagt i Oslo 1947.EM på skøyter (deltatt 2 ganger) 

Stockholm 1947, Hamar 1948.beste resultat 21.-plass sammenlagt i Stockholm 1947.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miloslav Hála – Speedskatingbase.eu 
(en) Miloslav Hála – SpeedSkatingNews.info 
(en) Miloslav Hála – SpeedSkatingStats.com 
(en) Miloslav Hála på The-Sports.org (mesterskapsresultater – mangler resultat for VM i 1948)
Irena Tomašovičová

Irena Tomašovičová, født 12. november 1964 i Turzovka, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Tomašovičová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irena Tomašovičová – Olympedia 
(en) Irena Tomašovičová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Irena Tomašovičová – Tsjekkias olympiske komité
Jana Stašová

Jana Stašová (født 5. november 1960 i Ružomberok) er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Stašová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jana Stašová – Olympedia 
(en) Jana Stašová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Jana Stašová – Tsjekkias olympiske komité
Júlia Kolečániová

Júlia Kolečániová, født 1. desember 1965 i Handlová, er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Kolečániová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Júlia Kolečániová – Olympedia 
(en) Júlia Kolečániová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Júlia Kolečániová – Tsjekkias olympiske komité
Lenka Pospíšilová

Lenka Pospíšilová (født 13. mai 1966 i Olomouc) er en tsjekkisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Pospíšilová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lenka Pospíšilová – Olympedia 
(en) Lenka Pospíšilová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Lenka Pospíšilová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Lenka Pospíšilová – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Mária Ďurišinová

Mária Ďurišinová (født 17. juli 1960 i Košice) er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.Ďurišinová deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mária Ďurišinová – Olympedia 
(en) Mária Ďurišinová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Mária Ďurišinová – Tsjekkias olympiske komité