jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
AG Håndbold

AG Håndbold (Albertslund/Glostrup Håndbold) var en dansk håndballklubb med basis i Albertslund og Glostrup. Klubben ble etablert i år 2000 og sommeren 2010 slått sammen med FCK Håndbold i AG København.


== Historie ==
I år 2000 innledet Albertslund IF Håndbold og Glostrup Håndbold et samarbeid om lag. Sommeren 2005 startet AG Håndbold en dialog med firmaet KasiGroups eier Jesper Nielsen, om et eliteprosjekt, som skulle gå ut på å skaffe elitehåndball til Københavns vestegn. Jesper Nielsen og hans familie hadde hatt tett forbindelse til Glostrup Håndbold i mange år. I 2007 ble selskapet Albertslund/Glostrup Håndbold Aps dannet. En direktør ble ansatt på fulltid, og hans oppgave var å sikre klubben en plass i toppen av dansk herrehåndball innen en overskuelig årrekke.
I sesongen 2007-2008 rykket herrelaget opp i 2. divisjon, og Søren Herskind ble ansatt som trener for laget i fire år med Klavs Bruun Jørgensen som hjelpetrener. I sesongen 2008-2009 rykket AG Håndbold opp 1. divisjon. Den 15. juni 2009 ble det på et pressemøte offentliggjort at klubben hadde hentet landslagsspilleren Lars Jørgensen tilbake til Danmark fra den spanske klubben Portland San Antonio. Sammen med en rekke talenter skulle han hjelpe AG Håndbold med å rykke opp i Jack & Jones Ligaen.
Dette lykkes i løpet av en enkelt sesong, idet klubben vant 1. divisjon håndball. Samtidig hadde AG Håndbold fra sommeren 2010 slått seg sammen med FCK Håndbold, så laget fremover ble kjent som AG København. Da FCK Håndbolds lisens ikke fulgte med til det nye laget, så det var AG Håndbolds opprykning som sikret den nye klubben plassen i Håndboldligaen i 2010-2011. Samtidig kunne AG Håndbold ikke delta i europeiske turneringer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
AG Københavns nettsted (dansk)
Amnosia decora

Amnosia decora er en sommerfugl som tilhører gruppen Pseudergolini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). 


== Utseende ==
En ganske stor, kraftig sommerfugl. Oversiden er mørkbrun med et hvitt skråbånd på forvingen. Undersiden er litt lysere brun, med øyeflekker langs bakvingens ytterkant.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Malaysia, Borneo og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Gruppen Pseudergolini Doherty, 1889
Amnosia decora Doubleday, 1849


== Kilder ==
Bilder av Amnosia decora


== Eksterne lenker ==
(en) Amnosia decora i Encyclopedia of Life 
(en) Amnosia decora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amnosia decora hos NCBI 
(en) Kategori:Amnosia decora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amnosia decora – detaljert informasjon på Wikispecies
Mysis (slekt)

Mysis er en slekt av små krepsdyr. Artsnavnebasen bruker mysis som artsnavn på en av artene, Mysis relicta.
De minner om små reker, og hunnen oppbevarer eggene i en rugepose under brystpartiet. Kroppslengden er mellom 10–30 mm.
Mysis er utbredt i salt- og brakkvann langs kystene av Nordishavet og lengst nord i Atlanterhavet og Stillehavet. Noen ferskvannsarter lever i innsjøer i nordlige strøk, og det er også fire arter i Det kaspiske hav.
Ferskvannsartene regnes til de såkalte istidskrepsene. Det vil si at de fikk sin nåværende utbredelse i en periode med mange bredemte innsjøer ved slutten av siste istid. Alle ferskvannsformer ble tidligere regnet til Mysis relicta, men de er nå splittet i fire arter.
M. relicta s.s. er den vanligste arten i nordeuropeiske innsjøer og forekommer også i de minst salte delene av Østersjøen. M. salemaai lever ute i de frie vannmassene i Østersjøen og finnes også i innsjøer på De britiske øyer, Sør-Skandinavia, Karelen og videre østover til kysten av Nord-Sibir. M. segerstralei har en sirkumpolar utbredelse langs kystene av Nordishavet og forekommer også i innsjøer i dette området. M. diluviana er en ferskvannsform i tidligere nedisete deler av Nord-Amerika.De fire artene i Det kaspiske hav har tilpasninger til å leve på dypt og kaldt vann i denne brakkvannsinnsjøen. Fire andre arter har en marin, sirkumpolar utbredelse i Nordishavet: M. oculata, M. nordenskioldi, M. segerstralei og M. polaris.


== Arter ==
World Register of Marine Species oppgir følgende arter:
Mysis amblyops G.O. Sars, 1907
Mysis caspia G.O. Sars, 1895
Mysis diluviana Audzijonytė & Väinölä, 2005
Mysis gaspensis O. Tattersall, 1954
Mysis litoralis (Banner, 1948)
Mysis macrolepis G.O. Sars, 1907
Mysis microphthalma G.O. Sars, 1895
Mysis mixta Lilljeborg, 1852
Mysis nordenskioldi Audzijonytė & Väinölä, 2007
Mysis oculata (Fabricius, 1780)
Mysis polaris Holmquist, 1959
Mysis relicta Lovén, 1862
Mysis salemaai Audzijonytė & Väinölä, 2005
Mysis segerstralei Audzijonytė & Väinölä, 2005
Mysis stenolepis S.I. Smith, 1873I Norge forekommer M. mixta og M. oculata i saltvann, M. nordensskioldi og M. segerstalei i brakkvann, og M. relicta og M. salemaai i ferskvann. Det kan tenkes at M. polaris forekommer i drivisen ved Svalbard, selv om den aldri er funnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mysis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Mysis i Encyclopedia of Life 
(en) Mysis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mysis hos Artsdatabanken 
(sv) Mysis hos Dyntaxa 
(en) Mysis hos Fauna Europaea 
(en) Mysis hos ITIS 
(en) Mysis hos NCBI 
(en) Kategori:Mysis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mysis – detaljert informasjon på Wikispecies
Eunica

Eunica er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika.


== Utseende ==

Middelsstore, brunlige sommerfugler, ofte med blå felter på vingenes overside. Undersiden er brunspraglete.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Epicaliini Guenée, 1865 – 84 arter i sju slekter
Slekten Eunica Hübner, 1819 – svært fargerike, 40 arter, Neotropiske
Eunica cuvierii (Godart, 1819)
Eunica tatila (Herrich-Schaeffer, 1855)
Eunica bechina (Hewitson, 1852)
Eunica evelide Bates, 1864
Eunica elegans Salvin, 1869
Eunica caelina (Godart, 1824)
Eunica olympias C. & R. Felder, 1862
Eunica margarita (Godart, 1824)
Eunica eburnea Fruhstorfer, 1907
Eunica ingens Seitz, 1915
Eunica interphasis Jenkins, 1990
Eunica heraclites Gundlach, 1881
Eunica phasis C. & R. Felder, 1862
Eunica macris (Godart, 1824)
Eunica amycla (Godart, 1824)
Eunica mygdonia (Godart, 1824)
Eunica caralis (Hewitson, 1857)
Eunica maja (Fabricius, 1775)
Eunica anna (Cramer, 1780)
Eunica malvina Bates, 1864
Eunica concordia (Hewitson, 1852)
Eunica marsolia (Godart, 1824)
Eunica monima (Stoll, 1782)
Eunica pusilla Bates, 1864
Eunica violetta Staudinger, 1885
Eunica veronica Bates, 1864
Eunica clytia (Hewitson, 1852)
Eunica viola Bates, 1864
Eunica orphise (Cramer, 1776)
Eunica incognita Jenkins, 1990
Eunica amelia (Cramer, 1777)
Eunica sydonia (Godart, 1824)
Eunica chlororhoa Salvin, 1869
Eunica mira Godman & Salvin, 1877
Eunica sophonisba (Cramer, 1782)
Eunica norica (Hewitson, 1852)
Eunica carias (Hewitson, 1857)
Eunica brunnea Salvin, 1869
Eunica volumna (Godart, 1824)
Eunica venusia (C. & R. Felder, 1867)
Eunica alpais (Godart, 1824)
Eunica araucana C. & R. Felder, 1862
Eunica eurota (Cramer, 1776)
Eunica alcmena (Doubleday, 1847)
Eunica pomona (C. & R. Felder, 1867)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Eunica på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Eunica i Encyclopedia of Life 
(en) Eunica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eunica hos ITIS 
(en) Eunica hos NCBI 
(en) Kategori:Eunica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eunica – detaljert informasjon på Wikispecies
MT «Bergeland» (1954)

MT «Bergeland» var et tankskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted som byggenummer 164. Det ble levert til rederiet Sigval Bergesen d.y.  i oktober 1954. Solgt til Tyskland i 1957 der hun hadde to eiere. Videresolgt til Somalia der hun var registrert i 8 år, før hun ble hugget i Korea i 1976.


== Historie ==
1954: 17. juni: Sjøsatt ved Rosenberg Verft, Stavanger
1954: 20. oktober: Levert til Sigval Bergesen d.y. & Co. som «Bergeland»
1957: 3. februar. Solgt til Hansa Sachwert – Anlagen GmbH. Tyskland
1962: Solgt til Helmut Horten GmbH., Tyskland
1963 Omdøpt «Seestern»
1968 Solgt til Annaprna Shipping, Somalia. Omdøpt «Friedland»
1969 Solgt til Carlyle Shipping Co. Somalia
1976 Solgt til Korea Iron & Steel Co.Ltd. Masan
1976: 2. mars: Opphuggingen startet


== Kilder ==
«Bergeland» www.sjohistorie.no


== Eksterne lenker ==
(en) MT «Bergeland» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Dynamine

Dynamine er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De fleste av disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika, men det finnes også noen i Afrika og noen ganske få i Sørøst-Asia.


== Utseende ==

Middelsstore, brokete fargede sommerfugler. De er gjerne mønstret i hvitt, brunt, gult og svart, vingenes overside kan ha en blåaktig eller grønnlig glans.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Eubagini Burmeister, 1878 – 40 arter i én slekt
Slekten Dynamine Hübner, 1819
Dynamine aerata (Butler, 1877)
Dynamine agacles (Dalman, 1823)
Dynamine agatha (Oberthür, 1916)
Dynamine amplias (Hewitson, 1859)
Dynamine anubis (Hewitson, 1859)
Dynamine arene Hübner, 1823
Dynamine artemisia (Fabricius, 1793)
Dynamine ate (Godman & Salvin, 1888)
Dynamine athemon (Linnaeus, 1758)
Dynamine chryseis (Bates, 1865)
Dynamine coenus (Fabricius, 1793)
Dynamine colombiana Talbot, 1932
Dynamine dyonis Geyer, 1837
Dynamine erchia (Hewitson, 1852)
Dynamine gisella  (Hewitson, 1857)
Dynamine haenschi Hall, 1917
Dynamine hecuba  (Schaus, 1913)
Dynamine ines  (Godart, 1824)
Dynamine intermedia Talbot, 1932
Dynamine laugieri (Oberthür, 1916)
Dynamine meridionalis Röber, 1915
Dynamine myrrhina (Doubleday, 1849)
Dynamine myrson (Doubleday, 1849)
Dynamine neoris (Hewitson, 1859)
Dynamine onias (Hewitson, 1867)
Dynamine paulina (Bates, 1865)
Dynamine pebana Staudinger, 1885
Dynamine perpetua (Bates, 1865)
Dynamine persis (Hewitson, 1859)
Dynamine postverta (Cramer, 1780)
Dynamine racidula (Hewitson, 1852)
Dynamine sara (Bates, 1865)
Dynamine serina (Fabricius, 1775)
Dynamine setabis (Doubleday, 1849)
Dynamine sosthenes (Hewitson, 1869)
Dynamine theseus (Felder & Felder, 1861)
Dynamine tithia (Hübner, 1823)
Dynamine vicaria (Bates, 1865)
Dynamine zenobia (Bates, 1865)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [1]
Butterflies of America – Dynamine artemisiae [2]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Dynamine i Encyclopedia of Life 
(en) Dynamine i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dynamine hos Fossilworks 
(en) Dynamine hos ITIS 
(en) Dynamine hos NCBI 
(en) Kategori:Dynamine – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dynamine – detaljert informasjon på Wikispecies
Otto Christian Hiorth

Otto Christian Hiorth (født 8. november 1850 i Trondhjem, død 15. mai 1906 i Kristiania) var en norsk distriktslege og politiker (H).
Han var sønn av tollbetjent Lorentz Lassen Hiorth og hustru Anette Hansine Marie Hansen. Også morfaren Christian Hansen var tollbetjent i Trondhjem. Han giftet seg i 1880 med Sally Elvine Larsen, datter av overtollbetjent Halvor Larsen i Moss.Han tok studentereksamen i 1869 og medisinsk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1876. I de følgende 17 årene hadde en rekke legestillinger, blant annet som privatlege i Våge 1877–1879, privatlege i Rakkestad 1879–1883 og distriktslege i Ytre Nordfjord med bosted i Måløy 1883–1892. I 1892 ble han distriktslege i Levanger, hvor han engasjerte seg sterkt for bedre pleieforhold for tuberkuløse. Etter bybrannen i 1897 fikk Hiorth i oppgave å lede oppbyggingen av de hygieniske forholdene i byen. Han kom langt i planleggingen av et sjøbad, men det ble lagt vekk ved hans død. Et folkebad ble senere bygget i tilknytning til den nye folkeskolebygningen.Hiorth medlem av Levanger bystyre, i årene 1901, 1903, 1904, 1905 og 1906 som Levangers ordfører. Han var også drivkraften bak etableringen av arbeidersamfunnet i Levanger, hvor han ble den første formannen, og fikk i stand et musikkorkester i byen. Ved stortingsvalget i 1903 ble han 1. vararepresentant fra kjøpstedene Trondhjem og Levanger, og møtte for Andreas Berg i 1905. Hiorth møtte også våren 1906, men døde av hjertesvikt under stortingssesjonen.Dr. Hiorths gate i Levanger er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Otto Christian Hiorth hos Norsk senter for forskningsdata
Lille Russetinden

Lille Russetinden ligger sørøst i Balsfjord kommune, Troms og Finnmark fylke, nord for Tamokdalen. Fjellet rager 1 527 meter over havet, og er til tross for navnet det høyeste i området, også større enn Store Russetind (1 405 moh.) lenger nordvest.Fjellet kan bestiges både fra Kjusakdalen i nord og fra Tamokdalen i sør. Det skal finnes en gjestebok i den ene varden på toppen.Målt etter primærfaktor er fjellet rangert på 16.-plass i Norge, og 18.-plass i Skandinavia.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Callicore

Callicore er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika.


== Utseende ==

Stort sett middelsstore (vingespenn 35 – 80 mm) sommerfugler med brede vinger. Kroppen er slank, antennene tynne, men tydelig kølleformede, rundt halvparten så lange som forvingene. Vingene er på oversiden sterkt farget, mønstret i mørkebrunt eller svart og gult eller rødt. Noen arter kan være svært fargerike. Vingene er ofte vel så fargerike på undersiden som på oversiden. Bakvingens underside er hvit med konsentriske, svarte sirkler, i midten et sett med ringer som veldig ofte danner tallene «88», «89» eller «80». De blir derfor gjerne kalt 88-sommerfugler. Larvene er gjerne tornete med utvekster på hodet.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever spesielt på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), almefamilien (Ulmaceae) og Burseraceae. De voksne sommerfuglene besøker gjerne blomster, men drikker også fra råtnende frukt og åtsler.
Callicore-artene lever i tropisk regnskog, der de ofte finnes i nærheten av bosetninger.
Livssyklusen deres er ukjent.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Catagrammini Burmeister, 1878 – 72 arter i ni slekter
Slekten Callicore Hübner, 1819 – 20 arter
Callicore hydaspes (Drury, 1782)
Callicore lyca (Doubleday & Hewitson, 1847)
Callicore brome (Doyère, 1840)
Callicore maronensis (Oberthür, 1916)
Callicore atacama (Hewitson, 1852)
Callicore hesperis (Guérin-Méneville, 1844)
Callicore felderi(Hewitson, 1864)
Callicore pygas (Godart, 1824)
Callicore hydamis(Godart, 1824 
Callicore tolima (Hewitson, 1852)
Callicore eunomia (Hewitson, 1853)
Callicore hystaspes (Fabricius, 1781)
Callicore texa (Hewitson, 1854)
Callicore cynosura (Doubleday & Hewitson, 1847)
Callicore astarte (Cramer, 1779)
Callicore excelsior (Hewitson, 1857)
Callicore sorana (Godart, 1832)
Callicore ines (Hopp, 1922) 
Callicore pitheas (Latreille, 1813)
Callicore cyclops(Staudinger, 1891 


== Kilder ==
Butterflies of the Amazon and Andes – Callicore eunomia [1]
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [2]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Callicore i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Callicore hos NCBI 
(en) Kategori:Callicore – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callicore (Hübner) – detaljert informasjon på Wikispecies
Una-Sana kanton

Una-Sana kanton (bosnisk: Unsko-sanski kanton, kroatisk: Unsko-sanska županija, serbisk: Унско-сански кантон) er en av ti kantoner i Føderasjonen Bosnia-Hercegovina, en av Bosnia-Hercegovinas entiteter (delstater).
Kantonens areal er 4 125 km². Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at kantonen hadde 299 343 innbyggere. I 2009 hadde fylket 288 114 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bihać, som også er Una-Sanas største by. Kantonen har fått sitt navn etter elvene Una og Sana.


== Kommuner ==
Kantonen består av åtte kommuner; Bihać, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Bužim, Cazin, Ključ, Sanski Most og Velika Kladuša.


== Referanser ==
Store Kågtinden

Store Kågtind rager 1229,7 meter over havet, og er det høyeste fjellet på øya Kågen og i Skjervøy kommune. Toppen er også det tredje høyeste fjellet på en øy i Norge (bortsett fra Beerenberg på Jan Mayen).
Toppen er lett å bestige, men øverst en det en del steinur. Ved vanskelige føreforhold på vinterføre anbefales stegjern og isøks ved bestigning av toppenMålt etter primærfaktor er fjellet rangert på 21.-plass i Norge.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Hamadryas (sommerfugl)

Hamadryas er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika. Det eksisterer også en planteslekt Hamadryas.


== Utseende ==

Stort sett middelsstore (vingespenn 35 – 100 mm) sommerfugler med noe smale vinger. Slekten utmerker seg ved å være spettete i brunt og grønt. Vingenes ytterkant er bølgete eller svakt flikete, sjeldnere jevn.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene i slekten Hamadryas lever på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae). De voksne sommerfuglene besøker sjelden blomster, men drikker fra råtnende frukt, gjødsel og åtsler. Disse artene lager en karakteristisk, klikkende lyd når de flyr. Det er bare hannene som lager denne lyden, som muligens oppstår når noen oppsvulmede årer på forvingene smeller mot hverandre.
Tross de livlige fargetegningene er disse sommerfuglene godt kamuflert i vekslende sol og skygge under løvtaket.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt over det meste av Sør- og Mellom-Amerika, mot nord til Arizona.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Ageroniini Doubleday, 1847 – 28 arter i fire slekter, alle neotropiske
Slekten Hamadryas Hübner, 1819
Hamadryas albicornis (Staudinger, [1885])
Hamadryas alicia (Bates, 1865)
Hamadryas amphichloe (Boisduval, 1870)
Hamadryas amphinome (Linnaeus, 1767)
Hamadryas arete (Doubleday, 1847)
Hamadryas arinome (Lucas, 1853)
Hamadryas atlantis (Bates, 1864)
Hamadryas belladonna (Bates, 1865)
Hamadryas chloe (Stoll, [1787])
Hamadryas epinome (Felder & Felder, 1867)
Hamadryas februa (Hübner, [1823])
Hamadryas feronia (Linnaeus, 1758)
Hamadryas fornax (Hübner, [1823])
Hamadryas glauconome (Bates, 1864)
Hamadryas guatemalena (Bates, 1864)
Hamadryas honorina (Fruhstorfer, 1916)
Hamadryas iphthime (Bates, 1864)
Hamadryas julitta (Fruhstorfer, 1914)
Hamadryas laodamia (Cramer, [1777])
Hamadryas rosandra (Fruhstorfer, 1916)
Hamadryas velutina (Bates, 1865)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Hamadryas i Encyclopedia of Life 
(en) Hamadryas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hamadryas hos ITIS 
(en) Hamadryas hos NCBI 
(en) Kategori:Hamadryas (Nymphalidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hamadryas (Nymphalidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Tuzla kanton

Tuzla kanton (bosnisk: Tuzlanski kanton, kroatisk: Tuzlanska županija, serbisk: Тузлански кантон) er en av ti kantoner i Føderasjonen Bosnia-Hercegovina, en entitet (enhet) i Bosnia-Hercegovina. Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at kantonen hadde 477 278 innbyggere.Kantonens areal er 2 649 km². Administrasjonssenteret ligger i byen Tuzla som også er kantonen største by og den tredje største byen i Bosnia-Hercegovina.


== Kommuner ==
Kantonen består av tretten kommuner: Banovići, Čelić, Doboj Istok, Gradačac, Gračanica, Kladanj, Kalesija, Lukavac, Sapna, Srebrenik, Teočak, Tuzla og Živinice.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tuzla Canton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons