jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bremstilkvikler

Bremstilkvikler (Endothenia marginana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 11-16 millimeter), tettbygd, mørkbrun eller mørkgrå vikler med forholdsvis smale vinger. Hannen kan kjennes på de hvite bakvingene, men hunnen er vanskelig å bestemme ut fra ytre utseende alene. Ofte må man dissekere ut kjønnsorganene for å kunne bestemme Endothenia-artene med sikkerhet. Forvingen er spraglet i mørkbrunt, grått, svart og hvitt. I den ytre delen er det et uregelmessig, hvitt tverrbånd som ofte er avbrutt i midten. Bakvingen hos hannen er karakteristisk silkeaktig hvit med brun bestøvning i den ytre delen, mens hunnen har brune bakvinger som de fleste andre Endothenia-artene. Larven er blekoransje.


== Levevis ==
Arten kan finnes i mange ulike miljøer, både i skog og i mer åpne miljøer. De voksne sommerfuglene flyr fra mai til august. Larvene utvikler seg i frøkapsler av mange ulike planter, blant andre då (Galeopsis spp.), myrklegg (Pedicularis spp.), engkall (Rhinanthus spp.) og smalkjempe (Plantago lanceolata).


== Utbredelse ==
Den er utbredt over hele Europa (bortsett fra Island) og finnes også i Nord-Afrika og det nordlige Asia.
I Norge er den kjent fra Østfold, Akershus, Vest-Agder og Møre og Romsdal. Den blir vurdert som Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2015.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Endothenia marginana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) bremstilkvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bremstilkvikler hos Artsdatabanken 
(sv) bremstilkvikler hos Dyntaxa 
(en) bremstilkvikler hos Fauna Europaea 
(en) bremstilkvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Endothenia marginana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Endothenia marginana – detaljert informasjon på Wikispecies
Cruisin (Hot Rod T-album)

Cruisin er et musikkalbum med Hot Rod T, utgitt i 1999. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Jump Cat»
«Hot Rod Man»
«Spellbound Hellhound»
«Cruisin' Cat»
«Buddy Bluff»
«Hot Spot»
«Battle of the Bridge»
«Lonely Blue»
«Got My Eyes On You»
Greatest Hiss

Greatest Hiss er et musikkalbum med House of Hiss, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«All the Things»
«Send»
«Slab City»
«Shang»
«The Jack Comes Back»
«In the Rain»
«Void Vermillion»
«Helicopter Lands»
«Dark Sierra»
«Dappled Park»
«Dim Sum Moon»
«Passing Game»
«Stetson Terrfic»
«Ice Cream Blues»
«Somchai»
«Skylab Revolver»
«Little Angel»
«Folk From Nowhere»
«Almost»
«Holland Park»
«Sugar Shoop»
Tyrihjelmstilkvikler

Tyrihjelmstilkvikler (Endothenia hebesana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 16-18 millimeter), gråspraglete vikler med forholdsvis smale vinger. Forvingen er gråbrunt spraglete med et utydelig, lyst tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i røttene og de underjordiske delene av stengelen på tyrihjelm (Aconitum septentrionale).


== Utbredelse ==
I Europa er arten kjent fra Skandinavia og Nord-Russland, den finnes også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika, der den tilsynelatende er vanligere. Arten er sjelden i Norge, men den blir ikke vurdert som truet.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Endothenia hebesana i Encyclopedia of Life 
(en) Endothenia hebesana i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Endothenia hebesana hos Artsdatabanken 
(sv) Endothenia hebesana hos Dyntaxa 
(en) Endothenia hebesana hos Fauna Europaea 
(en) Endothenia hebesana hos NCBI 
(en) Kategori:Endothenia hebesana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Endothenia hebesana – detaljert informasjon på Wikispecies 
Endothenia hebesana på BugGuide.net, amerikansk bildegalleri: [3]
Provocative

Provocative er et musikkalbum med Hype, utgitt i 1995. Dette ble bandets første og siste plate.


== Sporliste ==
«You Don't Know What I Want»
«Find Another Way»
«Dingabong»
«You and I»
«Hands Up»
«All of Your Dreams»
«True Love»
«Runaway»
«Don't Want You to Go»
«Promises»
«Like It Fast?»
«Dingabong» (Underground Mix)
Sklinna fyr

Sklinna fyr, norsk fyrliste nummer 558000, er en fyrstasjon som ligger på Heimøya i øygruppa og fiskeværet Sklinna i Leka kommune i Trøndelag.
Tårnet er flyttet hit og er opprinnelig øvre del av et tidligere tårn på Runde fyr. Nedre del står fortsatt på Runde. I lyktehuset står en fransk 2. ordens linse som fortsatt er i drift.
Fyret ble automatisert i 2004. Området rundt fyret er fredet som Sklinna naturreservat.


== Se også ==
Norske fyr


== Eksterne lenker ==
fyr.no
kystverket.no Norsk fyrliste 2008; s 168 pdf 15MB
Eli Johanne Ellingsve. Finn et fyr = A guide to the Norwegian lighthouses. Tapir akademisk forlag, 2007. ISBN 978-82-519-2203-6 (Google books - digitalutgave)
Norske fyr, nasjonal verneplan for fyrstasjoner. Riksantikvaren, 1997. ISBN 82-7574-018-5 (bokhylla.no – digitalutgave)
«Sklinna fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Astronaut Kraut!

Astronaut Kraut! er et musikkalbum med Hypertext, utgitt i 2010.


== Sporliste ==
«Travel Agency»
«Spiral Out of Control»
«Mary»
«Walk Me Down When I'm Running»
«Stellarwind»
«Ivy League»
«Static Rythm»
«Ost & Kex»
«Parallel Circles»
«Ivy League» (Skibunny Remix)


== Eksterne lenker ==
(en) Astronaut Kraut! på Discogs
Husker du den gang i lunden

«Husker du den gang i lunden» er et skillingstrykk. Alf Prøysen samlet det inn til sin visespalte i Magasinet for alle, i 1957, og innsenderen forteller: «Denne visa er skrevet av Hans Hestbråten, Grue, Finnskogen. Tar man den første bokstaven i hvert vers står det HANS H. BERG, som han skrev seg for den gangen på 1800-tallet.»


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975
Corrente Elektro

Corrente Elektro er et musikkalbum med Hypertext, utgitt i 2007. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Ms.Delicate»
«Words Are Pulling Me Up'n Down»
«Six of 7»
«Johnny & Walter»
«So Certain»
«Orphan Boots»
«Corrente Elektro»
«Science Room»
Odd Narud

Odd Narud (født 3. februar 1919 i Furnes i Ringsaker, død 22. april 2000) var en norsk siviløkonom og industrimann som har hatt flere verv og stillinger innen Norsk Hydro.
Narud var student fra 1939 til 1940 ved Otto Treiders Handelsskole, før han studerte til siviløkonom ved Norges Handelshøyskole (NHH) frem til 1943. Samme år ble han ansatt som sekretær på Norsk Hydros Rjukan Salpeterfabrikk i Rjukan, og fra 1950 var han kontorsjef samme sted. Fra 1958 var han kontorsjef på Eidanger Salpeterfabrikk før han i 1963 ble utnevnt til økonomidirektør i hovedkonsernet. 
I 1975 ble han utnevnt til administrerende direktør. Året etter ble han assisterende generaldirektør før han i perioden fra 1977 og frem til 1984 var generaldirektør for samme selskap. Narud hadde også styreverv i Alnor, Røldal-Suldal Kraft, Norsk Regnesentral, Rafinor, Norges Industriforbund og Norsk Arbeidsgiverforening.


== Litteratur ==
«Narud, Odd», i Steenstrup, Bjørn (red.): Hvem er Hvem? 1973, Oslo: Aschehoug, 1973, s. 404.


== Eksterne lenker ==
(no) Odd Narud i Store norske leksikon
Fuglenes fyr

Fuglenes fyr var et fyr som lå i Hammerfest kommune i Finnmark. Fyret var et hus med påbygd lyktehus.
Fyret ble nedlagt i 1911 og erstattet av fyrlykt.


== Se også ==
Norske fyr


== Eksterne lenker ==
fyr.no
kystverket.no Norsk fyrliste 2008; s 168 pdf 15MB
Eli Johanne Ellingsve. Finn et fyr = A guide to the Norwegian lighthouses. Tapir akademisk forlag, 2007. ISBN 978-82-519-2203-6
Frihet (Høgt gras-album)

Frihet er et musikkalbum med Høgt gras, utgitt i 1982. Dette ble bandets første og siste plate.


== Sporliste ==
«Ses»
«Frihet»
«Basar»
«Høgt gras»
«Siste songjin i Byrkjelo»
«Jeez mot det ukjente»
«Jeez møter Supermann»


== Eksterne lenker ==
(en) Frihet på Discogs
Søsterkake

Søsterkake er en gjærbakst, typisk for kyststrøkene i Aust-Agder. Kaken heves med gjær, og må stekes i bakerovn eller stekeovn. 
Aust-Agder hadde mye kontakt med Holland på 1600-tallet, og det har vært gjettet på at kakens navn peker mot byen Soest ved Zuiderzee, der bl.a. havnebyen Hindeloopen sendte trelastskuter til Aust-Agder. Uansett har søsterkaken fra Sørlandet sitt opphav på andre siden av Nordsjøen; i Nederland eller Nord-Tyskland der en finner en variant med navnet Systerkochen.  
Ingrediensene i søsterkakedeigen er hvetemel, sukker, melk, margarin, gjær, kardemomme og rosiner. Søsterkake stekes i form. 
Da man brukte bakerovn ble søsterkake stekt sammen med brød, og man plasserte søsterkakeformene ytterst i ovnen, der det var minst varme. 
I mange hjem på Sørlandet er det tradisjon å bake søsterkake til jul. Men søsterkake ble også bakt ved andre anledninger. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kirsten Hellerdal: Søsterkake – innvandret kulturgods
La Musica Electronica

La Musica Electronica er et musikkalbum med Il Caesar, utgitt i 2001. 


== Sporliste ==
«La Musica Electronica» (2001-versjon)
«Silencio»
«Sintetica»
«Calma»
«Take 1»
«Caesar Plays»
«La Melodia»
«Da Machina»
«Are u Afraid of My Eyes?»
«La Musica Electronica»
«Silenco» (Love Design Remix)
«La Melodia» (Love Design Remix)
«Calma» (Showcase Edit)


== Eksterne lenker ==
(en) La Musica Electronica på MusicBrainz
Primærstruktur

Primærstruktur er innenfor luftfartøy de strukturene av luftfartøyet som bærer store belastninger med trykk, vridning og vektbæring på bakken og ved manøvre i lufta, og som er essensielle for kontroll av flyet. Dersom disse strukturelementene skulle svikte, ville luftfartøyets flygedyktighet, styrke og integritet være i stor fare.
Eksempler på primærstruktur på en moderne flymaskin er:

Hovedbjelker
Formers: "Spant" som holder formen på plater eller duk på overflaten av vinger, haleflater og flykropp
Longerons: Langsgående bjelker i flykroppens lengderetning
Vingebjelker: En eller to bjelker langs vingene med solid innfesting i flykroppen
Motorfester: Oftest en motorbukk som festes mellom motor og strukturene i flykroppen, eller i vingen på flermotors fly
Flystyting (flight controls): Stikke, pedaler, flapshåndtak, trimregulering, propellkontroll og motorregulering


== Kilder ==
Jeppesen: The Aviation Dictionary For Pilots And Aviation Maintenance Technicians
Ila Auto (album)

Ila Auto er et musikkalbum med Ila Auto, utgitt i 2010. Albumet lå fire uker på VG-lista og endte med 23.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Creedence på kassett»
«Regn og snø»
«En som blir igjen»
«Alle dør, men ikke alle lever»
«Grønland»
«Slakt»
«Fem mil unna»
«Fagerborg»
«Ikke mere tid»
«Få meg hjem»
«Nå kommer natta»
«Ingenting igjen»


== Eksterne lenker ==
(en) Ila Auto (album) på MusicBrainz
Ringborg

Ringborg er en populær betegnelse for en type borg eller festningsanlegg som er rund som sirkel i utformingen. Ringborger fra tidlig middelalder, som de danske trelleborger, var bygd av tre og med palisader av stolper med en voll rundt, mens i senmiddelalderen var en ringborg en borg bygget av stein og omkranset av en vollgrav.


== Nordiske ringborger i vikingtiden ==
I Danmark forbindes ringborger med de fem kjente festningsanleggene fra vikingtiden: Fyrkat og Aggersborg i Jylland, Nonnebakken på Fyn og Trelleborg på Sjælland, samt Borgring som først ble avdekket i 2014 ved Køge. Disse kalles trelleborger, sirkelborger eller ringborger. Navnet har ikke noe med treller (slaver) å gjøre, men er et norrønt ord for tømmer og henviste således til borgens struktur. Disse ringborgene har en meget streng geometrisk utforming, både når det gjelder den runde vollen og portåpningenes plassering, samt bebyggelsen innenfor vollene. De fire første må være bygd samtidig, siden de er dendrokronologisk datert til år 981.Foruten de fire danske borgene kjennes det også to ringborger ved Trelleborg og Borgeby i Skåne i det som i dag er Sverige, men som i middelalderen tilhørte Danmark. Et satellittbilde fra Lyby i Rygge, Østfold, har avslørt en sirkel på 140 meter i diameter, som muligens kan være et tilsvarende borganlegg.


== Burgwall ==

En form for ringborg kjennes også fra det slaviske området øst for Elben og vest for Weichsel fra en gang på 700-tallet. Denne typen kalles for burgwall. Hva angår byggmaterialer og oppbygging av selve vollen, ligner en burgwall de senere ringborgene eller trelleborgene i Danmark. Burgwall utviklet seg senere til større bebyggelser i løpet av middelalderen, og mistet da sitt vesen og karakter som borg.


== Festningsanlegg ==
 
I Europa kjennes det til festningsanlegg helt tilbake til neolittisk tid. Oldtidens greske og romerske kultur, foruten også enkelte fønikiske kolonier, fremmet andre byggeformer og festningsanlegg, og generelt andre måter å organisere samfunnet på. Men nord for Alpene er lokale fesningsverk blitt brukt og forlatt, og gjenbrukt, gjennom tidene. Langs Rhinen og øvre Donau gikk den romerske limes (grense) og langs denne strekning er det avdekket flere høydeborger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steuer, Heiko; Bierbrauer, Volker; Hoeper, Michael, red. (2008): Höhensiedlungen zwischen Antike und Mittelalter von den Ardennen bis zur Adria, Reallexikon der Germanischen Altertumskunde. Ergänzungsbände, 58, Berlin: De Gruyter, ISBN 978-3-11-020235-9
Brather, Sebastian (2001): Archäologie der westlichen Slawen, Reallexikon der Germanischen Altertumskunde. Ergänzungsbände, 30, Berlin: De Gruyter, ISBN 3-11-017061-2


== Eksterne lenker ==
Stylegar, Frans-Arne (29. mars 2005): En trelleborg i Rygge? Arkeologi i nord
Pedersker: Rispebjerg – Ringborgen, (Bornholm), pedersker.dk
Sekundærstruktur

Sekundærstruktur er innenfor luftfartøy den strukturen av luftfartøyet som bærer egenbeleastninger eller luftbelastninger som genereres på eller i komponenten. Dette er komponenter som dersom de skulle svikte ikke ville vise noen fare for luftfartøyets struktur.
Eksempler på primærstruktur på en moderne flymaskin er:

Ikke-bærende deksler
Farings
Fillets
Halekon
Nesekon


== Kilder ==
Jeppesen: The Aviation Dictionary For Pilots And Aviation Maintenance Technicians
Makkaur fyr

Makkaur fyr er et fyr som ligger ytterst i Båtsfjorden i Båtsfjord kommune i Finnmark.
Fyret har et 3. ordens lynblinkapparat,
Fyrbygningen har en dominerende plassering på toppen av en knaus i et opprevet fjellandskap, og fyrbygningen regnes som en av landets mest særpregede. Maskinhall med trykktanker til diafon tåkeanlegg og aggregater er intakt. Fyrbygningen og fyrvokterboligen er bevart fra før krigen.


== Se også ==
Norske fyr


== Eksterne lenker ==
fyr.no
kystverket.no Norsk fyrliste 2008; s 78 pdf 15MB
Eli Johanne Ellingsve. Finn et fyr = A guide to the Norwegian lighthouses. Tapir akademisk forlag, 2007. ISBN 978-82-519-2203-6
Norske fyr, nasjonal verneplan for fyrstasjoner. Riksantikvaren, 1997. ISBN 82-7574-018-5 (bokhylla.no – digitalutgave)
Kystverket.no; 12.9.2005 «Den siste vakta på Makkaur»
«Makkaur fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Jonsokkollstilkvikler

Jonsokkollstilkvikler (Endothenia ustulana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor, tettbygd, gråbrun vikler. Arten har ingen påfallende fargetegninger. Forvingen er gråspraglete med et utydelig, lyst tverrbånd nær vingespissen. Bakvingen er gråbrun.


== Levevis ==
Arten lever på enger og lysninger i skogen. Larvene skal etter litteraturen leve på krypjonsokkoll (Ajuga reptans), men denne arten vokser ikke vilt der denne vikleren er funnet i Norge. Trolig kan larvene også leve på vanlig jonsokkoll (Ajuga pyramidalis).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste og sørligste delene, og i Nord-Asia.
I Norge finnes arten bare på Sørlandet med funn fra Telemark, Aust-Agder og Vest-Agder. Den er vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2015.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Endothenia ustulana på UK Moths [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]
Rødlistevurdering for jonsokkollstilkvikler [4]


== Eksterne lenker ==
(en) jonsokkollstilkvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) jonsokkollstilkvikler hos Artsdatabanken 
(sv) jonsokkollstilkvikler hos Dyntaxa 
(en) jonsokkollstilkvikler hos Fauna Europaea 
(en) jonsokkollstilkvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Endothenia ustulana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Endothenia ustulana – detaljert informasjon på Wikispecies 
[5] Bilde av arten
Hulveien (Arendal)

Hulveien er en gate i strandstedet Barbu i Arendal kommune.
Hulveien er den gamle hovedveien fra nederst til øverst gjennom den sentrale, gamle del av strandstedet. Veien går fra Kystveien til Barbu kirke og følger et naturlig søkk eller skorte i terrenget. Veien er brolagt. Dette ble utført som nødsarbeid i 1930-årene. «Hulkleiva» er et eldre navn på Hulveien, og har sine paralleller i Bendiksklev og Iuellsklev.
Hulveien brukes i dag hovedsakelig som gangvei mellom østre deler av byen og sentrum.
Hulveien var lenge eneste kjørevei fra Arendal sentrum gjennom strandstedet Barbu og videre østover til Songe. Denne gamle ferdselsåren gikk fra Arendal torv, Bendiksklev, Iuellsklev, Møllebakken, Barbu, Hulveien og Gamle Songevei.I 2001-2002 ble Hulveien gravd opp for å fornye og utbedre vann- og kloakkrør. Det var nødvendig å sprenge bort fast fjell i grunnen og veiens profil ble utjevnet der det var brattest. Veiens gamle brosteinsdekke ble lagt tilbake. 


== Referanser ==


== Bilder ==
Wayne Clark

Wayne Maxwell Clark (født 19. september 1953 i Perth, Vest-Australia) er en tidligere australsk cricket-spiller.
Clark er kjent for å ha forkastet Kerry Packers tilbud om å være en del av World Series Cricket, fordi han i stedet foretrakk å konsentrere seg om å spille for landet sitt. Clark ble utelatt fra den australske cricket-troppen som ble sendt til World Cup i 1979 som ble arrangert i England, samt at han ble utelatt fra Australias turer til England i 1980, 1981 og 1983.
Clark var trener for det australske cricket-laget Warriors. I januar 2007 ble det annonsert at Clark skulle trappe ned fra sin rolle som cricket-trener, en rolle han har hatt i hele ti sesonger. Han var også trener for Yorkshire under 2001-2002 sesongen hvor han ledet dette laget til deres første County Championship tittel på 33 år i 2001.


== Eksterne lenker ==
(en) Wayne Clark – ESPNcricinfo.com
Over the Next Hill

Over the Next Hill er et musikkalbum med Ila Auto, utgitt i 2008. Albumet lå 1 uke på VG-lista og endte med 37.-plass som beste plassering.
Albumet ble spilt inn  Fagerborg studio med Per Sveinsson og Hamar Køntri og Wesernstudio med Kai Christoffersen. 


== Sporliste ==
«Faultline»
«Little Honey»
«Lights On the Hill»
«The Exit Sign»
«Half Past Three»
«Wayfarin' Stranger»
«Over the Next Hill»
«Ten Acres»
«Blanktvannsbråten»
«Long Time Workin' It Out»
«Easier to Go Down Hill»


== Eksterne lenker ==
(en) Over the Next Hill på Discogs 
(en) Over the Next Hill på MusicBrainz
Myntestilkvikler

Myntestilkvikler (Endothenia ericetana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 14-20 millimeter), kraftig bygd vikler. Thorax er grå med svarte sidestriper, i bakre delen med en oppstående kvast av hårlignende skjell. Forvingen er bredere og mindre tilspisset enn hos de andre Endothenia-artene. Grunnfargen er oker til gråbrun, med en diffus, mørk flekk i midten og et diffust, lysgrått tverrbånd langs ytterkanten. Bakvingen er gråbrun.


== Levevis ==
Arten finnes i tilknytning til dyrket mark. Larven lever i den underjordiske delen av stengelen på åkermynte og svinerot. De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste og sørligste delene, og i Nord-Asia.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Endothenia ericetana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Endothenia ericetana i Encyclopedia of Life 
(en) Endothenia ericetana i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Endothenia ericetana hos Artsdatabanken 
(sv) Endothenia ericetana hos Dyntaxa 
(en) Endothenia ericetana hos Fauna Europaea 
(en) Endothenia ericetana hos NCBI 
(en) Kategori:Endothenia ericetana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Endothenia ericetana – detaljert informasjon på Wikispecies
If You Keep Pickin’ it Might Never Heal

If You Keep Pickin' it Might Never Heal er et musikkalbum med Ila Auto, utgitt i 2006. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Gospel Train»
«Fire It Up»
«Two Sets of Keys»
«Sunday Girl»
«Late Night Zombies»
«Døladrag»
«One More Ride»
«Saro Jane»
«The Road You Walk»
«Red Clay Halo»
«How Do I Get Out of This»
«I Ain't Been Drinkin'»
Edward Osóbka-Morawski

Edward Bolesław Osobka-Morawski (født 5. oktober 1909, død 9. januar 1997) var en polsk politiker som var statsminister i den kommunistiske Lublinkomitéen (Polski Komitet Wyzwolenia Narodowego) før han var fungerende statsminister i Polen like etter den andre verdenskrig var over.
Han ble deretter utnevnt til statsminister i Polens provisoriske regjering fra januar og til juni 1945, og han var statsminister i regjeringen som satt fra juni 1945 og frem til 1947. Han ble etterfulgt av Józef Cyrankiewicz som hadde statsminister-embetet fra 1947 til 1952.


== Referanser ==
Svinerotstilkvikler

Svinerotstilkvikler (Endothenia quadrimaculana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-22 millimeter), kraftig bygd vikler. Forvingens grunnfarge er lysbrun med små, mørkbrune flekker langs framkanten, en firkantet, brun flekk midt i vingen og et innoverbuet, brunt tverrbånd i spissen. Bakvingen er lysbrun.


== Levevis ==
Arten har larver som lever i røtter og rotstokker av planter i leppeblomstfamilien, blant andre mynte (Mentha), svinerot (Stachys) og dauvnesle (Lamium).
De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa og østover til Sibir, Mongolia og Kina, og også i Nord-Amerika.
I Norge finnes den i de sørligste delene.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Endothenia quadrimaculana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) svinerotstilkvikler i Encyclopedia of Life 
(en) svinerotstilkvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svinerotstilkvikler hos Artsdatabanken 
(sv) svinerotstilkvikler hos Dyntaxa 
(en) svinerotstilkvikler hos Fauna Europaea 
(en) svinerotstilkvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Endothenia quadrimaculana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Endothenia quadrimaculana – detaljert informasjon på Wikispecies