jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gustav Holm

Gustav Frederik Holm (født 6. august 1849 i København, død 13. mars 1940) var en dansk marineoffiser og grønlandsforsker. 
Han ble offiser i 1870 og kaptein i 1885. I 1876 deltok han i Knud Steenstrups geologiske forskningsreise til Qaqortoq (Julianehåb). I 1880-81 ledet han selv en ekspedisjon til Sydgrønland; på denne turen ble det både gjort naturgeografiske observasjoner og en kartlegging av fornminner i Julianehåbs distrikt; man undersøkte dertil også forholdene i Østgrønlands sørlige kystområder.
Holm var den første europeer som satte sin fot på Kapp Farvel. I årene 1883-85 ledet han en fruktbar forskningsreise med  umiak (konebåt) langs den grønlandske østkysten. De overvintret i Ammassalik, oppdaget Kong Christian IXs land og nådde fram til 66° nord. 
Etter sine år på Grønland førte han i 1897 krysseren «Hejmdal» ved Island og i 1898 skonnerten «Diana». I 1899 ble han sjef før sjøkartverket, og ved sin avgang fra marinen i 1909 ble han først overlos og deretter lotsdirektør 1912-19. 
Han mottok flere utmerkelser for utforskningen på Grønland: gullmedaljer fra Den danske geografiske selskap og Société de Géographie, og den danske fortjenstorden i 1909. Han ble i 1929 utnevnt til æresdoktor ved Københavns Universitet for sin grønlandsforskning. Kapp Gustav Holm ligger nordøst for Tasiilaq, ved Danmarkstredet.


== Publikasjoner, i utvalg ==
Beskrivelse af ruiner i Julianehaabs Distrikt, der ere undersøgte i aaret 1880. 1882
Den danske Konebaadsexpedition til Grønlands Østkyst 1883-85. 1887
Konebådsekspeditionen : etnologisk skitse af Angmagsalikerne. Redigert og kommentert av Jørgen Meldgaard. Rhodos forlag, 1972. ISBN 87-7496-342-2
Grønlandske sagn, et udvalg af «Sagn og fortællinger fra Angmagssalik». 1959
Et utvalg fra Grønlandske sagn er utgitt på norsk i antologien Inuit, myter og sagn fra Grønland, 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kaj Birket-Smith: "Gustav Holm. 6. avgust 1849 – 13. marts 1940" (Geografisk Tidsskrift, Bind 43; 1940)
Minta Durfee

Araminta Estelle Durfee (født 1. oktober 1889, død 9. september 1975) var en amerikansk stumfilmskuespillerinne fra Los Angeles, California, kanskje mest kjent for sin rolle i Mickey (1918). Annet benyttet navn er Minta Durfee Arbuckle.


== Ligv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Minta Durfee var datter av Charles Warren Durfee og hans hustru Flora Adkins. 


=== Teaterkarriere ===
Da hun var 17 år begynte gun på teateret. Først var hun revydanserinne, og senere fikk hun bedre oppdrag.  Hun møtte Roscoe Arbuckle da han prøvde å komme seg inn ved teateret og de giftet seg i august 1908.


=== Filmskuespillerinne ===
Hun hadde de ledende kvinnelige rollene i Charlie Chaplin første filmer.
Durfee og Arbuckle ble separert i 1921. Dette var kort tid før skandalen som ved dødsfallet til den unge kvinnelige filmstjernen Virginia Rappe. Det ble ført tre rettssaker og til slutt ble Arbuckle frikjent. Karrieren hans var ødelagt og fikk få jobbtilbud. Durfee og Arbuckle ble skilt i 1925.
Durfee ble sitert på sine gamle dager, da hun omtalte Arbuckle som det mest sjenerøse menneske jeg noen gang har møtt, og hvis jeg skulle gjøre det om igjen ville jeg fortsatt giftet meg med den samme mannen.Durfee var en ivrig forsvarer av Mabel Normand som var en nær venn.  Hun snakket med ømhet om henne til sin egen død.Durfee opptrådte ofte på TV, i show som Noah's Ark (1956). Hun hadde mindre roller filmer som  Grønn var min barndoms dal (1941), Den vidløftige Marietta (1935), Rose Marie (1936),  Molly Brown går aldri dukken (1964), og For en gal, gal, gal, gal verden (1963).


=== Eldre år ===
På sine eldre dager foreleste Durfee om stumfilm og deltok på retrospektive visninger av hennes og hennes manns filmer. Hun var overrasket og begeistret over den fornyede interessen for stumfilmer og gjorde sett beste å hjelpe hvor hun kunne.Minta Durfee døde i Woodland Hills, California ved Motion Picture Country Home i 1975. Hun led av en hjertelidelse.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Minta Durfee
Finn en grav
(en) Minta Durfee på Internet Movie Database 
(sv) Minta Durfee i Svensk Filmdatabas 
(da) Minta Durfee på Filmdatabasen 
(fr) Minta Durfee på Allociné 
(en) Minta Durfee på AllMovie 
(en) Minta Durfee hos The Movie Database
Iwasaki Yatarō

Iwasaki Yataro (født 9. januar 1835, død 7. februar 1885) var en japansk forretningsmann og industriherre. Han var grunnleggeren av Mitsubishi-selskapet.
Iwasaki ble født inn i en bondefamilie fra Aki i Tosa-provinsen (nå i prefekturet Kochi). Han var barnebarnet til mannen som hadde solgt familiens status som samuraier for å kvitte seg med store krav om gjeld og lån. Mens Yataro bodde i Tokyo sosialiserte han med politiske aktivister samtidig som han studerte under den reformistiske professoren Yoshida Toyo, som påvirket ham med sine egne ideer om å åpne og utvikle en lukket nasjon gjennom industri og handel med andre land.Snart opprettet Yataro et kontor i Nagasaki, der han var ansvarlig for handel med blant annet krydder, olje og papir. Samtidig hadde han ansvaret for kjøp av skip, våpen og ammunisjon. Etter Meijirestaurasjonen i 1868 ble hans handelsvirksomhet i Tokyo tvangsoppløst fordi hans holdninger ble ansett som fiendtlige. Iwasaki reiste deretter til Osaka der han leide seg handelsrettigheter og han var hovedgrunnlegger av Tsukumo Trading Company. Selskapet skiftet senere navn til Mitsubishi i 1873, og som i dag refererer til en stor gruppe japanske firmaer som alle er registrert under Mitsubishi-varemerket.
Selskapet tok offisielt navnet Mitsubishi i mars 1870 og Yatarō ble president for selskapet. I 1885 mistet Yatarō mye av sin kontroll over rederiet og dets virksomhet i kjølvannet av en lang politisk kamp i Japans transport-bransje. Selskapet måtte fusjonere med en gammel rival og forandret deretter navnet til Nippon Yusen (NYK Line).
Da Yatarō mistet sitt rederi, etablerte han andre bedrifter (blant annet innenfor bankvesenet, gruvedrift, aviser, transport og forsikring) som dannet grunnlaget for Mitsubishi-organisasjonen.
Iwasaki Yatarō var en visjonær forretningsmann, og han var flink til å dyrke sterke forretningsforbindelser som kunne komme til å hjelpe ham i fremtiden.Yatarō døde av magekreft da han var 50 år gammel, i februar 1885, og han ble etter sin død etterfulgt i familiebedriften av sin bror, og senere hans sønn, Hisaya. Hans fjerde datter, Masako, var gift med baron Kijūrō Shidehara som var den 44. statsministeren i Japan.


== Referanser ==
Hayato Ikeda

Hayato Ikeda (født 3. desember 1899 i Takehara i Hiroshima, død 13. august 1965 i Tokyo) var en japansk politiker og statsminister fra 1960 til 1964.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ikeda kom fra en familie med sakebryggere. Han tok eksamen fra det økonomiske fakultet ved Kyoto keiserlige universitet i 1925 og begynte deretter en karriere i finansdepartementet.


=== Politiker ===
Ikeda var en av liberalerne som stiftet det liberale parti (LDP). Hans politiske kurs var preget av Yoshida-skolen. Etter å ha avansert til visefinansminister vant han en plass i det japanske parlamentets representanthus i de alminnelige valgene i januar 1949. 
Ikeda var Japans finansminister 1949– 2 og 1956 – 57. Årene 1952 – 53, samt 1959-60, var han handelsminister.


=== Statsminister ===
Ikeda var statsminister i Japan fra den 19. juli 1960 til 9. november 1964. Under hans tid ble det innledet et allment pensjonssystem og en allmenn sykeforsikring. Videre ble det innført en lov til fordel for de bevegelseshemmedes sysselsetting ved hjelp av et særskilt kvotesystem.Som statsminister gikk Ikeda inn for en inntekts-fordoblingsplan og en politikk for tålmodiget og forsoning, og han la stor vekt på økonomisk utvikling i Japan. Den ledende økonomihistorikeren Takafusa Nakamura har beskrevet ham som den enkeltperson som var viktigst for Japans raske vekst”.Ikeda var blant de japanske representantene som signerte San Francisco-traktaten i 1951.


== Referanser ==
Desta Marie Beeder

Desta Marie Beeder (født 11. september 1988 i Bergen) er en norsk programleder og tidligere værmelder for StormGeo. Hun har vært programleder for God morgen Norge på TV 2 siden våren 2018.
Før hun startet i jobben som værmelder jobbet hun ett år andre steder i TV 2, først i kommunikasjonsavdelingen og så i plan- og avviklingsavdelingen. Hun tok over som værmelder etter Isabella Martinsen, og debuterte på TV 2 23. mars 2011.
30. november 2016 sluttet Beeder som væranker i kanalen, og begynte i TV 2s søsterselskap Vimond. Selskapet har kontorer i New York, og utvikler teknologien bak TV 2 Sumo, men Beeder ble boende i Bergen. Våren 2018 begynte hun som programleder i God morgen Norge og sommeren samme år var hun medprogramleder i God sommer Norge. I 2022 var hun programleder i det nystartede TV 2-programmet Rydderevolusjonen. Hun har vært deltaker i første sesong av Kompani Lauritzen i 2020. Hun ble nominert til publikumsprisen under Gullruten 2022 for God morgen Norge og Rydderevolusjonen.Beeder har etiopisk far og norsk mor. Hun har en bachelorgrad i medievitenskap fra Universitetet i Bergen. Hun giftet seg med Boris Klyve i mai 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Desta Marie Beeder på Internet Movie Database 
(no) Desta Marie Beeder på Twitter 
(no) Desta Marie Beeder på Facebook 
(no) Desta Marie Beeder på Instagram
Verdt å vite

Verdt å vite er et norsk populærvitenskaplig magasinprogram som ble sendt på NRK Radio fra 1979 til 2011. Programmet inneholdt intervjuer med forskere, reportasjer fra forskningsinstitusjoner og populærvitenskapelige kåserier, samt redaksjonelle forskningsnyheter. Programmet gikk alle hverdager på P2 og hadde en halv times varighet. I starten gikk programmet en gang i uken og varte i 20 minutter.I 2000 ble programmet tildelt Forskningsrådets formidlingspris. I 2008 ble redaksjonen kåret til Årets Team i NRK, i 2005 fikk de Faktaavdelings ærespris. 
I  2011 ble programmet slått sammen med Sånn er livet til et nytt program kalt Ekko.Første sending gikk mandag den 8. januar 1979.


== Redaksjon ==
Guro Tarjem, marinbiolog, prosjekteder 2005-2010
Espen Eggen, journalist
Anne-Line Gjerde Nilsen
Ivar Grydeland
Torkild Jemterud, studert matematikk og fysikk
Anne Synnevåg, studert psykologi, fysiologi, gresk og kinesisk
Hildrun Hope Rydsaa, produsent
Nils R. Ringdal (1979)
Steinar Brauteset (1979)
Ole Martin Nymoen (1979)
Per Torbo (1979)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Et program om Verdt å vite, utlagt på NRK Radio
Léonard Daghelinckx

Gustave Léonard Daghelinckx (født 10. april 1900, død 3. mars 1986) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Daghelinckx vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt bak Italia og Polen. De andre på laget var Jean van den Bosch, Henri Hoevenaers og Ferdinand Saive.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Léonard Daghelinckx – Olympedia 
(en) Léonard Daghelinckx – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Léonard Daghelinckx – Cycling Archives
Perihelargument

Perihelargumentet er et av baneelementene som beskriver et legeme i bane rundt solen, som for eksempel en planet. Det er vinkelen mellom oppstigende knute og perihel, målt i baneplanet. Å legge den til lengden til oppstigende knute gir lengdegraden til perihel til dets bane rundt solen.
Et perihelargument på 0 ° betyr at legemet vil vær i perihel akkurat når den krysser ekliptikken fra sør til nord. Et perihelargument på 90 ° betyr at legemet vil være i perihel akkurat når den er lengst nord for ekliptikken.
Saint-Médard-en-Jalles

Saint-Médard-en-Jalles er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen ligger vest-nordvest for Bordeaux, og er den femte største forstaden til byen.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Saint-Médard-en-Jalles


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saint-Médard-en-Jalles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Alphonse Parfondry

Alphonse Parfondry (født 1896, død ukjent) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Parfondry vant en olympisk sølvmedalje i sykling i OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass på 188 km landevei bak Frankrike. De andre på laget var Henri Hoevenaers og Jean van den Bosch.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Sølv i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alphonse Parfondry – Olympics.com 
(en) Alphonse Parfondry – Olympic.org 
(en) Alphonse Parfondry – Olympedia 
(en) Alphonse Parfondry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alphonse Parfondry – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Alphonse Parfondry – ProCyclingStats 
(en) Alphonse Parfondry – Cycling Archives
Fernand Saivé

Ferdnand Saivé (født 24. mai 1900, død 12. april 1981) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Saivé vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt bak Italia og Polen. De andre på laget var Jean van den Bosch, Henri Hoevenaers og Léonard Daghelinckx.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Fernand Saivé – Olympedia 
(en) Fernand Saivé – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fernand Saivé – ProCyclingStats 
(en) Fernand Saivé – Cycling Archives
Georges Wambst

Georges Wambst (født 21. juli 1902, død 1. august 1988) var en fransk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Wambst ble olympisk mester i banesykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som vant 188 km landevei foran Belgia og Sverige. De andre på laget var Armand Blanchonnet og René Hamel.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Gull i sykling, 188 km landevei, lag  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Wambst – Olympics.com 
(en) Georges Wambst – Olympic.org 
(en) Georges Wambst – Olympedia 
(en) Georges Wambst – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georges Wambst – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Georges Wambst – ProCyclingStats 
(en) Georges Wambst – Cycling Archives
Havkvinnen

Havkvinnen er en figur i inuittenes mytologi, hun hersker over alt som lever i havet, og inuittene må holde seg inne med henne for å ha fangstlykke. Hun er også kjent som Sedna, Arnakuagsak/Arnaqquassaaq, Nerrivik eller Nuliajuk i fortellinger fra de ulike delene av Grønland og Canada. 
Det finnes flere varianter av mytene om Havkvinnen, men et gjennomgående motiv er at hun en gang var en ordinær iniutpike, som enten ble utstøtt fra sin familie på grunn av ulydighet, ble ofret til havet for å stilne uvær, eller ble røvet. Gjennom forvandlinger som sjelden gjøres helt ut rede for, forvandles hun til herskerinnen over havet. Hun er den som beskytter alt levende i havet, og setter regler for inuittenes fangst. Dersom fangstmennene bryter disse tabuene blir Havkvinnen rasende, og holder fangstdyrene borte fra jegerne. Da må angakkoqen hensette seg i transe og reise ut på en magisk reise for å møte henne, blidgjøre henne, rette opp tabubruddene og gjenopprette balansen i verdensorden. 
Inuittenes mytologi har ingen egentlige guder, men Havkvinnen og Månemannen representerer kaoskreftene som inuittene har utviklet kultiske teknikker for å blidgjøre. 


== Oppkalling ==
Dvergplaneten 90377 Sedna, som ble oppdaget i 2003, er oppkalt etter henne.


== Tekster på norsk ==
Legender om Havkvinnen er gjengitt på norsk i antologien Inuit, myter og sagn fra Grønland, 2006.


== Eksterne lenker ==
Sedna is the Inuit Goddess of the Sea, fra en privat, kanadisk webside
polarlife.ca: The Legend of Sedna the Sea Goddess (en annen kanadisk variant)
René Hamel

René Hamel (født 14. oktober 1902, død 7. november 1992) var en fransk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Hamel ble olympisk mester i banesykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som vant 188 km landevei foran Belgia og Sverige. De andre på laget var Armand Blanchonnet og Georges Wambst. I den indivuelle landeveisrittet over 188 km ble han nummer tre bak Armand Blanchonnet fra Frankrike og Henri Hoevenaers fra Belgia


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Gull i sykling, 188 km landevei, lag  Frankrike
 1924  Paris - Gull i sykling, 188 km landevei  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) René Hamel – Olympics.com 
(en) René Hamel – Olympic.org 
(en) René Hamel – Olympedia 
(en) René Hamel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) René Hamel – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) René Hamel – ProCyclingStats 
(en) René Hamel – Cycling Archives
La Teste-de-Buch

La Teste-de-Buch er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike.
Kommunen ligger på sørkysten av Arcachonbukta, og ligger i den sørvestlige delen av Gironde. La Teste-de-Buch er kjent for Europas største sanddyne Dune de Pilat.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen La Teste-de-Buch


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Teste-de-Buch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Kastanjeoldenborre

Kastanjeoldenborre (Melolontha hippocastani) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Den kan noen ganger gjøre noe skade i hager, men er ikke regnet som et særlig alvorlig skadedyr.


== Utseende ==
En ganske stor (22-26 millimeter), rødbrun, fint hårete skarabide. Arten ligner mye på vanlig oldenborre (Melolontha melolontha), men kan skilles fra denne på at pygidiet (den forlengte bakkroppsspissen) er knappaktig utvidet bakerst. Dessuten er pronotum gjerne lysere på farge enn hos oldenborren. Hodet er omtrent så langt som bredt, overleppen (labrum) litt framskytende, innbuktet i midten. Fasettøynene er middels store og runde. Antennene er ganske ulike hos de to kjønnene: de ytre, bladatkige leddene er ganske lange hos hannen, mye kortere hos hunnen. Pronotum er rødbrunt, litt bredere enn langt, med rundede sider, litt utvidet bakerst. Scutellum er mørkt og ovalt. Dekkvingene er rødbrune, hver vinge med tre lengderibber. De dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, som er trukket ut til en avrundet tagg (pygidium). Hvert bakkroppsledd har et trekantet, hvitt felt på siden rett under dekkvingen. Beina er rødbrune.


== Levevis ==
Denne arten finnes helst i og ved løvskog. Larvene lever i jorden av planterøtter. De bruker tre-fire år på utviklingen. De voksne billene er aktive om skumringen i juni og kommer gjerne til lys.


== Skadedyr ==
Arten er ikke et så betydelig skadedyr som vanlig oldenborre, blant annet fordi den primært holder til i skog og ikke på dyrket mark. Lokalt kan den likevel gjøre noe skade i hager.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det meste av Europa nordover til det sørlige Norge.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Slekten Melolontha O. F. Müller, 1764
kastanjeoldenborre, Melolontha hippocastani Fabricius, 1801


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) kastanjeoldeborre i Encyclopedia of Life 
(en) kastanjeoldeborre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kastanjeoldeborre hos Artsdatabanken 
(sv) kastanjeoldeborre hos Dyntaxa 
(en) kastanjeoldeborre hos Fauna Europaea 
(en) kastanjeoldeborre hos NCBI 
(en) Kategori:Melolontha hippocastani – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Melolontha hippocastani – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melolontha hippocastani – detaljert informasjon på Wikispecies
Armand Blanchonnet

Armand Blanchonnet (født 23. desember 1903, død 17. september 1968) var en fransk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Blanchonnet ble olympisk mester i sykling to ganger under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som vant 188 km landevei foran Belgia og Sverige. De andre på laget var René Hamel og Georges Wambst. Han vant også den indivuelle landeveisrittet over 188 km, foran Henri Hoevenaers fra Belgia og René Hamel fra Frankrike.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Gull i sykling, 188 km landevei  Frankrike
 1924  Paris - Gull i sykling, 188 km landevei, lag  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Armand Blanchonnet – Olympics.com 
(en) Armand Blanchonnet – Olympic.org 
(en) Armand Blanchonnet – Olympedia 
(en) Armand Blanchonnet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Armand Blanchonnet – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Armand Blanchonnet – ProCyclingStats 
(en) Armand Blanchonnet – Cycling Archives
Filmåret 1880

Filmåret 1880 er en oversikt over hendelser og fødte filmpersonligheter i 1880.


== Hendelser ==
Amerikanske George Eastman begynner kommersiell fremstilling av tørrplater for fotografi.
Eadweard Muybridge avholder en offentlig demonstrasjon av sin zoopraxiskop, en Laterna Magica utstyrt med en roterende plate med kunstnerens sine gjengivelser av Muybridges kronofotografiske sekvenser. Den ble brukt som et demonstrasjonsapparatur av Muybridge i hans illustrerte forelesninger (originalen er bevart i museet i Kingston upon Thames i England).


== Fødsler ==


== Referanser ==
Polyphylla fullo

Polyphylla fullo er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Denne sjeldne arten lever i sandig furuskog og er utbredt i Europa nord til det sørlige Sverige.


== Utseende ==

En stor (25-36 millimeter), svart skarabide med kremhvite tegninger. Hannens antenner har meget store blader (lameller). Hodet er svart med hvite striper langs fasettøynenes innside, pronotum har tre hvite lengdestriper, dekkvingene et uregelmessig, hvitt mønster. Arten kan ikke forveksles med noen annen europeisk bille.


== Levevis ==
Denne arten finnes i furuskog på sandet jord. Larvene lever nede i jorda, utviklingen tar 3-4 år. De voksne billene eter furunåler.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa nord til det sørligste Sverige. Denne arten er sjelden nesten over alt og er fredet i flere europeiske land.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Slekten Polyphylla Harris, 1842
Polyphylla fullo (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Polyphylla fullo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Polyphylla fullo hos Artsdatabanken 
(sv) Polyphylla fullo hos Dyntaxa 
(en) Polyphylla fullo hos Fauna Europaea 
(en) Polyphylla fullo hos NCBI 
(en) Kategori:Polyphylla fullo – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polyphylla fullo – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyphylla fullo – detaljert informasjon på Wikispecies