jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Miracle Channel

Miracle Channel, ofte omtalt som Miracle, er en satellittkanal som sender kristne TV-programmer døgnet rundt på arabisk til Europa, Midtøsten og Nord-Afrika. Sendingene produseres av Troens Bevis Verdens Evangelisering, en norsk misjonsstiftelse etablert i 1965 av Aril Edvardsen og videreført av sønnen Rune Edvardsen. Stiftelsen holder til på eiendommen Sarons Dal, i Kvinesdal. 
På 1990-tallet produserte kanalen stort sett programmer på engelsk, som ble dubbet på russisk og arabisk, men har siden konsentrert seg om arabiskspråklige programmer for muslimer.


== Historikk ==
I 1983 ble TV monopolet opphevet i Norden og et TV-studio for produksjon av TV-programmer ble bygget i Sarons Dal. Det var ingen sendinger til å begynne med, kun produksjon, programmene ble sendt på andre TV-kanaler. I 1985 ble programmet Ny Dimensjon sendt på 24 ulike TV-stasjoner i Norden. Etterhvert økte produksjonen av programmer og videokassetter. TV-programmet Hallo Norden ble lansert i 1987, og sendt på flere stasjoner i Skandinavia. TV 2 meldte i en nyhetssending i 1996 at det finnes en TV-stasjon i Sarons Dal med seertall som andre nordiske kanaler bare kan drømme om.I 1997 ble det tatt i bruk en satellitt-bakkesender og sendinger fra Sarons Dal kunne starte. Fra 1. april 2006 ble sendingene utvidet til 24-timer i døgnet. I 2010 begynte Miracle Channel å sende på to satellittnettverk samtidig. Den 9. mars 2010 sendte kanalen for første gang direkte på tre satellitter samtidig, dette gjorde at programmet kunne sees også i Nord-Amerika. Det sendes 24 timer i døgnet, men ikke over alle satellittene.Programmene fra Miracle Channel kan streames på Internett. Via internett når Troens Bevis inn i land som er lukket for tradisjonell evangelisk misjon. 
Særlig fra muslimske land har responsen vært stor. 32 587 tv-seere kontaktet Troens Bevis i løpet av 2006. Over 80 prosent av dem var muslimer som ville vite mer om Jesus, ifølge tall fra Troens Bevis. De fleste henvendelsene har kommet fra de mest restriktive muslimske landene. I løpet av september 2007 ga nær 7 000 arabiske seere respons etter å ha sett TV-programmene. De 10 første månedene av 2007 hadde over 39 000 arabere kontaktet oppfølgingskontoret til Miracle i Stockholm. Tilsammen 59 000 tilbakemeldinger ble registrert i 2007. I 2009 mottok Troens Bevis 120 000 seerhenvendelser fra muslimer ifølge egne tall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rohit Saggi

Rohit Saggi (født 31. januar 1992) er en fotball- og tidligere bandydommer fra Drammen. Saggi representerer Ski- og Ballklubben Drafn. Han begynte som fotballdommer i 2008, og dømte samme år finale i Norway Cup.Saggi dømte sin første eliteseriekamp 16. oktober 2016, mellom Start og Tromsø. Fra sesongen 2017 dømmer han på øverste nivå i Norge. Han ble valgt ut til FIFA-dommer i 2018-sesongen.Saggi dømte tidligere også bandy, men ga seg allerede etter tre år for å prioritere fotballen. På disse tre årene rakk han å få med seg flere internasjonale mesterskap, deriblant VM i 2013, der han ble tidenes yngste dommer i et bandy-VM for herrer. Under finalen steppet han inn og dømte de siste ti minuttene da den finske hoveddommeren ble skadet. Saggi dømte også finalen i VM for damer i 2012, i Irkutsk i Russland, og dessuten NM-finalen for herrer samme år.
Saggi er født i Norge, med foreldre fra India.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rohit Saggi – Transfermarkt (dommer) 
(en) Rohit Saggi – Soccerbase.com (dommer) 
(no) Rohit Saggi – Norges Fotballforbund 
(no) Norsk internasjonals fotballstatistikk om Rohit Saggi.
EM i skiskyting 2012

EM i skiskyting 2012 for junior og senior ble arrangert i Osrblie i Slovakia i perioden 25. januar – 2. februar 2012.


== Menn, senior ==


=== 10 km sprint ===

Dato: 28. januar 2012
Øvrige norske plasseringer: Martin Eng kom på 18.-plass. Sprinten dannet grunnlag for jaktstarten dagen etter. 


=== 12,5 km jaktstart ===

Dato: 29. januar 2012
Martin Eng stilte ikke til start på jaktstarten.


=== 20 km normaldistanse ===

Dato: 31. januar 2012
Henrik L'Abée-Lund kom på 29.-plass og Jan Olav Gjermundshaug på 32.-plass.


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 2. februar 2012


== Kvinner, senior ==


=== 7,5 km sprint ===

Dato: 28. januar 2012
Sprinten dannet grunnlag for jaktstarten dagen etter. Ane Skrove Nossum endte på 21.-plass og Ane Sandaker Kvittingen på 26.-plass. 


=== 10 km jaktstart ===

Dato: 29. januar 2012
Marie Hov endte på 16.-plass, Ane Skrove Nossum på 21.-plass og Ane Sandaker Kvittingen på 30.-plass. 


=== 15 km normaldistanse ===

Dato: 2. februar 2012
Ane Skrove Nossum endte på 17.-plass, og Ane Sandaker Kvittingen på 22.-plass. 


=== 4 x 6 km stafett ===

Dato: 2. februar 2012
Slovakia ble tatt igjen med en runde, og ble tatt ut av konkurransen.


== Menn, junior ==


=== 10 km sprint ===

Dato: 27. januar 2012
Sprinten ga grunnlaget for jaktstarten to dager senere. 


=== 12,5 km jaktstart ===

Dato: 29. januar 2012
Sprinten to dager tidligere ga grunnlaget for jaktstarten. Aleksandr Loginov gikk forbi Vetle Sjåstad Christiansen og tok gullet, og Johannes Thingnes Bø gikk seg opp til bronse. 


=== 15 km normaldistanse ===

Dato: 1. februar 2012


== Kvinner, junior ==


=== 7,5 km sprint ===

Dato: 27. januar 2012
Sprinten ga grunnlaget for jaktstarten to dager senere. 


=== 10 km jaktstart ===

Dato: 29. januar 2012
Grunnlaget for jaktstarten var sprinten to dager tidligere. 


=== 12,5 km normaldistanse ===

Dato: 1. februar 2012


== Mix ==


=== 2 x 6 km + 2 x 7,5 km stafett ===

Dato: 30. januar 2012


== Eksterne lenker ==
Resultater menn, senior 10 km sprint
Resultater menn, senior 12,5 km jaktstart
Resultater menn, senior 20 km normaldistanse
Resultater menn, senior 4 x 7,5 km stafett
Resultater damer, senior 7,5 km sprint
Resultater damer, senior 10 km jaktstart
Resultater damer, senior 15 km normaldistanse
Resultater damer, senior 4 x 6 km stafett
Resultater menn, junior 10 km sprint
Resultater menn, junior 12,5 km jaktstart
Resultater menn, junior 15 km normaldistanse
Resultater damer, junior 7,5 km sprint
Resultater damer, junior 10 km jaktstart
Resultater damer, junior 15 km normaldistanse
Resultater mix, 2 x 6 km + 2 x 7,5 km stafett
Den syriske frigjøringshær

Den syriske frigjøringshær er den viktigste væpnede motstandsgruppen som kjemper mot de syriske regjeringsstyrkene i Idlib-guvernementet under opprøret i Syria i 2011-2012. Hæren består for det meste av væpnede syriske sivile, og ikke av deserterte soldater. Hærens viktigste mål har vært å utvise regjeringsstyrkene fra Idlib. 
Et av hærens problemer er at det har vært vanskeligere og vanskeligere å skaffe seg våpen og ammunisjon, og dette har minsket dens mulighet til å angripe syriske regjeringsstyrker. 
Gruppen har også vært svært kritiske til den frie syriske armé, og har hevdet at det er den syriske frigjøringshæren, og ikke den bedre utrustede frie syriske arméen, som står bak mesteparten av kampene i Idlib. En av koordinatorene til frigjøringshæren sa at den frie syriske arméen var en fasade med det mål å gi inntrykk av at regimemotstanderne har en kommandostruktur, og la til at dens leder Riyaḍ al-Asʿad blir kontrollert av Tyrkia.
Laura Spelman Rockefeller

Laura Celestia Spelman Rockefeller (født 9. september 1839, død 12. mars 1915), kjent som Cettie, var en amerikansk filantrop og navnegiver til Spelman College, stiftet for å utdanne svarte kvinner i sør. Hun var også gift med John D. Rockefeller, grunnleggeren av Standard Oil. Sammen skapte de Rockefeller-dynastiet.


== Barn ==
Elizabeth Rockefeller (1866–1906)
Alice Rockefeller (14. juli 1869–20. august 1870)
Alta Rockefeller (1871–1962)
Edith Rockefeller (1872–1932)
John Davidson Rockefeller jr. (1874–1960)


== Videre lesing ==
Chernow, Ron. Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr. London: Warner Books, 1998.
Stasz, Clarice. The Rockefeller Women: Dynasty of Piety, Privacy, and Service. New York: St. Martins Press. (1995).


== Se også ==
Rockefeller-familien
Rockefeller Foundation
Rockefeller University
Rockefeller Center
Kykuit
Jay Rockefeller
David Rockefeller
Nelson Rockefeller
Laurance Rockefeller
Filantropi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rockefeller Archive Center Arkivert 17. mars 2012 hos Wayback Machine.
Chernow, Ron. Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr. Warner Books. (1998). ISBN 0-679-43808-4. online review
Bombardementet av Homs

Bombardementet av Homs (arabisk: قصف حمص DIN: Qaṣaf Ḥimṣ) er en militær operasjon utført av syriske regjeringsstyrker mot opprørere fra den frie syriske armé i byen Homs (Ḥimṣ) som en del av beleiringen av Homs under opprøret i Syria i 2011-2012. 
Bombardementet begynte 3. februar 2012 etter at den frie syriske armé hadde angrepet regjeringsstyrkenes sjekkpunkter og drept 10 soldater. Regjeringsstyrkene begynte deretter å bombardere byen ved hjelp av stridsvogner, helikoptere, raketter og bombekastere. Den syriske regjeringen har nektet for å ha angrepet sivile, og hevder «væpnede grupper» er ansvarlige for de sivile tapene, inkludert drepte utenlandske journalister. I løpet av februar utviklet situasjonen i Baba Amr-bydelen i Ḥimṣ seg til en humanitær krise, med høye tapstall både for sivile og opprørssoldater, som 1. mars trakk seg ut av området etter at de begynte å få lite ammunisjon. Selv beskrev de det som en «taktisk tilbaketrekning».


== Eksterne lenker ==
«In Cold Blood» Arkivert 6. april 2015 hos Wayback Machine., Human Rights Watch, 10. april 2012.
Billy McNeill

William «Billy» McNeill (født 3. mars 1940, død 22. april 2019) var en britisk fotballspiller og manager, kjent som kaptein på Celtic FCs «Lisbon Lions»-lag i 1967, og senere trener for klubben i to perioder. Som spiller fikk han 486 ligakamper i Skottland for Celtic, noe som gjør han til den spilleren som har spilt flest ligakamper for klubben. Totalt hadde han spilt 790 kamper for Celtic da han la opp som spiller i 1975.
Han hadde kallenavnet «Cæsar» og var lagets kaptein i perioden 1962–1975.
Han fikk også 29 landskamper for Skottland og scoret tre mål. Som manager jobbet han for Clyde FC, Aberdeen FC, Celtic FC i to perioder, Manchester City FC og Aston Villa FC. Han fungerte også en periode i Hibernian FC.
Han ble tildelt prisen SFWA Footballer of the Year da prisen ble innstiftet i 1965 og tilsvarende managerprisen SFWA Manager of the Year i 1988.
10. april 2015 ble det meldt at Celtic hadde til hensikt å reise en statue av ham i området ved Celtic Park, sammen med statuene av broder Walfrid, Jock Stein og McNeills tidligere lagkamerat Jimmy Johnstone.McNeill døde den 22. april 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Billy McNeill – UEFA 
(en) Billy McNeill – Transfermarkt 
(en) Billy McNeill – national-football-teams.com 
(en) Billy McNeill – Soccerbase.com 
(en) Billy McNeill – FootballDatabase.eu 
(en) Billy McNeill – EU-Football.info 
(en) Billy McNeill – Skottlands fotballforbund
Bernt Berggreen

Bernt Berggreen (født 26. mai 1933 i Sandefjord, død 18. januar 2018) var utdannet tannlege ved Tannlegehøyskolen i Oslo. Han drev privat praksis i Sandefjord i 23 år før han ble kultur- og kinosjef i Sandefjord kommune. Berggreen har skrevet et utall revyer, musikaler og viser. Han fikk 2.-plass i Melodi Grand Prix 1963 med «Jakteskipperen» – fremført av Jens Book-Jenssen.
Berggreen var leder i Sandefjord Høyre i fem år, leder i kulturutvalget i tolv år, satt i bystyret i åtte år, varaordfører i to år og 1. vararepresentant til Stortinget 1973-77. Han satt også i fylkestinget 1999-2003.
Bernt Berggreen ble tildelt Sandefjord kommunes kulturpris og var æresmedlem i Sandefjord Teaterforening.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bernt Berggreen hos Stortinget 
(no) Bernt Berggreen hos Norsk senter for forskningsdata
Carte du Ciel

Carte du Ciel (bokstavelig kart over himmelen) var én av to forskjellige, men likevel tilknyttede deler av et stort internasjonalt prosjekt startet av Amédée Mouchez, direktør ved Paris-observatoriet, i 1887. Prosjektet tok for seg å kartlegge og katalogisere posisjonene til millioner av stjerner så svake som 11. eller 12. størrelsesklasse. Tjue observatorier fra rundt om i verden deltok i å avdekke og måle mer enn 22 000 fotografiske plater i et enormt observasjonsprogram som gikk over flere tiår. Til tross for, eller på grunn av, den eneorme skalaen var prosjektet bare delvis vellykket – Carte du Ciel-delen av prosjektet ble aldri fullført og den andre delen ble i stor grad ignorert i nærmere femti år. Publiseringen av Hipparcos-katalogen i 1997 førte imidlertid til en viktig utvikling i bruken av dette historiske platematerialet.


== Observatorier ==
Deltakende observatorier og stjerner som ble målt i forbindelse med prosjektet inkluderer:


== Referanser ==
Ketwurst

Ketwurst (av ketsjup og wurst (tysk for pølse)) er en type bockwurst og serveres på en måte som minner om pølse i brød. Det avlange pølsebrødet blir gjennomhullet fra kortenden ved hjelp av en egen maskin og pølsen som allerede er dyppet i ketsjup, puttes i brødet.
Ketwursten ble utviklet i DDR sent på 1970-tallet av medarbeidere i det statlige DDR-organet Rationalisierungs- und Forschungszentrums Gaststätten (Rasjonaliserings- og forskningsenteret for vertshus) og ble et populært innslag i det østtyske gatekjøkkenet, først og fremst i Berlin. Den ble solgt første gang i 1979. Ketwursten er fortsatt populær i østlige deler av Tyskland og har der fått en viss kultstatus. Ketwursten har en ketsjupsaus som det eneste tilbehøret.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ketwurst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ketwurst på YouTube
John Graham Hewitt

John Graham Hewitt (født 15. oktober 1902 i Dunedin, New Zealand, død ?) var en offiser i britiske Royal Navy. Han utmerket seg under andre verdenskrig i kampene i Norge i 1940 og ble tildelt det norske Krigskorset.


== Andre verdenskrig ==
Ved Tysklands angrep på Norge i 1940 hadde Hewitt kommando på eskortefartøyet HMS «Auckland», som landsatte og senere evakuerte britiske soldater fra Åndalsnes. Evakueringen skjedde til tross for at skipet var truffet av en tysk bombe. Skipssjefens innsats ble belønnet av britene med Distinguished Service Order. I norsk statsråd 21. august 1942 ble Hewitt tildelt Krigskorset på bakgrunn av innstillingen: «For tapperhet og fremragende ledelse av sitt fartøy H.M.S. «Auckland» under tilbaketrekning fra Åndalsnes april 1940.»Hewitt tjenestegjorde senere under verdenskrigen i Den persiske gulf, Adenbukta og Rødehavet. I 1941 tjenestegjorde han i Middelhavet under evakueringen av Kreta. Han heiste kommando på den lette krysseren HMS «Dauntless» i mai 1941 og tjenestegjorde til oktober 1942 i Stillehavet. Han var deretter med på landgangen på Madagaskar, der han i februar 1943 ble Mentioned in Despatches. Hewitt førte så kommando over HMS «Royalist» og HMS «Frobisher».


== Senere virke ==
Etter verdenskrigen ble han i 1947 ble han medlem av New Zealand Naval Board, før han fra 1949 til 1952 var skolesjef ved Tatctical School i Norwich. Han gikk av med pensjon i 1952.


== Referanser ==
Beitostølen Helsesportsenter

Beitostølen Helsesportsenter (BHSS) er en re-/habiliteringsinstitusjon innen spesialisthelsetjenesten i Norge. Senteret ligger på Beitostølen i Øystre Slidre kommune. Senteret ble etablert gjennom samarbeid mellom Erling Stordahl og sentrale myndigheter, finansiert av Lions og åpnet i 1970.
BHSS gir re-/habiliteringstilbud til barn, ungdom og voksne med ulike diagnoser, funksjonsnedsettelser og funksjonsnivå. Aktivitet og deltakelse med fokus på muligheter fremfor begrensninger vil alltid være en viktig ledesnor for virksomheten. BHSS kombinerer bruk av tilpasset fysisk aktivitet med medisinsk, pedagogisk og sosialfaglig veiledning og oppfølging.
Hvert år er omkring 850 barn, ungdommer og voksne på re-/habiliteringsopphold på BHSS. Rehabiliteringstilbudet dekkes av helseforetakene og er uten kostnad for brukerne.
Tilbudet organiseres og gjennomføres av et tverrfaglig team bemannet med fysioterapeut, ergoterapeut, idrettspedagog, rideinstruktør/-fysioterapeut, lege, sykepleier og sosionom. I tillegg til det obligatoriske tilbudet på dagtid, legges det til rette for valgfrie aktiviteter og sosialt program på ettermiddag- /kveldstid. Det legges særlig vekt på aktiviteter som er overførbare til brukerens eget lokalmiljø og i egen hverdag. BHSS' moderne aktivitetsfasiliteter og utstyr, kombinert med inspirerende natur, gir fleksibilitet til å kunne tilby et bredt spekter av aktiviteter innendørs og utendørs tilpasset den enkeltes forutsetninger.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Landsforeningen Norske Malere

Landsforeningen Norske Malere, forkortet LNM, er en norsk forening for billedkunstnere med fokus på maleri i Norge. LNM ble stiftet i 1968 og er en av grunnorganiasjonene under NBK. LNM har ca 600 samtidskunstnere blant sine medlemmer. Foreningen eier og driver galleriet LNM ved Bankplassen i Oslo som hvert år viser omkring 9 utstillinger av norsk samtidsmaleri.  Daglig leder ved LNM er Randi Thommessen. Tidligere daglige ledere er Agnethe Berentsen og Gørild R. Skavhaug.


== Eksterne lenker ==
Landsforeningen Norske Maleres nettsider
SFWA Manager of the Year

Scottish Football Writers' Association Manager of the Year, forkortet til SFWA Manager of the Year, er en fotballpris som gis til årets beste manager i Skottland av Scottish Football Writers' Association (SFWA) mot slutten av hver sesong. Alle managere i det skotske seriesystemet, Scottish Football League og Scottish Premier League uavhengig av nasjonalitet, kan vinne prisen. Vinneren blir stemt frem av over 100 journalister som er medlem av SFWA. 
Den første prisen ble utdelt i 1987 til skotske Jim McLean hos Dundee United FC.


== Prisvinnere ==


=== Vinnere etter klubb ===


=== Vinnere etter nasjonalitet ===


== Se også ==
SFWA Footballer of the Year
SPFA Young Player of the Year
Premier League Manager of the Season (tilsvarende pris for engelsk fotball)


== Referanser ==
Numa Morikazu

Numa Morikazu (沼間 守一, Morikazu Numa) (født 2. desember 1843; død 17. mai 1890) var en japansk politiker og journalist i Meijiperioden.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født inn i en samurai-familie i Edo i 1843, og ble fort en lærd mann. Han lærte engelsk av James Curtis Hepburn i Yokohama, og dro senere til Nagasaki for å studere vestlig militærvitenskap. 


=== Offiser ===
Han oversatte en tekst om engelsk infanterikrigføring i 1866 og ble utpekt til å delta som hohei-gashira nami (歩兵頭並; tilsvarende løytnant) i Shogunatets eliteenhet kalt Denshūtai. Numa kjempet på Tokugawa-shōgunatets side i Boshinkrigen. 
Han befant seg i en kort tid i fengsel, men ble løslatt da Meijirestaurasjonen skjedde; han hadde gjort en tjeneste for Itagaki Taisuke. I eftertid ble han ansatt av den nylig innsatte Meijiregjeringen som instruktør i infanterikrigføring for Tosadomenet. Han underviste også i engelsk i Tōkyō. Hans studenter var blant andre Takamine Hideo og Shiba Shirō, sønnene til den tidligere Aizu-samuraien som senere ble kjent innenfor akademia.


=== Embedsmann, politiker ===
Numa ble ansatt i det japanske finansdepartementet i 1872, og jobbet senere for justisdepartementet og andre deler av regjeringen. I 1873 grunnla han sammen med Kono Togama og Itagaki Taisuke det liberale partiet.
Efter å ha blitt desillusjonert over regjeringens innskrenkninger i ytringsfriheten trakk Numa seg fra Genrōin i 1879 og valgte å investere tid og energi i frihet- og menneskerettighetsbevegelsen (Jiyū Minken Undō). Han kjøpte i tillegg opp en avis, nemlig Yokohama Mainichi Shinbun. Han brukte den som distribusjonskanal for liberale ideer, som han alltid hadde støttet, blant annet ideen om en nasjonalforsamling. I 1881 ble han medlem av Rikken Kaishintō sammen med Ōkuma Shigenobu. På det samme tidspunktet, fra 1882 frem til sin død, var han formann i Tōkyōs prefekturforsamling.
Numa døde av lungebetennelse i 1890, i en alder av 47.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Jansen, Marius B. (2000). The Making of Modern Japan. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0674003349/ISBN 9780674003347; OCLC 44090600.
Nussbaum, Louis-Frédéric og Käthe Roth. (2005). Japan encyclopedia. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0-674-01753-6; ISBN 978-0-674-01753-5; OCLC 58053128.
Sims, Richard L. (1998). French Policy Towards the Bakufu and Meiji Japan 1854-1894. London: RoutledgeCurzon. ISBN 978-1-873410-61-5
___________. (2001). Japanese Political History Since the Meiji Renovation 1868-2000. New York: Palgrave Macmillan. ISBN 0312239149/ISBN 9780312239145; ISBN 0312239157/ISBN 9780312239152; OCLC 45172740.
Ove Krak

Ove Holger Krak (født 18. desember 1862 i København, død 17. april 1923 samme sted) var en dansk lege og forlegger. Han overtok utgivelsen av Kraks Vejviser i 1898 etter sin far og begynte i 1910 på utgivelsen av Kraks Blå Bog med Hjalmar Gammelgaard som medarbeider.Kraks Fond (da Kraks Legat) ble opprettet etter Ove Kraks testamente.
Kraks beskjedenhet førte til at han ikke lot seg selv opptre i Kraks Blå Bog i de første utgivelsene, men senere ble det for påfallende at redaktøren ikke selv opptrådte i boken, noe som førte til at han allikevel skrev en liten selvbiografi i boken.


== Referanser ==
Kremtopper

Kremtopper er et av Nidars eldste produkter. De kom på markedet i 1920 og het i lang tid Vaniljepraliner. I 1961 fikk de nytt navn og nytt utseende, og har siden da hatt navnet Kremtopper.
Siv Thoresen

Siv Thoresen (født 5. april 1960) er en norsk bridgespiller. Hun har vunnet en rekke NM-titler. Per 2020 var hun den eneste kvinnen som har vunnet seriemesterskapet.. Thoresen representerte Norge på landslaget i dameklassen i en årrekke.


== Referanser ==
Roos af Hjelmsäter

Roos af Hjelmsäter er en svensk adelsslekt med adelig og kongelig opphav i Norge. Slekten er en av få norske uradelsslekter som fortsatt lever idag.


== Sudreimsætten i Norge ==

Slekten var opprinnelig del av Norges adel, og dens stamfar, lendmann Åge varg, var gift med en datter av kong Harald IV.Åge varg var farfar til Olav mokk, sysselmann på Hedmark, som selv var far til lendmann Ivar på Skedjuhov († om. 1240). Den sistnevntes sønn, baron Jon Ivarsson til Sudreim, var far til baron Havtore Jonsson († om. 1320), som var gift med kong Håkon Vs datter Agnes Håkonsdotter. Deres sønner var Jon Havtoresson til Elingård og Sigurd Havtoresson til Sudreim.Jon Havtoresson var far til Håkon Jonsson, som ble foreslått som Konge av Norge etter kong Olav Håkonssons død i 1387. En annen sønn av Jon, Ulv, ble stamfar til familien Roos af Hjelmsäter i Sveriges adel.Sigurd Havtoresson giftet seg med Norges rikeste arving, Ingeborg Erlingsdotter, og kom dermed i besittelse av Giske-Bjarkøygodset. Deres datter var Agnes Sigurdsdotter, som ble gift med den svenske adelsmann Jon Marteinsson (Stjerne) († om. 1400) og som ble mor til Sigurd Jonsson (Stjerne) († 1453) til Sudreim, Giske og Bjarkøy. Sigurd var norsk regent, og han ble som kongelig etterkommer tilbudt tronen, men avslo forslagene. Hans sønn, junker Hans Sigurdsson (Stjerne) († 1466), var slektens siste mann i Norge.


== Roos af Hjelmsäter i Sverige ==

Ulv Jonsson, sønn av Jon Havtoresson, ble stamfar til den svenske adelsslekt Roos af Hjelmsäter.
Slekten ble i 1625 introdusert på Ridderhuset med navnet Roos af Hjelmsäter og som adelig slekt nr. 51. En gren ble i 1705 opphøyet til friherrer med navnet Roos og som friherrelig slekt nr. 186. Denne døde ut i 1765.
Roos af Hjelmsäter er en av få norske uradelsslekter som fortsatt lever i dag.


== Slektsvåpen ==
Slektens våpenskjold er i gull skjold en rød rose. I Norge brukte Sudreimsætten også andre våpen.


== Litteratur ==
H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899-1950
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928, side 32 ff og side 155 ff særlig sidene 168-171 og figurene 166-172
Hallvard Trætteberg: Norges våbenmerker. Norske by- og adelsvåben, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
Jan Raneke: Svensk adelsheraldik, Malmö 1990


== Se også ==
Norske adelsslekter
Svenske adelsslekter


== Fotnoter ==