jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skipsopplag

Skipsopplag er den vanlige betegnelsen når et større fartøy i en lengre periode ligger uvirksomt, uten last eller oppdrag. Grunnlaget for at et fartøy legges «i opplag» er vanligvis dårlig fraktmarked, når det da er redusert behov for skipstransport. Ved å legge opp et fartøy kan en reder få en kraftig reduksjon i de faste utgiftene knyttet til fartøyet.
Under den såkalte tankskipskrisen på 1970-tallet var det særlig en rekke tankskip som lå i opplag, mange av dem i norske fjorder. Det er en rekke steder langs norskekysten som er godt egnet for opplag av skip, fjordene er ofte svært dype, det er lite tidevann og fartøyene ligger beskyttet for vind og strøm.
Skal fartøyet legges opp for lengre tid blir besetningen sterkt redusert og ofte er det kun et par personer fra maskinbesetningen som holder vakt og foretar rutinemessig vedlikehold og kjøring av forskjellig teknisk utstyr. Selv om rederen får lavere utgifter ved opplag vil det allikevel medføre et tap å ikke ha fartøyet i drift, mens stedet hvor fartøyet ligger fortøyd kan tjene millionbeløp i året. De stedene hvor større skip ligger i opplag kan de grunnet sin størrelse - ofte er de over 200 meter lange - virke svært dominerende, og hus- og hytteeiere er ofte sterkt misfornøyd med situasjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Skip i opplag langs svenskekysten», artikkel 8. mars 2009 hos NRK Østfold om skip i opplag
«Tjener på skip i opplag », artikkel 26. mars 2010 i Aftenposten om skip i opplag
Seminar om opplag fra Det Norske Veritas
«Huge demand to lay-up ships as financial crunch bites», artikkel 5. desember 2008 fra thisiscornwall
Pishan

Pishan eller Guma (kinesisk: 皮山县; pinyin: Píshān Xiàn; uigursk: گۇما ناھىيىسى / Guma Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Hotan i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 211 320 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Yecheng

Yecheng (forenklet kinesisk: 叶城, tradisjonell kinesisk: 葉城, pinyin: Yèchéng, Wade-Giles: Yeh-ch’êng) eller Karghilik eller Karghalik, også kjent som Chokkuka, er en by i Xinjiang i Kina. Den er 249 km med vei nordvest for Kashgar, og 249 km sør for Mazar. Den er hovedsete for fylket Kargilik.
Yecheng er en gammel oaseby ved sørlige rand av ørkenen Taklamakan, omtrent halvveis mellom Pishan og Yarkand på Silkeveiens sørlige rute forbi Tarimbekkenet. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 219 begynner her og fører til Lhazê i den autonome region Tibet.
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Litteratur ==
Gyurme Dorje: Tibet Handbook. 4th Edition. Footprint, Bath, England, 2009. ISBN 978 1 906098 32 2.
John E. Hill: The Peoples of the West from the Weilue 魏略 by Yu Huan 魚豢: A Third Century Chinese Account Composed between 239 and 265 CE. Draft annotated English translation. [1], 2009
John E. Hill: Through the Jade Gate to Rome: A Study of the Silk Routes during the Later Han Dynasty, 1st to 2nd Centuries CE. BookSurge, Charleston, South Carolina, 2009. ISBN 978-1-4392-2134-1.
A. F. P. Hulsewé og M.A.N. Loewe: China in Central Asia: The Early Stage 125 BC – AD 23: an annotated translation of chapters 61 and 96 of the History of the Former Han Dynasty, 1979. E. J. Brill, Leiden.
J. P. Mallory og Victor H. Mair: The Tarim Mummies: Ancient China and the Mystery of the Earliest Peoples from the West. Thames & Hudson. London. 2000.
Aurel M. Stein: Ancient Khotan: Detailed report of archaeological explorations in Chinese Turkestan, 2 vols. Clarendon Press. Oxford, 1907. [2]
Thomas Watters: On Yuan Chwang’s Travels in India. London. Royal Asiatic Society. Reprint: Delhi. Mushiram Manoharlal. 1973. Først utgitt 1904-1905.


== Eksterne lenker ==
Satellittbilde av regionen, kan forstørres
Kart over Yecheng
Poskam

Poskam eller Zepu (kinesisk: 泽普县; pinyin: Zépǔ Xiàn; uigursk: پوسكام ناھىيىسى / Poskam Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 167 398 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Yarkant

Yarkant, Yarkand eller Shache (tradisjonell kinesisk: 莎車縣; forenklet kinesisk: 莎车县; pinyin: Shāchē Xiàn; uigursk: يەكەن ناھىيىسى / Yeken Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kaxgar i den autonome regionen Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Fylket befinner seg i den sørlige randen av ørkenen Taklamakan i Tarimbekkenet.
Hovedsetet er den historiske oasebyen Yarkand, av stor betydning for den sørlige gren av Silkeveien rundt ørkenen Taklamakan.
Befolkningen var på 613 671 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Referanser ==
Videotek

Videoteket (også kjent som Videotek) er et norsk musikkprogram for ungdom som gikk på NRK Fjernsynet fra 1979 til 1980. Programmet hadde hovedfokus på popmusikk (samt noe jazz og visesang) og sendte både musikkvideoer og studio-opptredener. Programledere den første tiden var Anita Skorgan og Odd Børre. Regi var ved Ola Neegaard. Programmets husorkester var ledet av Terje Fjærn.Videoteket ble sendt en gang i måneden og gikk på torsdagskveldene. Det var både populært og omdiskutert da det gikk. Det ble nedlagt høsten 1980 på grunn av økonomiske problemer i Underholdningsavdelingen.Første sending inneholdt studio-opptredener med Kjell Vidars, Ole Paus og Iren Hovde. Det ble i tillegg sendt musikkvideoer av Earth, Wind and Fire, Toto og Village People.Videoteket ble i 1981 etterfulgt av Zikk-Zakk


== Programledere ==
Anita Skorgan og Odd Børre (fire program, 1979-80)
Tom Mathisen og Kari Svendsen (fire program, 1980)
Tore Hansen og Dag Spantell. (to program, 1980)


== Produksjonsmannskap ==
Regi: Ola Neegaard
Redaksjonen: Jørn Nervik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Videoteket på NRK TV
Zodiakallys

Zodiakallys er et lyssvakt, omtrent trekantet hvitt skinn som ser ut til å strekke seg fra nærheten av solen langs med ekliptikken (zodiaken). 
I de nordlige delene av jorden går det best å observere zodiakallyeset på den vestlige nattehimmelene etter skumring på våren eller på den østlige nattehimmelen like før daggry om høsten. Det er så lyssvakt at det ikke synes ved månelys eller lysforurensing. Zodiakallyset synes alt svakere jo lengre vekk fra solen man kikker, men på riktig mørke netter har det blitt observert i et band rundt hele ekliptikken. Faktisk kommer zodiakallyset fra alle deler av nattehimmelen selv om det er sterkest akkurat rundt ekliptikken. Det bidrar med 60 % av lyset fra himmelen en månefri natt. det finnes også en veldig lyssvak men merkbar lysglød i direkte motsatt retning fra solen, kjent som gegenschein.
Zodiakallyset ble undersøkt og forklart av astronomen Cassini omkring 1690. Det forårsakes av sollys som reflekteres fra støvpartikler i solsystemet og har derfor samme spektrum som solen. Støvet ligger i et linse-formet område i rommet med solen i midten, og strekker seg langt utenfor jordens omløpsbane. Ettersom hoveddelen av støvet ligger nær solsystemets plan, syns zodiakallyset langs med ekliptikken.
Den mengden materie som kreves for å forårsake zodiakllyset er utrolig liten. Om materiet bestod av én mm store partikler med samme albedo som månen (som er ganske mørk), ville hver partikkel befinne seg på den sparsommelige avstanden åtte kilometer fra sine nærmeste naboer. Gegenschein kan forårsakes av at partiklene rett ovenfor solen er i full fase og derfor gjenspeiler maksimalt sollys.
Den delen av sollyset som støvpartiklene ikke reflekterer, men absorberer reflekteres tilbake som infrarød stråling i alle retninger. Absorpsjonen  av fotoner med kun radiell bevegelsesmengde øker partiklenes mass uten at deres tangenielle bevegelsesmengde øker. Det medfører at partiklene langsomt beveger seg i en spiralformet bane mot solen (Poynting-Robertsoneffekten). Det innebærer at det må finnes en kilde som fyller på mere støv. Kometstøv og grus som skapes av kollisjoner mellom asteroider antas å være denne kilden.


== Litteratur ==
Reach, W. T. (1997). "The Structured Zodiacal Light: IRAS, COBE, and ISO Observations". Diffuse Infrared Radiation and the IRTS. ASP Conference Series. 124, 33-40


== Eksterne lenker ==
(en) Zodiacal light – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zodiacal light – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
En kort historikk om observasjoner
"Zodiacal Light and the Gegenschein", en essay av J. E. Littleton
Vestsiden-Askøy Idrettslag

Vestsiden-Askøy Idrettslag (stiftet 6. juni 1964) er en fotballklubb på Askøy i Hordaland. Hjemmebane og klubbfasiliteter er plassert på Ravnanger. Pr. februar 2023 har klubben ca. 400 medlemmer fordelt på nærmere 47 fotballag. Herrelaget i fotball spiller i 6.divisjon, mens damelaget spiller i 4. divisjon.


== Historikk ==
Klubben ble til 23. november 1969 da Hanøy Idrettslag og Ravnanger Idrettslag ble slått sammen. Offisielt opererer klubben med stiftelsesdato 6. juni 1964 som er datoen for stiftelsen av Hanøy IL.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Yengisar

Yengisar (kinesisk: 英吉沙县; pinyin: Yīngjíshā Xiàn; uigursk: يېڭىسار ناھىيىسى / Yengisar Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 
Byen er kjent for sin produksjon av uighurenes tradisjonelle kapper.
Befolkningen var på 214 876 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Referanser ==
Podrutsjnik

Podrutsjnik (russisk: Подручник, uttale: Padrutsjnik) er en liten bønnepute, en gang brukt av alle i den ortodokse kirken i Russland, men som nå kun brukes av de gammeltroende.

Podrutsjnikens sider er omtrent 40 cm lange. Dens eneste funksjon er å holde den troendes hode og hender rene ved bøyninger til marken. Dette er fordi hånden som gjør korstegnet ikke burde være uren. Under gudstjenestene legger de troende podrutsjniken foran seg slik at de legger hender og hode på den når de gjør en bøyning til marken, og derved beskyttes hånd og hode, fra skitt og støv på bakken.


== Bruk ==
I «Den guddommelige liturgi» blir podrutsjniken brukt på de følgene tidspunkter:

Før og etter evangeliet leses.
Ved ekteniet.
Etter kjerubhymnen.
Før og etter folket synger «Verdig og rett..»
Etter «Fader vår..»
Når diakonen sier «Tre frem med gudsfrykt...»
Når folket synger «Vi har sett det sanne lys...» og igjen når de synger «Må vår munn fylles av Din pris...»Etter de gammeltroendes skikker blir 1, 2, 6, og 7 erstattet med vanlige bøyninger fra livet på lørdager, søndager, i påsketiden, og på store høytider, og podrutsjniken blir derfor ikke brukt. Andre ortodokse erstatter alle bøyninger til marken med vanlige bøyninger på søndager og i påsketiden fordi det første økumeniske kirkemøte i 325  forbød de troende å be knelende på disse dagene, til minne om Jesu oppstandelse.
Ved prostrasjon (i sammenheng med ordinasjon, og uten) benyttes denne bønneputen også.
Under oppbevaring legges bønneputene oppå hverandre på en slik måte at de rene sidene bare rører andre rene sider.


== Eksterne lenker ==
Et eksempel på en podrutsjnik fra Russian Museum of Ethnography
Rolf Karlsen (trommeslager)

Rolf Fredrik «Mulen» Lilliedahl Karlsen (født 21. januar 1952 i Slemmestad) er en norsk trommeslager. Han er mest kjent som leder for blues- og soul-bandet Mulens Portland Combo, som han startet i 1981.
Han er gift med Tove Karlsen. Sammen er de foreldre til Jan Fredrik Karlsen og to døtre.


== Diskografi ==
1993: Blå Stikke – Sonet
1995: Tired Of the Blues – Sonet
1997: Mulen Live – Tylden
1999: Mulennium – The Very Best Of – GTACD
2001: Mulens Femte – Sico Records


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Italiaodden

Italiaodden ligger på Nordaustlandet, Svalbard. Italiaodden danner isen nord for Isispynten på østsiden av Nordaustlandet.
Italiaodden har sitt navn etter Umberto Nobiles luftskip Italia, som forliste nord for Nordaustlandet i 1928. Nobile og hans mannskap ble reddet ut etter at en av verdens største redningsaksjoner ble igangsatt. Roald Amundsen deltok også i letingen, men forsvant i havet et sted utenfor norskekysten.


== Eksterne lenker ==
Italiaodden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Shule

Shule (kinesisk: 疏勒县; pinyin: Shūlè Xiàn; uigursk: قەشقەر يېڭىشەھەر ناھىيىسى / Keşker Yengişeher Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 274 261 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom området.


=== Vei ===
Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Romvær

Romvær er en fellesbetegnelse på de stadig skiftende forholdene i romplasmaet rundt jorden.
Romvær drives av helt andre prosesser enn værforholdene innenfor en atmosfære, og handler mye om solvinden, magnetosfærer og ioniserende stråling i rommet. Begrepet «romvær» beskriver de forholdene i rommet som påvirker jorden og dens teknologiske system. Romværet kommer an på solens aktivitet, jordens magnetfelt og vår posisjon i solsystemet.Romværsstudier kan ses på som en tilpasset gren av romfysikken, med hovedmål å kunne forstå og forutsi romvær for å minimere problem med tekniske systemer som satellitter i rommet og kraftledningsnett på jorden.
Romværet på jorden bestemmes hovedsakelig av solvindens varierende tetthet og hastighet, og også av det interplanetare magnetfeltet. En mengde naturfenomener utgjør eller er koblet til romvær, deriblant geomagnetiske stormer og substormer, økende strålingsnivåer i strålingsbeltene, ionosfæriske forstyrrelser som leder til andre forhold for radiobølger, nordlys og induserende strømmer i jordskorpen. Solaktivitet, framfor alt koronamasse-utbrudd og solstormer, forårsaker de fleste større romuværene, men magnetosfærens egen dynamikk kan også gi opphav til substormer også ved en stille solvind.


== Referanser ==
Elin Østebø Johansen

Elin Østebø Johansen (født 25. april 1955) er en norsk diplomat. Hun er Norges ambassadør til Verdens handelsorganisasjon (WTO) og EFTA.


== Utdannelse og karriere ==
Johansen avla i 1985 hovedfag i samfunnsgeografi ved Universitetet i Oslo. Samme år begynte hun å arbeide for FNs utviklingsprogram (UNDP) på Filippinene. I 1987 ble hun ansatt i Handelsdepartementet, men begynte i januar 1988 i Utenriksdepartementet, der hun har virket siden.  Fra 1991 til 1994 var Johansen stasjonert i Bern. Hun arbeidet deretter i Oslo med handelsspørsmål og i departementets administrative avdeling før hun i 1998 først ble ambassaderåd, så i 1999 ministerråd, ved Norges faste delegasjon i Genève. Johnsen fortsatte å arbeide med spørsmål knyttet til Verdens handelsorganisasjon og OECD fra 2002 til 2003, da hun som avdelingsdirektør var tilknyttet avdelingen for handelspolitikk, naturressurser og miljø. I 2006 ble Johansen ekspedisjonssjef for Serviceavdelingen i Utenriksdepartementet. Johansen ble i 2008 utnevnt til Norges faste representant ved Det europeiske frihandelsforbund (EFTA) og Verdens handelsorganisasjon (WTO) i Genève og fikk rang av ambassadør.I perioden 2013–2014 var hun seniorrådgiver i Utenriksdepartementet i Oslo. I 2014 tiltrådte hun som ambassadør til OECD i Paris, og hadde dette embetet til 2018. I 2019 ble hun utnevnt til Norges ambassadør i Kampala.


== Ordener ==
Johansen ble i 2009 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==
Short 360

Short 360 (også SD3-60) er et kort-distansefly bygget av Short Brothers. Short 360 har plass til  36-39 passasjerer  og ble introdusert i 1981. Det er en forstørret utgave av Short 330.


== Utvikling ==
Short 360 er en 36-seters utvikling av 30-33 seters Short 330. I en fortettet utgave kan den romme 39 passasjerer. De to Short-flyene er i stor grad identiske og svært like når det gjelder mål og størrelse. Den mest synlig forskjell er at 360 har enkelt sideror, mot dobbelt sideror på 330. Short 360 har et 91 cm forlenget skrog som gir rom for to seterader mer, noe som gir plass til ytterligere seks passasjerer. 360's vingespenn er noe lenger. Det er utstyrt med to Pratt & Whitney PT6A-65Rs. Turboprop motorer. Flyet ble typegodkjent 3. september 1981.


== Operativ historie ==

Bygget på erfaringer med forgjengeren ble dette flyet populært hos regionale flyselskaper. Istand til å operere fra 1 400 m lange rullebaner – åpnet det opp for hundrevis av nye flyplasser. Med sin marsjfart på om lag 400 km/t,og en marsjhøyde, 3 048 m. var 360 ikke den raskeste turboprop i markedet, men den hadde mer en nok ytelse til en akseptabel pris. Dette kombinert med enkelt vedlikehold bidro til dets popularitet. Produksjonen opphørte i 1991 etter at 165 fly var bygget.


== Spesifikasjoner (360-100) ==
Besetning= Tre (To flyvere og en kabinbesetning)
Kapasitet= 36-39 passasjerer
Lengde= 18,60 m
Vingespenn= 22.78 m
Høyde=
Vingeflatet= 42.1 m²
Vekt uten last= 6 440 kg
Vekt med last=
Max takeoff vekt= 10 387 kg
Motorer= 2 x Pratt & Whitney Canada PT6A-45-R, turboprop.
Ytelse= 1,376 hp
Toppfart= 470 km/t
Marsjfart= 409 km/t
Rekkevidde= 1 315 km
Marsjhøyde= 6,400 m
Stigeevne= 60 m/s


== Eksterne lenker ==
Short 360 page on Airliners.net
Mer om flyet
United Nations Correspondents Association

United Nations Correspondents Association  (UNCA) er en forening for journalister som er akkreditert ved FNs hovedkvarter i New York. Foreningen ble grunnlagt i 1947 og etterfulgte League of Nations Journalists’ Association. Den har som formål å anerkjenne og oppmuntre fremragende journalistikk om FN, sær- og underorganisasjonene i FN-systemet og de oppdrag disse utfører. Den ivaretar også journalistenes praktiske interesser i forhold til FN. Foreningen fylker omkring 250 medlemmer fra flere land, også fra Norge.


== Priser ==
UNCA utdeler en rekke priser for fremragende journalistikk og innsats forøvrig:

The Elizabeth Neuffer Memorial Prize for fremragende journalistisk dekning av FN i trykte medier. Prisen er oppkalt etter Elizabeth Neuffer, en journalist i The Boston Globe som ble drept i Irak i 2003 under arbeid med dekning av krigen der.
The Ricardo Ortega Memorial Prize for kringkastingsjournalistikk. Prisen er oppkalt etter den spanske journalisten Ricardo Ortega, som ble drept på Haiti i 2004.
The United Nations Foundation Prize for dekning av humanitære saker og utviklingsspørsmål.
The Ranan Lurie Political Cartoon Awards for karikaturer som fremmer eller forklarer FNs ånd og prinsipper. Prisen er oppkalt etter Ranan Lurie, et av foreningens medlemmer.
The Sergio Vieira de Mello Citizen of the World Award for fremragende innsats. Prisen er oppkalt etter den brasilianske FN-diplomaten Sérgio Vieira de Mello, som ble drept i et bombeattentat mot FNs hovedkvarter i Bagdad i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foreningens nettsted
Sérgio Vieira de Mello

Sérgio Vieira de Mello (født 15. mars 1948 i Rio de Janeiro, død 19. august 2003 i Bagdad) var en brasiliansk FN-tjenestemann. Han ledet fra 1999 FNs administrasjon av Øst-Timor fram til landets selvstendighet og ble i 2002 utnevnt til FNs høykommissær for menneskerettigheter. I 2003 ble han utnevnt til FNs spesialutsending i Irak, der han i august 2003 ble drept i et bombeanslag mot FNs hovedkvarter.


== Bakgrunn ==
Sergio Vieira de Mello studerte først ved Det føderale universitetet i Rio de Janeiro, men dro til Europa for å fortsette sine studier. Etter et år ved Universitetet i Fribourg dro han til Paris, der han studerte filosofi ved Sorbonne. 
Vieira de Mello fullførte foreløpig studiene i 1969.


== Karriere for FN ==
Han flyttet til Genève og begynte å arbeide for FNs høykommissær for flyktninger. Han gjennomførte oppdrag i felt i forbindelse med kriser i Bangladesh og Kypros. I 1974 avla han doktorgrad ved Sorbonne. Ytterligere en doktorgrad fulgte i 1985.
Da Mosambik vant uavhengighet fra Portugal i 1975 ble Vieira de Mello leder for UNHCRs arbeid i landet. Han var senere i Peru før han ble utnevnt til høykommissærens spesialutsending i Kambodsja. I årene 1981 til 1983 var Vieira de Mello politisk rådgiver for UNIFIL i Libanon. På 1990-tallet fikk han oppdrag knyttet til rydding av landminer i Kambodsja og Jugoslavia og arbeidet med flyktningproblematikken i Sentral-Afrika. 
I 1996 ble Vieira de Mello assisterende høykommissær for flyktninger. I årene 1998–2001 ledet han FNs kontor for koordinering av humanitær innsats. Vieira de Mello ble i 1999 FN-utsending i Kosovo. I desember samme år ble han utnevnt til sjef for UNTAET, FNs midlertidige administrasjon i Øst-Timor. I denne rollen forberedt han selvstendighet for Øst-Timor, noe landet oppnådde i mai 2002. Vieira de Mello ble deretter utnevnt til FNs høykommissær for menneskerettigheter.I mai 2003 ble han utpekt til FNs spesialutsending i Irak. Vieira de Mello ble, sammen med 22 andre, drept da en selvmordsbomber slo til mot FNs hovedkvarter på Canal Hotel i Bagdad 19. august 2003.Vieira de Mello ble i 2003 post mortem tildelt FNs menneskerettighetspris. Sergio Vieira de Mello Foundation er opprettet til hans minne.


== Biografier ==
Samantha Power: Redningsmannen. Sergio Vieira de Mello og kampen for en annen verden, Oslo: Gyldendal, 2008, ISBN 9788205382848
Kevin M. Cahill (red.): Human security for all. A tribute to Sergio Vieira de Mello, New York: Fordham University Press, 2004, ISBN 0823223981, ISBN 082322399x


== Referanser ==
Petter Hermani

Petter Hermani (født 28. september 1954) i Oslo er en norsk gitarist, låtskriver, produsent og lydtekniker.


== Bakgrunn ==
Petter Hermani er barnebarn av Herman Hermani som var en kjent komponist og artist på 1930-, 1940- og 1950-tallet. 
Han vokste opp på Abildsø og startet sin musikk-karriere i Abildsø Strykeorkester og Kampen Strykeorkester hvor han spilte fiolin og kontrabass. I ungdomsårene begynte han å spille el-bass og gitar.


== Karriere ==
Petter Hermani var gitarist i bandet Purkle Degree fra 1977 med Carsten Loly, Vidar Brekke, Bjørn Scharning. Petter Hermani har hatt sitt eget lydstudio siden 1990. 
I 1983 var han gitarist i progrock bandet Stash på albumet Stash På Krita sammen med Joni Boy, Arne Sæther og Pål Søvik. 
I 1991 samarbeidet han med Frank Aleksandersen, og var komponist og gitarist på CD-en Rundt i ring som Aleksandersen ga ut. 
I 2008 var Hermani låtskriver og vokalist på låten «Hogasangen» fra 1979 som nå er skrevet inn i filmen til Ingvar Ambjørnsen Den siste revejakta (film). 
På våren 2010 ga han ut en egen CD med tittelen PETTER HERMANI med 11 spor. Hermani samarbeidet på denne utgivelsen med blant annet; Svend Berg, Tore Wildhauer,Per Erling Svendsen, Robert Benkow, Sjur Johansen og Line Halvorsen


== Diskografi ==
Petter Hermani (2010)SinglerHogasangen/Over alle grenser (1982)


=== Stash ===
Stash på krita (1983)


=== Deltar på ===
Frank Aleksandersen: Tilbake til meg selv (1979)
Svend Berg: Hymne/Minner om ei dame (1986)
Pål Søvik: At the Same Time... (1989)
Frank Aleksandersen: Rundt i ring (1991)
Trond Granlund: Bror min og jeg (2012)
Jonas Ramsrud: Jonas Ramsrud (2016)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Baneelement

Baneelement er element som sammen representerer en kretsbane hvor bevegelsen skjer i henhold til Keplers ligning.
Et sett av baneelementer kan bestå av baneplanknute rektascensjon, inklinasjon, periapsisargument, store halvakse, eksentrisitet og eksentrisk anomali.