jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Uruguay under Sommer-OL 2004

Uruguay under Sommer-OL 2004. Femten sportsutøvere, tretten menn og to kvinner fra Uruguay deltok i seks sporter, friidrett, sykling, seiling, svømming, roing og padling under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje. Svømmeren Serrana Fernández var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==
Resonnement

Et resonnement (fra fransk raisonnement) er en tankerekke som logisk fører til en slutning/konklusjon. Et resonnement er altså fornuftig og følgeriktig tenkning. Det er handlingen eller prosessen med å trekke konklusjoner fra fakta, bevis, osv.


== Referanser ==
Funchal bispedømme

Funchal bispedømme er et romersk-katolsk bispedømme som omfatter den portugisiske øya Madeira. Det har dermed i dag et landareal på 794 km², men dekket ved grunnleggelsen i 1514 nærmere 46 000 000 km² land, fordelt over fire verdensdeler.
Domkirken i Funchal er en gotisk katedral, som ble påbegynt på 1490-tallet og ferdigstilt i 1514.


== Historie ==
Madeira ble bosatt rundt 1420. De kristne på øya sognet først til Marrakech bispedømme, men fikk sin egen biskop i 1514, noen år etter at Funchal hadde fått bystatus. De tre første (erke)biskopene oppholdt seg imidlertid aldri på Madeira. Bispesetet var i tillegg til selve Madeira ansvarlig for alle oversjøiske områder i portugisisk besittelse – som ifølge Tordesillastraktaten omfattet samtlige nyoppdagete landområder øst for 46,5° vestlig bredde (dvs. Brasil, Afrika, Asia og Oseania).
Dette ansvaret var til å begynne med mest symbolsk, siden det bare fantes et fåtall bosettinger som var under faktisk portugisisk kontroll. Etter hvert som antallet katolikker økte, ble ulike kirkelige jurisdiksjoner skilt ut av dette enorme bispedømmet. Per i dag har Funchal bispedømme på denne måten direkte eller indirekte gitt opphav til over tusen jurisdiksjoner i 82 land eller territorier.
Prosessen begynte i 1533 med at Funchal bispedømme ble opphøyet til erkebispedømme over to nyopprettede bispedømmer:

Goa bispedømme (som i historiens løp har gitt opphav til nesten 600 jurisdiksjoner i 47 land i Østindia og Det fjerne østen) og
Santiago bispedømme (som ble til fire jurisdiksjoner i Guinea-Bissau og Kapp Verde).1534 ble to ytterligere suffraganbispedømmer skilt ut:

Angra bispedømme (Azorene, Portugal) og
Tomé bispedømme (som ble til ca. 72 jurisdiksjoner i tolv afrikanske land).1551 ble Funchal igjen nedgradert til vanlig bispedømme, samtidig som Brasil ble skilt ut som São Salvador da Bahia bispedømme (per i dag 268 jurisdiksjoner). Funchal ble innlemmet i Lisboas kirkeprovins, som det fremdeles er suffragan under.
Etter to siste fradelinger var Funchal bispedømmes territorium redusert til selve øygruppa Madeira:

det apostoliske prefekturet Senegal ble skilt ut i 1763 (som ble til tre jurisdiksjoner i Mauritania og Senegal) og
det apostoliske prefekturet Begge Guineaer og Senegambia i 1842 (som ble til ca. 211 jurisdiksjoner i 20 afrikanske land).


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Funchal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tmeticus nigriceps

Tmeticus nigriceps er en av edderkoppene i gruppen dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Tmeticus nigriceps er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Tmeticus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) Tmeticus nigriceps i Encyclopedia of Life 
(en) Tmeticus nigriceps i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tmeticus nigriceps hos Artsdatabanken 
(en) Tmeticus nigriceps hos Fauna Europaea 
(en) Tmeticus nigriceps hos ITIS 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Plogarmedderkopp

Plogarmedderkopp (Tmeticus affinis) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Plogarmedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Rødlistevurdering ==
Plogarmedderkopp er vidt utbredt i våre naboland, men er ikke blitt funnet i samme utstrekning i Norge. Arten er blitt funnet i Finnmark og Nordland, og også i Sør-Trøndelag på 1970-tallet. Arten er sterkt knyttet til sivakshabitater, for eksempel havsivaks. 
Grunnet utbredelsen i nabolandene er mørketallene sannsynligvis store og arten plasseres på kategorien LC.


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, http://www.araneae.unibe.ch/gen_spec_key.php?lft=4179&rgt=4182&lvl=2&gen=Tmeticus&g_nr=339 slekten (gattung) Tmeticus] (tysk)
Åkra, Kjetil; Olsen, Kjell Magne; Pommeresche, Reidun og Ødegaard, Frode. 2010. Edderkoppdyr Arachnida i Norsk rødliste for arter 2010. Artsdatabanken. Side 355-366.


== Eksterne lenker ==
(en) plogarmedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) plogarmedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) plogarmedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) plogarmedderkopp hos Dyntaxa 
(en) plogarmedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) plogarmedderkopp hos ITIS 
(en) plogarmedderkopp hos NCBI 
Tmeticus affinis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Vlie

Vlie eller Vliestroom er en sjøvei mellom øyene Vlieland og Terschelling i Nederland. I middelalderen var Vlie estuaret til elven IJssel. Under den andre anglo-nederlandske krig i 1666, brente den engelske admiralen Robert Holmes den nederlandske handelsflåten på 130 skip under den såkalte Holmes' Bonfire. Båtene hadde søkt tilflukt i Vlie og trodde feilaktig at den engelske marinen ikke ville finne veien mellom de farlige grunnene. Idag er det mulig å nå frem til havnen i Harlingen via Vlie.
Det gamle romerske navnet på innsjøen Lacus Flavo, som senere ble Zuiderzee, har muligens samme opphav som navnet Vlie. Vlie kan ha vært navnet på hele innsjøen og den store elven som rant ut fra den.
På 1200-tallet førte store oversvømmelser til at estuaret ble utvidet, og torvmyrene innenfor ble ødelagte. Dette skapte et stort område med sand og mudderflater.
HMS «Resolution» (1654)

HMS «Resolution» var en tredje raters fregatt med 50 kanoner som ble bygd under 1652-programmet for marinen til det engelske samveldet. Fregatten ble bygd under ledelse av Phineas Pett II ved Ratcliffe, og ble sjøsatt i 1654 under navnet «Tredagh». Tredagh er et uoffisielt navn på den irske byen Drogheda, hvor slaget ved Drogheda utspant seg under den engelske borgerkrigen.
Etter restaureringen i 1660 ble fregattens navn endret til HMS «Resolution». Den 25. juli 1666 etter juliansk kalender (4. august 1666 etter gregoriansk kalender), deltok fregatten i Slaget ved North Foreland, som flaggskipet til kontreadmiral John Harman. Fregatten gikk på grunn og ble brent av et nederlandsk brannskip.
Sinbad

Sinbad (også skrevet Sindbad) eller Sinbad sjøfareren (på arabisk سندباد‎ Sin-di-bad og persisk ‏سندباد‎ Sand-baad) er en arabisk oppdiktet sjømann fra dagens Irak  som er kjent fra Tusen og en natt, en orientalsk samling folkelige eventyr opprinnelig fra 900-tallet, men som kom til Europa i fransk oversettelse på 1700-tallet. Der er Sinbad helt og hovedperson i fortellingene om de fantastiske sju sjøreisene hans. Historiene om Sinbad skal imidlertid ikke være med i de eldste versjonene av samlingen. I tillegg til fantasifulle overdrivelser og beskrivelser av fabeldyr, spennende steder og annet, inneholder fortellingene også forestillinger araberne hadde om områdene i Det indiske hav øst for Afrika. 
Fortellingene om Sinbad sjøfareren er de mest berømte i Tusen og en natt sammen med «Aladdin og den forunderlige lampen» og «Ali Baba og de førti røverne». 
Historiene om Sinbad har inspirert flere fortellinger siden og blitt tatt opp i populærkulturen, blant annet i flere eventyrfilmer, for eksempel den amerikanske Sinbad, sjøfareren fra 1958, og animasjonsfilmer, deriblant den japanske Arabian Naito Shindobatto no Bōken, en tegnefilm produsert for fjernsyn i 52 episoder 1975-1976. I nyere tid har særlig den canadiske serien The Adventures of Sinbad (1996-98) med 44 epioder hatt stor utbredelse, og blitt vist på norsk tv.


== Se også ==
Sindbads bok, en av flere orientalske titler på en opprinnelig en indisk fabelsamling som ble spredt i ulike varianter som folkebøker over store deler av verden
Liste over historiene i Tusen og en natt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sindbad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Sindbad Farmanns sjuende reise» i Boken om tusen og en natt side 390 (søkbar digitalkopi av bind 6, utgitt 1996, oversatt av Waldemar Brøgger)
The Launderettes

The Launderettes er et norsk 60-tallsinspirert garasje-rockeband bestående av fem jenter bosatt i Oslo. 


== Historie ==
Bandet startet som The Guerilla Girls i 1994, men skiftet navn til The Launderettes i 1996, da gitarist Christian Brødsjø ble byttet ut med Håvard Dyvesveen. De øvrige medlemmene, Ingvild Nordang (vokal, Cecilie Asker (trommer) og Vibeke Rooas (bass) fortsatte.  
Bandet er et av Norges lengstlevende band innen sin sjanger, og har holdt det gående siden 1996. Bandet har turnert både i USA og Europa, utgitt flere album og en rekke vinylsingler. Siden 2007 har de vært signert til Steven Van Zandts plateselskap Wicked Cool Records.


== Medlemmer ==

		
		
		
		


== Diskografi ==
Shaken And Disturbed (Big Dipper, 2002)
Take Me To The Race EP (Big Dipper, 2003)
Every Heart Is A Time Bomb (Big Dipper, 2005)
Fluff ´N´ Fold – The Best Of The Launderettes (Wicked Cool Records, 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Launderettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Launderettes på Discogs 
(en) The Launderettes på MusicBrainz 
(en) The Launderettes på Songkick 
(en) The Launderettes på Twitter 
The Launderettes på Facebook 
(en) The Launderettes på MySpace
Nederland under Sommer-OL 2000

Nederland under Sommer-OL 2000. 231 sportsutøvere fra Nederland deltok i 21 sporter under sommer-OL 2000 i Sydney. De kom på åttendeplass med tolv gull-, ni sølv- og fire bronsemedaljer. Rytteren Anky van Grunsven var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Resultater og profilside Arkivert 11. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Freden i Breda

Freden i Breda var en fredsavtale som England, De forente Nederlandene, Frankrike og Danmark-Norge undertegnet i den nederlandske byen Breda den 31. juli 1667, og som førte til en brå, men uavklart avslutning på den andre anglo-nederlandske krig (1665–1667). 


== Bakgrunn ==
Etter nederlendernes vellykkede raid på Medway i krigens siste fase, kontrollerte de havet omkring sørkysten av England, noe som gjorde engelskmennene svært motivert til å forhandle om fred. De langtrukne forhandlingene hadde pågått en stund, men da forhandlingene ble tatt opp igjen etter raidet tok det bare ti dager å komme til enighet.


== Vilkår ==
Vilkårene i fredsavtalen ble moderate. Det ble lettet på bestemmelsene i Navigasjonsakten, så nederlandske handelsskip fikk tillatelse til å føre handelsvarer nedstrøms på Rhinen for leveranse i England. England gav opp støttepunktet Poeloe Run i Indonesia og anerkjente nederlandsk overhøyhet i Surinam, som en liten nederlandsk ekspedisjon hadde erobret i 1667. Til gjengjeld beholdt England koloniene New York og New Jersey. Ved at Nederlandene trakk seg tilbake fra Nord-Amerika, og England forlot Surinam og Indonesia, inntrådte det en reell avspenning.


== Den historiske utviklingen i krigens kjølvann ==
Traktaten lot mange territorielle konflikter ligge urørt, og slik sett var det en typisk uti possidetis traktat. Den politiske utviklingen etter krigen viste også at Nederlandene og England både hadde sammenfallende og motstridende interesser. 
Ludvig IV angrep kort tid etter fredsslutningen i Breda De spanske Nederlandene. Det førte til at De forente Nederlandene, England og Sverige i januar 1668 inngikk en trippelallianse for å tvinge Ludvig IV til å trekke seg tilbake fra De spanske Nederlandene, og  2. mai 1668 endte devolusjonskrigen ved freden i Aachen.
Den franske kongen rettet deretter sin ekspansjonstrang mot Nederlandene som han mente hadde forrådt ham. Karl II av England inngikk et hemmelig forbund med Ludvig IV (Dovertraktaten 1670), og med forenede krefter gikk de til angrep på De forente Nederlandene i 1672 (→ Den fransk-nederlandske krig). En delkonflikt av denne, den tredje anglo-nederlandske krig, endte i 1674 før England i 1678 igjen støttet Nederland i krigen mot Frankrike. Hensikten var selvsagt å demme opp for Frankrikes dominerende stilling i Europa.


== Litteratur ==
Heinz Neukirchen: Seemacht im Spiegel der Geschichte, Berlin 1982. ISBN 3-8112-0368-1
Norsk medietidsskrift

Norsk Medietidsskrift er et norsk medievitenskapelig forskningstdisskrift. Tidsskriftet eies av Norsk Medieforskerlag (NML), og utgis av Universitetsforlaget med støtte fra Norges forskningsråd og Rådet for anvendt medieforskning.
Tidsskriftet publiserer artikler, debattstoff, intervjuer, omtale av doktorgrader og bokanmeldelser. Norsk Medietidsskrift kommer ut fire ganger i året, og publiserer hovedsakelig på norsk, men også enkelte artikler på svensk, dansk og engelsk.
Artikkelen «Samfunnsoppdrag i forvitring?» (2020) av Hendrik Storstein Spilker og medforfattere mottok den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel.


== Referanser ==
Sankt Tomas bispedømme

Sankt Tomas bispedømme (latin Dioecesis Sancti Thomae) er navnet på en rekke katolske bispedømmer, som er oppkalt etter apostelen Tomas. Listen er sortert etter bispesetet:

Saint Thomas bispedømme i Charlotte Amalie (De amerikanske Jomfruøyer, romersk-katolsk)
Saint Thomas the Apostle bispedømme i Chicago (USA, syro-malabarisk)
Santo Tomás bispedømme i Ciudad Bolívar (Venezuela, romersk-katolsk, tidligere navn)
Saint Thomas the Apostle bispedømme i Detroit (USA, kaldeisk-katolsk)
São Tomé bispedømme i Meliapor (India, romersk-katolsk, historisk)
Santo Tomé bispedømme i Santo Tomé (Argentina, romersk-katolsk)
São Tomé og Príncipe bispedømme i São Tomé (São Tomé og Príncipe, romersk-katolsk)
Saint Thomas the Apostle bispedømme i Sydney (Australia og New Zealand, kaldeisk-katolsk)
Cornelis de Graeff

Cornelis de Graeff (født 15. oktober 1599 i Amsterdam, død 4. mai 1664 samme sted) var en hollandsk statsmann og borgermester i Amsterdam. I den nederlandske gullalderen styrte De Graeff sammen med sin bror Andries og sin nevø Johan de Witt Generalstatene.


== Biografi ==
De Graeff ble født som sønn til halv-suveren friherre Jacob Dircksz de Graeff og hans hustru Aeltje Boelens Loen. De Graeff giftet seg 14. august 1635 med Catharina Hooft.
De Graeff var rådsherre i Amsterdam og som takk för sin innsats ble han i 1643 Amsterdams regent og borgmästare. På den måten blev han, sammen med sin fetter, Andries Bicker, en viktig maktfaktor. På uppdrag av familiene De Graeff og Bicker arbeidet man for å forhindre at den spanske innflytelsen ble gjenopprettet. Detta skjedde blant annet gjennom den spansk-nederlandske krige som ble avsluttet med freden i Münster (1648).


=== Krig med England og Sverige ===
Da de Graeff tiltrådte lå Holland i krig med England som undertegnet freden i Westminster i 1654. Freden var ikke til Hollands fordel, men De Graeff og De Witt var fornøyde. Blant betingelsene for fred var en hemmelig artikkel, som ekskluderte Huset Nassau-Oranien fra alle statlige embeter i Holland. Karl X Gustavs resultater i krig mot Polen og Danmark (1655 – 60) medførte, til tross for at Sverige forsøkte av blidgjøre Holland med handelsprivilegier, til fientligheter mellom Holland og Sverige. For å forhindre at Sverige skulle få kontroll over Øresund, motarbeidet De Witt og De Graeff disse forsøkene. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Israel, Jonathan I. (1995) The dutch Republic – Its Rise, Greatness, and Fall – 1477-1806, Clarendon Press, Oxford, ISBN 978-0-19-820734-4
Rowen, Herbert H. (1986) John de Witt – Statesman of the „True Freedom“, Cambridge University Press, ISBN 0-521-52708-2
Kernkamp, G.W. (1977) Prins Willem II 1626-1650, p. 107-110.
Zandvliet, Kees De 250 rijksten van de Gouden Eeuw – Kapitaal, macht, familie en levensstijl (2006 Amsterdam; Nieuw Amsterdam Uitgevers)
Burke, P. (1994) Venice and Amsterdam. A study of seventeenth-century élites.


== Eksterne lenker ==
(en) Cornelis de Graeff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cornelis de Graeff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi (nederlandsk)
Biografi (nederlandsk)
Triumpf of Peace (engelsk)
Uåa

Uåa,ofte bare Ua, er en elv i Nes kommune på Romerike. Elva starter der Fallåa møter Bemla, ved Vangen. Den renner stort sett sørover, gjennom Skogbygda (Ingeborgrud), ned til den tar opp Kampåa like før utløp i Glomma ved Uvesund. Lengden er da 13,5 km.
De nederste 4 km (opp til brua ved Bygdevegen) er elva farbar med båt. Det er imidlertid ikke tillatt med vannscooter eller husbåt, og høyeste tillatte fart er 5 knop.Navnet kommer av det norrøne úa, 'myldre', i betydningen den fiskerike.


== Se også ==
Liste over elver i Akershus


== Referanser ==
Audun Kidøy

Audun Jan Kidøy (født 8. mai 1943) er en norsk forretningsmann fra Gulen.
Kidøy startet karrieren sin som entreprenør i begynnelsen av 1960-årene. I perioden 1969 til 1981 var han leder av Aksel Bruviks avdeling i Førde. Kidøy ble likeverdig eier i entreprenørfirmaet Gravdalgruppa, eller Gravdal Byggjeforretning, i 1981, og overtok da 20 prosent av aksjene i firmaet. Gravdalgruppa hadde blitt etablert av Magne Gravdal i 1961 som personlig selskap. I 1993 overtok Kidøy hele eierskapet av Gravdalgruppa. Audun ble sittende som daglig leder i Gravdalgruppa fram til 31. desember 1998.
Kidøy er fremdeles eier av Gravdalgruppa. Firmaet har vokst seg til å bli en av de største byggeforretningene i Sogn og Fjordane i dag.
Gravdalgruppa har hovedkontor i Førde, der Audun Kidøy også er bosatt. 


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Audun Kidøy.
Powerpointpresentasjon av Gravdalgruppa.
Yngre arkitektforening

Yngre arkitektforening ble stiftet 8. januar 1891, etter initiativ fra arkitekt Holger Sinding-Larsen, som også ble foreningens første formann. De andre stifterne var arkitektene Ole Stenbraaten (senere Ole Stein), Hans Mossevig, Halfdan Krabbe og Egill Selmer. Før foreningen ble stiftet, eksisterte allerede Den Norske Ingeniør- og Arkitektforening (NIAF) . De fleste arkitektene som var medlemmer der, hadde sin utdannelse fra tekniske høyskoler i Tyskland. Det var derfor naturlig at de opprettet en felles forening med ingeniørene. Slike felles foreninger for ingeniører og arkitekter fantes også i Bergen og Trondhjem.Den nye generasjon arkitekter, som dels hadde sin utdannelse fra Den Kongelige Tegneskole i Christiania, hadde hatt nærmere kontakt med kunstnere enn ingeniører under sin utdanning – og var mer nasjonalt innstilt enn sine eldre kolleger som var utdannet i Tyskland.
Yngre arkitektforening samarbeidet med NIAFs arkitektavdeling i større saker – og i 1904 opprettet de et felles representantskap. Etter hvert fant man nok ut at det var mer som samlet enn skilte de to foreningene. I 1906 skrev en rekke medlemmer fra begge foreninger under på et dokument, der de forpliktet seg til å gå ut av sine respektive foreninger og danne Kristiania Arkitektforening, forutsatt at minst ¾ av medlemmene i den andre forening gjorde det samme. Dette skjedde; et tilstrekkelig antall medlemmer gikk ut av de gamle foreningene. NIAFs arkitektavdeling og Yngre arkitektforening ble nedlagt. Kristiania Arkitektforening ble etablert og hadde sitt stiftelsesmøte 30. oktober 1906. 


== Referanser ==
Jugoslavia under Sommer-OL 2000

Jugoslavia under Sommer-OL 2000. 111 sportsutøvere fra Serbia og Montenegro deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. De kom på 43.-plass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Dette var siste gang utøvere deltok under Jugoslavias flagg.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 17. april 2020 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Erling Virkesdal

Erling Birger Virkesdal (født 4. mars 1937) er en norsk historiker og forfatter fra Dalsøyra i Gulen kommune i Sogn og Fjordane.
I årene 1971 – 1996 arbeidet Virkesdal som undervisningsleder ved Bergens Sjøfartsmuseum, og fra 1996 og utover var han bestyrer ved Herdla Museum.
Virkesdal har gitt ut en stor mengde historiebøker om ulike ruteselskap i Bergen og resten av Hordaland, og om kystkultur. Han har arbeidet svært mye med restaureringen av det gamle bygningsmiljøet i Strusshamn på Askøy. Her finst det bl.a. mølle og fabrikkbygninger. 
Virkesdal er bosatt på Askøy.


== Bøker utgitt av Virkesdal (utvalg) ==
Dei kvite segls århundre (1975)
Den eldste dampskipsfart (1975)
Bruksbåtar (1975)
Jektefarten (1976)
Sjøfart. Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane – FSF (1979)
Hardanger Sunnhordlandske dampskipsselskap (HSD) (1979)
Indre Nordhordland dampbåtlag (1979)
Gamle Bergen: 1982 (1982)
Fra dampbåt til leddbuss. Rutelaget Bergen-Vest A/s 1898-1988 (1988)
Englandsfarten – flukt til krigen i samarbeid med Ragnar Ulstein (1991)
Handelsflåten i krig 1939-1945 (1991)
Vår eldste skipsfart (1993)
"Fra Muren til Slottsgaten" : passasjertrafikk på Vågen, Lungegårdsvannene, Puddefjorden og Sandviken med Jo Gjerstad (1994)
50-års markering for Bjørn West og opning av Bjørn West-museet laurdag 15. oktober 1994 (1994)
Sjøfartshistorisk årbok: 1993 (1994)
Tolv på hel og tolv på halv : Rutelaget Askøy-Bergen A/S (1994)
Nordsjøfarten (1995)
Stempelslag på sjø og land (1998)
Herdla – den spesielle øya (2002)


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Virkesdal på Internet Movie Database 
(no) Bergen Sjøfartsmuseums publikasjonsliste.
(no) Virkesdals bøker ved søk hos Bergen Offentlige Bibliotek.
Alzate Brianza

Alzate Brianza er en comune (kommune) i provinsen Como i den italiensk regionen Lombardia, som ligger omkring 35 km nord for Milano og omtrent 10 km sørøst for Como.


== Demografisk utvikling ==
Tall fra ISTAT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alzate Brianza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons