jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vitenskapsåret 1816

Vitenskapsåret 1816 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1816.


== Fysikk ==
David Brewster (1781-1868) oppdager den optiske dobbelbrytningens fenomen.


== Matematikk ==
John Farey formulerer Fareys sekvens.


=== Medisin ===
René Laennec finner opp stetoskopet.
Caleb Parry publiserer An Experimental Inquiry into the Nature, Cause and Varieties of the Arterial Pulse, som beskriver pulsens mekanismer.


== Mineralogi ==
Johann Fischer von Waldheim utgir Essai sur la Turquoise et sur la Calaite i Moskva, den første vitenskapelige avhandlingen om mineralet turkis.


== Teknologi ==
Spider Bridge at Falls of Schuylkill, en midlertidig jernvaier fotgjengerbro oppført over Schuylkill River, nord for Philadelphia, Pennsylvania, er den aller første hengebroen hvor vaiere er benyttet.
Johann Nepomuk Maelzel begynner produksjon av metronom med en skala.
Robert Stirling patenterer stirlingmotoren
Georg Lankensperger oppfinner prinsippene for styring av vogner med akselstag.
omtrentlig dato - Simeon North i New England produserer en praktisk fresemaskin for metallbearbeiding.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Ikke utdelt
Rumfordmedaljen: Humphry Davy, britisk kjemi og oppfinner


== Fødsler ==
8. mars – Jean Cabanis, tysk ornitolog (død 1906)
9. april - Charles-Eugène Delaunay, fransk astronom og matematiker (død 1872)
21. juni - Anders Sandøe Ørsted, dansk botaniker (død 1872)
7. juli - Johann Rudolf Wolf, sveitsisk astronom (død 1893)
8. august - Filippo Parlatore, italiensk botaniker (død 1877)
24. november - William Crawford Williamson, britisk naturforsker (død 1895)


== Dødsfall ==
2. januar - Louis Guyton de Morveau, fransk kjemi (født 1737)
14. februar - Rutger Macklean,  reformator av svenske jordbruket (født 1742)
7. april - Christian Konrad Sprengel, tysk botaniker (født 1750)
27. juni - Domenico Vandelli, italiensk naturforsker, (født 1735)
28. september - Edward Howard, britisk kjemiker (født 1774)
15. desember - Charles Stanhope, britisk matematiker og ingeniør (født 1753)
		


== Referanser ==
Hiʻiaka (måne)

Hiʻiaka er en måne til dvergplaneten Haumea, og 1 av de 2 av Haumeas måner.


== Referanser ==
Namaka (måne)

Namaka er en måne til dvergplaneten Haumea. Namaka er oppkalt etter den hawaiiske guden Namaka. Namaka er 1 av de 2 av Haumeas måner. Månen ble oppdaget 30. juni 2005 og offentliggjort 29. november samme år.


== Referanser ==
María Sigurjónsdóttir

María Sigurjónsdóttir (født 1959) er en islandsk psykiater som bor og arbeider i Norge. Sigurjónsdóttir er spesialist i psykiatri og overlege ved Klinikk sikkerhetspsykiatri i Helse Bergen.På oppdrag fra Oslo tingrett ledet hun et team av 17 helsepersonell som observerte Anders Behring Breivik i Ila fengsel og sikringsanstalt fra 29. februar til 21. mars 2012. Sigurjónsdóttir vitnet i Oslo tingrett i forbindelse med rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik den 11. juni 2012. Hun var et av 11 vitner under rettssaken som mente Breivik var tilregnelig.


== Referanser ==
Toriibreen

Toriibreen er en isbre i Dronning Fabiolafjella i Dronning Maud Land. Den strømmer i nordvestlig retning mellom Goossensfjellet og Fukushimafjellet.
Breen ble oppdaget 7. oktober 1960 av en belgisk antarktisekspedisjon under ledelse av Guido Derom som kalte den opp etter geokjemikeren Tetsuya Torii, leder av en japansk gruppe som besøkte dette området i november 1960. Navnet er ikke blant de offisielle norske stedsnavn i Antarktis som godkjennes av Norsk Polarinstitutt.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14827
Kart som beskriver belgiske toponymer i Antarktis Belgian Science Policy, 2009
Stavanger Innebandyklubb

Stavanger Innebandyklubb (stiftet 10. desember 2009) er en norsk innebandyklubb fra Stavanger, som spiller sine hjemmekamper i Stavanger Idrettshall.

		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Yamatobreen

Yamatobreen er en isbre i Dronning Fabiolafjella i Dronning Maud Land. Den er om lag 11 kilometer bred og strømmer i vestlig retning mellom Fukushimafjellet og Eyskensfjellet.
Breen ble oppdaget 7. oktober 1960 av en belgisk antarktisekspedisjon under ledelse av Guido Derom som kalte den opp etter det antikke navnet på Japan. I november-desember 1960 nådde en japansk feltekspedisjon dette området og gjennomførte vitenskapelige undersøkelser.
Navnet er ikke blant de offisielle norske stedsnavn i Antarktis som godkjennes av Norsk Polarinstitutt.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 16339
Kart som beskriver belgiske toponymer i Antarktis Belgian Science Policy, 2009
Vitenskapsåret 1817

Vitenskapsåret 1817 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1817.


== Biologi ==
Georges Cuvier utgir Le Règne Animal.


=== Kjemi ===
Friedrich Strohmeyer oppdager kadmium.
Johann Arfvedson oppdager litium.
Jöns Jacob Berzelius oppdager selen.
Pierre-Joseph Pelletier og Joseph Bienaimé Caventou isolerer klorofyll.
Leopold Gmelin begynner å publisere Handbuch der theoretischen Chemie.


== Medisin ==
Første kolerapandemi oppstår i India.
James Parkinson utgir An Essay on the Shaking Palsy, som beskriver "paralysis agitans", tilstanden som blir kjent som Parkinsons sykdom.


== Teknologi ==
17. februar - i Philadelphia, USA får den første gaten gasslykter.
10. juli - David Brewster patenterer kaleidoskopet.
Karl Drais finner opp en sparkesykkel, (Laufmaschine), forgjengeren til dagens vanlige sykkel.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Henry Kater, britisk fysiker


== Fødsler ==
30. juni - Joseph Dalton Hooker, britisk botaniker (død 1911)
15. juli - John Fowler, engelsk sivilingeniør (død 1898)
10. september - Richard Spruce, britisk botaniker (død 1893)
10. oktober - Christoph Hendrik Diederik Buys-Ballot, nederlandsk meteorolog og kjemiker (død 1890)
17. oktober - Alfred Des Cloizeaux, fransk mineralog (død 1897)
26. november - Charles-Adolphe Wurtz, fransk kjemiker (død 1884)


== Dødsfall ==
1. januar - Martin Heinrich Klaproth, tysk kjemiker (født 1743)
12. april - Charles Messier, fransk astronom (født 1730)
2. juni - Clotilde Tambroni, italiensk språkforskere og filolog (født 1758)
11. juni - William Gregor, britisk prest og mineralog (født 1761)
28. juli - Abraham Gottlob Werner, tysk geolog (født 1749)
7. august - Pierre Samuel du Pont de Nemours, fransk økonom, industrimann og forfattere (født 1739)
18. september - William Charles Wells, skotskamerikansk lege (født 1757)
7. november - Jean-André Deluc, sveitsisk geolog (født 1727)
15. desember - Giovanni Battista Guglielmini, italiensk fysiker (født 1763)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1817 in science – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stockholm i mitt hjärta

«Stockholm i mitt hjärta» er en svensk vispopsang av Lasse Berghagen. Berghagen skrev sangen fordi Ulf Adelsohn ville ha en ny sang om Stockholm da han ble landshøvding av Stockholms län i 1992.Berghagen sang sangen i Svensktoppen den 7. august 1993 og kom på tiendeplass. Sangen finnes i hans album Sträck ut din hand (1995) og Stockholm, mina drömmars stad.
Siden Berghagen ble leder av Allsång på Skansen i 1994 har sangen vært programmets kjenningsmelodi.


== Referanser ==
Totyakubreen

Totyakubreen er en liten isbre i den østre delen av Dronning Maud Land. Den strømmer mellom Pierrefjellet og Goossensfjellet i Dronning Fabiolafjella.
Breen ble undersøkt av en japansk forskningsekspedisjon (JARE) i 1960 og navngitt Tôtyaku Hyôga (Ankomstbreen). Navnet er ikke blant de offisielle norske stedsnavn i Antarktis som godkjennes av Norsk Polarinstitutt.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14850
Pajok

Pajok  (også Parjok, Parajok) er en by med 49 000 innbyggere (2012) i Øst-Ekvatoria i Sør-Sudan. Byen ligger helt sør i Magwi fylke, 39 km sør for Magwi, nær grensen til Uganda. Den største folkegruppen i byen er acholi.
Under den andre borgerkrigen i Sudan (1983–2005) erobret Det sudanske folks frigjøringsbevegelse (SPLM) byen fra regjeringen. Mellom 1991 og 1994 tok regjeringsstyrkene byen tilbake, men i desember 1995 hadde SPLM igjen makten i byen. Dette året brøt Sudan de diplomatiske forbindelsene med Uganda og beskyldte landet for å angripe Pajok. Borgerkrigen opphørte i 2005, men geriljaorganisasjonen Herrens motstandsarmé fortsatte aktivitet i området og angrep blant annet Pajok og andre flyktningleirer i Sør-Sudan og Uganda.


== Pajok i litteraturen ==
I Nils Harald Sødals dokumentariske roman Fuglene under himmelen er hovedpersonen Sarah en flyktning fra Pajok som kommer til Norge.


== Referanser ==
Arnfinn Halderaker Husby

Arnfinn Halderaker Husby (født 26. juli 1971 på Bremnes) er en norsk politiker i Kristelig Folkeparti og misjonær. Han var varaordfører for i Bømlo kommune fra 2007 til 2012. Husby var partiets ordførerkandidat i kommunen i 2007 og 2011, og ble valgt som varaordfører. Husby er utdannet grunnskolelærer fra Høgskulen Stord/Haugesund og Høgskulen i Volda. 
Fra 1. august 2012 trakk han seg fra sin posisjon for å arbeide som utsending for Norsk Luthersk Misjonssamband i Cochabamba i Bolivia, hvor han flyttet i august 2012.


== Referanser ==
Hamnebreen

Hamnebreen er en bratt isbre (brefall) i den østre delen av Dronning Maud Land. Den strømmer på østsiden av Hamnenabben og sør for Hamna på Kronprins Olav Kyst.
Breen ble undersøkt og kartlagt av japanske forskningsekspedisjoner (JARE) mellom 1957 og 1962 og navngitt Hamna Hyôbaku (Hamna brefall) etter bukta Hamna. 


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5939
Hamnebreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Rogaland Bandykrets

Rogaland Bandykrets er en særkrets for idrettene som sorterer under Norges Bandyforbund (innebandy, bandy og landhockey) i Hordaland. I Rogaland er det bare innebandy som spilles. Kretsen ble stiftet i 21. februar 1991
Rogaland Bandykrets har som oppgave å legge til rette for aktiviteten innebandy i Rogaland.


== Opprettelse ==
Rogaland Bandykrets ble opprettet 21. februar 1991.
Carl Egil Hana var en av drivkreftene bak innebandyens vekst i Rogaland og han var også Rogaland Bandykrets første styreleder.


== Hva gjør Rogaland Bandykrets ==
Rogaland Bandykrets legger til rette for innebandyaktivitet i Rogaland. De bidrar også med utdannelse og besøker skoler for å gi opplæring i innebandy.
Karlsaue

Karlsaue er en park i byen Kassel i den tyske delstaten Hessen. Parken er 1,5 km² stor og opprinnelig en barokkhage. Den tilhører fra 2009 European Garden Heritage Network.
Parken befinner seg i Fulda-vassdraget mellom munningen av Kleine Fulda og Drusel ved det tidligere byslottet og i sør markene ved Auestadion i sør. Den er lokaliseringen for utstillinger under kunstutstillingen documenta. Parkanlegget ble omformet som en landskapspark i 1785 og består av en blanding av synbare franske barokkelementer og arrangerte «naturområder».


== Historie ==
Opprinnelig var området for dagens Karlsaue våtmarker på begge sider av elven Fulda. Det vestlige elveløpet het Kleine Fulda. I forbindelse med anleggelsen av parken ble denne sidearmen delvis stengt og erstattet med kanalen Küchengraben. Den nordlige del av elvearmen har som før kanaliseringen et sammenløp med elven Drusel og heter også der Lille Fulda. Fra 1568 anla Wilhelm IV av Hessen-Kassel (1532–1592) en renessansepark hvor Orangeriet ligger idag. Landgreve Moritz av Hessen-Kassel (1572–1632) utvidet parken og kalte den Moritzaue.
Dagens Karlsaue er preget av planene for en barokkpark til landgreve Karl I av Hessen-Kassel. Parken er også i dag oppkalt etter ham. Den opprinnelig strengt geometrisk-barokke plan som ble påbegynt 1680, men fraveket mot slutten av 1700-tallet. Deretter fikk parken et endret preg i retning av engelsk landskapspark, i samsvar med datidens mote. Ennå kan det opprinnelige barokkpreget gjenkjennes.
Orangeriet ble oppført mellom 1703 og 1710. Den lille øya Siebenbergen («De sju fjell») ble bygget på begynnelsen av 1700-tallet helt sør i parken, og beplantet med sjeldne vekster.
Under den andre verdenskrigen ble Karlsaue, herunder orangeriet, sterkt skadet. I 1955 ble Bundesgartenschau arrangert i området, noe som innebar en betydelig rehabilitering. Fra samme år er utstillingen documenta arrangert i området, først med fire og deretter fem års mellomrom.


== Bilder ==
Kunst og parken Karlsaue
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Kassellexikon.de om Siebenbergen (tysk)
Borgere for Karlsaue som Verdensarv
Børge Andreassen

Børge Vormestrand Andreassen  jobber som daglig leder i Rogaland Bandykrets og Hordaland Bandykrets.
Han spiller for Stavanger Innebandyklubb og har tidligere spilt for Sunde Innebandyklubb.


== Referanser ==
Hipparkhos av Athen

Hipparkhos (gresk: Ἵππαρχος) (død 514 f.Kr.) var et medlem av den herskende klasse i Athen, og en av sønnene til tyrannen Peisistratos.
Etter at hans far Peisistratos døde en gang rundt 528 f.Kr. overtok Hipparkhos sammen med sin bror Hippias makten og fortsatte farens tyranni. Ordet «tyrann» betyr bokstavelig «den som tar makten med makt» og begrepet førte ikke med seg pejorativ (nedsettende, negativ) mening i løpet av den arkaiske og tidlige klassisk tid. I virkeligheten, i henhold til den greske historikeren Thukydid, var det Hippias som var tyrannen. Både Hipparkhos og Hippias hadde populær støtte fra folket. Hipparkhos var en beskytter av kunstartene og det var han som inviterte poeten Simonides fra Keos til Athen.I 514 f.Kr. ble Hipparkhos myrdet av tyrannicides, «tyrannmorderne», Harmodios og Aristogeiton. Grunnen synes å ha vært en personlig strid, i henhold til Herodot og Thukydid. Hipparkhos skal ha blitt forelsket i Harmodios som allerede var elskeren til Aristogeiton. Ikke bare avviste Harmodios ham, men ydmyket ham ved å fortelle Aristogeiton om hans anslag. Hipparkhos inviterte deretter Harmodios' søster til å delta i festivalen Panathenaia som kanephoros, «kurvbærer», og deretter offentlig diskvalifisere henne under påskuddet at hun ikke var jomfru, grov fornærmelse mot en athensk kvinnes ære. Harmodios og Aristogeiton organiserte deretter et opprør under Panathenaia, men fikk panikk og angrep Hipparkhos for tidlig. Selv om de drepte Hipparkhos, ble Harmodios drept av hans livvakt, og Aristogeiton ble arrestert, torturert og siden henrettet.
I henhold til Thukydid beordret Hippias grekerne om å legge ned deres seremonielle våpen og fikk dem deretter undersøkt og arresterte de som bar noen form for skjulte våpen. Dette ble senere benektet av Aristoteles, som hevdet at denne fortellingen var oppdiktet av den demokratiske regjeringen for å framstille hvilken undertrykkende tyrann Hippias var. Aristoteles nevner også at Aristogiton ble torturert for å oppgi navnene på andre deltakere i konspirasjonen. Rasende over at Hippias ikke hadde drept ham, oppga Aristogiton flere navn til Hippias i bytte for hans hånd som garanti. Da Hippias la sin hånd i Aristogitons, hånte Aristogiton ham for å gi sin hånd til sin brors morder. Ved dette trakk Hippias kniven og stakk ned Aristogiton i raseri.
Etter mordet ble Hippias en bitter, paranoid og grusom tyrann, og veltet noen få år senere i 510 f.Kr. av den spartanske kongen Kleomenes I. Dagens historikere har generelt tilskrevet tradisjonen om at også Hipparkhos skal ha vært en grusom tyrann til kulten Harmodios og Aristogeiton som ble etablert etter at tyranniet ble fjernet.


== Referanser ==
Zhang Xianzhong

Zhang Xianzhong (forenklet kinesisk: 张献忠; tradisjonell kinesisk: 張獻忠; pinyin: Zhāng Xiànzhōng; Wade–Giles: Chang Hsien-chung, født 18. september 1606 i fylket Dingbian i provinsen Shaanxi i Kina, død 2. januar 1647), med tilnavnet «den gule tiger», var en kinesisk opprørsleder.


== Biografi ==
Zhang Xianzhong erobret provinsen Sichuan på midten av 1600-tallet. Han var en av de to store bondeopprørere som hver på sin måte bragte Ming-dynastiet til fall. Etter erobringen lot han seg kåre til keiser av Daxi-dynastiet (大西王朝).De mange mandariner som avviste hans selvutnevnelse ble drept. Etter å ha drept mandarinene gikk han løs på kvinner, kjøpmenn og andre embedsmenn. Han fikk sine soldater til å kappe av kvinners føtter og kaste dem på haug.Han ble til slutt drept av Qing-dynastiets styrker.


=== Syvdrepstelen ===
Zhang Xianzhong var merkelig opptatt av ører og føtter, og fikk sin livgarde til å samle inn dreptes ører og føtter på landsbygden og på det grunnlag beregne antallet han hadde fått drept der. Etter at massakrene var over, hewndes det at han i Chengdu fikk reist en stele, som ble kjent som «syvdrepstelen» (七殺碑), med følgende innskrift:

En stele ble utgravd i 1934, og det skulle ha vært den selvsamme stelen. Imidlertid viste det seg at skrifttegnet for «drep» manglet, og at siste linje var helt annerledes.


== Ødeleggelsene i Sichuan ==
Zhang Xianzhongs styre la provinsen Sichuan øde. Folketallet falt angivelig fra 3.102.073 i 1578 til 18.090 i 1685, og innbyggertallet i den gamle hovedstaden Chengdu minket fra 400.000 til 20. Et massivt nybyggerprogram kalt  «Huguang fyller Sichuan» (湖廣填四川) pågikk i mer enn ett århundre under Qing-dynastiet, og denne utløste underveis noe en omfattende folkeforflytning: «Jiangxi fyller Huguang» (江西填湖廣).
Antallet ofre for Zhangs styre er nokså omstridt. Det var dessuten også andre krefter som foretok massakrer i samme provins.Kanskje er et rimeligere anslag over hvor mange som døde i Sichuan på grunn av Zhang Xianzhong på rundt én million.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dillon, Michael (1998), «Zhang Xianzhong», China: a historical and cultural dictionary, Durham East Asia series, Routledge, s. 379, , http://books.google.com/books?id=VA5tKw11K8YC&pg=PA379 
Wakeman, Frederic E. (1985), The great enterprise: the Manchu reconstruction of imperial order in seventeenth-century China, 1, University of California Press, , http://books.google.com/books?id=8nXLwSG2O8AC 
James Bunyan Parsons: The Peasant Rebellions of the late Ming dynasty, Association for Asian Studies by the University of Arizona Press, 1970
何锐 (2002). 张献忠剿四川实录. Ba Shu Shu She. ISBN 978-7-80659-327-1.
蜀碧 Shu Bi


== Eksterne lenker ==
«Chang Hsien-chung». Britannica Online. 
Pre-20th Century Genocide
Hans Engell

Hans Engell (født 8. oktober 1948 i København) er en dansk pressemann og tidligere politiker (KF).
Han har studentereksamen fra Sorø Akademi fra 1967, og gikk i lære som journalist i Berlingske Aftenavis og Berlingske Tidende 1971–1978. Han var medlem av Konservativ Ungdoms hovedstyre i 1969. Etter flere år som politisk journalist i Berlingske Tidende var han leder av Det Konservative Folkepartis informasjons- og pressetjeneste samt redaktør i medlemsbladet Vor Tid 1978–1982.
Engell ble trukket inn i rikspolitikken på overraskende vis da han i 1982 ble utnevnt til forsvarsminister i Poul Schlüters regjering, noe han var frem til 1987. I 1984 ble han også valgt til Folketinget fra Vestsjællands amtskrets, fra 1990 fra Frederiksborg amtskrets. Engell var partiets gruppeformann 1987–1989 og justisminister 1989–1993. I 1993 gikk Schlüter av som statsminister og partileder som følge av Tamilsaken, og etter et kort mellomspill med Henning Dyremose som politisk leder og Engell som gruppeformann, samlet Engell begge vervene på sin hånd. I 1995 ble han også formann i partiorganisasjonen etter Torben Rechendorff. Engell plasserte seg på partiets høyrefløy, men forente en markant konservatisme med en pragmatisk tilnærming. I 1997 trakk han seg som partileder etter et trafikkuhell forårsaket av fyllekjøring, men fortsatte som gruppeformann frem til valget i 1998. Han spilte en aktiv rolle i den etterfølgende maktkampen mellom Per Stig Møller og Pia Christmas-Møller.I 2000 ble han fritatt fra plassen i Folketinget, og ble sjefredaktør i Ekstra Bladet, hvor han gikk av i 2007 og senere har blitt benyttet som politisk kommentator. Han var formann i Foreningen Norden 1999–2000.
Han er kommandør av Dannebrogordenen fra 1984 og innehaver av Hjemmeværnets fortjensttegn og den portugisiske Fortjenstordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Engell på Internet Movie Database 
(da) Hans Engell på Filmdatabasen 
(da) Hans Engell på danskefilm.dk 
(da) Hans Engell på danskfilmogtv.dk 
(da) Hans Engell på Scope
Vitenskapsåret 1818

Vitenskapsåret 1818 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1818.


== Astronomi ==
3. januar (21:52 UTC) - Venus okkulterer Jupiter, noe som er den siste okkultasjon av en planet med en annen før 22. november 2065.


== Fysikk ==
Augustin-Jean Fresnel presenterer en avhandling på om diffraksjon av lys for Académie des Sciences.


== Kjemi ==
Louis Jacques Thénard oppdager hydrogenperoksid.
William Thomas Brande og Humphry Davy framstiller reint litium ved elektrolyse av litiumoksid.


== Oppdagelser ==
John Ross setter seil på leting etter Nordvestpassasjen.


== Medisin ==
25. september - I London, utfører James Blundell utførere den første blodoverføring med menneskeblod.
Jean Esquirol lager rapporter som oppfordrer til større medikalisering i behandling av sinnssykdom i Frankrike.
Carl Ferdinand von Graefe publiserer hans pionerarbeid om neseplastikk, Rhinoplastik.


== Meteorologi ==
John Howard starter utgivelsen av The Climate of London, den første boken om   byklimatologi på engelsk, presentere ny tenkning om atmosfærisk elektrisitet og forårsaker nedbør.


== Teknologi ==
2. januar - Institution of Civil Engineers blir innviet i London.
Robert Stirling bygger den første praktiske versjonen av hans stirlingmotor.
Den første chubblås blir produsert.


== Publiseringer ==
Benjamin Silliman begynner publiseringen av American Journal of Science, som konsentrerer seg om geologi. Ved begynnelsen av det 20. århundre er det eldste vitenskapelige tidsskrift som utgis i USA.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Robert Seppings, britisk fartøyskonstruktør
Rumfordmedaljen; David Brewster, skotsk fysiker og oppfinner


== Fødsler ==
8. april - August Wilhelm von Hofmann, tysk kjemiker (død 1892)
1. mai - Lyon Playfair, skotsk kjemiker (død 1898)
29. juni - Angelo Secchi, italiensk astronom (død 1878)
12. september – Richard Jordan Gatling, oppfinner fra USA (død 1903)
27. september - Adolph Wilhelm Hermann Kolbe, tysk kjemiker (død 1884)
24. desember - James Joule, engelsk fysiker (død 1889)


== Dødsfall ==
2. juni - August Wilhelm Knoch, tysk naturforsker (født 1742)
28. juli - Gaspard Monge, fransk matematiker (født 1746)
11. august - Ivan Petrovitsj Kulibin, russisk oppfinner (født 1735)
1818 eller 1820 - Bryan Higgins, kjemiker (født 1741)


== Referanser ==


== Se også ==
Teófilo Yldefonso

Teófilo E. Yldefonso (født 11. november 1902 i Piddig på Filippinene, død 19. juni 1942 i Capas) var en filippinsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.
Under OL 1928 i Amsterdam vant han en bronsemedalje i svømmimg, han kom på tredjeplass på 200 meter bryst. Han ble dermed den første fra Filippinene som vant en olympisk medalje. Fire år senere vant han en ny bronsemedalje på samme distanse.
Under annen verdenskrig kjempet Yldefonso mot japanerne i Bataan som del av styrken Philippine Scouts. Han overlevde dødsmarsjen fra Bataan, men døde ikke lenger i konsentrasjonsleiren i Capas. Hans levninger er aldri blitt funnet/identifisert.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam - Bronse i svømming, 200 m bryst  Filippinene
 1932  Los Angeles - Bronse i svømming, 200 m bryst  Filippinene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teófilo Yldefonso – Olympics.com 
(en) Teófilo Yldefonso – Olympic.org 
(en) Teófilo Yldefonso – Olympedia 
(en) Teófilo Yldefonso – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Teófilo Yldefonso – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Teófilo Yldefonso – Swimming Hall of Fame