jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anastasius II

For den østromerske keiseren, se Anastasios IIAnastasius II (født i Roma, død 19. november 498 samme sted) var pave fra 24. november 496 til sin død. Han er den andre paven siden Peter til å ikke bli regnet som helgen, Liberius var den første. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Anastasius var romer, og var sønn av presbyteren Petros. 


=== Pave ===
Han levde under de tidlige år av det østgotiske herredømme under Theoderik den store og under patriark Akakios av Konstantinopels skisma. De forsøk som keiser Zeno gjorde for å dempe problemet ble ikke anerkjent, verken av pave Felix III eller av pave Gelasius I, og dermed ble skismaet et betydelig problem mellom vest- og øst-kirkene. Da Gelasius I døde, valgte man Anastasius II til pave nettopp fordi man mente at det ville styrke den fraksjon som ville satse på å forbedre relasjonene, og få bilagt skismaetAnastasius krevde at Akakios, patriark av Konstantinopel, skulle få sitt navn fjernet fra diptykene, men anerkjente patriarkens sakramentale handlinger, en holdning som mishaget romerne som tvetydig og utilstrekkelig. Han fordømte også traducianismen.
Han ble begravet i Peterskirken.For den forsonlighet som han hadde en tilbøyelighet til, ble kan klandret heftig av forfatteren av Liber Pontificalis. Denne tradisjon av kritikk var kanskje så sterk at Dante plasserte «Anastasius» i helvete i Divina commedia: «Anastasio papa guardo, lo qual trasse Fotin de la via dritta» (Jeg vokter  pave Anastasius, han som Photinus trakk bort fra den rette vei». Men moderne Dante-forskere mener at dette er en tabbe fra Dantes side: Den person Dante aktet å plassere i helevetts sjette sirkel var en bysantinsk keiser, Anastasius I.Opplysningen som en gang sirkulerte at han forfattet et brev til kong Klodvig I for å gratulere med at at han hadde konvertert til kristendommen, har vist seg å være et falsarium fra 1600-tallet. 
Kirkehistorikeren Richard P. McBrien mener at synet på Anastasius II som forræder er i stor grad urettferdig siden han blant annet tok bort bannlysningen fra de geistlige som hadde fordømt hans styre.


== Litteratur ==
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «ANASTASIUS II.» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 157–158.


== Referanser ==
Richard P. McBrien

Richard Peter McBrien (født 19. august 1936, død 25. januar 2015) var professor i teologi ved University of Notre Dame i USA. 
Han var prest i det romersk-katolske erkebispedømmet Hartford og forfatter av flere kontroversielle bøker og artikler om katolisismen. Han var en kontroversiell figur i den amerikanske katolske kirken, hovedsakelig på grunn av innholdet i hans publiserte verker.Han var president i den katolske teologiske forening av Amerika fra 1974 til 1975. I 1976 ble han tildelt John Courtney Murray Award for fremragende og fremstående prestasjoner innen teologi.McBrien ga ut 24 bøker og var også konsulent for ABC News.


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkel
Offisiell hjemmeside
Biografi
Lys gullrisengvikler

Lys gullrisengvikler  (Eucosma aemulana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 11-16 millimeter), lysbrun vikler, arten ligner flere av de andre artene i slekten Eucosma. Forvingen har en del korte, lyse skråstreker langs framkanten, et avbrutt, lyst tverrbånd i den indre delen og et ovalt område med korte, svarte lengdestreker nær bakhjørnet.


== Levevis ==
Denne arten kan finnes både i skog og i åpne områder. Larvene utvikler seg på blomsterhoder av gullris (Solidago virgaurea), der de spiser de modnende frøene.
Biotopen er skoglysninger, tørrbakker og klipper ved sjøen. De voksne viklerne flyr i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og i det nordlige Asia. Det første norske funnet av arten ble gjort i Arendal i Agder i år 2000. Siden er arten funnet på cirka 16 steder langs kyststripen fra Lindesnes i Agder til Hvaler i Østfold.


== Rødlistevurdering ==
Den virker nå å være godt etablert langs kysten. Samtidig er leveområdene steder som er under sterkt og pågående press. Trusler mot arten er gjengroing, oppdyrking og utbygging. Påvirkningene på habitatet gjør at de aktuelle levestedene reduseres og fragmenteres. Arten rødlistes i 2021 som nær truet NT.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekten Eucosma Hübner, 1823
lys gullrisengvikler, Eucosma aemulana (Schläger, 1849)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Eucosma aemulana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) lys gullrisengvikler i Encyclopedia of Life 
(en) lys gullrisengvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lys gullrisengvikler hos Artsdatabanken 
(sv) lys gullrisengvikler hos Dyntaxa 
(en) lys gullrisengvikler hos Fauna Europaea 
(en) lys gullrisengvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Eucosma aemulana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eucosma aemulana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
John Courtney Murray Award

The John Courtney Murray Award er den høyeste utmerkelse som gis av den katolske teologiske foreningen i USA. Den er oppkalt etter John Courtney Murray, en amerikansk teolog som er kjent for sitt arbeid for religiøs frihet.
Prisvinnere

2019: James F. Keenan, S.J.
2018: M. Shawn Copeland
2017: Francis Xavier Clooney
2016: Orlando O. Espín
2015: Joseph A. Komonchak
2014: John T. Pawlikowski
2013: Anne E. Patrick
2012: Terrence W. Tilley
2011: James A. Coriden
2010: Peter C. Phan
2009: David Bakewell Burrell
2008: Lisa Sowle Cahill
2007: Virgilio Elizondo
2006: Sandra M. Schneiders
2005: Robert Schreiter
2004: Elizabeth A. Johnson
2003: Michael A. Fahey
2002: Kenan Osborne
2001: Agnes Cunningham
2000: Michael J. Buckley
1999: Ladislas Orsy
1998: David Hollenbach
1997: Anne Carr
1996: David N. Power
1995: John T. & Denise Carmody
1994: Francis A. Sullivan
1993: Kilian P. McDonnell
1992: Margaret A. Farley
1991: Thomas F. O’Meara
1990: Frederick R. McManus
1989: Patrick Granfield
1988: The Most Rev. Richard J. Sklba
1987: Walter H. Principe
1986: Gregory Baum
1985: Zachary J. Hayes
1984: Monika Hellwig
1983: William J. Hill
1982: George J. Dyer
1981: Gerard S. Sloyan
1980: David W. Tracy
1979: Bernard Cooke
1978: Edward Kilmartin
1977: Frederick E. Crowe
1976: Richard. P. McBrien
1975: Carl J. Peter
1974: George H. Tavard
1973: Bernard J.F. Lonergan
1972: Charles E. Curran


== Referanser ==
John Courtney Murray

John Courtney Murray (født 12. september 1904 i New York, død 16. august 1967 i New York) var en amerikansk jesuitt, prest og teolog, som var spesielt kjent for sin innsats for å forene katolisisme og religiøs pluralisme, særlig fokus på forholdet mellom religionsfrihet og institusjonene i en demokratisk strukturert stat.
Under det Andre Vatikankonsil spilte han en nøkkelrolle i å overtale forsamlingen av katolske biskoper til å vedta rådets banebrytende erklæring om religiøs frihet, Dignitatis humanae.
Catholic Theological Society of America deler hvert år ut prisen John Courtney Murray Award som er foreningens høyeste utmerkelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[1] Arkivert 15. januar 2008 hos Wayback Machine. Oversikt av skrifter.
[2] Biografi.
Zerynthia cassandra

Zerynthia cassandra er en dagaktiv sommerfugl i gruppen av svalestjerter. Den er utbredt sør øst i Europa, og kan finnes fra Frankrike østover til Russland.
Paringen skjer ved sammekobling mellom de to kjønnene. Eggene legges direkte på næringsplanten. Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Den lever som plantespiser på planter i slekten Aristolochia.
Zerynthia cassandra tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Puppeperioden varierer etter temperaturen.
Zerynthia cassandra ble lagt til slekten Zerynthia i 2009.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Leonardo Dapporto. 2009. Speciation in Mediterranean refugia and post-glacial expansion of Zerynthia polyxena (Lepidoptera, Papilionidae) Blackwell Verlag GmbH, Volume 48, Issue 3, pages 229–237.


== Eksterne lenker ==
(en) Zerynthia cassandra i Global Biodiversity Information Facility 
Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.
Norges sommerfugler – Norske svalestjerter
Georgios Provopoulos

Georgios A. Provopoulos (født 20. april 1950 i Pireaus) er en gresk økonom, som var sentralbanksjef for Den greske sentralbanken fra juni 2008 til juni 2014. 
Han er utdannet Bachelor of Arts og Master of Arts innen sosialøkonomi, og har i tillegg filosofisk doktorgrad (ph.d.) i sosialøkonomi fra University of Essex. 
Før han begynte å jobbe i sentralbanken har han hatt ulike stillinger bl.a. innen undervisning og i banknæringen. Fra 1979 til 2007 var han Associate Professor ved Universitetet i Athen. Etter dette jobbet han et år som styreformann i Centre for Planning and Economic Research (KEPE), før han første gang ble ansatt ved sentralbanken; han var visesentralbanksjef fra oktober 1990 til november 1993, under sentralbanksjefene Demetrios Chalikias og Efthymios Christodoulou. Han hadde også to korte perioder i 1989 og 1990 som formann for Council of Economic Experts i Økonomi- og finansdepartementet, der han også var medlem fram til 1992. 
I 1993 sluttet han i sentralbanken, og ble direktør for Foundation of Economic & Industrial Research (IOBE), en stilling han hadde fram til 1997. Han var rådgiver i Alpha Bank fra 1994 til 2004, styreformann og administrerende direktør for Emporiki Bank fra 2004 til 2006, visestyreformann og administrerende direktør for Piraeus Bank fra 2006 til 2008, og styreformann for Piraeus Bank sine filialer i Romania, Albania, Bulgaria, Serbia og Egypt fra 2007 til 2008. 
20. juni 2008 overtok han som sentralbanksjef for Den greske sentralbanken, etter at Nicholas Garganas hadde hatt denne stillingen siden juni 2002. Da hans periode som sentralbanksjef utløp i juni 2014 overtok nylig avgåtte finansminister Yannis Stournaras stillingen. 
Han er gift og har tre barn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Treptowers

Treptowers er et bygningskompleks med ett markant høyhus ved elven Spree i bydelen Alt-Treptow i den administrative bydelen Treptow-Köpenick i Berlin. Navnet Treptowers er et teleskopord skapt av Treptow og de engelske ordet for tårn: tower


== Historie og arkitektur ==

Treptowers består av tilsammen fire bygninger og er resultatet av en arkitektkonkurranse i 1993, som ble vunnet av  arkitekt Gerhard Spangenberg. 
Det 125 meter høye høyhuset ligger direkte til Spree og Elsenbrücke. Det er det høyeste kontorbygg i Berlin og kan ses på lang avstand. Det markerer slutten på den tette bybebyggelsen som går inn til Mitte. Arkitektoniske er det et punkthøyhus med et kvadratisk grundriss med en lett stål- og glassfasade. I nedre tredel er hjørnene kledt med natursten som er en henvisning til den gamle bebyggelsen omkring.
Området omfatter også bygningen som tilhørte Elektro-Apparate-Werke, tegnet i 1926 av arkitekt Ernst Ziesel og oppført av AEG. Produksjonen i lokalene foregikk inntil 1995. 
Bygningene eies av forsikringsselskapet Allianz SE. Allianz-reklamen er montert på toppen av bygningen. Bokstavene er redusert fra de opprinnelige 15 meter til 8 meter, bl.a. av hensyn til flytrafikken.
Foran bygningen står den 30 meter høye skulpturen Molecule Man av Jonathan Borofsky, som markerer grensepunktet mellom de tre byområdene Treptow, Kreuzberg og Friedrichshain. I Treptowers finnes også en fast utstilling med over 500 kunstverk av samtidskunstnere.


== Eksterne lenker ==
(en) Treptowers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Film som viser oppføringen av Treptowers (12:33 minutter)
Michel-Richard Delalande

Michel-Richard Delalande (1657–1726) var en fransk fiolinist, organist og komponist.


== Liv og virke ==
Delalande var det femtende barnet til en skredder. Som barn sang han i koret i Saint-Germain-l'Auxerrois i Paris. 
Fra 1672 hadde han en kort karriere som fiolinist, men fikk ikke ansettelse i operaorkesteret. I årene 1676 til 1680 ble han litt etterhvert organist i fire kirker i Paris. Han etterfulgte Charles Couperin ved St-Gervais og måtte forplikte seg til å overlate posten til forgjengerens sønn, François Couperin, straks han fylte atten år.
Ved hoffet var Delalande cembalolærer for Ludvig XIVs tre døtre. Takket være denne oppgaven fikk han anledning til å framføre sine første verdslige verk: La Sérénade (1682), Les Fontaines de Versailles (1683) og Le concert d'Esculape. Til karnevalet 1686 ble Delalandes Ballet de la jeunesse oppført i Versailles. Opprinnelig var det meningen å oppføre Lullys Armide til karnevalet, men Lully var falt i unåde hos kongen og Armide degradert til oppføring i Paris by. 
I 1689, to år etter Lullys død, ble Delalande kongens musikalske yndling og fikk straks overoppsynet med hoffmusikken. Av komposisjoner dreide det seg hovedsakelig om kirkemusikk bestilt av kongen. I 1722 sørget regenten Filip II av Orléans for at Delalande ble opptatt i ridderordenen Saint-Michel.


== Musikk ==
Thematic Catalogue of the Works of Michel-Richard de Lalande (1657-1726 (2006) av Lionel Sawkins inneholder over 3000 oppføringer. Delalande etterlot seg mange versjoner av samme verk, til sammen er mer enn 300 ulike verk kjent, hvorav 71 grands motets. Han skrev også underholdningsmusikk som den kjente Sinfonies pour les Soupers du Roy, 18 orkestersuiter, balletter og variasjoner over franske julesanger, de den gang så populære «noëls».
Delalande regnes som den mest betydelige komponist av grands motets, en storslått og pompøs kirkemusikksjanger for soloister, kor og forholdsvis stort orkester som Ludvig IV var svært glad i.
Delalande fullendte en påbegynt syntese av fransk og italiensk barokkstil og viderførte Marc-Antoine Charpentiers verk. Under de kirkelige konsertene i konsertserien Concert spirituel representerte Delalandes verk Versaille-hoffets musikalske estetikk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Bernhard Hemmerle: «Michel-Richard Delalande» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). , bind 23, Bautz, Nordhausen 2004, ISBN 3-88309-155-3, sp. 259–260


== Eksterne lenker ==
(en) Michel-Richard Delalande – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michel-Richard Delalande på Internet Movie Database 
(en) Michel-Richard Delalande på Discogs 
(en) Michel-Richard Delalande på MusicBrainz 
(en) Michel-Richard Delalande på Spotify 
(en) Michel-Richard Delalande på AllMusic 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Michel-Richard Delalande i International Music Score Library Project

(en) Fritt tilgjengelige noter av Michel-Richard Delalande i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Molecule Man

Molecule Man er en serie skulpturer utført av amerikaneren Jonathan Borofsky. Skulpturen er oppført i Berlin og i Council Bluffs, Iowa.
Skulpturen illuderer tre menn som møtes. Hullene i skulpturen forestiller molekylene som når de settes sammen, skaper vår eksistens.


== Berlin ==
Skulpturen i Berlin er 30 meter høy, utført i aluminium og veier ca 45 tonn. Den er oppført i elven Spree nær broen Elsenbrücke hvor elven utgjorde grensen mellom Vest-Tyskland og DDR. Plasseringen er i nærheten av grensepunktet mellom de tre tidligere bydelene Friedrichshain, Kreuzberg og Treptow. Idag møtes de to administrative bydelene Friedrichshain-Kreuzberg og Treptow-Köpenick omtrent på samme sted. 
Molecule Man ble betalt av Allianz SE som har sine kontorer i Treptowers like ved.


== Eksterne lenker ==
(en) Molecule Man – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Molecule Man – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Molecule Man på borofsky.com
High Fructose Corn Syrup

High Fructose Corn Syrup (HFK) blir også kalt glukose-fruktose sirup i Storbritannia og Canada.
Sirupen består av elementer fra maissirup som har gjennomgått en enzymatisk prosessering for å konvertere glukose inn i fruktose og for å produsere den ønskede sødme. I USA blir dette middelet brukt i matvarer og produkter som et søtningsmiddel. Den har blitt svært vanlig i bearbeidet mat og drikkevarer, inkludert brød, frokostblandinger, kjøtt, yoghurt og i forskjellige supper og sauser.
HFCS ble først introdusert av Richard O. Marshall og Earl R. Kooi i 1957. De har imidlertid mislykket i å gjøre denne sirupen levedyktig for masseproduksjon. Etableringen av den industrielle produksjonsprosessen ble gjort mulig av Dr. Y. Takasaki i 1965. På den tiden var han ansatt ved Agency for Industrial Science and Technology i Japan.
HFCS ble deretter raskt introdusert til mange bearbeidede mat og drikkevarer i USA fra rundt 1975 til 1985. Et system av tariffer for sukker tariffer ble pålagt i 1977. USA fikk betydelig økte kostnader for importert sukker og amerikanske produsenter søkte derfor etter billigere erstatninger. Maissirup, avledet fra mais, er mer økonomisk gunstig fordi de innenlandske amerikanske og kanadiske prisene på sukker er det dobbelte av global pris og maisprisen holdes lav gjennom statstilskudd som blir utbetalt til maisdyrkere.
HFCS ble dermed en svært attraktiv erstatning til sukker, og foretrekkes over vanlig sukker, blant det store flertallet av amerikanske produsenter av mat og drikke. Det gjennomsnittlige amerikanske konsumet av HFCS lå på litt over 17 kg i 2008. Andre land, deriblant Mexico, bruker vanligvis sukker i flertallet av deres leskedrikker. Noen amerikanere oppsøker derfor meksikansk Coca-Cola i etniske dagligvarekjeder, fordi de foretrekker denne Cola-drikken med vanlig sukker, sammenlignet med brusen som blir produsert ved hjelp av HFCS.


== Eksterne lenker ==
Fedmeforsker advarer mot farlig sukker som er på vei til Europa. nrk.no (31. oktober 2014)
Tøger Seidenfaden

Tøger Seidenfaden (født 28. april 1957, død 27. januar 2011) var en dansk journalist og redaktør. Fra 1. oktober 1993 til sin død var han ansvarlig redaktør for avisen Politiken. I 1993 ble han utnevnt til Ridder af Dannebrog.
Seidenfaden fikk diagnosen føflekkreft første gang sommeren 2003. Ved årsskiftet 2009-2010 dukket den opp igjen. Etter avsluttet behandlng i begynnelsen av mai 2010 vendte han tilbake til sitt arbeid, inntil han i november igjen ble sykmeldt.


== Bakgrunn og tidlig karriere ==
Seidenfaden var sønn av tidligere sjefredaktør i avisen Information, Erik Seidenfaden og Lone Knutzon. Han vokste opp i Frankrike og Danmark, og var gift med journalisten Tine Eiby. 

Diplôme d'études approfondies (D.E.A.) i internasjonal politikk, Institut d'Etudes Politiques , Paris (1981)
Cand.scient.pol., Aarhus Universitet (1983)
Master of Arts i politologi, Yale University, USA (1983)
Master of Philosophy i politologi samme sted (1984)
Ansatt i sekretariatet for den danske regjeringens sikkerhets og nedrustningspolitiske utvalg S.N.U. (1984–85)
Utenriksredaktør for Weekendavisen (1985–87)
Sjefredaktør for Weekendavisen (1987–92)
Publicistprisen 1989
Adm. direktør for dansk TV 2 (1992–93)
Ledende og ansvarlig sjefredaktør Politiken (1993–2011)
Ebbe Munchs Hæderspris 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tøger Seidenfaden på Internet Movie Database 
(da) Tøger Seidenfaden på Filmdatabasen
Jugendfest

Jugendfest er en musikkfestival i Møre og Romsdal som ble arrangert for første gang i 2008. Den ble raskt Norges største pop/rockfestival, og fra 2012 har den blitt arrangert på Color Line Stadion i Ålesund. I januar 2018 inngikk festivalarrangøren avtale med Aalesund Fotball AS om at stadionet skulle være festivalarena også i 2018, 2019 og 2020.Festivalen ble arrangert for tiende gang i august 2017.


== Historikk ==
To av medlemmene i popgruppa The Margarets, Ante Giskeødegård og Lars Berg Giskeødegård, er festivalsjefer for Jugendfest, gjennom selskapet Momentium. Festivalen ble arrangert for første gang i 2008.
To år etter ble det satt publikumsrekord, da 4.000 mennesker befant seg innenfor portene samtidig. Blant artistene som spilte i 2010 var kjente navn som Jahn Teigen, deLillos, Veronica Maggio og Röyksopp.To internasjonale stjerner var klare for festivalen i 2011; svenske Robyn og engelske Bryan Ferry. Sistnevnte er kjent fra Roxy Music.
I 2011 ble Jugendfest arrangert 18. til 20. august.Arrangøren meldte i 2016 at festivalen i 2017 skulle flyttes fra Color Line Stadion. Per april 2018 oppgir arrangøren at Color Line Stadion skal være arena for festivalen i 2018.


== Band og artister ==


=== 2011 ===
 Bryan Ferry
 Lissie
 Robyn
 Bo Kaspers Orkester
 Karpe Diem
 Big Bang (band)
 Tommy Tokyo and Starving For My Gravy
 Jarle Bernhoft
 Side Brok
 Hilde Marie Kjersem
 Titanic
 Montée
 Fjorden Baby!
 Your Headlights Are On
 Mikhael Paskalev
 The Megaphonic Thrift
 Young Dreams


=== 2010 ===
 Röyksopp
 Madcon
 deLillos
 Raga Rockers
 Jahn Teigen
 John Olav Nilsen & Gjengen
 Kråkesølv
 Pony The Pirate
 The Pink Robots
 Jack Dalton
 Yoga Fire
 Mikhael Paskalev
 SKAM
 Josah
 Amira
 Veronica Maggio


=== 2009 ===
 Big Bang
 Marit Larsen
 Nilsen/Lind/Fuentes/Holm
 Robert Post
  Vidar Johnsen & Peter Nordberg
 Timbuktu


=== 2008 ===
 DumDum Boys
 Bertine Zetlitz
 Hilde Louise Asbjørnsen
 The Margarets


== Referanser ==
Fédération Internationale de Philatélie

Fédération Internationale de Philatélie (FIP) ble etablert 18. juni 1926 som en paraplyorganisasjon for de mange nasjonale filateliorganisasjonene. FIP har sitt sete i Zürich, Sveits.
FIP sitt hovedmål er å fremme frimerkesamling og filateli, opprettholde vennskapelige relasjoner og utvikle vennskap mellom folkene, etablere og styrke forbindelsene med frimerkehandlere og postadministrasjoner og promotere frimerkeutstillinger.
FIP har vokst fra i 1926 til bare å ha et fåtalls europeiske medlemmer til i dag å ha 90 medlemmer i alle verdensdeler.
President  er Tay Peng Hian fra Singapore og visepresident er Surajit Gongvatana fra Thailand.


== Eksterne lenker ==
Fédération Internationale de Philatélie
WADP Numbering System Arkivert 20120214040346 hos WebCite
Johan Lorentz d.y.

Johan Lorentz den yngre (født 1610 i Flensborg, død 19. april 1689 i København) var en dansk komponist og organist.
Lorenz var sønn av den tyske orgelbyggeren Johan Lorentz den eldre.
I 1629, ble Lorentz på Christian IVs oppfordring organist i Vor Frue Kirke i København. Fra 1631-33 fikk han fri for å studere i Italia og Tyskland. I 1635 giftet han seg med en av døtrene til Jacob Praetorius og fikk tilbud om Praetorius' post som organist i St. Petri kirke i Hamburg, men valgte likevel å fortsette som organist ved Sankt Nikolaj Kirke. Her holdt han hverdagskonserter på orgelet som faren hans hadde bygget. Han virket også som organist ved Holmens Kirke. 
Johan Lorenz omkom i 1689 sammen med hustru og to barnebarn da et provisorisk operabygg ved Sophie Amalienborg brant ned under en operaforestilling.
Av Lorenz' musikk kjennes i dag kun noen få stykker for tasteinstrument, særlig dansesatser i den franske smak som ble høyeste mote ved Frederik IIIs hoff. Stykkene har trolig vært brukt til undervisning. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dansk Biografisk Leksikon s. 374f (1887-1905), runeberg.org


== Eksterne lenker ==
Johan Lorentz på bach-cantatas.com
Johan Lorentz d.y. 1610-89, Det Kongelige Bibliotek
Johan Lorentz,  1610-19.4.1689, fra 3. utgave av Dansk Biografisk Leksikon, 1979-84.