jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
James C. Fletcher

James Chipman Fletcher (født 5. juni 1919 i Millburn i New Jersey, død 22. desember 1991 i Washington, DC) var rektor ved University of Utah mellom 1964 og 1971. 
Fletcher jobbet også som administrerende direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA), først fra 27. april 1971 til 1. mai 1977 og igjen fra 12. mai 1986 til 8. april 1989.Fletcher fikk en lavere grad i fysikk fra Columbia University og en doktorgrad i fysikk i 1948 fra California Institute of Technology. Etter å ha holdt flere forskjellige forsknings- og undervisningsstillinger ved universitetene Harvard og Princeton. I 1964 ble han president for University of Utah, en stilling han hadde frem til han ble valgt til administrerende direktør for NASA i 1971. Da han forlot NASA i 1977, ble Fletcher en uavhengig konsulent i McLean, Virginia, og han ble ansatt ved fakultetet ved University of Pittsburgh. 
I løpet av de årene Fletcher ikke arbeidet hos NASA, var han aktiv som rådgiver for flere sentrale nasjonale ledere som var involvert i planleggingen av USAs videre politikk når det gjaldt nye amerikanske romferger og verdensrommet. Blant hans andre aktiviteter, var han involvert i utviklingen av Strategic Defense Initiative. Fletcher hadde ansvaret for virksomheten da en romferge endelig kom tilbake fra reisen i verdensrommet, den 29. september 1988. Som administrator for NASA, godkjente han programmet Hubble Space Telescope. 
Fletcher døde i desember 1991 av lungekreft, da han var 72 år gammel, i sitt eget hjem i forstaden Washington, DC. 


== Referanser ==
Dynamopodinae

Dynamopodinae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige skarabider med kraftige bein, leggene med grove tenner på yttersiden.


== Utbredelse ==
De sju artene forekommer i Nord-Afrika og Sentral-Asia. Av disse forekommer Orubesa athleta i den asiatiske delen av Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Dynamopodinae Arrow, 1911
Slekten Orubesa Reitter, 1895 (= Dynamopus Semenov, 1895)
Orubesa ata Semenov & Medvedev, 1929
Orubesa athleta (Semenov, 1895)
Orubesa gladiator Balthasar, 1968
Orubesa linnavourii Endrödi, 1970
Orubesa luctator Semenov & Medvedev, 1929
Orubesa perforata Reitter, 1895
Orubesa plicifrons Fairmaire, 1897
Orubesa semenowi Arrow, 1911 - gjerne regnet som et synonym for O. plicifrons
Orubesa sudanicus (Balthasar, 1971)


== Eksterne lenker ==
Foto av Orubesa athleta
(en) Dynamopodinae hos Fossilworks 
(en) Dynamopodinae hos ITIS 
(en) Kategori:Dynamopodinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dynamopodinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Cecil McMaster

Cecil Charles McMaster (født 1895 eller 1900, død 11. september 1981 i Germiston) var en sørafrikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
McMaster vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 10 kilometer kappgang bak Ugo Frigerio fra Italia og Gordon Goodwin fra Storbritannia. Det var tjuetre deltakere fra tretten nasjoner som deltok i konkurransen. Finalen besto av ti kappgjengere og ble avviklet 13. juli 1924.
Under OL 1920 i Antwerpen kom McMaster på fjerdeplass i både 3 og 10 kilometer kappgang.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i friidrett, 10 km kappgang  Sør-Afrika


== Eksterne lenker ==
(en) Cecil McMaster – Olympics.com 
(en) Cecil McMaster – Olympic.org 
(en) Cecil McMaster – Olympedia 
(en) Cecil McMaster – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
James Brooker

James «Jim» Kent Brooker (født 12. august 1902, død 25. september 1973) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Brooker vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i  stavsprang bak sine landsmenn Lee Barnes og Glen Graham. Det var tjue deltakere fra tretten nasjoner i stavsprangkonkurransen. Finalen besto av sju hoppere og ble avviklet 10. juli 1924. 


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i friidrett, stavsprang   USA


== Eksterne lenker ==
(en) James Brooker – Olympics.com 
(en) James Brooker – Olympic.org 
(en) James Brooker – Olympedia 
(en) James Brooker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Brooker – Track and Field Statistics
Eremazinae

Eremazinae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2,5 millimeter), avlange, brune skarabider. Beina er korte med kraftige tenner.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i nordlige deler av Afrika og i Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte regnet til underfamilien sandkrypere (Aegialiinae).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Eremazinae Iablokoff-Khnzorian, 1977
Slekten Eremazus Mulsant, 1851
Eremazus cribratus Semenov, 1893
Eremazus marmottani Fairmaire, 1870
Eremazus punctatus Harold, 1869
Eremazus sefrensis Clouet, 1897
Eremazus unistriatus Mulsant, 1851


== Eksterne lenker ==
(en) Eremazinae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Eremazinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eremazinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av Eremazus unistriatus
Edward Gourdin

Edward Orval «Ned» Gourdin (født 10. august 1897, død 21. juli 1966) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Gourdin vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i lengdehopp bak sin landsmann William DeHart Hubbard. Det var trettifire deltakere fra tjueto nasjoner som deltok i lengdehoppkonkurransen, finalen ble avviklet 8. juli 1924.


== OL-medaljer ==
1924  Paris -  Sølv i friidrett, lengdehopp  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Gourdin – Olympedia 
(en) Edward Gourdin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edward Gourdin – Track and Field Statistics
Walter Rangeley

Walter Rangeley (født 14. desember 1903, død 16. mars 1982) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Rangeley vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det britiske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 100 meter for menn med tiden 41,2 bak USA som vant med 41,0 som var ny verdensrekord. De andre på laget var Harold Abrahams, William Nichol og Lancelot Royle.
Fire år senere, under OL 1928 i Amsterdam, vant han to medaljer. Han kom på andreplass på 200 meter bak Percy Williams fra Canada. Han var også med på britiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter bak USA og Tyskland.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Sølv i friidrett, 4 x 100 meter menn  Storbritannia
 1928  Amsterdam - Sølv i friidrett, 200 meter menn  Storbritannia
 1928  Amsterdam - Bronse i friidrett, 4 x 100 meter menn   Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Rangeley – Olympedia 
(en) Walter Rangeley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Walter Rangeley – Commonwealth Games Federation 
(en) Walter Rangeley – Track and Field Statistics
Orphninae

Orphninae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (europeiske arter 4-10 millimeter), ovale, gjerne svarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Pronotum kan ha hornlignende utvekster, hannene hos noen arter har et horn i pannen og kan forveksles med små hornbiller (Dynastinae).


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse billene. Larvene til én amerikansk art ble funnet under råtne stokker.
De europeiske artene er trolig ikke knyttet til gjødsel, mest sannsynlig lever larvene av røtter. De voksne billene er ikke flygedyktige.


== Utbredelse ==
Stammen Aegidiini er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, mens Orphnini finnes i den gamle verden, med særlig mange arter i det sørlige Afrika. Det er funnet 9 arter i Europa.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen blir av og til regnet som en egen familie, Orphnidae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Aegidiini
Slekten Aegidiellus Paulian, 1984 – én art, Brasil
Slekten Aegidinus Arrow, 1904 – 15 arter, Sør-Amerika
Slekten Aegidium Westwood, 1846 – 12 arter, Mexico-Chile inkludert Karibia
Slekten Onorius Frolov & Vaz-de-Mello, 2015
Slekten Paraegidium Vulcano, Pereira & Martínez, 1966 – én art, Brasil
Stammen Orphnini
Slekten Cerhomalus Quedenfeldt, 1884 – én art
Slekten Chaetonyx Schaum, 1862 – tre arter, i Europa
Slekten Craniorphnus Kolbe, 1895 – én art
Slekten Goniorphnus Arrow, 1911 – én art
Slekten Hybaloides Quedenfeldt, 1884 – én art
Slekten Hybalus Brullé, 1834 – 40 arter, 6 i Europa
Slekten Madecorphnus Paulian, 1992 – 19 arter, Madagaskar
Slekten Orphnidius Benderitter, 1913 – én art
Slekten Orphnus MacLeay, 1819 – over 100 arter
Slekten Pseudorphnus Benderitter, 1913 – to arter
Slekten Renorphnus Frolov & Montreuil, 2009 - én art
Slekten Stenosternus Karsch, 1881 – én art
Slekten Triodontus Westwood, 1846 - 17 arter, Madagaskar


== Kilder ==
A.V. Frolov (2012) Diagnosis, classification, and phylogenetic relationships of the orphnine scarab beetles (Coleoptera, Scarabaeidae: Orphninae). Entomological Review 92 (7): 782-797. [1]
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Orphninae
Orphnidae i Encyclopedia of Life


== Eksterne lenker ==
Bilder av europeiske arter, med tekst (på italiensk)
Bilde av Hybalus cornifrons
Bilder av Hybalus baguenai
(en) Orphninae hos Fossilworks 
(en) Orphninae hos ITIS 
(en) Orphninae hos NCBI 
(en) Kategori:Orphninae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Orphninae – detaljert informasjon på Wikispecies
Panterkameleon

Panterkameleon er en kameleonart.
Hos denne arten kan hannene bli opptil 55 cm, mens hunnene er mye mindre. Farge og mønster hos panterkameleon varierer mye mellom ulike deler av utbredelsesområdet. Hannene har generelt sterkere farger enn hunnene. I likhet med de andre artene i slekten Furcifer trives panterkameleon ikke i tett skog, men foretrekker skogkanter, elvebredder og vegkanter. 
Panterkameleon er utbredt i lavlandet nord og øst på Madagaskar. Typelokaliteten er angitt som Île de France, altså Mauritius, men det finnes ingen kameleoner på denne øya i dag. Panterkameleon forekommer derimot på naboøya Réunion, nesten 700 km øst for Madagaskar. De fleste mener at arten er innført av mennesker til Réunion, men kameleoner har krysset vide havstrekninger andre steder. Noen trekk ved kroppsbygningen tyder også på at populasjonen er spontan.
De sterke fargene, kroppsstørrelsen og at arten har lett for å formere seg i fangenskap, gjør at panterkameleon er et populært terrariedyr. Den blå formen fra øya Nosy Be utenfor nordvestkysten av Madagaskar er mest populær, og omtrent halvparten av panterkameleonene som eksporteres kommer derfra.


== Litteratur ==
F. Andreone, F.M. Guarino og J.E. Randrianirina (2005). «Life history traits, age profile, and conservation of the panther chameleon, Furcifer pardalis (Cuvier 1829), at Nosy Be, NW Madagascar». Tropical Zoology. 18 (2): 209–225. ISSN 1970-9528. 
C.J. Raxworthy, M.R. Forstner og R.A. Nussbaum (2002). «Chameleon radiation by oceanic dispersal». Nature. 415: 784–787. ISSN 1476-4687. doi:10.1038/415784a. 


== Eksterne lenker ==
(en) Panterkameleon i Encyclopedia of Life 
(en) Panterkameleon i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Panterkameleon hos Artsdatabanken 
(en) Panterkameleon hos Reptile Database 
(en) Panterkameleon hos ITIS 
(en) Panterkameleon hos NCBI 
(en) Kategori:Furcifer pardalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Furcifer pardalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Furcifer pardalis – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive – Panther chameleon videos, photos and facts
Bjarte Arneson

Bjarte Arneson (født 6. november 1978) er en norsk forfatter og tekstforfatter. Han debuterte på Tiden Norsk Forlag i 2010 med novellesamlingen Dette forandrer alt. I 2015 utkom den «interaktive» romanen Historien om enten Jørn eller Torgeir Bråten. I 2018 ga han ut Du og jeg og Vito, en humoristisk novellesamling for voksne som «utforsker fiksjonspotensialet i norske barnesangers førstesetninger».
Arneson har skrevet manus for en rekke humorproduksjoner på TV, og bidro også som tekstforfatter til Bård Tufte Johansens stand up-forestilling Mann (44). Sammen med Tufte Johansen og Atle Antonsen skrev han i 2019 forestillingen 12 gode råd.Sammen med Odd-Magnus Williamson driver han twitterkontoen @kongendin i Harald Vs navn, samt nettbutikken skuls.no, som selger t-skjorter for ikke-eksisterende, norske black metal-band.


== Bibliografi ==
Dette forandrer alt – fortellinger (2010)
Historien om enten Jørn eller Torgeir Bråten – roman (2015)
Du og jeg og Vito – fortellinger (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Forfatterprofil hos Tiden Norsk Forlag
Un’estate italiana

"Un'estate italiana" (på italiensk) eller "En italiensk sommer" (på norsk) er en sang fra 1990 komponert av Giorgio Moroder med tekster av Tom Whitlock for VM i fotball 1990 i Italia. Den italienske versjonen også kjent som Notti Magiche ble innspilt av de italienske sangerne Edoardo Bennato og Gianna Nannini som også skrev de italienske tekstene.
Sangen oppnådde suksess på listene i flere europeiske land.


== Bakgrunn og utgivelse ==
Den engelske versjonen ble sluppet under navnet To Be Number One. Giorgio Moroder-prosjektet ble brukt som åpningsvignett på RAIs TV-sendinger under mesterskapet.
For den italienske utgivelsen henvendte Moroder seg til Gianna Nannini og Edoardo Bennato, som gjenskrev teksten og tok sangen til topps på listen både i Italia og Sveits. Fra januar til september 1990 var også sangen den bestselgende singelen i Italia. Sangen ble presentert første gang i 1989, og framført live under åpningsseremonien i forbindelse med kampen mellom Argentina og Kamerun 8. juni 1990.
Denne sangen var blant de første til å inneholde en instrumentalversjon (indikert som karaokeversjon) og til å bli utgitt som maxi-singel.


== Låtliste ==
7" singelUn'estate italiana" – 4:07
Un'estate italiana"  (Karaokeversjon) – 4:0712" maxiUn'estate italiana" (stadionversjon) – 4:50
Un'estate italiana" (7"-versjon) — 4:07
Un'estate italiana" (karaokeversjon) – 4:07CD maxiUn'estate italiana" (stadionversjon) – 4:50
Un'estate italiana" (singelversjon) – 4:07
Un'estate italiana" (karaokeversjon) – 4:07


== Sertifisering ==


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Framsókn

Må ikke forveksles med Framsóknarflokkurin på Færøyene eller Framsóknarflokkurinn på Island.Framsókn (norsk oversettelse: «Fremskritt») er et liberalt og separatistisk politisk parti på Færøyene. Partiet står sterkest i hovedstaden Tórshavn og omegn.
Partiet ble stiftet den 9. mars 2011 av Poul Michelsen og Hanna Jensen, som begge brøt med Fólkaflokkurin. De fikk også med seg flere avhoppere fra Sjálvstýri. Michelsen beskrev partiet som «et liberalt nasjonalparti». Stiftelsesmøtet samlet om lag 120 personer, flere enn de store partienes landsmøter.Den 6. april 2011 ble 2 300 velgererklæringer overlevert til statsminister Kaj Leo Johannesen, og den 13. april ble partiet oppstillingsberettiget til neste lagtingsvalg. Partiets ungdomsorganisasjon, Framsøkin Ungdómur, ble stiftet den 12. august 2011. Ved lagtingsvalget i oktober 2011 fikk partiet 6,3 % av stemmene og to medlemmer av Lagtinget, Poul Michelsen og Janus Rein. Rein meldte seg senere ut av partiet og inn i Fólkaflokkurin.
Ved valget i september 2015 fikk Framsókn igjen valgt to medlemmer av Lagtinget, Poul Michelsen og Hanna Jensen. Framsókn dannet koalisjonsregjering med Javnaðarflokkurin og Tjóðveldi med Michelsen som utenriks- og næringsminister. I noen dager høsten 2015 meldte Annika Olsen fra Fólkaflokkurin overgang til Framsókn, men gikk tilbake til sitt gamle parti.Høsten 2019 ble Poul Michelsen rammet av hjerneblødning. I mars 2020 holdt Michelsen en avskjedstale i Lagtinget, der han frasa seg lagtingsplassen og lederskapet i Framsókn. Framsókn valgte Michelsens varamedlem, som nå rykket opp til fast lagtingsmedlem, Ruth Vang, til ny partileder.


== Valghistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Daniel S. Goldin

Daniel Saul Goldin (født 23. juli 1940 i New York City i New York) var den lengstsittende administrerende direktøren for NASA fra 1. april 1992 og frem til 17. november 2001. 
Goldin ble tildelt en grad innenfor Bachelor of Science som maskiningeniør fra City College of New York i 1962. Han begynte på sin karriere ved NASA dette året. Goldin satt som administrerende direktør for NASA under presidentene George H.W. Bush, Bill Clinton og for en kortere periode under president George W. Bush. Den 17. november 2001, aksepterte daværende president George W. Bush, Goldin sin avgang som administrator for NASA. 
Goldin ble erstattet av Dr. Daniel S. Mulville i dette embetet som var fungerende direktør frem til 21. desember 2001) da han ble etterfulgt av Sean O'Keefe som satt i dette embetet fra 21. desember 2001 til 11. februar 2005. Etter ar han forlot NASA, har Daniel Goldin arbeidet med forskning på robotikk ved Neurosciences Institute i La Jolla i California. I 2003 ble Goldin valgt å bli den niende presidenten ved Boston University. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Daniel Saul Goldin hos NASA
Goldin Stands by 'Faster, Better, Cheaper' Credo – by Alex Canizares
Phaenomeridinae

Phaenomeridinae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, en tanke flate skarabider. Kroppens overside er glatt og nokså blank, grønnlig eller blåaktig, men ikke med briljant metallglans. Antennene har et påfallende stort, kølleformet innerste ledd. Pronotum er bredest ved bakkanten. Scutellum er stort og avlangt trekantet, dekkvingene har dype lengdestriper. Beina er forholdsvis korte, uten pigger på yttersiden av leggene.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Denne gruppen bør kanskje betraktes som en undergruppe av praktskarabider (Rutelinae).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Phaenomeridinae Erichson, 1847
Slekten Oxychirus Quedenfeldt, 1888 – fire arter, Afrika
Slekten Phaenomeris Hope, 1833 – 11 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Phaenomeridinae hos Fossilworks 
(en) Phaenomeridinae hos ITIS 
(en) Kategori:Phaenomeridinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phaenomeridinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av tre fargevarianter
Robert A. Frosch

Robert A. Frosch (født 22. mai 1928 i New York City i New York) amerikansk vitenskapsmann og den femte administrerende direktøren for National Aeronautics and Space Administration (NASA) mellom 1977 og 1981 under administrasjonen til daværende president Jimmy Carter. 
Frosch ble utdannet i det offentlige skolesystemet i The Bronx i New York City. Han fikk flere lavere og høyere grader innen teoretisk fysikk ved Columbia University. Mellom september 1951 og august 1963 jobbet Frosch som forsker og direktør for flere forskningsprogrammer som ble utført ved Hudson Laboratories som var en del av Columbia University i Dobbs Ferry, New York, en organisasjon som hadde flere kontrakter med den amerikanske marinen. 
Fram til 1953 arbeidet Frosch med problemer med sonar under vann, oseanografi, marin geologi, geofysikk og marinen. Frosch ble først advokatfullmektig og deretter direktør for flere laboratorier, hvor han hadde 300 ansatte, to havgående forskningsfartøy, og et årlig budsjett på 3 500 000 amerikanske dollar. Frosch forlot alle hans posisjoner i NASA i januar 1981 for å bli visepresident for forskningen ved General Motors Research Laboratories. Han er fremdeles aktiv i flere forskjellige vitenskapelige og tekniske politikk aktiviteter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Deler av denne artikkel er bygget på public domain tekst fra NASA.


== Eksterne lenker ==
(en) Robert A. Frosch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
James M. Beggs

James Montgomery Beggs (født 9. januar 1926 i Pittsburgh i Pennsylvania, død 23. april 2020) var direktør i National Aeronautics and Space Administration (NASA) fra 1981 til 1986. 
Beggs ble nominert av president Ronald Reagan til direktør i NASA den 1. juni 1981 og han hadde denne stillingen frem til 4. desember 1985. Beggs ble i 1947 uteksaminert fra US Naval Academy og han tjenestegjorde i den amerikanske marinen frem til 1954. I 1955 mottok han en mastergrad fra Harvard Graduate School of Business Administration. Før han begynte å arbeide for NASA var Beggs styremedlem hos General Dynamics i St. Louis i Missouri og han hadde arbeidet ved Westinghouse Electric Corporation i Sharon i Pennsylvania og Baltimore i Maryland i 13 år før han begynte å arbeide hos NASA. Beggs giftet seg med Mary Harrison, og de fikk fem barn sammen. Etter at han forlot sitt arbeide hos NASA, arbeidet Beggs som konsulent fra hans egne kontorer i Bethesda i Maryland. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Deler av denne artikkel er basert på public domain tekst fra NASA.
Termitotroginae

Termitotroginae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Ganske små (1,5-3 millimeter), brune eller svarte skarabider. De er tilpasset et underjordisk levesett og mangler øyne fullstendig. Dekkvingene er sammenvokst, og de mangler flygevinger. Pronotum og dekkvingene har et mønster av langsgående ribber med dype furer mellom. Antennene består av ni ledd.


== Levevis ==
Såvidt man vet er alle disse billene knytte til termitter i underfamilien Macrotermitinae. Billene lever i termittenes underjordiske sopphager. Det er sannsynlig at de skiller ut stoffer som gjør at de får være i fred for termittene.


== Utbredelse ==
Gruppen er kjent fra India og spredt utover store deler av Afrika. På grunn av billenes skjulte levevis er det få funn av dem.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen blir av og til regnet som en familie for seg, Termitotrogidae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Termitotroginae Wasmann, 1918
Slekten Termitotrox Reichensperger, 1915
Termitotrox ancoroides Petrovitz, 1956 – Sentral-Afrika
Termitotrox consobrinus  Reichensperger, 1915 – sørlige Afrika
Termitotrox cupido Maruyama, 2012 – Sørøst-Asia
Termitotrox kenyensis Paulian, 1985 – Øst-Afrika
Termitotrox maynei Reichensperger, 1956 – Sentral-Afrika
Termitotrox minutus Arrow, 1920 – India
Termitotrox monodi Paulian, 1947 – Vest-Afrika
Termitotrox permirus Wasmann, 1918 – India
Termitotrox turkanicus Krikken, 2008 – Kenya
Termitotrox usambaricus Krikken, 2008 – Tanzania
Termitotrox vanbruggeni Krikken, 2008 – Øst-Afrika


== Kilder ==
Krikken, J. (2008) Blind, flightless termitophiles of the genus Termitotrox in East Africa: three new species with a generic review (Coloptera: Scarabaeidae: Termitotroginae). [1]
Termitotrogidae i Encyclopedia of Life


== Eksterne lenker ==
Termitotroginae – detaljert informasjon på Wikispecies
Webb Island

Webb Island er en berglendt øy i Antarktis, beliggende i Laubeuf Fjord nær Adelaide Island og 6 kilometer sør for inngangen til Stonehouse Bay. Den er om lag 2,8 kilometer lang og ble kartlagt i januar 1909 av Charcots andre antarktisekspedisjon. Den er oppkalt etter kaptein, senrere admiral), Richard C. Webb i Royal Navy som var sjef på den engelske krysseren HMS «Amethyst» – det første fartøyet som møtte ekspedisjonsskipet «Pourquoi-Pas?» på returen til Montevideo i 1910.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 15808