jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ben Bolt

«Ben Bolt» er et skillingstrykk skrevet av George Louis Palmella Du Maurier (1834–1896), en engslsk-fransk tegner i Punch. På grunn av svekket syn begynte han som romanforfatter og utga sin første bok nesten 60 år gammel. Han skrev i alt tre romaner: «Peter Ibbetson» (1890), «Trilby» (1894), hvor visa om «Ben Bolt» forekommer, og til sist boka «The Maritan» som utkom etter hans død. «Trilby» ble den store suksessen, og visa om «Ben Bolt» kom i skillingstrykk og ble populær. Romanen omhandler Paris' kunstner- og bohemliv, samt fenomenet hypnose. Romanen gikk som føljetong i det amerikanske «Harper's Magazine» og laget den rene Trilby-feberen. Det var snart ikke en varesort som ikke hadde navn etter Trilby, og antall abonnenter økte til det tredobbelte på magasinet. Forfatterens økonomiske utbytte ble eventyrlig. Romanen ble etterhvert dramatisert, og stykket ble oppført i London med forfatterens sønn, Sir Gabril du Maurier i en av rollene, mens Trilby (sangerinnen som var absolutt umusikalsk, og bare kunne synge under hypnose) ble spilt av en fullstendig ukjent pike. Ensemblet reiste siden rundt på turné og gjorde stor suksess – ikke minst med visa om «Ben Bolt».


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Den frie kjærlighet

«Den frie kjærlighet» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok, Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Besøk av skorsteinsfeieren

«Besøk av skorsteinsfeieren» er et muntert skillingstrykk av ukjent opprinnelse.


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok, Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Jeannette Rankin

Jeannette Pickering Rankin (født 11. juni 1880, død 18. mai 1973) var den første kvinnelige kongressmedlem i USA. Hun var republikaner, og ble stemt inn fra staten Montana i 1916 og igjen i 1940. Som en dedikert pasifist stemte hun mot USAs inntreden i både den første verdenskrig og den andre, og hun var det eneste kongressmedlem som stemte mot sistnevnte. Hun er den eneste kvinne som har blitt stemt inn til kongressen fra staten Montana.
I 1993 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeannette Rankin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeannette Rankin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeannette Rankin hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Jeannette Rankin hos American National Biography
Jake Garn

Edwin Jacob Garn (født 12. oktober 1932 i Richfield, Utah) er en amerikansk republikansk politiker som representerte delstaten Utah i USAs senat fra 1974 til 1993. Garn var det første sittende medlemmet av Kongressen som var i verdensrommet, da han var med romferga Discovery på dens fjerde romferd i 1985, kalt STS-51-D.
Garn var borgermester i Salt Lake City fra 1972 til han ble valgt inn i senatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
Biografi hos NASA
Bob’s Burgers

Bob's Burgers er en amerikansk animert komiserie som hadde premiere på Fox i 2011. Serien handler om Bob Belcher og familien hans, som driver en hamburgerrestaurant sammen. Familien bor i etasjen over restauranten. Serien erstattet animasjonsserien King of the Hill, som ble avsluttet i 2010 etter 13 sesonger på skjermen.


== Handling ==
Belcher-familien består av Bob, hans kone Linda og deres tre barn Tina, Gene og Louise. Familien eier et spisested på Ocean Avenue et sted på kysten. (I serien opplyses det aldri nøyaktig hvor serien utspiller seg, men manusforfatterne kaller den «Seymour's Bay» seg imellom.) Spisestedet heter «Bob's Burgers»; det ligger i en grønn toetasjes bygning, og Belcher-familien bor i en leilighet i andre etasje. Bygningen ligger inneklemt mellom to andre bygninger; i den ene nabobygningen er det et krematorium. Den andre bygningen viser i åpningstekstene å tilhøre en ny virksomhet hver eneste uke, ofte med navn som er forseggjorte ordspill.
Bob's Burgers har noen få stamgjester; Mort fra krematoriet som ligger vegg-i-vegg er én av dem, altmuligmannen Teddy en annen. Restauranten må også konkurrere mot en rekke andre spisesteder i området. Bobs største konkurrent var Jimmy Pesto, som eier den italienske restauranten «Jimmy Pesto's Pizzeria» rett over gaten fra Bob's Burger. Pizzeriaen gjør det bedre enn Bob's Burgers, og derfor er de to eierne sjelden på bølgelengde. De tre Belcher-barna går på Wagstaff School, og etter skoletid hjelper de til i foreldrenes restaurant. Flere episoder handler om barnas viderverdigheter både på skolen og utenom.
Trettenåringen Tina Belcher er den eldste i søskenflokken. Hun har begynt å interessere seg for gutter, og som regel er det Pestos eldste sønn, Jimmy Junior, som hun retter oppmerksomheten mot. Elleve år gamle Gene Belcher vil mest av alt bli musiker, og bærer ofte rundt på et keyboard. Ni år gamle Louise er familiens utspekulerte bråkmaker, og når hun ikke er ute på et eller annet hevntokt, forsøker hun å bli rik i en fei eller bare oppleve mer spenning i hverdagen. Hun drar også sine eldre søsken med på sine ville planer. Louise later ofte som om hun ikke er redd for noe som helst, men dette er bare en fasade (for eksempel er hun livredd for tannlegen).
I noen av episodene er hele Belcher-familien involvert i hovedfortellingen. Andre episoder har to parallelle historielinjer. 


== Rolleliste (stemmer) ==
Robert «Bob» Belcher – Henry Jon Benjamin
Linda Belcher – John Roberts
Tina Belcher – Dan Mintz
Gene Belcher – Eugene Mirman
Louise Belcher – Kristen Schaal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bob's Burgers på Internet Movie Database 
(en) Bob's Burgers på Rotten Tomatoes 
(en) Bob's Burgers på Metacritic
K-Way

K-Way er et klesmerke som produserer regntøy. Firmaet ble etablert i 1965 av Leon-Claude Duhamel. Mottoet til K-Way lyder «Let it rain» (norsk: la det regne).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Ole Gustav Gjekstad

Ole Gustav Gjekstad (født 29. november 1967 i Sandefjord) er en norsk håndballtrener og tidligere håndballspiller. Han spilte 149 kamper og skåret 548 mål for landslaget i årene 1986 til 1995. Han deltok for Norge under Håndball-VM 1993, og spilte i 1994 på verdenslaget mot Egypt.
Gjekstad vant tre norgesmesterskap og to seriemesterskap som spiller for Sandefjord. Han spilte profesjonelt for Luzern i Sveits i sesongene 1995–96.
Han var trener for Larvik Håndballklubb fra 1998 til 2005. Han trente Drammen Håndballklubb i tre sesonger fra 2005 til 2008, og var med på å vinne eliteserien i håndball for menn to ganger. Fra 2011 til 2015 trente han igjen Larvik. Fra 2009 var han også sportssjef. Fra 2018 er han trener for Vipers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Gustav Gjekstad – Norges Håndballforbund 
(en) Ole Gustav Gjekstad på Internet Movie Database
Electro house

Electro house er en musikksjanger som er underordnet housemusikk. Sjangeren begynte å utvikle seg fra tidlig 2000 tallet, men kan ikke regnes som egen sjanger før midten av 2000-tallet. Sjangeren legger mer vekt på digitale basslinjer og tempoet strekker seg vanligvis fra 125-140 BPM. I 2010 kom det en undersjanger av electro house kalt for complextro.


== Complextro ==
Complextro er en undersjanger av musikksjangeren electro house som går i et tempo på 140 BPM. Navnet «complextro» kommer av de to ordene «complex» og «electro». Kjennetegnet på complextro er at når en melodi spilles (for det meste melodien på refrenget), deles den opp så forskjellige lyder/synthesizere/Instrumenter spiller hver sin del av den fort etter hverandre. En kjent norsk complextro-produsent er Vinter in Hollywood, også kjent som Savant.


== Kjente artister innen electro house ==
DJ Charlie
Deadmau5
Fedde le Grand
Skrillex
K-391
David Guetta


== Se også ==
House
Rave
Techno
The Traumatizer

The Traumatizer er debutalbumet til det norske thrash metal-bandet Audiopain.


== Sporliste ==
Jaap van Praag

Jacob Philip «Jaap» van Praag (født 11. mai 1911 i Amsterdam i Nederland, død 12. april 1981 i Utrecht i Nederland) var en verdenskjent nederlandsk humanist på 1900-tallet.
Jaap van Praag er kanskje mest kjent for den fremtredende rollen han spilte i etableringen av den nederlandske organisasjonen Humanistisch Verbond. Han var denne gruppens formann i 23 år fra 1946 og helt frem til 1969.
Jaap Van Praag var en av de første professorer innenfor humanistiske studier ved Universitetet i Leiden, der han var ansatt i perioden 1964–1979. Han spilte en viktig rolle i opprettelsen av den internasjonale organisasjonen International Humanist and Ethical Union (IHEU) som ble grunnlagt i Amsterdam i 1952. van Praag ble etterfulgt i denne rollen av den første ledertroikaen som bestod av Mihailo Marković, Howard Radest og Piet Thones i 1975.


== Referanser ==
Theodore Levitt

Theodore Levitt (født 1. mars 1925 i Vollmerz i Main-Kinzig-Kreis i Tyskland, døde 28. juni 2006 i Belmont i Massachusetts i USA) var en tysk-amerikansk økonom og professor ved Harvard Business School. 
Theodore Levitt var også ansatt som redaktør av magasinet Harvard Business Review, og i hans periode som redaktør ble han spesielt kjent for å øke avisens opplag, ettersom den ble mer populær. I 1983 foreslo han en definisjon for bedriftens formål: I stedet for utelukkende å tjene penger, var bedriftens viktigste oppgave å skape og beholde en kunde over lengre tid. 
Levitt ble født i 1925 i Vollmerz. I en alder av 10 år flyttet hele familien til USA og de bosatte seg først i Dayton i Ohio. Han tjenestegjorde i det amerikanske militæret under den andre verdenskrig, og han fikk sin diplom fra high school gjennom omfattende korrespondanse med skolen, og deretter tok han en bachelor grad ved Antiokia College og senere fikk han en doktorgrad innen økonomi fra Ohio State University. Hans første jobb som lærer var ved University of North Dakota. 
I 1959 ble Levitt medlem av fakultetet på Harvard Business School. Senere samme år, ble han verdenskjent etter publisering av artikkelen Marketing Myopi som ble publisert for første gang i avisen Harvard Business Review. Han har siden den gang publisert flere artikler i flere forskjellige magasiner. Det meste han har skrevet har kommet ut i Harvard Review.
Theodore Levitt er forfatter av boken The Marketing Imagination, og han er blitt en bestselgende forfatter, hvis verk er blitt oversatt til minst elleve språk. Han er også forfatter av flere artikler om blant annet økonomiske forhold, politikk, ledelse og markedsføring. Han er en fire ganger blitt utnevnt til vinner av konkurransen McKinsey Awards innen kategorien beste årlige artikkel som har blitt publisert i Harvard Business Review.
Levitt er også vinner av Academy of Management Award for sin fremragende virksomhet med bøkene fra 1962 angående innovasjon i markedsføring. Han er vinneren av John Hancock Award for utmerket journalistikk i 1969, og han er mottaker av Charles Coolidge Parlin Award som «Marketing Man of the Year» i 1970. Han har mottatt George Gallup Award for Excellence Marketing i 1976.
Theodore Levitt har tatt imot flere andre tildelinger. Blant annet har han også mottatt av Paul D. Converse Award i 1978 som blir delt ut av American Marketing Association for hans mange og store bidrag til markedsføring i USA. Og han var mottaker av William M. McFeely Award i 1989 som blir delt ut hvert år av International Management Council.
Levitt døde fredelig i sitt eget hjem etter en lang tids sykdom. Et minnesmerket over ham ble avduket på hans favorittennisklubb, som han ofte hadde vanket i, mens han levde. Han var blitt 81 år da han døde og han overlevde sin kone gjennom 58 år, som han hadde fått fire barn sammen med.


== Referanser ==
Orphaned Land

Orphaned Land er et israelsk heavy metal-band, som ble dannet i 1991, som kombinerer progressiv metal, jødisk og arabisk folkemusikk, og doom metal med growl-vokal.


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Kobi Farhi – vokal (1991–nå)
Uri Zelcha – bassgitar (1991–nå)
Matan Shmuely – trommer, perkusjon (2007–nå)
Chen Balbus – gitar, piano, bouzouki, saz, oud, xylofon, bakgrunnsvokal (2012–nå)
Idan Amsalem – gitar, bouzouki (2014–nå)


=== Tidligere medlemmer ===
Matti Svatitzki – gitar (1991–2012)
Sami Bachar – trommer, perkusjon (1991–2000)
Itzik Levy – keyboard, piano (1991–1996)
Eran Asias – trommer, perkusjon (2000–2004)
Eden Rabin – keyboard, bakgrunnsvokal (2001–2005)
Avi Diamond – trommer, perkusjon (2004–2007)
Yatziv Caspi – perkusjon (2004–2007)
Yossi Sassi – gitar, oud, saz, bouzouki, chumbush, bakgrunnsvokal (1991-2014)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Sahara, Holy Records, 1994
El Norra Alila, Holy Records, 1996
Mabool, Century Media Records, 2004
The Never Ending Way of ORWarriOR, Century Media Records, 2010
All Is One, Century Media Records, 2013


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Orphaned Land – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Orphaned Land på Apple Music 
(en) Orphaned Land på Discogs 
(en) Orphaned Land på MusicBrainz 
(en) Orphaned Land på Encyclopaedia Metallum 
(en) Orphaned Land på Spotify 
(en) Orphaned Land på Songkick 
(en) Orphaned Land på Last.fm 
(en) Orphaned Land på AllMusic
Yusuf Lule

Yusuf Kironde Lule (født 1912 i Kampala i Uganda, død 21. januar 1985 i London, Storbritannia) var midlertidig president i Uganda mellom 13. april og 20. juni 1979. 
Hans navn er noen ganger blitt stavet Yusufu. Lule fungerte som prest under den pre-uavhengige britiske kolonistyret og senere ble han ansatt som assisterende generalsekretær i Samveldets sekretariat. Han reiste i eksil til utlandet etter at diktator Idi Amin tok over makten i hjemlandet hans. 
Som leder av Uganda National Liberation Front (UNLF), var Lule installert som president av nabolandet Tanzania som hadde hjulpet til med å veltet Idi Amin med hjelp fra partiet UNLF etter hans mislykkede forsøk på å annektere deler av Tanzania som førte til krig mellom disse to landene. 
I juni 1979 etter en krangel om omfanget av presidentvalget ble Yusuf Lule erstattet av Godfrey Binaisa. Da han var ute av presidentkontoret ledet han Uganda Freedom Fighters (UFF), en motstandsgruppe som sluttet seg til Yoweri Museveni's Popular Resistance Army (PRA) i 1981. Den kombinerte National Resistance Army (NRA) lyktes til slutt med å felle Tito Lutwa Okello og tok over makten i 1986.
Lule døde den 21. januar 1985 ved Hammersmith Hospital i London etter en omfattende nyresvikt.


== Referanser ==
Sydneshaugen skole

Sydneshaugen skole er en tidligere middelskole, realskole og gymnas fra 1921 på Sydnesplassen i Bergen sentrum. Skolen ble tegnet av byarkitekt Kaspar Hassel (1877–1962). Da gymnasvirksomheten flyttet til nye Langhaugen videregående skole i 1960, ble bygningen overtatt av Universitetet i Bergen. Den disponeres i dag av Det humanistiske fakultetet.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Sydneshaugen skole
Landsverneplan for Kunnskapsdepartementet
Börje Gabrielsson

Börje Johan Gabriel Gabrielsson (født 20. juni 1896 i Kyrkefalla församling i Skaraborgs län, død 19. april 1972), var administrerende direktør i Astra fra 1927 til 1957. I hans tid i firmaet fikk Astra sitt internasjonale gjennombrudd og ble Skandinavias ledende legemiddelfirma.
Gabrielsson var en ivrig skiløper og tok initiativ til at legemiddelfirmaet Astra utviklet skismøring. Produktutviklingen startet i 1943 og ble presentert som skismøringen Swix i 1946.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Huntford, Roland (2006). To planker og en lidenskap – Skiløpingens historie. Aschehoug. ISBN 978-82-03-20945-1.
The Never Ending Way of ORwarriOR

The Never Ending Way of ORwarriOR er det fjerde studioalbumet til det israelske heavy metal-bandet Orphaned Land.


== Sporliste ==


== Personell ==
Kobi Farhi – Vokal, fortellerstemme og growl
Yossi Sassi Sa'aron – Gitar, akustisk gitar, saz, bouzouki, oud, chumbush, piano og ekstravokal
Matti Svatizky – Gitar, akustisk gitar
Uri Zelcha – Bass, bass uten tverrband, akustisk bassgitar


=== Studiomusikere ===
Avi Diamond – Trommer
Shlomit Levi – Kvinnelig vokal


=== Gjestemusikere ===
Steven Wilson – Keyboard
Avi Agababa – Slagverk
Avner Gavriell – Piano på «In Thy Never Ending Way (Epilogue)»
Nizar Radwan – Fiolin
Srur Saliba – Fiolin
Alfred Hagar – Nay og kawala
Yonatan Danino – Sjofar
Shmuel Ruzbahan – Santur
Erkin Koray – Vokal på «Estarabim»


== Eksterne lenker ==
(en) The Never Ending Way of ORwarriOR på Discogs 
(en) The Never Ending Way of ORwarriOR på MusicBrainz 
(en) The Never Ending Way of ORwarriOR på Encyclopaedia Metallum 
(en) The Never Ending Way of ORwarriOR på AllMusic
Jean Tigana

Jean Amadou Tigana (født 23. juni 1955 i Bamako, Fransk Sudan, i dag Mali) er en fotballtrener og tidligere spiller. Han tilbrakte hele spillerkarrieren i franske klubber, og spilte 52 landskamper og scoret 1 mål for Frankrikes landslag på 1980-tallet.


== Karriere som spiller ==
Tigana begynte sin profesjonelle karriere i Toulon. Han gikk til Lyon i 1978 og deretter til Bordeaux. Han var med på det franske landslaget som vant EM 1984 etter at de slo Spania i finalen. Tigana spilte på Bordeaux' midtbane i åtte år, og var med på å vinne tre ligatitler og tre cuptitler, i tillegg til at de kom langt i europacupen ved to anledninger. De tapte semifinalen i europacupen og cupvinnercupen i henholdsvis 1985 og 1987. I 1989 gikk han til Olympique Marseille og avsluttet karrieren der etter 1990/91-sesongen.
På landslaget utgjorde han sammen med Michel Platini, Luis Fernández og Alain Giresse det såkalte «magiske kvadratet» (le Carré Magique). Tigana scoret sitt eneste landslagsmål mot Ungarn i VM-sluttspillet i 1986.


== Karriere som trener ==
Tigana hadde sin første trenerjobb i Lyon. Han trente dem fra 1993 til 1995, da han gikk til AS Monaco, der han ble til 1999.
Han overtok managerjobben i den engelske klubben Fulham i 2000, og var med på opprykket fra første divisjon til Premier League. Han fikk sparken i april 2003.
I oktober 2005 signerte han et to og et halvt års kontrakt med den tyrkiske klubben Beşiktaş. Denne sesongen vant Beşiktaş deres første cuptittel på åtte år. Like etter at Beşiktaş vant den tyrkiske cupen i 2007, kunngjorde Tigana at han ville forlate klubben etter endt sesong. 25. mai 2010 ble Tigana igjen trener for Ligue 1-klubben Bordeaux, han overtok jobben etter Laurent Blanc.  I 2012 var han noen måneder i kinesiske Shanghai Greenland FC som trener, før Nicolas Anelka overtok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jean Tigana – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jean Tigana – FIFA 
(fr) Jean Tigana – LÉquipe 
(en) Jean Tigana – Transfermarkt 
(en) Jean Tigana – Transfermarkt (manager) 
(en) Jean Tigana – national-football-teams.com 
(en) Jean Tigana – Soccerbase.com (manager) 
(en) Jean Tigana – FootballDatabase.eu 
(en) Jean Tigana – EU-Football.info 
(en) Jean Tigana – PlaymakerStats.com 
Profil hos L'équipe
Adolf Erman

Johann Peter Adolf Erman (født 31. oktober 1854 i Berlin, død 26. juni 1937 i Berlin) var en tysk egyptolog. Han var sønn av Georg Adolf Erman.
Erman ble dosent og i 1883 ekstra ordinær professor i egyptologi ved Berlins universitet, Han ble direktør for Berlin-museets egyptiske avdeling i 1885 etter Karl Richard Lepsius død og var 1893-1923 ordinær professor ved universitetet. Han ble først og fremst kjent som grammatiker og forfattet i dette mange bidrag til "Zeitschrift für ägyptische Sprache und Alterthumskunde", hvor han etter hvert også ledet redaksjonen. Han skrev dessuten flere bøker: Neuägyptische Grammatik (1880), Die Sprache des Papyrus Westcar (1889) og Ägyptische Grammatik (1894; nytt opplag 1902). 
I sitt verk Ägypten und ägyptisches Leben im Altertum (1885; andre opplag 1896) ga Erman en kulturhistorisk framstilling av oldtidens Egypt og fylte dermed lenge følt behov både innenfor og utenfor egyptologien. Han ble medlem av det prøyssiske vitenskapsakademi i 1895 og av svenske Kungliga Vetenskapsakademien i 1927.


== Priser (utvalg) ==
1917 – Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Erman i Nordisk familjebok, 1904–1926.
Supplement i Nordisk familjebok
Peter Ly..kt

Peter Ly..kt  (ukjent f.år., levde 1525)  var en dansk kalkmaler som malte i flere kirker i Sønderjylland. Man kjenner navnet fra en innskrift i Nordborg kirke. 
Peter Ly..kt kjennes igjen på sine spesielle rankeverk med mange blomster. 
I tillegg til Norborg kirke har han malt i Holbøl kirke, Vester Sottrup kirke, Broager kirke og Løjt kirke.


== Litteratur ==
Niels M. Saxtorph: Jeg ser på kalkmalerier, side 28, Politikens Forlag A/S, 1970, ISBN 87-567-1185-9


== Eksterne lenker ==
Peter Ly..kt – Kalkmalerier.dk
Landslag

Landslag er et lag, gjerne innenfor en sportsgren, som representerer et bestemt land utad, for eksempel ved idrettsarrangementer som olympiske leker, verdensmesterskap eller europamesterskap.
Eksempler på landslag er Norges herrelandslag i fotball og Norges kvinnelandslag i fotball.


== Omdømme ==
Sponsor Insight spurte våren 2011 befolkningen om inntrykk av norske landslag, forbund og serier. 7 er beste karakter.


== Referanser ==
Dragon Ball (andre betydninger)

Dragon Ball er en japansk mediafranchise.

Manga
Dragon Ball, en japansk mangaserie.Anime-serier
Dragon Ball (anime), en anime-serie som ble sendt 1986-1989
Dragon Ball Z, en anime-serie som ble sendt 1989-1996
Dragon Ball GT, en anime-serie som ble sendt 1996-1997
Dragon Ball Z Kai en anime-serie som ble sendt 2009-d.d.Realfilm
Dragon Ball: Ssawora Son Goku, Igyeora Son Goku, en koreansk film fra 1990.
Dragonball Evolution, en amerikansk film fra 2009.Spill
Dragon Ball Online, et MMORPG fra 2010.Anime-filmer
Curse of the Blood Rubies, en animefilm fra 1986.
Sleeping Princess in Devil's Castle, en animefilm fra 1987
Mystical Adventure, en animefilm fra 1988
Dead Zone, en animefilm fra 1989
The World's Strongest, en animefilm fra 1990
The Tree of Might, en animefilm fra 1990
Lord Slug, en animefilm fra 1991
Cooler's Revenge, en animefilm fra 1991
Return of Cooler, en animefilm fra 1992
Super Android 13!, en animefilm fra 1992
Broly – The Legendary Super Saiyan, en animefilm fra 1993
Bojack Unbound, en animefilm fra 1993
Broly – Second Coming, en animefilm fra 1994
Bio-Broly, en animefilm fra 1994
Fusion Reborn, en animefilm fra 1995
Wrath of the Dragon, en animefilm fra 1995
The Path to Power, en animefilm fra 1996
Tom Hovde

Tom Børre Hovde (født 14. januar 1947) er en norsk platedirektør og musikkprodusent.
I perioden 1962-65 var han gitarist i Beatles-bandet The Shirrows fra Trondheim sammen med Leif Raanes trommer, Stein Wangsmo bassgitar og Geir Johansen gitar, mens Audun Tylden var manager.  De var oppvarmingsband for Colin Blunstone sitt The Zombies som gjestet Nidarøhallen i 1964, og fikk i 2008 spille sammen i et arrangement på Royal Garden i samme by. Bandet ga ut plate på Tylden & Co. i 2003.Sammen med  Audun Tylden og Jan Paulsen startet han i 1981 plateselskapet Slagerfabrikken, som i 1990 ble solgt til det som i dag heter Universal Music.  I 1992 startet han, sammen med Audun Tylden plateselskapet Tylden & Co. 
som er spesielt kjent for sine utgivelser av norsk folkelig musikk. Hovde var direktør for bransjeorganisasjonen Gramo fra 1995 til 2000, da han ble avskjediget. Han ble senere tilkjent erstatning for usaklig avskjedigelse. Han har i dag flere styreverv i norske selskaper innen musikkbransjen.  
Sangeren  Cindy Hovde fra Idol 2005 er hans datter, og var «Angeline» i musikkvideoer til Fryd & Gammen utgitt av Tylden & Co..


== Diskografi ==


=== The Shirrows ===
Shakin' All over Again (2003)


=== Deltar på ===
Bugges Firo: 5 fra Glemselen (1978)
Jonas Fjeld: Back in the USA (1978)
The Nonstoppers: God jul (1984)
The Beatniks: Elvis Presley is Alive and Well (1997)
The Beatniks: Into the Shadows (1999)
Backstage Records: Norsk Rocks Skattkammer vol 1 (2001)
Jonas Fjeld: 50 fra før – 1973–83 (2002)
Odd Børretzen & Lars Martin Myhre: Fra øverste hylle (2004)
Ole Ivars: Hålligånglåtarna (2008)
William Kristoffersen: Rett fra hjertet (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Hovde på Discogs 
(en) Tom Hovde på MusicBrainz