DNV Fuel Fighter

DNV Fuel Fighter er en elbil som blir utviklet i Norge som et studentprosjekt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Den ble bygd for å delta i Shell Eco Marathon, en konkurranse hvor målet er å kjøre så drivstoffeffektivt som mulig.


== Historikk ==
Den originale DNV Fuel Fighter ble utviklet av ti studenter fra NTNU, som en del av deres masteroppgaver i 2009. Bilen fikk navnet sitt etter hovedsponsoren DNV (Det Norske Veritas).
Den originale DNV Fuel Fighter var en videreutvikling av forgjengeren PureChoice, som deltok i Shell Eco Marathon 2008 og vant en andreplass i «Urban Concept»-klassen. Laget bak den originale DNV Fuel Fighter ønsket å konstruere den første bilen som kunne kjøre over 1 000 kilometer på energimengden til én liter bensin.
Da den originale DNV Fuel Fighter deltok i Shell Eco-marathon 2009 kjørte alle bilene tre forsøk. På grunn av tekniske problemer fulførte laget bare det siste, men endte opp med å vinne «Urban Concept»-klassen og satte en ny verdensrekord  etter å ha kjørt med en effektivitet som tilsvarte 1 246 kilometer på én liter bensin. Avstanden ble regnet ut ved å ta energimengden brukt i form av hydrogen, for så å sammenligne det energimengden i én liter bensin.
Den originale DNV Fuel Fighter vant også prisen for laveste CO2-utslipp i «Urban Concept»-klassen med utslipp av 2.6g/km.
I forberedelsene til Shell Eco-marathon 2010 resulterte arbeidet ikke i at bilen klarte å fullføre et gyldig forsøk.
Etter det mislykkede forsøket i 2010 oppnådde laget bak DNV Fuel Fighter 2011 en andreplass i ”Urban Concept”-brencelle-klassen. Det året kjørte den originale DNV Fuel Fighter med en effektivitet tilsvarende 957 km på én liter bensin.
Elbilteknologien hadde utviklet seg mye siden PureChoice-laget valgte brenncelle-teknologien, og prestisjen til elbilklassen hadde økt. Derfor ble en ny bil bygd for å delta i elbil-klassen: DNV Fuel Fighter 2.
I arbeidet mot konkurransen i 2013 ble DNV Fuel Fighter 2 videreutviklet under navnet «DNV Fuel Fighter». Bilen kom på 3. plass i sin klasse, og laget vant «Communcation Award» og «Design Award».
DNV GL Fuel Fighter 2 ble brukt for tredje gang i 2014. Den kom på 3. plass, i klassen «Urban Concept» – Batteri. Dette året deltok laget for første gang i klassen «Prototype» – Batteri og kom på 7. plass.
I arbeidet mot konkurransen i 2015 ble det utviklet en ny bil (DNV GL Fuel Fighter 3) som skulle delta i klassen «UrbanConcept» – Hydrogen som ble gitt navnet «DNV GL Future»  samtidig som prototypebilen ble gitt navnet «DNV GL Zero». Den nye bilen fikk ikke noe gyldig resultat, mens prototypebilen nådde 11. plass.
Frem mot konkurransen i 2016 ble DNV GL Fuel Fighter 3 videreutviklet, men den fikk ingen godkjente resultater. Året etter ble en ny bil bygd (DNV GL Fuel Fighter 4) på fem måneder, men den gjennomførte ikke et godkjent løp.
Under konkurransen i 2018 oppnådde «DNV GL Fuel Fighter 4» 2. plass.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside: The DNV Fuel Fighter (2013)
Offisiell nettside: The DNV Fuel Fighter 2 (2012)
Offisiell facebookside: DNV Fuel Fighter (2013)
Offisiell facebookside: DNV Fuel Fighter 2 (2012)
Offisiell blogg: Den originale DNV Fuel Fighter (2011)
Offisiell nettside: Den originale DNV Fuel Fighter (2009)