jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leucochimona

Leucochimona er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Nokså små sommerfugler. Oversiden er perlemorsaktig hvit med tynne, brune tverrstreker. Vingenes underside er skittenhvit med brede, brune tverrstriper, en stor øyeflekk på forvingen og en mindre på bakvingen.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Larvene lever på planter i maurefamilien (Rubiaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, unntatt de sørligste delen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Mesosemiina
Slekten Leucochimona Stichel, 1909
Leucochimona aequatorialis (Seitz, 1913) – Ecuador
Leucochimona icare (Hübner, [1819]) – Fransk Guyana, Guyana, Surinam, Colombia, Bolivia og Brasil
Leucochimona hyphea (Cramer, 1776) – Guyana og Peru
Leucochimona iphias Stichel, 1909 – Panama.
Leucochimona lagora (Herrich-Schäffer, [1853]) – Panama, Nicaragua, Fransk Guyana, Guyana, Surinam, Ecuador, Colombia og Brasil.
Leucochimona lepida (Godman & Salvin, [1885]) – Nicaragua, Guatemala og Panama.
Leucochimona matisca (Hewitson, 1860) – Brasil, Bolivia og Peru
Leucochimona molina (Godman & Salvin, [1885]) – Nicaragua, Costa Rica og Panama
Leucochimona vestalis (Bates, 1865) – Ecuador, Nicaragua, Guatemala og Panama


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2007) Leucochimona på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.
Butterflies of America – Leucochimona lepida [2]
Butterflies of America – Leucochimona vestalis [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Leucochimona i Encyclopedia of Life 
(en) Leucochimona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leucochimona hos NCBI 
(en) Kategori:Leucochimona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leucochimona – detaljert informasjon på Wikispecies
Ziridene

Ziridene (arabisk: الزيريون; az-Zīryūn) var et sanhaja-berbersk dynasti som opprinnelig kom fra det som i dag er Algerie og som hersket over deler av Nord-Afrika i nesten to århundrer, først som vasaller for fatimidene og siden uavhengig, før de ble svekket av Banū Hilāl og endelig ødelagt av almohadene. Deres hovedstad var først i Ašīr og siden i al-Qairawān og al-Mahdiya, som alle ligger i dagens Tunisia. 
Ziridene hersket også over Taifaen Granada i al-Andalus fra 1013 til 1090, og de tjente også som guvernører for andre muslimske riker i Spania, slik som Málaga. 
Ḥammādidene hadde også sitt opphav i ziriddynastiet. 


== Zirid-herskere ==
Ziri ibn Manad (971-972)
Abū al-Futuḥ Sayf ad-Dawlah Bulukkīn ibn Zīrī (973-983)
Abū al-Fatḥ al-Manṣūr ibn Bulukkīn ibn Zīrī (983-995)
Abū Qatādah Nāṣir ad-Dawlah Bādīs ibn Manṣūr (995-1016)
Šaraf ad-Dawlah al-Muʿizz ibn Bādīs (1016–1062)
Abū Ṭahir Tamīm ibn al-Muʿizz (1062–1108)
Abū Ṭahir Yaḥyā ibn Tamīm (1108–1131)
ʿAlī ibn Yaḥyā (1115–1121)
Abū al-Ḥasan al-Ḥasan ibn ʿAlī (1121–1152)
Harry Gold

Harry Gold (født 11. desember 1910 i Philadelphia i USA, død 28. august 1972 samme sted) var en kjemiker som ble dømt for å være kurer for en rekke sovjetiske spioner under Manhattanprosjektet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Harry Gold ble født av foreldre som var russisk-jødiske innvandrere til USA. Som ung mann ble han interessert i sosialisme og kommunisme. Etter endt skolegang arbeidet Gold ved Pennsylvania Sugar Company. Han mistet jobben i 1932 på grunn av den store depresjonen på 1930-tallet. 
Gold studerte kjemiteknikk ved Drexel Institute fra 1934 til 1936. 


=== Rekruttering til spionasje ===
Gold ble rekruttert til spionasje til fordel for Sovjetunionen i 1935, men han var ingen aktiv spion før etter utbruddet av Annen verdenskrig. Han ble aktivert i 1940 av Jacob Golos, men ble ført utenfor den sovjetiske rezidenturas regulære agenter. Dette endret seg noe senere på 1940-tallet da den sovjetiske føringsoffiseren Semjon Semenov overtok Gold fra Golos. Gold ble da en formelt rekruttert sovjetagent da, og assignert kodenavnet GUS, GOS, eller GOOSE. Semenov forble Golds føringsoffiser til mars 1944.


=== Avsløring, dom ===
I 1950 ble Klaus Fuchs arrestert i England og siktet for spionasje. Fuchs erkjente at han hadde sendt informasjon om atomvåpen til Sovjetunionen. Fuchs nektet for å ha jobbet sammen med andre spioner, bortsett fra en kurer som samlet informasjon fra ham og sendte dette videre. Under avhør ble han vist bilder av Gold som han bekreftet var kurer. I avhør innrømmet Gold at han hadde vært involvert i spionasje siden 1934 og hadde hjulpet Fuchs med å sende infotmasjon om Manhattanprosjektet til Sovjet. 
Hans vitnesbyrd resulterte i pågripelsen, rettssaken og henrettelsen av Julius og Ethel Rosenberg, men han ble senere avslørt i å være et noe upålitelig vitne. Gold ble dømt til tretti års fengsel i 1951. Han ble satt fri i mai 1965, etter å ha sonet litt over halvparten av straffen. Gold døde i Philadelphia i august 1972.


== Litteratur ==
Sam Roberts: The Brother, The untold story of atomic spy David Greenglass and how he sent his sister, Ethel Rosenberg, to the electric chair, ISBN 0375500138
Alexander Feklisov and Sergei Kostin: The Man Behind the Rosenbergs 2001, ISBN 1-929631-08-1
John Earl Haynes and Harvey Klehr: Venona. Docoding Soviet Espionage in America 1999, ISBN 0-300-07771-8
Willam A. Reuben: The Atom Spy Hoax 1955
Ronald Radosh and Joyce Milton: The Rosenberg File 1997, ISBN 0-300-07205-8
Walter and Miriam Schneir: Invitation to an Inquest 1973, ISBN 978-0394714967


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cold War International History Project (CWIHP)
An Interactive Rosenberg Espionage Ring Timeline and Archive
Annotated bibliography for Harry Gold from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues Arkivert 28. august 2006 hos Wayback Machine.
Semomesia

Semomesia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Nokså små sommerfugler. De ligner mye på artene i den store, nært beslektede gruppen Mesosemia.
Hannenes vinger er på oversiden for det meste metallskimrende blå, med en stor, svart øyeflekk på forvingen og svarte tverrstriper i den ytre delen. Også undersiden er gjerne metallisk blå eller blågrønn.
Hunnene er brune med et hvitt tverrbånd.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Larvene lever på planter i maurefamilien (Rubiaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, unntatt de sørligste delen.


== Systematisk inndeling ==

Navnet er fremkommet ved å stokke om på bokstavene i slektsnavnet Mesosemia.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Mesosemiina
Slekten Semomesia Westwood, 1851
Semomesia alyattes Zikán, 1952 – Fransk Guyana og Brasil
Semomesia capanea (Cramer, 1779) – Surinam, Fransk Guyana, Brasil og Peru
Semomesia cecilae Gallard 1998
Semomesia croesus (Fabricius, 1777) – Surinam, Colombia, Bolivia, Ecuador, Brasil og Peru
Semomesia geminus (Fabricius, 1793) – Brasil
Semomesia macaris (Hewitson, 1859) – Brasil og Peru
Semomesia marisa (Hewitson, 1858) – Brasil
Semomesia nesti (Hewitson, 1858) – Fransk Guyana
Semomesia tenella Stichel, 1910 – Ecuador, Brasil og Peru


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2007) Semomesia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.
Butterflies of Amazonia – Semomesia croesus [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Semomesia i Encyclopedia of Life 
(en) Semomesia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Semomesia hos NCBI 
(en) Kategori:Semomesia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Semomesia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Semomesia nesti
Kabotasje

Kabotasje (opprinnelig innenriks kystfart) er transport hvor en transportør fra et land driver transport mellom forskjellige destinasjoner innenfor et annet lands grenser. Uttrykket kommer fra skipsfart, og er utvidet til også å gjelde luftfart, veitransport og jernbane. 


== Veitransport ==
I EU/EØS-området kan en utenlandsk transportør (per 2019) utføre 3 transportoppdrag i løpet av 7 dager. Kommisjonen foreslo i 2017 i Mobilitetspakken en regelendring til ubegrenset kabotasje i fem dager.


=== Norge ===
Kabotasje er i utgangspunktet ikke tillatt i Norge. Transportører fra EØS-land kan utføre midlertidig kabotasje i Norge.Midlertidig kabotasje defineres av Samferdselsdepartementet som at en utenlandsk transportør som har utført en godstransport til Norge, skal kunne utføre opptil tre kabotasjeturer med det samme kjøretøyet/motorvognen. Dette må skje innen syv dager etter godstransporten som førte transportøren inn i Norge. Transportøren må dessuten være innehaver av en fellesskapstillatelse, i tillegg til en førerattest, dersom føreren er fra utenfor EØS. Transportøren må kunne legge fram klart bevis for alle transportoppdragene, inkludert den inngående transporten til Norge.Ordet kabotasje fransk cabotage «kystfart», av caboter «drive kystfart» som er av uviss opprinnelse, muligens avledet av cap «kapp».  


=== EUs mobilitetspakke ===
Kommisjonens forslag fremsatte i Mobilitetspakken i 2017 å endre disse reglene til at man kan kjøre kabotasje i 5 dager uten begrensning i antall oppdrag. Dette er imidlertid svært omstridt i EU-systemet. Det var per 2019 uklart om en eventuell gjennomføring av reglene ville bli implementert i EØS-området.


=== Medieomtale ===
Mandag 12. desember 2011 ble to transportører stoppet i kontroll av Statens vegvesen og tatt for ulovlig kabotasje på Voss. Den ene av sjåførene kjørte på oppdrag fra  Posten Bring, meldte TV 2. Forbundslederen i Norsk transportarbeiderforbund, Roger Hansen, sa til TV 2 at Transportarbeiderforbundet vurderte å anmelde Posten for dette, fordi oppdragsgiver har ansvar for å følge med at transporten foregår etter gjeldende regler. 
Tirsdag 3. januar 2012 ble en finsk sjåfør stoppet og tatt for ulovlig kabotasje ved Nordkjosbotn. Sjåføren var på oppdrag for en større transportformidler i Nordland. Seksjonsleder Frits Karlsen i Statens vegvesen region Nord, sa til avisa Nordlys at de vet det drives mye ulovlig kabotasje, men at det kan være vanskelig å dokumentere lovbruddet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lov om fri utveksling av tjenesteytelser innen sjøtransport. Lovdata. besøkt 23. mars 2021.
David Zweig

David Zweig er en kanadisk sinolog ved Hong Kong University of Technology and Science i Hongkong i Folkerepublikken Kina. Han tok doktorgrad i 1983 ved University of Michigan.
Hans forskningsinteresser er kinesisk politikk og politisk økonomi, rural utvikling i Kina, sino-amerikanske relasjoner, internasjonal politisk økonomi, hvenvendste akademikere til Kina og østasiatiske internasjonale relasjoner. Professoren er styreleder ved Institutt for samfunnsvitenskap og direktør for China Center for Transnational Relations Studies ved Hong Kong University of Science and Technology.。 


== Referanser ==


== Verker i utvalg ==
«"Democracy, Good Governance and Economic Development in Rural China», (med Chung Siu Fung), i Journal of Contemporary China (Fall 2007).
«"Learning to Compete: China's Efforts to Encourage a Reverse Brain Drain», i International Labour Review (January 2006).
«"China's Global Hunt for Energy»," i Foreign Affairs (med Bi Jianhai), Vol. 84, No. 5 (September-October 2005): 25-38.
«"Globalization and transnational human capital: overseas and returnee scholars to China», (med Stan Rosen og Chen Changgui), i The China Quarterly, 179 (September 2004): 735-757.
Internationalizing China: Domestic Interests and Global Linkages, Ithaca, N.Y.: Cornell Studies in Political Economy, Cornell University Press, 2002.
Freeing China's Farmers: Rural Restructuring in the Reform Era, Armonk, NY: M.E. Sharpe, 1997.
Agrarian Radicalism in China, 1968-1981, Cambridge, MA: Harvard University Press, 1989.
Ḥammādidene

Ḥammādidene (الحماديون DIN: al-Ḥammādiyūn eller بنو حماد DIN: Banū Ḥammād) var et berbersk dynasti som hersket over et område i det som i dag er det nordøstlige Algerie i omtrent halvannet århundre, før deres rike ble erobret av Almohadene. Kort tid etter de kom til makten, tok de avstand fra fatimidenes ismāʿīlisme og vendte tilbake til maliki-sunniislam, og de anerkjente derfor Abbasidene som de rettmessige kalifene. 
Ḥammādidenes hovedstad var først Bani Ḥammād, som ble grunnlagt i 1007 og som i dag er et av UNESCOs verdensarvssteder, men da denne ble truet av Banū Hilāl, som ledet en fatimidekspedisjon mot ziridene og ḥammādidene, ble hovedstaden flytta til Biḥāya, som ble en av Middelhavets mest velstående byer.
Ḥammādiddynastiet ble først opprettet da berberen Ḥammād ibn Bulukkīn, som hadde blitt gjort til guvernør for det sentrale al-Maġrib, erklærte seg uavhengig fra ziridene, som da hersket over al-Maġrib fra dagens Marokko til Tunisia, og de ble anerkjent av abbasid-kalifen i Bagdad. Ziridene sendte så en armé mot dem, men to år senere ble en fredsavtale undertegnet, selv om ziridene ikke anerkjente ḥammādidene før i 1018. 


== Ḥammādid-herskere ==
Ḥammād ibn Bulukkīn, 1014–1028
Al-Qāʾid ibn Ḥammād , 1028–1045
Muḥsin ibn Qāʾid, 1045–1046
Bulukkīn ibn Muḥammad ibn Ḥammād, 1046–1062
An-Nāṣir ibn ʿAlnās ibn Ḥammād, 1062–1088
Al-Manṣūr ibn an-Nāṣir, 1088–1104
Bādīs ibn Manṣūr, 1104
ʿAbd al-ʿAzīz ibn Manṣūr, 1104–1121
Yaḥya ibn ʿAbd al-ʿAzīz, 1121–1152
Zhu Xiao-Mei

Zhu Xiao-Mei (født 1949 i Shanghai i Kina) er en kinesisk pianist og forfatterinne. Hun utviklet sitt talent i meget ung alder og ble sendt på Kinas nasjonale skole for eksepsonelt begavede barn. Hun klarte også å øve på trekkspill i det skjulte, mens hun, likesom mange av jevnaldrende byungdommer, måtte tilbringe fem år i arbeidsleir under kulturrevolusjonen.
I 1979 kunne hun emigrere til USA, og i 1985 dro hun videre til Paris og slo seg til der. Hun har utviklet et stort internasjonalt ry med konsertturneer over store deler av verden.


== Bok oversatt til norsk ==
Elvens hemmelighet – fra Maos leirer til Johann Sebastian Bach. en usedvanlig kvinnes skjebne, Humanist forlag, 2009 (original: La rivière et son secret).


== Referanser ==
Teratophthalma

Teratophthalma er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Nokså små sommerfugler. Vingenes overside er mørk med litt matt metallisk skimmer, et hvitt tverrbånd og en øyeflekk på forvingen like innenfor tverrbåndet.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Larvene lever på planter i maurefamilien (Rubiaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i dte vestlige Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Mesosemiina
Slekten Teratophthalma Stichel, 1909
Teratophthalma axilla (Druce, 1904)
Teratophthalma bacche (Seitz, 1916)
Teratophthalma maenades (Hewitson, 1858)
Teratophthalma monochroma Stichel, 1910
Teratophthalma phelina (C. & R. Felder, 1862)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2007) Teratophthalma på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Teratophthalma i Encyclopedia of Life 
(en) Teratophthalma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teratophthalma hos NCBI 
(en) Kategori:Teratophthalma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Teratophthalma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Teratophthalma maenades
Zhang Zhixin

Zhang Zhixin (født 5. desember 1930 i Tianjin i Kina, henrettet 4. april 1975  i Shenyang) var en kinesisk dissident under kulturrevolusjonen. Hun kritiserte persondyrkelsen av Mao Zedong og ble derfor arrestert og fengslet (1969 til 1975). Hun ble torturert og til slutt henrettet, for å ha opponert mot det kinesiske kommunistparti.Selv om mange priser henne for heltemodig motstand mot kommunistpartiet, betraktet hun seg selv ikke som noen antikommunist men snarere som en ekte marxist. Det var Mao som hadde avveket fra kommunismen. Hun fastholdt at hun var partimedlem selv under fangenskapet.
Hun ble etter sin død rehabilitert av Hu Yaobang i 1979 og anerkjent som en mønsterkommunist.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jonathan Chaves: «A Devout Prayer of the Passion of Chang Chih-hsin», i  Modern Chinese Literature Newsletter, Vol. 6, No. 1 (Spring 1980), pp. 8–24.
László Ladany: The Communist Party of China and Marxism, 1921-1985: A Self Portrait, Stanford University, Hoover Institution Press, 1988


== Eksterne lenker ==
Collection of articles about Zhang Zhixin (in Chinese)
Aristides Royo

Aristides Royo (født 14. august 1940 i La Chorrera, Panamá-provinsen) var president i Panama fra 11. oktober 1978 til 31. juli 1982. 
Presidenter og statsledere i Panama mellom 1968 og 1989 ble i all hovedsak utpekt enten av general Omar Torrijos eller general Manuel Noriega, som var de ledende diktatorene i denne perioden. Statsledere i Panama ble derfor ansett som galionsfigurer for de egentlige makthaverne. USAs president Jimmy Carter forhandlet frem avtaler om Panamakanalen med general Omar Torrijos i 1978. Elleve år senere lanserte president George Bush sr. invasjonen av Panama som skulle fjerne general Manuel Noriega fra makten.


== Referanser ==
Sangri (fyrstestat)

Sangri var en  fyrstestat i det som nå er delstaten Himachal Pradesh i India. Staten var styrt av en fyrste, som ble vasall under britene. Den ble anerkjent sent på 1880-tallet og ble innlemmet i India i 1948. Sangri hadde i 1901 2 774 innbyggere og en flate på 41 km2. Hovedstaden var Ani.
Sangri lå ved sørbredden av Sutlej og ble regnet som en av Simla Hill States, småstatene nord i Punjab. Den grenset til fyrstestatene Bhajji, Kumharsain og Suket, samt det britisk-indiske området Kullu, en tidligere fyrstestat.
Sangri var opprinnelig jagir under Kullu, men landherren ble av britene opphøyet fra jagirdar til hersker og gitt tittelen rai. Herskerdynastiet var hinduer. Fyrsten fikk indirekte representasjon i Fyrstekammeret da dette ble opprettet i 1921 og valgte sammen med andre stater to representanter.


== Herskere ==
Herskerne av Sangri var:
Hira Singh av Sangri 1887–1927
Raghubir Singh Sangri 1927–1948


== Integrasjon i India ==
Etter Indias uavhengighet i 1947 ble Sangri 15. april 1948 slått sammen med nabostatene til Himachal Pradesh.


== Referanser ==
Synnøve Hjelle Halkjelsvik

Synnøve Hjelle Halkjelsvik (født 8. august 1983 i Volda) er en norsk journalist. 
Hun ble nyhetsanker ved TV 2 Nyhetskanalen i Oslo høsten 2010. Hun har også bakgrunn som nyhetsreporter i P4 Radio Hele Norge, reporter i allmennredaksjonen i TV 2 Nyhetene, bakgrunn fra TV 2 hjelper deg og NRK Møre og Romsdal. Hun er utdannet journalist ved Høgskulen i Volda, og har bachelorgrad i statsvitenskap og historie fra NTNU i Trondheim. 
Halkjelsvik har tidligere spilt volleyball på juniorlandslaget og i eliteserien for NTNUI. Fra april 2020 har hun vært ansatt som pressesjef i Storebrand.
Statlig selskap

Med statlig selskap menes et selskap som er organisert som et privatrettslig selskap der staten er eneeier eller hovedeier. Statlig selskap er en beskrivelse av selskapene og ikke en egen juridisk selskapsform i seg selv. Statlige selskaper er ofte aksjeselskaper, som har en egen sektorkode i Brønnøysundregistrene betegnet som statlig eide aksjeselskaper (kode 1120). Eksempler på slike selskaper er Avinor, Norsk Tipping og Norwegian Research Centre. Et selskap der staten eier alle aksjene betegnes også som et statsaksjeselskap, og omfattes av noen ekstra særskilte bestemmelser sammenlignet med et statlig eid aksjeselskap der staten er hovedeier.


== Se også ==
Statsforetak
Liste over norske statlige selskaper
Sjøsamisk Tun

Sjøsamisk Tun ligger i Smørfjord som er en liten bygd på vestsiden av Porsangerfjorden. Sjøsamisk Tun ble startet opp av lokale krefter og ble offisielt åpnet i 2004. Tunet er en rekonstruksjon av en sjøsamisk boplass fra tidlig på 1900-tallet og består av bl.a. rundgamme, en fellesgamme, høykrakke, fjærasjå med båt og fiskehjell. Her finnes også en kiosk hvor det selges lokale produkter og en del souvenirer. I forbindelse med Tunet finnes også en godt oppmerket kultursti som går gjennom bygda og landskapet rundt.


== Eksterne lenker ==
Søsamisk Tuns nettsted
Rosatom

Rosatom (russisk: Росатом) er et russisk statlig selskap som leder den militære og sivile kjernekraftindustrien i landet og inspiserer produksjons- og forskningsfasiliteter. 


== Historie ==
I Sovjetunionen var det Ministerstvo srednego masjinostrojenija USSR (Министерство среднего машиностроения СССР) som holdt oppsyn med kjernekraftvirksomheten. Ministeriet ble i 1989 omdøpt til Det sovjetiske ministeriet for atomenergi og industri (Министерство атомной энергетики и промышленности СССР), som etter Sovjetunionens fall ble til Det russiske atomenergiministeriet (Министерство по атомной энергии Российской Федерации), også kjent som MinAtom (МинАтом), opprettet 29. januar 1992. Den 9. mars 2004 ble MinAtom reorganisert som en føderal myndighet, og i november 2007 ble organisasjonen omgjort til det statlige selskapet Rosatom.


== Organisasjonsstruktur ==
Selskapet er en paraplyorganisasjon som knytter sammen flere titalls datterselskaper:


=== Eksempler ===
Atomflot
OKB Gidropress, som utvikler den russiske reaktorserien VVER, er organisert som et datterselskap av Rosatom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rosatom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VVER

VVER (fra russisk: Водо-водяной энергетический реактор Vodo-Vodjanoj Energetitsjeskij Reaktor) er en serie trykkvannsreaktorer utviklet i Sovjetunionen og videreutviklet i Russland av OKB Gidropress. VVER-reaktorer brukes i kjernekraftverk i Armenia, Bulgaria, Kina, Tsjekkia, Finland, Ungarn, India, Iran, Slovakia, Ukraina og Russland. 
De første VVER-reaktorene ble bygget før 1970. Den vanligste modellen var lenge VVER-440 modell V230, som ga 440 MW elektrisk kraft. En videreutviklet utgave, modell V213, var et resultat av de første sikkerhetsstandardene for kjernekraft i Sovjetunionen.
Den større reaktoren VVER-1000, som gir 1000 MW elektrisk kraft, ble utviklet etter 1975, og VVER-1200 er en videreutvikling av denne. 
Per juli 2011 var det 10 VVER-1000 og 6 VVER-440 i drift, mens 6 VVER-1200 og 3 VVER-1000 var under bygging.Brennstoffet er lavanriket (ca. 2,4-4,4% 235U) urandioksid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
VVERs reaktordesign (engelsk)