jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kim Soo-nyung

Kim Soo-nyung (født 5. april 1971 i Nord-Chungcheong), sørkoreansk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul,
1992 i Barcelona og 2000 i Sydney.
Soo-nyung ble olympisk mester i bueskyting to ganger under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun vant både den individuelle- og lagkonkurransen i bueskyting for damer. De andre på laget var Wang Hee-kyung som fikk sølv individuelt og Yun Young-sook som ble nummer tre i den individuelle konkurransen.
Hun vant ytterligere to olympiske gullmedaljer i lagskyting, 1992 i Barcelona og  2000 i Sydney.
Soo-nyung ble verdensmester i bueskyting fire ganger, to- individuelle- og to i VM-gull i lag.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul -  Gull i bueskyting, damer  Sør-Korea
 1988  Seoul -  Gull i bueskyting lag, damer  Sør-Korea
 1992  Barcelona -  Gull i bueskyting, damer lag  Sør-Korea
 2000  Sydney -  Gull i bueskyting lag, damer  Sør-Korea
 1992  Barcelona -  Sølv i bueskyting, damer  Sør-Korea
 2000  Sydney -  Bronse i bueskyting, damer  Sør-Korea


== Vm-medaljer ==
 1989  Lausanne -  Gull i bueskyting, damer
 1989  Lausanne -  Gull i bueskyting, damer lag
 1991  Kraków -  Gull i bueskyting, damer
 1991  Kraków -  Gull i bueskyting, damer lag


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Soo-nyung – Olympics.com 
(en) Kim Soo-nyung – Olympic.org 
(en) Kim Soo-nyung – Olympedia 
(en) Kim Soo-nyung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Haldens Bomuldspinderi & Væveri

Haldens Bomuldspinderi & Væveri er en tidligere tekstilbedrift i Halden. Den ble etablert i 1813, (i drift fra 1815) og produserte tråd og stoffer. Dette var Norges første tekstilbedrift. Industri i Halden skriver seg tilbake til sent på 1700-tallet, og Halden var den første norske by som fikk fabrikker i moderne forstand.
Virksomheten ble avviklet i 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ostfoldmuseet.no: Bomuldspinderiet
Ellendalens Spinderi

Ellendalens Spinderi er en tidligere tekstilbedrift i Nydalen i Oslo. Den ble etablert i 1846, og produserte tråd og stoffer. Dette var Norges fjerde tekstilbedrift. Den ble etterhvert slått sammen med Nydalens Compagnie.


== Eksterne lenker ==
(en) Ellendalens Spinderi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Ellendalens Spinderi». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Nedre Vøiens Bomuldsspinderi

Nedre Vøiens Bomuldsspinderi, eller Vøiens Bomuldsspinderi er en tidligere tekstilbedrift på Sagene i Oslo. Den ble etablert av Knud Graah i 1846. Spinneriet produserte tråd og stoffer. Dette var Norges sjette tekstilbedrift. Den ble i 1946 slått sammen med nabobedriften Hjula Veveri. Rett ved siden av spinneriet, på den andre siden av Akerselva, lå Den Norske Hesteskosømfabrik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
«Nedre Vøiens Bomuldsspinderi». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Høie Fabrikker

Høie Fabrikker er en tekstilbedrift på Mosby i Kristiansand. Den ble etablert i 1850, og produserte stoffer, lintøy og sengetøy. Dette var Norges syvende tekstilbedrift. Historien går tilbake til 1845 da Peter Julius Lilloe startet bomullspinneri på Jegersberg i Kristiansand (daværende Oddernes kommune). Det var ikke rom til å utvide fabrikken der, og i 1850 ble fabrikken flyttet til Høie på Mosby øverst i Torridal der de brukte vannkraft fra Høiebekken.


== Historie ==

1852: Spinnerimester Hixon starter privat veveri med 6 vevstoler i privathuset sitt like over fabrikken.
1856: Svenske Anders Magnusson overtar etter Hixon og utvider spinneriet med støtte fra Nydalens Compagnie.
1858: Lilloe går konkurs. Kjøpmann John Gundersen overtar spinneriet etter auksjon for 7000 spesiedaler.
1880: Eierskapet omstruktureres og fabrikken får navnet Høie Fabrikker
1882: Veveri og spinneri samles i et selskap.
1888: Brann i farveriet og garnlageret
1893: Spinneriet blir nedlagt og bedriften har bare vevstoler.
1898: 180 vevstoler i produksjon, arbeidsstokken er på omtrent 200 kvinner og menn.
1902: Høie fabrikker fikk elektrisk lys.
1904: Etter økonomiske problemer kjøpte Oscar Jebsen anlegget den 22. august 1904.
1919: Da alt var lagt til rette for en rik utvikling etter første verdenskrig, kom den store fabrikkbrannen. Den ble meldt klokken 22:47 tirsdag 14. oktober. Flere personer var på jobb da brannen begynte, men alle kom seg trygt ut av fabrikklokalene uten problemer. Brannvesenet og politi var på Høie fabrikker kort tid etter.
1936: Ny kraftstasjon blir bygget.
1938: Bedriften Norgesplaster blir etablert som avlegger av Høie fabrikker. Norgesplaster flytter etterhvert til Vennesla.
1945: Bedriften Snøgg blir etablert som avlegger av Høie fabrikker og konkurrent til Norgesplaster. Bedriften holder hus på Mosby helt til 2018, da den blir kjøpt opp og slått sammen med Norgesplaster.Etter 2000 ble produksjonen flyttet til andre land, og i 2007 stengte produksjonen på Mosby. En designavdeling ble værende og merkevaren Høie of Scandinavia lever videre.
Høieeiendommen ble i 2009 lagt ut til salg for 40 millioner, men det ble solgt for 19 millioner. Hyllemeter på hyllemeter med stoffprøver fra produksjonen har ligget i nesten ti år og ble i 2017 bevart av Vest-agdermuseet.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Arkivkataloger etter Høie Fabrikker hos Statsarkivet i Kristiansand
http://industrimuseum.no/Hoie Arkivert 23. mai 2018 hos Wayback Machine.
Wang Hee-kyung

Wang Hee-kyung (født 16. juli 1970), sørkoreansk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Hee-kyung ble olympisk mester i bueskyting under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sørkoreanske laget som vant lagkonkurransen i bueskyting for damer foran Indonesia og USA. De andre på laget var Kim Soo-nyung og Yun Young-sook. I den individulle konkurransen kom hun på andreplass bak sin landsmann Kim Soo-nyung.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul -  Gull i bueskyting lag, damer  Sør-Korea
 1988  Seoul -  Sølv i bueskyting, damer  Sør-Korea


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Hee-kyung – Olympedia 
(en) Wang Hee-kyung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yun Young-sook

Yun Young-sook (født 10. september 1971), sørkoreansk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Young-sook ble olympisk mester i bueskyting ganger under Sommer-OL 1988 i Seoul. Hun var med på det sørkoreanske laget som vant lagkonkurransen i bueskyting for damer foran . De andre på laget var Kim Soo-nyung og Wang Hee-kyung. I den individulle konkurransen kom hun på tredjeplass bak sin landsmann Kim Soo-nyung og Wang Hee-kyung.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul -  Gull i bueskyting lag, damer  Sør-Korea
 1988  Seoul -  Sølv i bueskyting, damer  Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yun Young-sook – Olympedia 
(en) Yun Young-sook – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yun Young-sook – World Archery Federation
Skillepinne

En «skillepinne» kan også referere til en bestanddel av en vevstol.En skillepinne er en avlang trekantet eller firekantet pinne av tre, lettmetall eller plast, som blir brukt til å skille varene til kunder fra hverandre på transportbåndet inn til kassaapparatet i en selvbetjeningsbutikk. 
Skillepinnen er gjerne markert med teksten «neste kunde», samt butikkens logo.
Andre navn på skillepinne er vareskiller, kundeskiller og køpinne samt en del andre varianter.


== Referanser ==
Joh. Petersen Aktieselskab

Joh. Petersen Aktieselskab  var en tekstilbedrift sentralt i Bergen. Den ble etablert i 1852 av Johan Petersen, og produserte særlig håndklær og dekketøyer av lin, bomull og silke. Dette var Norges sjette tekstilbedrift. Bedriften flyttet senere til Brumunddal, og deretter i 1889 til Bryn i Oslo. 


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Ajungilak

Ajungilak er en tekstilbedrift opprinnelig etablert som G.R. Fuglesangs Sønner ved Akerselva i Oslo. Den ble etablert i 1855, og produserte vatt og bygningsmateriale. Dette var Norges niende tekstilbedrift. Det ble produsert vatt ved fabrikken fra starten, og fra 1890 ble dette benyttet i egenproduserte soveposer. 
Fabrikken ble fornyet i 1947, og i 1960 startet eksport av soveposer til Europa, via nettverket til Helly Hansen. I 1963 ble en fabrikk anlagt på Hønefoss som ble eneste produksjonssted fra 1970. Tre år senere åpnet en avdeling i Storbritannia, og i 1979 en fabrikk i Milton Keynes i Sør-England.
Navnet Ajungliak A/S ble formelt tatt i bruk i 1980, samtidig som en fabrikk ble anlagt i Hamburg. Driften ble kraftig utvidet ved oppkjøpet av Nordiska Fjäder AG i Malmö i 1991. Produksjonen er fra 1999 i sin helhet flyttet til Kina. Utvikling og design foregår fortsatt i Norge.
I 2001 ble Ajungilak kjøpt opp av Swiss Mammut Sports Group Ltd., en del av holdingselskapet Conzetta Holding.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Fuglesangs Sønner A/S på Industrimuseum.no (Norsk Teknisk Museum).
Grorud Tekstilfabrik

Grorud Tekstilfabrik var en tekstilbedrift  i Oslo. Den ble etablert i 1862, og produserte tekstiler. Dette var blant selskapene som i 1916 gikk med i produsent- og markedsførings-fellesskapet De Forenede Ullvarefabrikker. Selskapet opphørte i 1962.
Fabrikken bygde også flere arbeiderboliger like ovenfor fossen. To av disse er bevart, og står i Sagstuveien 1 a og b.


== Referanser ==


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Aalgaards Uldvarefabrikker

Aalgaards Uldvarefabrikker var en tekstilbedrift på Ålgård i Gjesdal. Den ble etablert i 1870, og produserte ullvarer. Dette var blant selskapene som i 1916 gikk med i produsent- og markedsførings-fellesskapet De Forenede Ullvarefabrikker. Bedriften hadde underavdelinger på Figgjo, og Aasen ved Sandnes.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Fredfoss Uldvarefabrik

Fredfoss Uldvarefabrik var en tekstilbedrift på Vestfossen i Buskerud. Den ble etablert i 1895, og produserte ullvarer. Dette var blant selskapene som i 1916 gikk med i produsent- og markedsførings-fellesskapet De Forenede Ullvarefabrikker. 


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Frysja Uldvarefabrik

Frysja Uldvarefabrik var en tekstilbedrift på Sagene i Oslo. Den ble etablert i 1880-årene, og produserte ullvarer. Dette var blant selskapene som i 1916 gikk med i produsent- og markedsførings-fellesskapet De Forenede Ullvarefabrikker. Produksjonen ble nedlagt i 1955.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Dale of Norway

Dale of Norway er en norsk tekstilbedrift etablert på Dale i Vaksdal kommune i Hordaland i 1879, som er internasjonalt anerkjent for strikkeplagg av høy kvalitet i ren ull. Dale of Norway har utviklet og tilbyr flere av Norges mest kjente tradisjonelle design i norsk ull, men har de siste årene også lansert kolleksjoner for sport og mote i myke og lette ulltyper. Siden 1956 har selskapet levert offisielle OL- og VM-gensere. Dale of Norway er av de få selskapene hvor designprosessen og strikkeproduksjonen fortsatt foregår i Norge, nemlig på hovedkontoret og den historiske fabrikken som ligger på Dale mellom Bergen og Voss.  “The Living Factory Museum” og Fabrikkutsalget på Dale er åpen for besøkende hele året. Dale of Norway har konseptbutikker i Oslo, Stavanger og Quebec, og et datterselskap i USA.
Per desember 2017 hadde bedriften 68 ansatte.


== Dale Fabrikker ==
Dale Fabrikker ble grunnlagt av Peter Jebsen i 1879. Da han så Bergsdalselven fant han en stor kraftkilde til en ny industribedrift, og kjøpte kraftrettighetene fra lokale bønder. Maskinene kom fra England, med båt til Dalevågen og ble videre fraktet med hest og vogn: kardeverk, spinnemaskiner og 200 vevstoler, samt appretur og fargerimaskiner kom også samme veien.

Da fabrikken ble anlagt var bare en husmannsplass og noen utløer på Dalekvam. På slutten av 1800-tallet hadde fabrikken omkring 500 ansatte og i 1900 var det godt over 1000 innbyggere på stedet. I 1883 fikk stedet jernbaneforbindelse med Bergen og Voss da Vossebanen ble satt i drift. Vannkraften er grunnlaget for industrien på Dale. Etter andre verdenskrig var Dale fabrikker Norges største innenfor tekstil.På 50- og 60 tallet hadde Dale over 4000 innbyggere og rundt 1200 arbeidet ved Dale Fabrikker.


== Organisasjon ==
 Dale Fabrikker hadde hovedkontor i Bergen og lenge tre fabrikker i Vaksdal. Bomullsvarefabrikken på Dale kom først, i 1879, og i 1890 ble det bygget en ullvarefabrikk og et kamgarnsspinneri i 1912. Produksjonen har vært mangfoldig, fra sengetøy, gensere og kofter, til strikkegarn og tekniske tekstiler. Dale Boligtekstiler ble en del av Høie-Arne på 1980-tallet, og 1990- og 2000-tallet ble produksjonen etter hvert delt opp i mindre bedrifter. Garn og produksjon av ferdige strikkeplagg ble skilt ut som en egen bedrift i 1991, under navnet Dale Garn og Trikotasje – senere Dale of Norway. I 2009 ble disse to delene av produksjonen også delt i to bedrifter, Dale of Norway (strikkede plagg) og Dale Garn (strikkegarn), som holdt til i de samme lokalene. Produksjonen av flammehemmende stoff ble skilt fra produksjonen av strikkede plagg og garn (Dale Garn og Trikotasje) i 1991, under navnet DaleTec. Produksjonen av flammehemmende stoff på Dale ble lagt ned i 2009, og garnproduksjonen i 2014, men merkevarene eksisterer fremdeles.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dale of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Offisielle nettsider
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk museumsnettverk for industrihistorie.
Bilder og produkter fra bedriften i portalen DigitaltMuseum
Trikotasje

Trikotasje er strikkede klær. Begrepet dekker industrielt produsert bekledning, og trikotasjeindustrien er en del av tekstilindustrien.
Norsk trikotasjeindustri ble etablert relativt sent i den tekstilindustrielle utvikling – de første trikotasjefabrikkene var O. A. Devold i Langevåg i Møre og Romsdal, Salhus Tricotagefabrik i Bergen, C. N. Lauritzens Trikotfabrik i Oslo, og Dale Fabrikker i Vaksdal. De ble etablert fra 1850-tallet, noe senere enn den bomullsbaserte tekstilindustrien langs Akerselva.
Trikotasjeindustrien fikk sine råstoffer fra ullvarefabrikkene rundt om i landet, men også bomull fra USA og andre land ble brukt i framstillingen av trikotasjeprodukter.
Av dagens norske trikotasjeindustri er en del merkevarer tilbake, først og fremst Dale of Norway. Også tekstilfabrikken Janus og Oleana produserer og selger plagg i Norge i dag.

Eksempler på trikotasje (maskinstrikk)
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
C. N. Lauritsens Trikotfabrik

C. N. Lauritsens Trikotfabrik  var en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert i 1878, og produserte trikotasje (strikkede klær).


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
N. Sørensens trikotfabrik

N. Sørensens Trikotfabrik  var en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert i 1883, og produserte trikotasje (strikkede klær).


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Bernhard Brænne (selskap)

Bernhard Brænne AS , også kjent som Brænne, Bernhard A/S, var en tekstilbedrift i Trondheim i Trøndelag. Dette var den første norske tekstilindustribedriften nord for Bergen. Den ble etablert som ullspinneri i 1883, og produserte ullvarer. Eier og innehaver var Bernhard Brænne (1854–1927). Bedriften ble opprinnelig grunnlagt av Johan Sørensen Brænne (1818–1871) i 1849, og drev blant annet som fargeri. Bedriften opphørte i 1994.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av Brænne, Bernhard A/S – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Gudbrandsdalens Uldvarefabrik

Gudbrandsdalens Uldvarefabrik var en tekstilbedrift på Lillehammer i Innlandet, grunnlagt 1998. Den ble etablert som Gudbrandsdalens Uldspinderi i 1887, og produserte først tråd og deretter tekstiler og særlig ullvarer. 


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
H. Meyers Trikotasjefabrikk

H. Meyers Trikotasjefabrikk  var en tekstilbedrift i Fredensborgveien 11 i Oslo. Den ble etablert i 1888, og produserte trikotasje og sportsklær.


== Referanser ==
Holm Hansen & Co

Holm Hansen & Co var en tekstilbedrift på Youngstorget 3 i Oslo. Den ble etablert i 1889, og produserte herreklær. Det var landets første produksjonsbedrift som satset ensidig på dette segmentet.


== Referanser ==
Okko

Okko (Konfeksjonsfabrikk)  var en merkevare og en tekstilbedrift i Oslo. Den ble etablert som Christiania Corsetfabrik i 1892, og produserte dameklær. Det var en av landets første produksjonsbedrift som satset ensidig på dette segmentet.


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Oslo Baand & Lidsefabrik

Oslo Baand & Lidsefabrik  var en tekstilbedrift i Gøteborggata 8 i Oslo. Den ble etablert av Conrad Halvorsen i 1893, og produserte bånd, pliseer, lisser, belter, seler og industribånd. Det var en av landets første produksjonsbedrift som satset på dette segmentet.

Fabrikken utvidet lokalene slik at de utgjorde et U-formet kompleks med Gøteborggata 6 og Teglverksgata 7 og 9. 

Bedriften ble etterhvert meget stor og hadde også eksport. I 1974 ble fabrikken slått sammen med Trengereid Fabrikker. En del av produksjonen flyttet til Tistedalen utenfor Halden. Fabrikken i Oslo ble gjenbrukt til bl.a. dansestudio, før den ble delvis revet og omgjort til boliger i 2001-2004.


== Referanser ==


== Kilder ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter / Oslo Baand & Lidsefabrik – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
Knut Are Tvedt (red): Oslo byleksikon, Kunnskapsforlaget 2010, side 422, ISBN 978-82-573-1760-7
Oslo Baand & Lidsefabrik på Digitalt Museum
Salhus Væverier

Salhus Væverier var en tekstilbedrift i Bergen, på Salhus én mil nord for byen. Den ble etablert i 1894, og produserte stoffer til industrien, bl.a til Salhus Tricotagefabrik og tekstilindustrien andre steder i landet. 
Produksjonen opphørte i 1977.


== Referanser ==


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Salhus Væverier på industrimuseum.no
Bilder og produkter fra veveriet på DigitaltMuseum
Sellgrens Veveri

Sellgrens Veveri var en tekstilbedrift som lå på Leangen i Trondheim. Den ble etablert i 1926 av Axel Sellgren, og virksomheten omfattet veving av møbelstoff. Tingvolds Uldvarefabrik på Tingvoll på Nordmøre, som ble startet i 1898, ble avviklet og solgt til konkurrenten Sellgren Veveri i 1967. I perioden 1967-75 ble det investert for 8,5 millioner kroner i ny maskinpark i fabrikken på Tingvoll. I 1976 var det 55 ansatte på Tingvoll og 85 på Leangen. Den forsiktige veksten på 1970-tallet ble til stagnasjon og rasjonaliseringstiltak på 1980-tallet. I 1984 ble det tatt beslutning om å flytte hele virksomheten til Tingvoll. 58 års virksomhet i Trondheim var over. På Tingvoll fantes elkraft, store nok produksjonslokaler og en stabil og arbeidsvillig arbeidsstokk. I 1986 var det 78 ansatte ved Sellgren Veveri AS på Tingvoll. Det ble satset bevisst på moderne design.  "Sellgren-stoff" har vært synonymt med høy kvalitet. Det samme med de mange ryene som ble designet og solgt materialer til slik at folk kunne knyte sin egen "Sellgren-rye". I 1998 solgte Sellgren-familien sine aksjer til konsernet Innvik Sellgren Landheim Holdning as som da eide Innvik Ullvare AS. Ved årtusenskiftet hadde bedriften 40 ansatte. I 2001 ble selskapets drift en del av Innvik Sellgren AS. Bedriften er i dag lokalisert med all sin virksomhet i Innvik i Nordfjord og framstår som en moderne tekstilfabrikk med et eksportsalg på vel 50 % av totalomsetningen. Bedriften har i dag lokale eiere som er aktive i den daglige driften .


== Se også ==
Tekstilindustri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.
http://www.strindahistorielag.no/wiki/index.php?title=Axel_Sellgren
Stein Gruben

Stein Gruben (født 8. juli 1967) fra Nord-Odal er en norsk tidligere skihopper som representerte IL Mogutten. Han er mest kjent for at han var hopperen som bragte OL-fakkelen inn på arenaen med et skihopp under åpningsseremonien til OL på Lillehammer 12. februar 1994.
Gruben debuterte i verdenscupen med 38.-plass i Oberstdorf 30. desember 1986. Hans beste plassering i verdenscupen var 22.-plass i Oberstdorf 30. desember 1990. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han sammenlagt nummer 33 i 1990/91 og nummer 67 i 1986/87. Hans siste verdenscuprenn var i Oslo i mars 1993.
I NM tok Stein Gruben bronsemedalje individuelt i normalbakke på Lillehammer i 1993. Han ble norgesmester for lag med Buskerud i 1990, tok sølvmedalje i 1992 og 1993, og bronsemedalje i 1991. For Hedmark tok han sølvmedalje i lag-NM i 1988.
Sesongen 1993/94 deltok han i kontinentalcupen, men mislyktes i å komme på laget til OL på Lillehammer. Han ble valgt ut til å være reserve for fakkelhopper Ole Gunnar Fidjestøl, men da Fidjestøl falt og skadet seg under et treningshopp med fakkelen to dager før åpningen, måtte Gruben gjøre fakkelhoppet under åpningsseremonien. Etter hoppet på rundt 70 meter ga Stein Gruben fakkelen til den svaksynte handikapidrettsutøveren Cathrine Nøttingnes, som med en ledsager førte fakkelen rundt i arenaen før hun ga den til kronprins Haakon, som tente den olympiske ild.


== Kilder ==
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334-341
Offisiell rapport fra De XVII Olympiske Vinterleker – Åpnings- og avslutningsseremoniene (arkivert hos Fylkesarkivet i Oppland)


== Eksterne lenker ==
(en) Stein Gruben – Olympedia 
(en) Stein Gruben – FIS (skihopping) 
Glåmdalen: Flammende glede og smerte (12. februar 2004)
NRK: Fakkelhoppvikaren (9. februar 2009)
Oslonett/NTB: Stein Gruben var ikke nervøs (12. februar 1994)
Tele Silkeveveri

Tele Silkeveveri var en tekstilbedrift på Notodden i Telemark. Den ble etablert i 1936, og produserte silketrikot.  


== Se også ==
Tekstilindustri


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av norske tekstilbedrifter – Norsk Museumsnettverk for industrihistorie.