jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Solheim kapell

Solheim kapell ligger på Solheim gravplass på Solheim i Årstad bydel i Bergen. Kapellet ble oppført i 1919 etter tegninger av arkitekt Sigurd Lunde og innviet 13. oktober 1920. 


== Bygningen ==
Kapellet ligger fint tilpasset den omkringliggende gravplassen. Bygningen er oppført i pusset tegl med detaljering i hugget granitt. 


=== Byportmotiv ===
Det rektangulære kapellets hovedform og granittportal kan minne om Stadsporten. Kapellet kan leses som et portalbygg, som bergensernes siste utgang fra byen eller som inngang til Himmelporten. Byportmotivet var forøvrig også et yndet motiv for mange av Bergenskolens arkitekter. Einar Oscar Schou brukte eksempelvis motivet ved Nedre Fløibanestasjon (1912–1918).


=== Monumentalitet ===
Solheim kapells monumentale virkning blir understreket av de symmetrisk plasserte sidefløyene som inneholder bårerom og kontorer, og terrassen foran. Under disse er det urnehaller (kolumbarium) med rundbuer i naturstein som gir bygningen tyngde.


=== Krematorium ===
I 1939 ble det installert et krematorium i kjelleren på kapellet. Krematoriet ble lenge brukt som reserve ved driftsstans ved Møllendal krematorium, men er i dag ikke i bruk.

		
		


== Forvaltning ==
Solheim kapell forvaltes i dag av Bergen kirkelige fellesråd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Faktaark om Solheim gravplass hos Gravplassmyndigheten i Bergen
DIS-Hordaland
Solheim gravplass

Solheim gravplass (tidligere Solheim kirkegård) er en stor gravplass på Solheim i Årstad bydel i Bergen, i området mellom Fjøsangerveien og Løbergsveien. Kirkegården ble innviet 6. april 1917.
Her ligger også gravkapellet Solheim kapell, innviet i 1920.


== Historie ==
I 1912 solgte Helge Johannessens arvinger eiendommen på 63 mål til gravplass på Solheim. Prisen var kr 72.000. Bergens Privatbank kjøpte en tomt på 13 mål lenger nord for kr 12.000, mens Bergen kommune i februar 1914 kjøpte en del av ingeniør Høstmarks eiendom for kr 70.000, iberegnet et bolighus og et steinbrudd.


== Øvre Solheim kirkegård ==
Vest for Løbergveien er et eget felt med æreskirkegård for falne i andre verdenskrig.


== Tysk kirkegård ==
Nordøst på gravplassen er det gravplass for 1.085 tyske soldater. Norske myndigheter sørget i 1954 og 1955 for at gravene til tyske falne i Bergensområdet ble samlet på Solheim. Gravene markeres av liggende minnesmerker utført i granitt med de dødes navn. Den tyske kirkegården ble offisielt åpnet 28. august 1960.På Solheim gravplass ble det tatt Agfa-fargebilder av en tysk militærbegravelse, trolig for en soldat som omkom i eksplosjonsulykken 20. april 1944 få dager tidligere. På Hitlers fødselsdag 20. april 2009 ble samtlige tyske krigsgraver på Solheim sprayet med et hvitt hjerte, beskrevet som «hærverk».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Faktaark om Solheim gravplass hos Gravplassmyndigheten i Bergen
Gravplasser i Bergen hos Gravplassmyndigheten i Bergen
Kart over Solheim gravplass hos Gravplassmydnigehten i Bergen
Rutka Laskier

'Rutka «Ruth» Laskier (født 1929 i Gdańsk, død 1943 i konsentrasjonsleiren Auschwitz) var en polsk jødisk jente. Og er kjent for å ha skrevet dagbøker under andre verdenskrig mens hun var innesperret inne i ghettoene. Hun er også kjent som «den polske Anne Frank».


== Dagboken ==
Pamiętnik Rutki Laskier. Polska Presse, Katowice, Polen, 2006. Utgiver: Stanisław Bubin. ISBN 83-89956-42-X.
Rutka's Notebook: January-April 1943. Forord vedn Dr. Zahava Sherz; historisk innføring av Bella Gutterman. Jerusalem, Israel, Yad Vashem Publications. ( engelsk og hebraisk utgave)


== Referanser ==
Sara Downing

Sara Nicole Downing (født 26. april 1979 i Washington, D.C.) er en amerikansk modell og skuespillerinne. 


== Filmografi ==
Boy Meets World (1 episode, "Friendly Persuasion", 1998) .... Camryn
The Army Show (1 episode, "Eddie Goes to College", 1998) .... Lespiskpoet
Sorority (TV-film, 1999) .... Janine
Tumbleweeds (1999) .... Rachel Riley
Never Been Kissed (1999) .... Billy's Prom Date
Titus (1 episode, "The Break-Up", 2000) .... Tiffany
Roswell (6 episoder, "Skin and Bones", "Ask Not", "Surprise", "The End of the World", "Harvest" and "Wipeout!", 2000) .... Courtney Banks
Undressed (2000) .... Terry
The Forsaken (2001) .... Julie
Dead Last (13 episoder, 2001) .... Jane Cahill
The Chris Wylde Show (1 episode, 2001) .... Henne selv
Hard Cash (2002) .... Paige
Wishcraft (2002) .... Desiree
Smallville (1 episode, "Red", 2002) .... Jessie Brooks
Rats (2003) .... Samantha/Jennifer
Toolbox Murders (2003) .... Saffron Kirby
Burning Annie (2004) .... Julie
The Devil Inside (2006) .... Kendra
CSI: Miami (1 episode, "Dead Air", 2006) .... Kelly Simms
Charmed (1 episode, "The Jung and the Restless", 2006) .... Mikelle
South of Nowhere (1 episode, "Love Child and Videotape", 2006) .... Monica
The Grift (2008) .... Kate
Endless Bummer (2008) .... Ginger Mooney
The Red Canvas (2008) .... Julia


== Eksterne lenker ==
(en) Sara Downing på Internet Movie Database 
(sv) Sara Downing i Svensk Filmdatabas 
(da) Sara Downing på Scope 
(fr) Sara Downing på Allociné 
(en) Sara Downing på AllMovie 
(en) Sara Downing hos The Movie Database 
(en) Sara Downing hos TV.com
(en) Sara Downing på MySpace
(en) Sara Downing på MySpace
Peter August Poppe

Peter August Poppe (født 17. august 1870 i Skogn i Nord-Trøndelag, død 13. februar 1933) var en norsk ingeniør virksom som utvikler av motorer for britisk bilindustri.
Poppe ble uteksaminert fra Horten tekniske skole og ble ansatt ved Kongsberg våpenfabrikk og senere utlånt til en våpenfabrikk i Steyr i Østerrike. I august 1897 traff han der Alfred James White, som var utdannet som urmaker.
I september 1899 slo Alfred James White og Poppe seg sammen og opprettet White and Poppe, Ltd. i Coventry i England. Peter August Poppe var teknisk direktør. De produserte motorer i mange størrelser, men også hele motorsykler fra 1902-1922. V-twins først og i 1906 en 489 ccm vertikal twin. De leverte motorer til mange motorsyklerfabrikanter, fra 1918 også totaktere. Achilles og Premier benyttet W&P motorer, og de første Ariel hadde også W&P motorer. Ariel kjøpte produksjonsrettighetene til en 482 cm motor fra W&P. Den ble produsert med en litt større boring til 1925. W&P hadde sin egen selvutviklede forgasser, og de laget det meste av de første Morris Oxford bilene. 
I 1920 solgte White sin andel til Dennis Company. Poppe fortsatte i bedriften til 1923 før han startet i Rover som sjefsingeniør frem til 1929. 
Han ble valgt som medlem av Institution of Automobile Engineers i 1923 og deltok i forsamlingen til 1927.
Peter August Poppe fikk slag og døde brått og uventet 13. februar 1933, 62 år gammel, men hans navn lever videre i den historien om den britiske bilindustri.


== Referanser ==
Maragheh

Maragheh (alternativt Maraghe eller Maragha, persisk مراغه) er en by i det nordvestre Iran, rett øst for Urmiasjøen. Den ligger i provinsen Øst-Aserbajdsjan og har 149 929 innbyggere (2006).
Befolkningen består for det meste av iranske aserbajdsjanere som snakker det aserbajdsjanske språket. 
Den var i middelalderen hovedstad for Ilkhanatet og patriarkalsete for Den assyriske kirke i Øst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maragheh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) مراغه – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Øyvind Strand

Se også Øyvind Strand (dirigent)Øyvind Strand (født 24. februar 1958 i Bergen) er en norsk forfatter. Strand debuterte som romanforfatter i mars 2010 med romanen "Gjørme - en kjærlighetshistorie" på Happy Jam Factory forlag. Romanen ble november 2010 innkjøpt via Norsk kulturråds innkjøpsordning for skjønnlitteratur. Strand har tidligere utgitt (1984) diktsamlingen "Tanker" på eget forlag. Samlingen ble innkjøpt via innkjøpsordningen for skjønnlitteratur.
Strand deltok med dikt i Signaler 93, Cappelen forlag og i Skrivekunst, Eide forlag. Vinner av lokal og nasjonal novellekonkurranse i 1996, i regi av Landsforeningen for hjerte- og lungesyke og Jo Vestly produksjon.
Strand er opprinnelig utdannet konditor/baker og har arbeidet som konditor og baker i Bergen, Longyearbyen, Porsgrunn og Oslo. Strand har studert ved Forfatterstudiet i Bø og ved Skrivekunstakademiet i Bergen. Han har også arbeidet som skribent og tekstforfatter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Øyvind Strand skriver (blogg)
Franz Nopcsa

Franz Nopcsa von Felső-Szilvás (født 3. mai 1877 i Déva i Østerrike-Ungarn, død 25. april 1933) var en ungarsk adelsmann og eventyrer. Han markerte seg også innenfor to grener av vitenskapen, paleontologi og studiet av Albania.


== Referanser ==
Tilbake (album)

Tilbake er debutalbumet til Lillebjørn Nilsen, utgitt i 1971. Albumet ble gjenutgitt i 2003.


== Sporliste ==
«Nattstemning fra en by» (Lillebjørn Nilsen)
«Elisabet» (Lillebjørn Nilsen)
«En gummi, gummi mann» (Trad./Lillebjørn Nilsen)
«Far har fortalt» (Lillebjørn Nilsen)
«Reisen fra julestjernen (Lyn-Gordon)» (Lillebjørn Nilsen/Finn Kalvik)
«Regnvær» (Lillebjørn Nilsen)
«Tog-blues» (Lillebjørn Nilsen)
«Fredrikstadvise» (Lillebjørn Nilsen)
«...Og dagen etter» (Lillebjørn Nilsen)
«Ravneferd» (Nilsen/Harper)
«Alle søker vi i vår tanke...» (Lillebjørn Nilsen)
«Din vise» (Lillebjørn Nilsen)
«Skomakeren» (Trad./Lillebjørn Nilsen)
«Jeg lagde meg så silde» (Trad.)
BONUS: «Willoughby's farm» (Ralph McTell)
BONUS: «Svikefulle Mari» (Trad./Lillebjørn Nilsen)
BONUS: «Jentetapet» (Trad./Lillebjørn Nilsen)
BONUS: «Sinklarvisa» (Trad.)
BONUS: «Ravneferd» (Lillebjørn Nilsen/Roy Harper)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Lillebjørn Nilsen - sang, gitarer, munnspill, låtskriver
Bjørn Holmvik - kontrabass
Svein Christiansen - trommer
Finn Kalvik - gitar på Reisen til julestjernen (Lyn-Gordon) og Jentetapet
Kristin Berglund - sang på Din vise
Kari Svendsen - banjo/sang på Svikefulle Mari
Hege Tunaal - sang på Svikefulle Mari


=== Øvrige ===
Svein Erik Børja - produsent, tekniker
Fred Nøddelund - arrangement
Egil Eide - tekniker
Knut Harlem - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Tilbake på Discogs 
(en) Tilbake på MusicBrainz 
(en) Tilbake på Spotify 
Tilbake
Gøthe Gøthesen

Gøthe Gøthesen (født 15. januar 1931 i Horten, død 25. november 2017) var en norsk skipsingeniør og maritim forfatter og lokalhistoriker. Han vokste opp på Tjøme i perioden 1935-1950. Etter en tur på hvalfangst flyttet han fra Tjøme til studier og arbeid. Han bosatte seg senere på Tjøme og var redaktør for Tjøme Historielags årsskrift Tjúma fra 2000 til 2006. Han har skrevet en rekke artikler i årsskriftet og stod for hovedparten av arbeidet med Tjøme Historielags årlige sommerutstillinger.


== Bibliografi ==
Gøthesen er forfatter av disse bøkene:

Skagerakkysten. 1977.
Norskekystens fraktemenn : om seilfartøyer i kystfart. 1980.
Under seil: sjømannsliv i seilskutetiden. 1982.
Oslofjorden: bilder fra fjordens historie. 1985.
Med  is og plank i Nordsjøfart. 1986.
Med lik i lasten: ord og uttrykk fra skip og sjø i norsk dagligtale. 1988.
Sjømannsliv: fra sjøfolks hverdag i mellomkrigsårene. 1990.
Windjammer. 1993.
Folk og fyr på Færder. 1996.
Motorbåten: fra snekke til motorkrysser, fra ferieferd til smuglertokt. 1997.
Tjøme : bilder fra en nær fortid. 2001.
Gallionsfigurer på norske skip. 2010. ISBN 9788270460786Han har dessuten vært forfatter og medarbeider ved disse utgivelsene:

Fyr' : fyrhistorisk årbok 1995.
Bilder fra Tjøme. 2003.


== Referanser ==
Albin Lindell

Albin Lindell (født 15. februar 1989) er en svensk kjelkehockeyspiller. Han spiller på FIFH Malmö, og har cerebral parese. 
Han representerer Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver. Dette er hans første paralympiske vinterleker.  


== Eksterne lenker ==
Profil på Svenska Handikappidrottsförbundet
Profil på Vancouver 2010
Rasmus Lundgren

Rasmus Lundgren (født 13. august 1991) er en svensk kjelkehockeyspiller. Han spiller på FIFH Malmö, og har ryggmargsbrokk.
Han representerer Sverige i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver. Dette er hans andre paralympiske vinterleker på rad, han deltok også i kjelkehockey under de paralympiske vinterlekene 2006. 
Han har også sølv fra EM i kjelkehockey 2005. Dette var hans internasjonale debut, og han var da kun 13 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Svenska Handikappidrottsförbundet
Profil på Vancouver 2010
Ernst Ahl

Ernst Ahl (født 1. september 1898 i Berlin, død antagelig i 1943 i Jugoslavia) var en tysk zoolog, og spesialist innenfor iktyologi og herpetologi. Han arbeidet ved Museum für Naturkunde i Berlin, og var i tillegg redaktør for Das Aquarium 1927–1934. 
Ahl var en ivrig nazist og var medlem av både NSDAP og SA. Han deltok i artilleriet under invasjonen i Polen, og ble såret. Etter at han ble frisk deltok han i kampene i Nord-Afrika, før han ble overført til Jugoslavia, der han forsvant. Dødsåret oppgis både som 1943, 1944 og 1945.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans-Joachim Paepke (1995). «Über das Leben und Werk von Ernst Ahl». Mitteilungen aus dem Zoologischen Museum in Berlin (tysk): 79–101. ISSN 0373-8493.
Oslo Private Gymnasium

Oslo Private Gymnasium (OPG) er en privat videregående skole i Vika Atrium i Oslo. Skolen ble stiftet i 1989 av daværende rektor Kari Endresen, som styrte skolen frem til 2005, da Espen Rueness overtok rektorkjedet. Skolen har et høyt faglig nivå og små klasser, og markedsfører seg med at den følger opp den enkelte elev tett. Skolen har blant landets beste resultater, både når det gjelder det faglige og miljø. Skolen følger det klassiske gymnasets linjedeling og tilbyr 3 linjevalg: realfag, økonomi og internasjonal kommunikasjon. Skolen mottar 85% statsstøtte pr elev pr skoleår og har derfor vanlig eksamensrett. Skolen har ca. 190 elever (2022). Elevene kommer hovedsakelig fra Oslo og Akershus. 
Rektor per 2022 (fra 2011) er Sven Erik Rise.I 2016 ble en landsdekkende rapport om skolekvalitet ved norske videregående skoler lagt frem. Rapporten var skrevet av Senter for økonomisk forskning, og finansiert av Kunnskapsdepartementet. OPG kom best ut av alle studiespesialiserende skoler i Norge, med en karakter på 5,6 av 6.


== Kjente, tidligere elever på OPG ==
Isabelle Ringnes
Haddy Njie
Håkon Kornstad
Caroline Andersen
Christian August Stang
Stephanie Skabo
Cecilie Astrup Fredriksen
Celine Engelstad
Victoria Bryde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Usatovokulturen

Usatovokulturen, 3500-3000 f.Kr., er en arkeologisk steinalderkultur ved Svartehavet mellom munningene av elvene Bug og Donau i dagens Romania, Moldavia og sørlige Ukraina.
Kulturen er betraktet som en hybrid med røtter i både Cernavodăkulturen og Cucuteni-kulturen, overlagt av inntrengende elementer fra den indoeuropeiske Kurgankulturen. Gjenstander av metall er knyttet til kontakter med fjerne Kaukasus.
Kulturen er sett på som en del av «Balkan-Donau-komplekset» som strakte seg fra Troja, Doanudalen opp til elven Elben. Det er mulig at Usatovokulturen kan ha spilt en betydelig rolle som mellomledd eller formilder mellom førindoeuropeisk og germanske språk. Innflytelsen til kulturen strakte seg opp til elven Dnestr og var en kjede av sosial interaksjon inn sørøstlige Polen av de siste århundrene av Trichterbecker-kulturen, og skaffet det medium hvor de førgermanske dialektene spredte seg over en større region.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mallory, J. P.: «Usatavo Culture», Encyclopedia of Indo-European Culture, Fitzroy Dearborn, 1997.
Manzura, Igor: «The proto-bronze age cemetery at durankulak: A look from the east» (PDF), i Lolita Nikolova, John Fritz & Jude Higgins (red.): Prehistoric Archaeology & Anthropological Theory and Education. RPRP 6-7, 2005


== Eksterne lenker ==
Ukraine/Republic of Moldavia – Cernavodă I and Usatovo culture in the northwest Black Sea, Deutsches Archäologisches Institut
Nanterre

Nanterre er en kommune i departementet Hauts-de-Seine i regionen Île-de-France i de vestlige forstedene til Paris. Den ligger 11,1 km vest for sentrum av Paris.
Nanterre er administrasjonssenter i departementet Hauts-de-Seine og hovedsete i Arrondissementet Nanterre.
De østlige delene av Nanterre, som grenser mot kommunene Courbevoie og Puteaux, inneholder en liten del av forretningsdistriktet La Défense, og har noen av de høyeste bygningene i Paris-regionen. Université Paris X: Nanterre, et av de største universitetene i Paris-regionen, ligger også i Nanterre.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Nanterre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Nanterre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Brakpan

Brakpan er en by i provinsen Gauteng i Sør-Afrika som er utviklet rundt gruvedrift med utvinning av gull og uran. Navnet Brakpan ble først brukt av briter i 1880 etter en innsjø av brakkvann som årlig tørket inn.
Folketallet i 2010 er anslått til 364 117.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brakpans offisielle hjemmeside
Yizhou (Hechi)

Yizhou (kinesisk: 宜州; pinyin: Yízhōu) er et byfylke i byprefekturet Hechi i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 598 643 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Kart over Yizhou
Yuanjiang Hani Yi Dai

Yuanjiang (kinesisk: 元江哈尼族彝族傣族自治县; pinyin: Yuánjiāng hānízú yízú dǎizú Zìzhìxiàn) for hani, yi og daifolkene er et autonomt fylke i byprefekturet Yuxi i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 189 773 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommunene Lijiang (澧江镇), Yinyuan (因远镇), Qinglongchang (青龙厂镇), Dong'e (东峨镇);
Kommunene Yangchajie (羊岔街乡), Yangjie (羊街乡), Nanuo (那诺乡), Wadie (洼垤乡), Mili (咪哩乡), Longtan (龙潭乡).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos. 
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider
Mojiang Hani

Mojiang (kinesisk: 墨江哈尼族自治县; pinyin: Mòjiāng hānízú Zìzhìxiàn) for hanifolket er et autonomt fylke i byprefekturet Pu'er i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 350 991 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos. 
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Referanser ==
Jinggu Dai Yi

Jinggu (kinesisk: 景谷傣族彝族自治县; pinyin: Jǐnggǔ dǎizú yízú Zìzhìxiàn) for dai- og yifolkene er et autonomt fylke i byprefekturet Pu'er i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Fylket hadde 285 558 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Got LIVE If You Want It! (EP)

got LIVE if you want it! er en konsert-EP av The Rolling Stones, utgitt 11. juni 1965.
Opptakene ble gjort i London, Liverpool og Manchester første uken i mars 1965. Også denne EP-en gikk til topp på den britiske EP-listen.De tre siste sporene endte også på de amerikanske albumene Out of Our Heads og December's Children senere i 1965.
Alle de tre EP-ene Stones spilte inn på 60-tallet ble gjort tilgjengelig på CD i 2004 da ABKCO ga ut en samleboksen Singles 1963–1965.


== Sporliste ==
Side én«We Want the Stones» (Nanker Phelge) – 0:13
«Everybody Needs Somebody to Love» (Solomon Burke, Jerry Wexler, Bert Russell) – 0:36
«Pain in My Heart» (Naomi Neville) – 2:03
«Route 66» (Bobby Troup) – 2:36Side to«I'm Moving On» (Hank Snow) – 2:13
«I'm Alright» (Mick Jagger/Keith Richards) – 2:22


== Personell ==
The Rolling StonesMick Jagger – sang. perkusjon
Brian Jones – guitar, munnspill
Keith Richards – guitar, kor
Charlie Watts – slagverk
Bill Wyman – bass


== Setliste mars 1965 ==
«We Want the Stones»«Everybody Needs Somebody to Love»
«Pain in My Heart»
«Down the Road Apiece»
«I'm Alright»
«Little Red Rooster»
«Route 66»
«I’m Moving On»
«The Last Time»


== Eksterne lenker ==
(en) Got LIVE If You Want It! på Discogs 
(en) Got LIVE If You Want It! på MusicBrainz
Junior-VM på skøyter 2010

Junior-VM på skøyter 2010 ble avholdt i Moskva 12.–14. mars 2010. Det ble kåret mestere både sammenlagt og på enkeltdistanser. Totalt 40 kvinner og 30 menn deltok i sammenlagtmesterskapet.


== Sammenlagt ==


=== Kvinner ===


=== Menn ===


== Eksterne lenker ==
Norges Skøyteforbunds sider om junior-VM 2010
(en) Offisielle resultater fra Russiske Skøyteunion.
Tahir Hussain

Tahir Hussain (født 1982) ble kjent for norske tv-seere da han med Laurence-Moon-Bardet-Biedl syndrom (LMBB), som blant annet har medført blindhet, i 2009 gjennomførte sykkelrittet Den store styrkeprøven, Trondheim–Oslo, på tandemsykkel sammen med politimannen og idrettslederen Vidar Bøe. Rittet, og forberedelsene, ble vist på TV 2 i programserien «Sykkeldrømmen» høsten 2009.


== Biografi ==
Hussain kom til Norge med sin familie bare ti måneder gammel. Med sykdommen Laurence-Moon-Bardet-Biedl (LMBB) syndrom begynte han å miste synet sitt i 12-årsalderen og ble blind etter noen få år. Han ble i tillegg rammet av overvekt, som også er et symptom av sykdommen. Han har siden blitt norgesmester på tandem for handikappede to ganger og deltatt i et seksdagers ritt i Belgia for blinde og synshemmede. Han har fullført et av Norges hardeste motbakkeløp, «Skåla 1848 meter rett opp», raftet i Sjoaelva, deltatt i klatre- og rappelleringsprosjekter, samt tatt dykkerkurs.Hussain ble i 2009 kåret til årets norsk-pakistaner av nettmagasinet X-plosiv. De mednominerte, som han vant over, var forskeren Laila Bokhari og TV 2-reporteren Kadafi Zaman. At han trosset sitt handikap og syklet Trondheim til Oslo på 22 timer og 30 minutter var bare en av de utslagsgivende prestasjoner. Juryen påpekte også at han ved siden av å være en rollemodell for norsk-pakistanere, også var et sterkt forbilde for alle uansett etnisitet, forutsetninger og bakgrunn.I mars 2010 stod han for «Tahir-lekene», for første gang arrangert på Lillomarka Idrettspark i Oslo. Arrangementet hadde over 500 deltakende barn fra Ammerud skole, deriblant en rekke barn som fikk sin debut på langrennski. Med seg på arrangementet hadde han Lillomarka Skiklubb og elever fra idrettsfag ved Bjerke videregående skole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vidar Bøe ble årets ildsjel – NRK
Den store styrkeprøven: Vidar og Tahir kom i mål – TV2
Nils Østby

Nils Østby (født 23. april 1947) er en norsk musiker.
Han er  kjent som tidligere bassist i dansebandet Ole Ivars i periodene 1970–1971, 1974–1977, 1982–1983. Han ble erstattet av William Kristoffersen i 1983. Han var også bassist i Torry Enghs.


== Diskografi ==


=== Ole Ivars ===
Flydur og andre tonearter (1972)
Ole Ivars på farten igjen (1975)
Ole Ivars farter videre (1975)
Bli vår gjest (1976)
Venner av oss (1980, Ole Ivars Veteranene)
En prästkrage i min hand (1982)
Kavalkade 40 låter gjennom 30 år (1994)
Line (2007)


=== Torry Enghs ===
Hippie Hege, en jomfru i nød (1970)
100% Torry Enghs (2006)


=== Deltar på ===
Nor-artist: Slagerparaden (1970)


== Referanser ==
Even Kongerud

Even Kongerud (født 11. juli 1956) er en norsk musiker og pianist.
Han er best kjent som tidligere pianist i dansebandet Ole Ivars fra 1981 til 1982, da Ole Ødegård tok over den gamle plassen sin igjen. Han spiller piano i dag i 6 Euro. Tidligere medlem av Chicken Feet, Fantasy Band, Roulette, Charlie Band, Non Plus Ultra.


== Referanser ==