jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torvald Kibsgaard

Torvald A. Kibsgaard (født 28. februar 1918, død 13. mars 2012 i Sandnessjøen) var ordfører i Alstahaug kommune i Nordland i årene 1968–1976. Han representerte Arbeiderpartiet. Som krigsfange i Japan under andre verdenskrig var han en av få nordmenn som så atombomben over Nagasaki med egne øyne.
Kibsgaard kom fra Dønna. I ungdomsårene var han fisker, men fra han var 19 år arbeidet han på «Kong Alf» i Nordsjøfart. Da andre verdenskrig brøt ut, var han mannskap ombord på M/T «William Strachan». Høsten 1941 ble han syk og måtte på sykehus i Manila på Filippinene, som da var kontrollert av USA. Etter at Japan hadde invadert Filippinene, ble han tatt som krigsfange på øya Corregidor i Manilabukten 6. mai 1942. Krigsfangenskapet startet i Billibid-fengslet i Manila, senere i fangeleiren på Cabanatuan. Han ble sendt til Japan i oktober 1944. Da atombomben ble sprengt over Nagasaki 9. august 1945, var Kibsgaard i en fangeleir ved byen Ōmuta, like utenfor Nagasaki. 15. september ble fangene sluppet fri. Etter et opphold i USA, blant annet som kvartermester om bord i USAT «Henry Weigel», kom han tilbake til Norge og Sandnessjøen i 1946.
Etter krigen tok Kibsgaard utdannelse som maler og fikk håndverksbrev som malermester i 1952. Han var aktiv i politikken i over 40 år, og ordfører i Alstahaug i to perioder. Han drev sin egen malerforretning i Sandnessjøen frem til midten av 1970-tallet ved siden av sine politiske verv.
Kibsgaard ble i 1990 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Litteratur ==
Husby, Olaf (2000). Torvald Kibsgaard – Sjømann i krig og fangenskap (digitalisert av Nasjonalbiblioteket). Trondheim: Lingo Forlag. s. 119. ISBN 82-995414-0-9. 
Lillegaard, Leif B. (1981). Ingen dag i morgen
Hvite busser til Auschwitz: Tidsvitner – Torvald Kibsgaard (besøkt 14. mars 2012)
NRK: Torvald så nagasakibomben med egne øyne (14. mars 2012)


== Referanser ==
Carlo Betocchi

Carlo Betocchi (født 23. januar 1899 i Torino, død 25. mai 1986) var en italiensk forfatter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi (italiensk)
Kjell Mortensholm

Kjell Arne Mortensholm (født 6. april 1948 i Trondheim) er en norsk musiker, organist, trekkspiller og keyboardist. Han er kjent som keyboardist i 60-tallsbandet The Saunters fra 1965 til 1967. Han ble etter hvert medlem i dansebandet Vikings på de to første albumene. Han ble nytt medlem i Four Jets fra 1976 til 1978 og spilte i Gluntan fra 1979 til 1981.


== Diskografi ==


=== The Saunters ===
Jenka-toget/Serenade ved gassverket (1965)
Theme From the Saunters/Besame Mucho (1965)
Everything's Gonna Be Alright/Theme From "A Smmerplace" (1966)
Marianne/Forbi (1967)
Vi vil ha Tordenskjold hjem/Juliet (1967)


=== Vikings ===
Aj, aj, aj/Du kan bli fri hvis du vil (1973)
Karsk & Calypso (1974)
Barnas verden/Borte bra, hjemme best (1975)
Vikings (1975)


=== Four Jets ===
Swiss Lady/Kjærlighets-gondolen (1977)
Langspillplate 1977 (1977)
Keisernes nye klær – Våre norske toppslagere 1973–1985 (1996)


=== Gluntan ===
Får jeg lov? (1980)
Gluntan i 40 år (2005)


=== Andre deltagelser ===
Nett Records: Trønderkremen (1975)
Polydor/Bokklubben Nye Bøker: Norsk Rock (1983)
Triola: Norwegian Instrumental Rarities (1995)
Backstage Records: Norsk Rocks Skattkammer vol 1 (2001)
Backstage Records: Norsk Rocks Skattkammer vol 8: The Saunters Greatest Leftovers and More Golden Oldies From the Swinging 60's In Trondheim (2005)


== Referanser ==
Niulakita

Niulakita er den minste og den sørligste av øyene som utgjør Tuvalu. Det er også navnet på den eneste landsbyen på øya. Øya har et areal på 0,40 km², og har 35 innbyggere (2002).Niulakita var ubebodd fram til 1949, da folk fra Niutao flytta dit. Fram til da var også Niulakita en del av distriktet Niutao, men er i dag et eget distrikt.
Øya er oval i formen, med øst-vest-aksen som den lengste (om lag 1 km). Tuvalus høyeste punkt, på 4,6 meter over havet, befinner seg på øya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Niulakita Arkivert 19. november 2019 hos Wayback Machine.
Korsfestelse (Bellini)

Korsfestelse (Crocifissione) er et maleri av Giovanni Bellini malt mellom 1501 og 1503. Originalen ble malt med tempera på tre. Det oppbevares nå i Civico Museo Correr i Venezia.


== Eksterne lenker ==
The Crucifixion hos wikipaintings.org
Giovanni Bellini hos Art Renewal Center
Niutao

Niutao er en øy og et distrikt nord på Tuvalu. Den har et areal på 2,53 km². Innbyggertallet er på 663 (2002). Øya er ovalforma, og er rundt 2 km lang. Den har tre innlandslaguner. I den største av lagunene er det tre holmer. Det meste av øya er dekka av kokosplantasjer.
Øyas administrasjonssentrum er Kulia, som hadde 224 innbyggere i 2002. Den andre landsbyen på øya, Teava, er imidlertid større, med 439 innbyggere.Legenden sier at øya ble skapt av kvinnene Pai og Vau.


== Bilder ==

		


== Referanser ==
Fangaua

Fangaua er en landsby og en holme på atollen Nukulaelae på Tuvalu. Den befinner seg vest på atollen, og er distriktets administrasjonssentrum og eneste landsby. Den hadde 393 innbyggere i 2002.Fangaua er delt inn i følgende to områder (med innbygertall fra 2002 i parentes):
Nukualofa (188)
Pepesala (205)


== Referanser ==
Asau

Asau er en landsby på Tuvalu. Den befinner seg på atollen Vaitupu, og er administrasjonssentrum i dette distriktet. Asau hadde 219 innbyggere i 2002.


== Referanser ==
Kulia

Kulia er administrasjonssentrum og den nest største landsbyen på øya Niutao på Tuvalu. Den befinner seg vest på øya. Kulia hadde 224 innbyggere i 2002.


== Referanser ==
Ørsvågen

Ørsvågen (nordsamisk: Ørsváhki) er en vik øst for Kabelvåg på sørsiden av Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten.
Vika har innløp fra Vestfjorden mellom Ørsnes og Risnes. Ørsvåg og Ørsnes ligger på vestsiden og Ørsvågvær på østsiden. Største dybde er 8 meter midt i vika. E10 går på nordsiden. Fyrlykt på Sagøya like sørøst for innløpet.
Husvågen

Husvågen er ei vik omtrent 4 kilometer nordøst for Svolvær på sørsiden av Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten.Vika har innløp fra Austnesfjorden ved nordenden av rullebanen til Helle lufthavn. Nordvest for innløpet krysser E10 via ca. 40 meter lang bru og fortsetter nordover langs østsiden. Ingen bebyggelse av betydning. Største dybde er 37 meter. Den omtrent 700 meter lange Buksnespollen går nordover av Husvågen. Samlet lengde er 3 kilometer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Heiko har fått besøk av hai», Lofotposten
«Kval i Husvågen», Lofotposten
Alberg

Petur Alberg (1885, Tórshavn – 1940), færøysk fiolinist, komponist og tekstforfatter
Carl Alberg (1900, Göteborg – 1986, Marblehead), skipsingeniør og seilbåtkonstruktørHolm:

Peter Alberg Holm (1823 – 1892), dansk prest og forfatter
Polaråret 1925

Polaråret 1925 er en oversikt over hendelser med tilknytning til Arktis eller Antarktis i 1925.


== Ekspedisjoner ==


=== Arktis ===
Maud-ekspedisjonen 1918–25 der Roald Amundsen førte «Maud» gjennom Nordøstpassasjen.
Roald Amundsen og Lincoln Ellsworth forsøker å nå Nordpolen ble flyene «N-24» og «N-25».


=== Antarktis ===
1925–27: Discovery Investigations gjennomfører oseanografiske og hydrografiske undersøkelser i Sørishavet med RRS «Discovery».
I den antarktiske hvalfangstsesongen 1924–25 opererer seks landstasjoner, 13 hvalkokerier og 65 hvalbåter. Fangsten var 10 488 hval.
I den antarktiske hvalfangstsesongen 1925–26 opererer seks landstasjoner, 15 hvalkokerier og 70 hvalbåter. Fangsten var 14 219 hval.


== Begivenheter og etableringer ==
Januar – Discovery Committees marinbiologiske laboratorium på Sør-Georgia ferdigstilles.
14. august – Svalbard blir en del av Kongeriket Norge.
Argentina gjør formelt krav på Sør-Orknøyene.


== Oppdagelser og vitenskapelige resultater ==


== Fødsler ==
28. juli – Jens Rosing, grønlandsk forfatter og illustratør.


== Dødsfall ==
George Baker Leavitt, amerikansk hvalfanger og Arktis-utforsker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robert K. Headland (2009). A Chronology of Antarctic exploration. London: Quaritch. s. 276–281. ISBN 978-0-9550852-8-4. 
Einar-Arne Drivenes og Harald Dag Jølle, red. (2004). Norsk polarhistorie. 1 («Ekspedisjonene»). Oslo: Gyldendal. ISBN 82-05-32654-1.
Mamas Garden

Mamas Garden er et norsk band innen sjangrene pop og visemusikk bestående av søsknene Ingvild Gryting, Håvard Gryting og Dag Arnold Gryting.


== Diskografi ==
2011: «Desember»
2010: «Billionaire»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mamas Garden på Discogs
Prinskorv

Prinskorv er en type svensk pølse, gjerne brukt som julemat. Prinskorven ligner en wienerpølse, men er kortere, normalt kun 5 til 7 cm lange, og lages med svine- og storfekjøtt. Prinskorv blir idag laget som en varmrøkt pølse, men ble tidligere også laget urøkt.Frem til 2002 oppstilte det svenske Livsmedelsverket krav om en kjøttandel på minst 45 prosent om noe skulle kunne selges som prinskorv, men de særsvenske pølsereguleringene ble siden erstattet av nye EU-regler.


== Referanser ==
George Phillips Bond

George Phillips Bond (født 20. mai 1825, død 17. februar 1865) var en amerikansk astronom og sønn av William Cranch Bond.
Bond etterfulgte i 1859 sin far som direktør ved Harvard Universitys observatorium. Han var den første til å observere stjernen Vega (1850) og dobbelstjernen Mizar (1857), foretok iakttagelser av Donats komet og Oriontåken og utviklet astronomisk fotografering.


== Referanser ==
William Cranch Bond

William Cranch Bond (født 9. september 1789, død 29. januar 1859) var en amerikansk astronom og den første direktøren ved Harvard Universitys observatorium. 
Han var far til astronomen George Phillips Bond.
Bond ble i 1815 sendt til Europa for å etter mønsteret av større observatorier der utarbeide planen til et observatorium i USA. I 1838 fikk han i oppdrag å som astronom og meteorolog følge med på en vitenskapelig havsekspedisjon. I 1839 ledet han byggingen av Harvards observatorium, og ble direktør der. I 1848 oppdaget han Saturns åttende måne. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edward Singleton Holden: Memorials of W.C. Bond, Director of the Harvard College Observatory 1840-1859, and of His Son G.P. Bond, Director of the Harvard College Observatory 1859-1865, San Francisco, 1897
Audouin Dollfus

Audouin Charles Dollfus (født 9. september 1789, død 29. januar 1859) var en fransk astronom, aeronaut og spesialist innenfor studier av solsystemet. Han er blant annet kjent for sin oppdagelse av Janus, en av Saturns måner.


== Referanser ==
Sildpollen

Sildpollen kan vise til:

Sildpollen, et tidligere handelssted i Eidsfjorden i Sortland kommune.
Sildpollen, en liten fjordarm av Stefjorden i Tysfjord kommune.
Sildpollen, er en liten fjordarm av Austnesfjorden i Vågan kommune.Andre betydninger:

Sildpollnes kirke i Vågan kommune.
Callictita

Callictita slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Ganske små blåvinger (vingespenn ca. 20 millimeter) uten stjerter på bakvingene. Oversiden av forvingen er blåfiolett hos hannene, med mørk ytterkant og et mørkere område i midten. Bakvingen er hvit til lysbrun med mørk ytterkant. Undersiden er hvit med bredt svarte ytterkanter, dessuten et par svarte tverrstreker på forvingen.


== Levevis ==


=== Larvene ===


== Utbredelse ==
Slekten finnes på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Callictita Bethune-Baker, 1908 – 9 arter
Callictita albiplaga (Joicey & Talbot, 1916)
Callictita arfakiana Wind & Clench, 1947
Callictita cyara Bethune-Baker, 1908
Callictita felgara Parsons, 1986
Callictita jola Parsons, 1986
Callictita lara Parsons, 1986
Callictita mala Parsons, 1986
Callictita tifala Parsons, 1986
Callictita upola Parsons & Hirowatari, 1988


== Eksterne lenker ==
(en) Callictita i Encyclopedia of Life 
(en) Callictita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Callictita hos NCBI 
(en) Kategori:Callictita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callictita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Callictita in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Callictita
av Callictita cyara
Bilde av Callictita jola
Henrik Dahlum

Henrik André Dahlum (født 9. mars 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for Flekkerøy Idrettslag (Fløy)
Dahlum spiller midtbane eller angrep og har tidligere spilt for Våg. Han fikk sin debut for Start med et innhopp mot Haugesund i 2011, og ble tatt opp i A-stallen før 2012-sesongen.
Dahlum er sønn av tidligere Start-spiller Tore André Dahlum.


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Dahlum – Transfermarkt 
(no) Henrik Dahlum – Norges Fotballforbund 
(en) Henrik Dahlum – FBref
Sildpollen (Vågan)

Sildpollen er en kort fjordarm av Austnesfjorden på Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten som strekker seg 1 kilometer i vestlig retning fra innløpet mellom Sildpollneset i nord og Sundsneset i sør.E10 går langs Sildpollen, og en lokal vei går ut til bebyggelsen og kirken på Sildpollneset.


== Referanser ==
Matthías Vilhjálmsson

Matthías Vilhjálmsson (født 30. januar 1987) er en islandsk fotballspiller som spiller for Fimleikafélag Hafnarfjarðar.


== Karriere ==
Vilhjálmsson spiller på midtbanen eller som spiss og har tidligere spilt for BÍ/Bolungarvík, Hafnarfjördur og Start. For Hafnarfjörður var han med på å vinne tre seriemesterskap og to cupmesterskap. Han var også en periode utleid til engelske Colchester.


=== Start ===
Foran 2012-sesongen ble han utleid til Start, der han ble lagets toppscorer og bidro til opprykket til Eliteserien. Før 2013-sesongen inngikk han en permanent toårskontrakt med Start.


=== Rosenborg ===
24. juli 2015 ble det kjent at Vilhjálmsson hadde signert for Rosenborg.
I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.5. desember 2016 skrev han under på en ny treårskontrakt med Rosenborg ut 2019.29. mars 2017 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2017.I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupen.


=== Landslaget ===
22. mars 2009 fikk han sin første landskamp for Island mot Færøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthías Vilhjálmsson – Transfermarkt 
(en) Matthías Vilhjálmsson – national-football-teams.com 
(en) Matthías Vilhjálmsson – Soccerbase.com 
(en) Matthías Vilhjálmsson – FootballDatabase.eu 
(en) Matthías Vilhjálmsson – Soccerway 
(en) Matthías Vilhjálmsson – FBref 
(es) Matthías Vilhjálmsson – as.com 
Matthías Vilhjálmssons profil på RBK.no
Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Matthías Vilhjálmsson
Kvitmure

Kvitmure eller hvitmure (Drymocallis rupestris) er en plante med hvite blomster i rosefamilien. Den ble tidligere regnet til slekten mure (Potentillia) under navnet Potentilla rupestris. 
Kvitmure er en sjelden plante, og i Norsk rødliste for arter er den vurdert som sterkt truet EN. Voksestedene trues både av gjengroing med gravmyrt og andre fremmede arter, og slitasje som følge av økt ferdsel. Forekomstene av kvitmure er sannsynligvis rester av en større utbredelse fra den gang klimaet var varmere i Norge. Kvitmure er kjent fra åtte voksesteder i Norge, men finnes nå kun på fire av lokalitetene. 
Alle funnstedene hører til Oslofjordområdet og er i Moss (i 2005, kun én plante), på Nesodden (i 2001, tre små populasjoner), i Asker (i 2001, flere populasjoner) og i Bærum (sist sett i 1957, muligens utdødd), på Lilletøyen (på 1800-tallet, nå utdødd), Rodeløkka (på 1800-tallet, nå utdødd), Ekeberg (frem til 1937) og på Tåsen, hvor den fortsatt finnes. 
I 1990 ble frø fra Tåsen-populasjonen tatt og gjenutplantet på den gamle tomten på Ekeberg, der den forsvant i 1937. Forsøket har vært vellykket og bestanden av kvitmure er nå i ferd med å vokse på Ekeberg.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 184–185. ISBN 82-512-0355-4. 
«Trollsmultron». Den virtuella floran. Besøkt 10. august 2017. 
Kvitmure i Artsdatabanken. Besøkt 10. august 2017.
A. Kurtto (2009). «Drymocallis rupestris: Rosaceae (pro parte majore)». Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 10. august 2017. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvitmure i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kvitmure hos Artsdatabanken 
(sv) Kvitmure hos Dyntaxa 
(en) Kvitmure hos NCBI 
(en) Kvitmure hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Drymocallis rupestris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Drymocallis rupestris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Drymocallis rupestris – detaljert informasjon på Wikispecies
Nizamat Jang

Nizamuddin Ahmed, også kjent med tittelen Nizamat Jang (født 22. april 1871, død 1954) var en hyderabadsk jurist og dikter. Han skrev lyrikk på engelsk og er kjent for sine sonetter. 
Nizamuddin Ahmed var utdannet jurist fra Trinity College ved University of Cambridge. Etter å ha vendt tilbake til Britisk India arbeidet han først som advokat i Madras, men flyttet tilbake til Hyderabad, der han gikk inn i statsadministrasjonen. Han ble dommer og var regjeringsmedlem i fyrstestaten Hyderabad inntil han trakk seg tilbake fra yrkeslivet i 1929. 
Nizamuddin Ahmed fikk tittelen Nizamat Jang av nizam Osman Ali Khan. Han var følgesvenn av Den indiske imperieordenen, offiser av Den britiske imperiordenen og fikk britisk ridderskap i 1929. Med alle sine titler og tiltaleformer var han også kjent som Nawab Sir Nizamat Jung Bahadur.


== Diktsamlinger ==
Sonnets, 1917
Islamic Poems, 1935
Poems, 1954


== Andre utgivelser ==
An approach to the study of the Qur'an, 1947


== Referanser ==
Turanana

Turanana slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Små blåvinger. Oversiden er ensfarget, blå hos hannene og brun hos hunnene. Undersiden er lysgrå med svarte flekker, gjerne også et par små, oransje flekker bakerst på bakvingen.


== Levevis ==
Artene lever i tørre fjellområder.


=== Larvene ===
Larvene lever på planteslekten Acantholimon (familien Plumbaginaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er primært utbredt i Sentral-Asia og Kaukasus. Turanana panagaea går vestover til Hellas og er dermed eneste art i Europa.


== Systematisk inndeling ==
Noen agnger blir disse artene ført til slekten Glaucopsyche.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Turanana Bethune-Baker, 1916 – 9 arter
Turanana anisophthalma (Kollar, 1849)
Turanana cytis (Christoph, 1877)
Turanana dushak Dubatalov, 1989
Turanana grumi Forster, 1937
Turanana jurileontyi Shchetkin, 1986
Turanana kugitangi (Kollar, 1849)
Turanana laspura (Evans, 1932)
Turanana panaegides (Staudinger, 1886)
Turanana panagaea (Herrich-Schäffer, 1851) (før kalt Turanana endymion)


== Eksterne lenker ==
(en) Turanana i Encyclopedia of Life 
(en) Turanana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Turanana hos Fauna Europaea 
(en) Turanana hos NCBI 
(en) Kategori:Turanana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Turanana – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Turanana in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Turanana
Stavklokke

Stavklokke (Campanula cervicaria) er en toårig plante i klokkefamilien.
Andre året blomstrer den med dypblå eller lyseblå klokkeblomster samlet som små hoder langs en stiv stengel. Planten har fått navnet sitt nettopp fordi den likner på en stav med sine vakre klokkeblomster på. Den har fått det latinske navnet cervicaria som betyr hals, siden planten ble mye brukt mot halssykdommer i tidligere tider. 
Stavklokka blir som regel mellom 50-100 cm høy og den er knyttet til varme skoglier, berg og tørre bakker, mest i noe beitet landskap, men er også funnet i veikanter. Arten finnes bare opptil Nord-Trøndelag.
Bestanden av stavklokke har gått sterkt tilbake de siste årene og det er fordi dens leveområder er i tilbakegang, som opphør av utmarksbeite. Imidlertid har arten fortsatt trygge forekomster i brattlier og urer der vegetasjonen holdes åpen uten beite.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stavklokke i Encyclopedia of Life 
(en) Stavklokke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stavklokke hos Artsdatabanken 
(sv) Stavklokke hos Dyntaxa 
(en) Stavklokke hos ITIS 
(en) Stavklokke hos NCBI 
(en) Stavklokke hos The International Plant Names Index 
(en) Stavklokke hos Tropicos 
(en) Kategori:Campanula cervicaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Campanula cervicaria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Campanula cervicaria – detaljert informasjon på Wikispecies
Kevin Beurle

Dr Kevin Beurle (født 19. januar 1956, død 29. mai 2009) var en britisk romforsker og programmerer ved Queen Mary, University of London. Beurle spilte en nøkkelrolle i Cassini-Huygens sitt oppdrag med å studere Saturn og dens måner. Han var spesialist i astronomisk fotografering. Han var en ledende Cassini-programmerer ved QMUL, utviklet programvare og konstruerte romskipets observasjonsfrekvenser.


== Referanser ==
Catopyrops

Catopyrops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Ganske små blåvinger (vingespenn ca. 25-30 millimeter) med korte stjerter på bakvingene. Hannens overside er ensfarget blåfiolett. Undersiden er gulbrun med tynne, hvite tverrstreker, dessuten en oransje flekk bakerst på bakvingen.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Assam i vest til Australia og Salomonøyene i øst, med flest arter på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Catopyrops Toxopeus, 1929
Catopyrops ancyra (Felder, 1860) – vidt utbredt med tallrike underarter
Catopyrops florinda (Butler, 1877)
Catopyrops holtra Parsons, 1986
Catopyrops keiria (Druce, 1891)
Catopyrops kokopona (Ribbe, 1899)
Catopyrops nebulosa (Druce, 1892)
Catopyrops rita (Grose-Smith, 1895)
Catopyrops zyx Parsons, 1986


== Eksterne lenker ==
(en) Catopyrops i Encyclopedia of Life 
(en) Catopyrops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Catopyrops hos NCBI 
(en) Kategori:Catopyrops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Catopyrops – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Catopyrops i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Catopyrops
Bilde av Catopyrops ancyra
Bilder av Catopyrops florinda fra Australia