jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Axel Ekwall (ingeniør)

Axel Ekwall (født 1. mai 1881 i Hedvig Eleonora sogn, Stockholm, død 23. mars 1940 samme sted) var en svensk ingeniør i byggeteknikk. 
Ekwall ble uteksaminert fra Kungliga Tekniska högskolan i 1903. Han arbeidet som ingeniør ved vei- og vannbyggingsdistriktet i Sundsvall fra 1903–05, og i Trollhättan fra 1905–10. Han var arbeidsleder ved ombyggingen av Trollhätte kanal fra 1911–14, og var overingeniør ved Vattenfallsstyrelsen byggekontor fra 1914.
Ekwall ble ansatt som sakkyndig for utredning av Göteborg havn i 1917, for spørsmålet om bygging av kraftverk i Imatra i 1921, for ombyggingen av Saima kanal i 1925, for regulering av isproblemer i Glomma i 1928 og for utbygging av kraftverk ved Narvik i 1929. Han var formann i Svenska Teknologföreningens avdeling for byggeteknikk i 1920–22. Han ble medlem av Ingenjörsvetenskapsakademien i 1920, medlem av styret for Statens provningsanstalt i 1923 og han var også nestleder i Svenska Teknologföreningen. 
Ekwall skrev mange artikler om kanal- og kraftverksspørsmål. Han var medarbeider og redaktor for Hansen-boken i 1922 og deltok i Väg- och vattenbyggnadkårens festskrift i 1926. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Ekwall, Axel i Vem är det 1933
Raja Pervez Ashraf

Raja Pervez Ashraf (urdu: راجہ پرویز اشرف; født 26. desember 1950 i Sanghar, Sindh, Pakistan) er en pakistansk politiker for Pakistans folkeparti. Han har to ganger blitt valgt inn i Pakistans nasjonalforsamling, og fra mars 2008 til februar 2011 tjente han som vann- og strømminister i regjeringa til Yousaf Raza Gillani. Etter Gillanis avgang i 2012 ble han 22. juni samme år nominert av partiet til å bli Pakistans nye statsminister, og ble så godkjent av nasjonalforsamlinga i stillingen.
Hvithåndgibbon

Hvithåndgibbon (Hylobates lar) er en menneskeape (Hominoidea) i gibbonfamilien (Hylobatidae). Den lever i dag i Indonesia, Laos, Malaysia, Myanmar og Thailand, men var tidligere utbredt i flere sørasiatiske land.


== Biologi ==
 
Hvithåndgibboner blir aktive like etter daggry. Hann og hunn synger da duett for å forsterke parbåndet. Hunnen begynner med høye, lange hyl som stiger til et crescendo. Hannen svarer etter hvert som disse toner ut med enklere, mer skjelvende ul. Hver duett, som blir gjentatt flere ganger, varer i 15–20 sekunder, alt etter hvilket område dyrene lever i.
Hvithåndgibboner bruker det meste av dagen til å finne mat og ete. Halve kosten består av frukt, resten av blader, insekter og blomster. Hver dag bruker paret rundt 15 minutter på å lyske hverandre. Hvithåndgibboner beveger seg sjelden ut om natta, men hviler i stedet i greinverket eller greinkløfter. Tidligere trudde man at den dannet livslange parforhold, men senere studier har vist at hvithåndgibboner lever i seriemonogami, eller til og med i ikke-monogame flokker.
Hvert par eller flokk forsvarer et territorium. Etter å ha vært drektig i 7–8 måneder, føder hunnen en unge som dier i 18 måneder, når voksen størrelse når den er 6 år og er fullt kjønnsmoden når den er 9 år. I vill tilstand lever den i gjennomsnittlig i 25–30 år. Skoghost og jakt utgjør de største truslene mot denne arten.
Gibboner er klatreaper som lett svinger seg fra grein til grein etter armene. De sparer energi ved å bruke kroppen som en pendel. Gibbonen slipper taket med den ene hånden når den er på toppen av svingbuen, og med de framoverrettede øynene og det stereoskopiske synet peiler den seg inn på neste håndfeste, som kan være 3 meter unna. Den lille tommelen er plassert langt bak ved håndleddet, og fingrene fungerer som en krok.
Gibboner har læraktig hud på hender og føtter, som gir godt grep. Tommel og stortå er motstående til de andre fingrene og tærne, slik at apen kan gripe rundt greiner og gå oppreist. Hvithåndgibboner har svart hud og hvit pels på hender og føtter, samt en hvit ring av pelshår rundt ansiktet. Resten av pelsen er ensfarget, men varierer fra kremfarget og lys brun til rødbrun, brun eller nesten svart.


=== Fakta ===
Lengde: 42–59 cm
Vekt: 4,5–7,5 kg
Hale: mangler
Sosialenhet: danner par


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvithåndgibbon i Encyclopedia of Life 
(en) Hvithåndgibbon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hvithåndgibbon hos Fossilworks 
(en) Hvithåndgibbon hos ITIS 
(en) Hvithåndgibbon hos NCBI 
(en) Kategori:Hylobates lar – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hylobates lar – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hylobates lar – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive –https://web.archive.org/web/20171215171341/http://www.arkive.org/white-handed-gibbon/hylobates-lar/
Carl Forssell (ingeniør)

For fekteren med samme navn se Carl Forssell (fekter).Carl Abraham Forssell (født 4. oktober 1881 i Stockholm, død 23. mars 1973) var en svensk sivilingeniør (byggeteknikk), professor og riksdagsmann. Han var sønn til industrimannen Abraham Forssell. 


== Karriere ==
Forssell avla studenteksamen i 1900 og ble uteksaminert fra Kungliga Tekniska högskolans avdeling for byggeteknikk i 1904. Han ble i 1905 lærer i bygningsstatikk ved Tekniska högskolan. Fra 1906-1908 var han ansatt ved AB Vattenbyggnadsbyrån og var i tillegg i 1906-1907 assistent ved Tekniska högskolan i vannbyggingsteknikk. Han arbeidet som praktiserende ingeniør ved Gullspång vannkraftanlegg i  1907-1908 og i Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen i 1908. I 1909 dannet han, sammen med J.G. Richert og Sven Lübeck, AB Betongkonstruktionsbyrån, hvor han ble teknisk leder. I årene 1913-1947 var han professor i bygningsstatikk ved Tekniska högskolan, hvor han var en forkjemper for reformer i undervisningen. 
Forssell ble i 1910 løytnant og i 1918 kaptein i Väg- och vattenbyggnadskåren. I årene 1921-1923 tilhørte han Stockholms stadsfullmäktige, ble medlem av Ingenjörsvetenskapsakademien i 1919 og formann i Svenska betongföreningen i 1921. I årene 1930-1937 var han representant for partiet Högern i riksdagens første kammer.


== Publikasjoner ==
Forssell forfattet et stort antall skrifter og artikler. Blant de viktigste kan nevnes 

Böjningslinjer vid gallerverk (1904)
Bidrag till kännedom om nitförband (1911)
Materialekonomi (1911)
Beräkning af pålar (1918)
Teknik och kultur (1919)
Des déformations dans des poutres à treillis (1923)
Bostadsfrågans tekniska möjligheter (1925)
Provning av betong vid betongvägar medelst provbalkar (1934)
Schubfestigkeit und Schubbewehrung der Betonbalken (1954)
The design of reinforced concrete (1957)


== Referanser ==


== Kilder ==
Sveriges dödbok 1947-2006, (CD-rom), Sveriges Släktforskarförbund Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra {{{artikkel}}} i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.
Manuel Serifo Nhamadjo

Manuel Serifo Nhamadjo (født 25. mars 1958, død 17. mars 2020) var en bissauguineansk politiker for Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet (PAIGC, til 2012). Han var Guinea-Bissaus nasjonalforsamlings president og landets fungerende president. Han var også en kandidat i det avbrutte presidentvalget i Guinea-Bissau i 2012, hvor han i første runde kom på tredjeplass. Etter militærkuppet i april samme år, ble han innsatt som fungerende president som del av en overgangsregjering. 


== Referanser ==
Luís Cabral

Luís Severino de Almeida Cabral (født 11. april 1931 i Bissau, Portugisisk Guinea, død 30. mai 2009 i Torres Vedras, Portugal) var en bissauguineansk politiker som fra 1973 til 1980 tjente som Guinea-Bissaus første president. Han ble avsatt av et militært statskupp ledet av João Bernardo Vieira. Luís Cabral var broren til Amílcar Cabral, og sammen hadde de i 1956 oppretta partiet Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet (PAIGC). 


== Referanser ==
Kumba Ialá

Kumba Ialá eller Yalá (født 15. mars 1953 i Bula, Portugisisk Guinea, død 4. april 2014) var en bissauguineansk politiker som fra 17. februar 2000 til 14. september 2003 tjente som Guinea-Bissaus president, før han ble avsatt av et militært statskupp. Han tilhørte den etniske gruppa balanta og var presidenten til Partido para a Renovação Social. I 2008 konverterte han til islam, og tok da navnet Mohamed Ialá Embaló.


== Referanser ==
Henrique Rosa

Henrique Pereira Rosa (født 18. januar 1946, død 15. mai 2013) var en bissauguineansk uavhengig politiker som fra 28. september 2003 til 1. oktober 2005 tjente som Guinea-Bissaus fungerende president.


== Referanser ==
Olivenbavian

Olivenbavianen (Papio anubis) er blant de største bavianene, og er vanlig i Vest- og Nordøst-Afrika. Hannen kan veie dobbelt så mye som hunnen. Begge kjønn har tykk grå pels rundt kinnene. Olivenbavianen går sjeldent alene og er som regel i flokk. Troppene kan telle opptil 20-50 dyr, men noen flokker kan komme opptil 100. 
Olivenbavianene eter frukt, blader, insekter og øgler, og noen ganger større byttedyr, som gasellealver.


== Hierarki i flokken ==
Unge olivenbavianer blir tolerert så lenge de har mørk «babypels». Når de får voksen pels, inntar hunnene en plass nederst i hierarkiet. Hannen blir jagget bort og må slåss for å komme i en ny flokk.
Olivenbavianen er utbredt i Vest- til Nordøst Afrika. De blir opptil 60-86 cm lange og ca. 22-37 kg. Halen kan komme opp mot 58 cm. Men det vanlige er rundt 40-50 cm. Artene er pr.dags dato ikke truet, men bør holdes under overvåkning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) olivenbavian i Encyclopedia of Life 
(en) olivenbavian i Global Biodiversity Information Facility 
(en) olivenbavian hos Fossilworks 
(en) olivenbavian hos ITIS 
(en) olivenbavian hos NCBI 
(en) Kategori:Papio anubis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Papio anubis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Papio anubis – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive. (Papio anubis)
Strykeorkester

Et strykeorkester er et orkester som består utelukkende av strykeinstrumenter. Som regel er instrumentene fioliner, mest som to grupper, bratsjer, celloer og kontrabass. Frem til begynnelsen av 17-hundretallet var også tenor-viola brukelig, den hadde en stemme som lå mellom bratsj (som på den tiden ble kalt alt-viola) og cello. 
I det klassiske symfoniorkesteret danner strykergruppen det musikalske senteret og er grunnlaget for videre instrumentering med andre slags instrumenter alt etter stil, anledning og musikksjanger.
Betegnelsen Orchestra D'Archi blir ofte brukt om orkestertypen i internasjonal sammenheng.


== Eksempler på musikk for strykeorkester ==
Wolfgang Amadeus Mozart: Eine kleine Nachtmusik
Edvard Grieg: Holberg-suiten


== Se også ==
Strykekvartett
Strykekvintett
Kammerorkester
Symfoniorkester
Blåseorkester
Messingorkester
Olav Terjeson Sandnes

Olav Terjeson Sandnes (født 12. april 1972, oppvokst i Oslo) er en norsk bedriftsleder. Fra 5. januar 2015 er han konsernsjef og sjefredaktør for TV 2.


== Karriere ==
Sandnes var fra 2009 finansdirektør i Egmont Hjemmet Mortensen, og var tidligere finansdirektør også i Funcom. Fra 1. september 2011 ble han administrerende direktør i Egmont Hjemmet Mortensen. Samme år ble han også styreleder i Hjemmet Mortensen Trykkeri. Han har også vært styreleder i Mediehuset Nettavisen, styremedlem i TV 2 Gruppen, NRK Aktivum og Findexa Forlag.


== Utdannelse ==
Sandnes har en MBA fra IESEs MBA-program i Barcelona i Spania. Han har også bachelorgrad fra Handelshøyskolen i København i Danmark.


== Referanser ==
Damaskinos

Damaskinos (opprinnelig Dimitrios Papandreou, født 3. mars 1891 i Dorvitsa, død 20. mai 1949 i Aten) var en gresk geistlig. Han var erkebiskop av Aten fra 1941 til sin død og regent fra 1944 til 1946. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig og under den greske borgerkrigen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født som Dimitrios Papandreou og vervet seg i den greske armé under Balkankrigen. 


=== Prest, biskop ===
Damaskinos ble i 1917 ordinert til prest i Den gresk-ortodokse kirke, der han i 1922 ble biskop av Korint. 
Det tidlige 1930-tallet tilbragte han som utsending for den økumeniske patriarken i USA, der han arbeidet for å hjelpe til med organiseringen av det gresk-ortodokse erkebispedømmet i Amerika.


=== Erkebiskop ===
I 1938 ble han valgt til erkebiskop av Aten, men fordi han var motstander av det autoritære styret til statsminister Ioannis Metaxas, ble valget satt til side av Metaxas. Etter at Tyskland okkuperte Hellas ble Damaskinos i juni 1941 innsatt som erkebiskop av Aten. Han benyttet sin posisjon til å markere motstand mot okkupasjonen og til å hjelpe greske jøder til å unnslippe forfølgelse.Etter at Tyskland i oktober 1944 trakk seg ut av Hellas kom det til konflikt mellom konservative, liberale og kommunister og rojalister sto mot republikanere. Storbritannia ønsket å gjeninnsette kong Georg II, som var i eksil, noe kommunistpartiet og Den nasjonale frigjøringsfronten (EAM) motsatte seg. 


=== Regent og midlertidig statsminister ===
I denne situasjonen ble det i desember 1944 framforhandlet en våpenhvile og det ble etablert et overgangsstyre med erkebiskop Damaskinos som regent i påvente av folkeavstemning om monarkiet. Regentperioden ble vanskelig, ikke minst på grunn av problemene med å etablere stabile regjeringer, og i oktober til november 1945 måtte Damaskinos selv besette statsministerposten. Etter at folkeavstemningen ga flertall for monarkiet og kong Georg II vendte hjem, gikk Damaskinos av som regent.


== Referanser ==
Anisochoria

Anisochoria er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Nokså små (vingespenn 30-35 millimeter), spinkle, brunlige smygere. Palpene er forholdsvis store og danner et "nebb" foran hodet. Oversiden er brun og kan ha store, hvite midtfelter i vingene, undersiden er mer eller mindre ensfarget brun. Forvingen har noen små, delvis gjennmomsiktige flekker i den ytre delen.
Larvene er brunlige eller grønne, kledt med ganske korte hår.


== Levevis ==
Artene lever i skog, gjerne tropisk regnskog. Larvene lever på busker og trær i kattostfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er neotropisk og forekommer i Sør-Amerika, to arter går nord til det sørligste USA.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Pyrgini Burmeister, 1878 – ca. 150 arter fordelt på 22 slekter. Forekommer i Norge:
Slekten Anisochoria Mabille, 1877
Anisochoria albida Mabille, 1888
Anisochoria bacchus Evans, 1953
Anisochoria minorella Mabille, 1898
Anisochoria nadia Nicolay, 1980
Anisochoria pedaliodina (Butler, 1870)
Anisochoria quadrifenestrata (Bryk, 1953)
Anisochoria sublimbata Mabille, 1883
Anisochoria subpicta Schaus, 1902
Anisochoria superion Mabille, 1898
Anisochoria vianna Evans, 1953


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2010) Anisochoria på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.
Butterflies of America - Anisochoria spp. [2]
Butterflies of Amazonia - Anisochoria sp. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Anisochoria i Encyclopedia of Life 
(en) Anisochoria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anisochoria hos NCBI 
Anisochoria – detaljert informasjon på Wikispecies
Essex-klassen

Essex-klassen var en hangarskip-klasse som ble brukt av den amerikanske marinen i perioden 1942-1991.
Hangarskipene i klassen var ryggraden i den amerikanske marinen fra midten av 1943 og helt til superhangarskipene i Forrestal-klassen, Kitty Hawk-klassen, Enterprise-klassen og Nimitz-klassen begynte å bli tallrike på 1960- og 70-tallet.
Liste over ordførere i Karmøy

Dette er en liste over ordførere i Karmøy kommune i Rogaland. Kommunen ble opprettet 1. januar 1965, da de tidligere kommunene Skudeneshavn, Kopervik, Avaldsnes (unntatt kretsene Gismarvik, Førre og Stegaberg), Stangaland, Åkra, Skudenes og Torvastad (unntatt Vibrandsøy krets) ble slått sammen til en storkommune.


== Kilder ==
Karmøy kommune: Ordførere i Karmøy kommune 1965- (3. januar 2012, besøkt 22. juni 2012)
Dag Juvkam: Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen. Statistisk sentralbyrå 1999. ISBN 82-537-4684-9
Alfred Stöger

Alfred Stöger (født 21. juli 1900 i Möllersdorf, Niederösterreich, død 12. januar 1962 i Mödling, Niederösterreich) var en østerriksk teaterskuespiller, filmregissør og filmprodusent.


== Liv og virke ==
Stöger ble født i Niederösterreich og tok kort tid etter den første verdenskrig studier innen kunsthistorie og filosofi som han fullførte med doktorgrad. Karrieren innen teater begynte i 1922 som skuespiller i Darmstadt. I 1923 reiste Stöger til Dresden der han året etter for første gang fikk arbeide som regissør (Oberspielleiter). I 1926 ble han bedt om å virke som Oberspielleiter ved Vereinigten Städtischen Theater Kiel for fire år.
I 1930 kom Stöger til Berlin, der han først virket som Oberspielleiter og dramaturg i den sterkt katolskorienterte retningen Passionspiele. Senere fant han en og annen liten rolle hos Schiller-Theater og ved sommerteateret i Ehrenfriedersdorf.
Etter noen mindre vellykkede år ved teateret gikk han så over til tysk film. Etter kort tid som assistent mellom 1935 og 1936 (i Viktoria, Familienparade, Die Leute mit dem Sonnenstich, Weiße Sklaven), kunne han tidlig på høsten 1936 begynne å arbeide som regissør. Frem til mai 1939 iscenesatte Stöger en rekke kortfilmer. For den tyske versjonen, Andere Welt, av Marc Allégrets La dame de Malacca førte han i 1937 dialogregien.
Sent på våren 1938 engasjerte den bayeriske naturfilmprodusenten Hubert Schonger Stöger til filmatiseringen av to eventyr (Schneeweißchen und Rosenrot og Tischlein deck dich). Først sommeren 1939 lyktes Stöger med en helaftens spillefilm, men krigen hindret videre arbeide. Etter kun tre mislykkede produksjoner reiste Stöger hjem til Wien da krigen var over.
Der grunnla han i 1946 Wien-firmaet Mundus-Film, som han benyttet til å produsere kinofilmene sine. Stögers etterkrigsarbeider er generelt banale og av skuffende kvalitet. Han stod blant annet med produksjonsselskapet sitt bak de kontroversielle adapsjonene Und ewig singen die Wälder og Das Erbe von Björndal av Trygve Gulbranssens Bjørndaltrilogi.
Mot slutten av 1950-tallet fokuserte han på bilderegi ved teateroppsetninger og tok opptak av flere scenestykker, ofte under Leopold Lindtbergs regi. Deriblant finner en klassikere som Wilhelm Tell, Don Carlos og Maria Stuart. I tillegg laget han flere lystspill med Hans-Joachim Kulenkampff. Stöger avsluttet filmkarrieren sin i 1961 og underviste samme år ved Institut für Theaterwissenschaft. Noen måneder senere døde han i nærheten av Wien.


== Filmer (som regissør) ==


== Filmer (som (co-)produsent, produksjonsleder eller linjeprodusent) ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ludwig Gesek (Hrsg.): Kleines Lexikon des österreichischen Films, Wien 1959, s. 61
Glenzdorfs Internationales Film-Lexikon, Bad Münder 1961. bind 3, s. 1679


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Stöger på Internet Movie Database 
(sv) Alfred Stöger i Svensk Filmdatabas 
(en) Alfred Stöger på AllMovie 
(en) Alfred Stöger hos The Movie Database
Claus Scavenius

Claus Scavenius også Schavenius (født 1672, død 1744) var en maler som særlig virket i Christiania. Han var muligens opprinnelig født i Danmark, men dette er usikkert. Scavenius eide en gård i Christiania og fikk borgerskap i byen i 1714.
Han var en del av arbeidslaget som arbeidet med utsmykkingsoppgaver i Vår Frelsers kirke – nåværende Oslo domkirke – på 1720-tallet. Det er trolig Scavenius som har malt takmaleriene som fremdeles finnes i sakristiet i kirken. Muligens var det
også han som malte skymønsteret som tidligere dekket hvelvet inne i selve domkirken.
Scavenius leverte i tillegg et maleri til Lunder kirke med et nattverdmotiv. Dette ble forsynt med ramme og benyttet som alter i kirken.
Han var gift første gang i 1713 med Karen Johannesdatter Lønegren. Men henne fikk han den senere maleren Johan Nicolai Scavenius. Etter hennes død i januar 1721 giftet han seg igjen i juni samme år med Magdalene Lund, datter av skredderen Morten Lund. Etter at Scavenius var død fikk enken privilegium på å male
likkister.


== Referanser ==


== Kilder ==
Borgere i Christiania 1698-1799 fra Digitalpensjonatet
Claus Schavenius  fra Weilbachs/Rosekamp
Arno Berg og Bernhard Hagtvedt: Vår Frelsers kirke, forlaget Land og kirke, Oslo 1950
Hilde Brunsvik: En guide til Oslo domkirke, 2003, side 78, ISBN 82-99-46321-1
Om Lunder kirke fra Norges Kirker
Forsvarsakademiet

Forsvarsakademiet er institusjon under det danske Forsvaret som ivaretar utdannelse, forskning, rådgivning og konsulentytelser innen de militære kjerneområdene. Forsvarsakademiets aktiviteter retter seg først og fremst mot Forsvarets ansatte, men store deler av forskningen skjer i samarbeid med andre forskningsinstitusjoner. Forsvarsakademiets sjef har generalmajors eller kontreadmirals grad.


== Historie ==
Forsvarsakademiets historie går tilbake til 1830, da Kong Frederik VI opprettet Den Kongelige Militaire Højskole, som skulle forestå utdannelsen av offiserer. Siden 1830 har skolen opptatt både hær- og flåteoffiserer, liksom Forsvarsakademiet siden 1951 har utdannet Flyvevåbnets offiserer. Dessuten opptas elever fra Hjemmeværnet, Forsvarets Sundhedstjeneste og sivile fra Forsvaret.
Forsvarsakademiet har siden 1992 holdt til på Svanemøllens Kaserne på Østerbro. Forinden holdt Forsvarsakademiet til på Østerfælled Kaserne. Forsvarsakademiet, som det ser ut i dag, ble opprettet 1. januar 2001 som ledd i avtalen om Forsvarets ordning fra 1999, som blant annet medførte at en rekke institusjoner ble sammenlagt.


== Organisasjon ==
Forsvarsakademiet består i dag av syv hovedelementer:

Sjefen for Forsvarsakademiet (CHFAK):
Ledelsessekretariatet (LESEK):
Administrasjonsavdelingen (ADM):
Forskningskoordinasjonen (FORSK):
Fakultet for Strategi og Militære Operasjoner (FSMO):
Institutt for Strategi
Institutt for Militære Operasjoner
Institutt for Språk
Senter for Operasjonsstøtte og Simulering
Senter for Militærhistorie
Stabskurs
Operasjons- og Føringsutdannelsen
Fakultet for Militærpsykologi, Ledelse og Pedagogikk (FMLP):
Institutt for Militærpsykologi
Institutt for Ledelse og Organisasjon
Institutt for Pedagogikk
Forsvarets elektroniske skole (FELS)
Sosialseksjonen
Forsvarsakademiets Informasjonsservice (FAKIS):
Forsvarsakademiets Bibliotek
Det Kongelige Garnisonsbibliotek (Hæren)
Flyvevåbnets Bibliotek
Marinens BibliotekDe fire bibliotekene ble i slutten av 2009 integrert i det nyopprettede Forsvarets Bibliotek med hjemsted i Kastellet i København. Av plasshensyn vil en del av de fire boksamlingene fremover dog være anbragt i magasin.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tao Siju

Tao Siju (forenklet kinesisk: 陶驷驹; tradisjonell kinesisk: 陶駟駒; pinyin: Táo Sìjū; født i 1935 i Jingjiang i provinsen Jiangsu i Kina, død 18. april 2016 i Beijing) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han var minister for Folkerepublikken Kinas ministerium for offentlig sikkerhet fra desember 1990 til mars 1998.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jian Ming: “Chanchu dumo jiewo jiayuan”, Fengming, n.5, 1997, s. 36-37.
Shen Xueming, Zheng Jianyin: Zhonggong diyijie zhi shiwujie zhongyang weiyuan. Beijing: Zhongyang Wenxian Chubanshe, 2001.
The Data Centre of the Xinhua News Agency. Who’s Who: Current Chinese Leaders. Hong Kong. Wen Wei Publishing House, 2001.


== Eksterne lenker ==
(en) Tao Siju hos China Vitae