jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Glassvinget markblomsterflue

Glassvinget markblomsterflue (Eupeodes lundbecki) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den finnes over hele Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (9-13 mm), gul og svart blomsterflue. Denne arten er noe større enn de andre nordiske Eupeodes-artene, og da den også har kommaformede gule flekker på bakkroppen og glassklare vinger ligner den mest på artene i slekten Scaeva, den skiller seg imidlertid fra disse på at fasettøynene er nakne. Bakkroppen har kommaformede flekker på det tredje og fjerde bakkroppsleddet, flekkene på det andre leddet er ovale. De fmete leddet er mest gult, men svart i midten. Beina er gulbrune, føttene en tanke mørkere. Vingene er glassklare med lysbrunt vingemerke.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til september og besøker mange slags blomster. Arten ser ut til å være knyttet til barskog.


== Utbredelse ==
Denne arten finnes i det nordlige Europa og videre østover til Stillehavet. I Norge finnes den over hele landet bortsett fra på snaufjellet.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten markblomsterfluer, Eupeodes Osten Sacken, 1877
glassvinget markblomsterflue, Eupeodes lundbecki (Soot-Ryen, 1946)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) glassvinget markblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) glassvinget markblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) glassvinget markblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) glassvinget markblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) glassvinget markblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) glassvinget markblomsterflue hos NCBI 
Bilde av arten
Måneflekket markblomsterflue

Måneflekket markblomsterflue (Eupeodes luniger) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den finnes over hele Norge, men er sjelden i nord.


== Utseende ==
En middelsstor (8-11 mm), gul og svart blomsterflue. Arten kan ligne på glassvinget markblomsterflue (Eupeodes lundbecki), men er i gjennomsnitt noe mindre, og kan kjennes på fra denne på at vinkelen fasettøynenes forkanter danner er spiss til rett, ikke stump som hos E. lundbecki. Fasettøynene er nakne. Antennene er brune, ansiktet helt gult eller med en kort, svart midtstripe. Thorax er litt matt svart, på sidene med tette, gule hår, scutellum er grågult. Bakkroppen er svart med tre par lysgule, mer eller mindre kommaformede flekker. Beina er gulbrune, vingene glassklare med brunt vingemerke.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra april til september og besøker mange slags blomster. Denne arten kan, i likhet med vanlig markblomsterflue, foreta store massevandringer.


== Utbredelse ==
Denne arten finnes i nesten hele den palearktiske sone. I Norge er den funnet over hele landet bortsett fra på snaufjellet, men forekommer bare som streif-individer i Troms og Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten markblomsterfluer, Eupeodes Osten Sacken, 1877
måneflekket markblomsterflue, Eupeodes luniger (Meigen, 1822)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) måneflekket markblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) måneflekket markblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) måneflekket markblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) måneflekket markblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) måneflekket markblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) måneflekket markblomsterflue hos ITIS 
(en) måneflekket markblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Eupeodes luniger – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eupeodes luniger – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1980 – 1000 meter damer

1 000 meter damer var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1980 og ble avholdt på James B. Sheffield Olympic Skating Rink i  Lake Placid, USA den 17. februar 1980.
37 utøvere fra 16 nasjoner deltok på distansen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1980:
Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1980 – 1000 meter damer – Olympedia 
Offisiell Olympisk rapport Del 2
Speed Skating at the 1980 Lake Placid Winter Games: Women's 1,000 metres Arkivert 11. november 2012 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com/olympics
(en) Distance result: Olympic Winter Games 1980 · Ladies · 1.000 Meter Resultater på SpeedSkatingNews.info
(en) Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl Results of the 1980 Olympic Winter Games 1000 meters Women
(en) Results Olympic Games 1979/1980 Ladies - 1000m 17 Feb 1980 - Lake Placid, NY på http.ISU.html.infostradasports.com
(en) Speed Skating 1980 Olympic Games Results - Women's 1000 metres - 17th February på The-Sports.org
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (PDF). Besøkt 27. mars 2010.
Kato Johansen

Kato Johansen er en norsk same som var den første lederen for Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget.Johansen var den gang aktiv i ml-bevegelsen, som medlem av Arbeidernes kommunistparti (marxist-leninistene).


== Referanser ==
Ecuador under Sommer-OL 1968

Ecuador under Sommer-OL 1968. Femten sportsutøvere, fjorten menn og en kvinne, fra Ecuador deltok i seks sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Det var andre gangen Ecuador deltok i et sommer-OL, første gangen var 1924 i Paris. De vant ikke noen medaljer.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 28. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Transmutasjon av arter

Transmutasjon av arter (på engelsk the transmutation of species) var en terminologi brukt som beskrivelser av forandringer av en art til en annen på 17- og tidlig 1800-tall. Det var en alminnelig term brukt om det 19. århundres evolusjonstanker før Charles Darwin publiserte «Om artenes opprinnelse gjennom det naturlige utvalg» i 1859. Også Darwin brukte selv begrepet «transmutasjon», ordet evolusjon ble først populært senere.
Begrepet viste til ideen om at arter ikke var konstante og uforanderlige, slik det rådende paradigmet innen naturfilosofien hadde vært på 1700-tallet. Den industrielle revolusjon hadde ført til en utstrakt kartlegging av berggrunnen i Europa, og det ble etter hvert klart at dyre- og plantelivet i tidligere tider hadde sett helt annerledes ut enn i dag. Ideen om at Carl von Linné sitt system fra Systema naturæ kunne omsettes til et slags stamtre av dyreliv og planteliv ble formulert allerede på midten av 1700-tallet Mekanismen bak denne «transmutasjonen» var ikke kjent, men det var mer eller mindre alminnelig antatt at det fantes en eller annen naturlig prosess som sto bak.Den første som foreslo at alle organismer hadde et felles opphav var Pierre-Louis Moreau de Maupertuis i sin Essai de Cosmologie fra 1751. Blant andre kjente talsmenn for ideen om transmutasjon er Jean-Baptiste Lamarck og Erasmus Darwin (Charles Darwins bestefar).


== Referanser ==
X Factor (Norge) 2010

X Factor 2010 var andre sesong av det norske sangtalentprogrammet X Factor, og startet høsten 2010. Vinneren ble Hans Bollandsås, som slo Annsofi Pettersen og Atle Pettersen i finalen.


== Nytt for sesongen ==
Nye programledere var Ravi og Guri Solberg, som erstattet Charlotte Thorstvedt som fikk mye kritikk for sin innsats i første sesong. Dommere var Elisabeth Andreassen, Klaus Sonstad, Jan Fredrik Karlsen og Marion Ravn.Nytt for sesong to var at det var fire dommere, og at finaledeltakerne ble delt i dertil fire lag:
Grupper
Over 25
Gutter under 25
Jenter under 25


== Audition ==
Man må fylle 16 år innen 31. desember 2010 for å kunne delta, men det er ingen øvre aldersgrense. 

Tromsø: 28.-29. april (kun precast)
Trondheim: 7.-9. mai
Bergen: 26.-28. mai
Kristiansand: 5.-6. juni (kun precast)
Oslo: 17.-20. juniPrecasting er kvalifisering for å få synge på hovedaudition foran dommerpanel og publikum i Trondheim, Bergen eller Oslo.


== Dommercamp ==
Følgende deltakere ble sendt hjem fra dommercampen.


== Finalister ==
De tolv finalistene var fordelt i fire kategorier med tre finalister i hver kategori. Det var 9 delfinaler pluss finalen, og to ble stemt ut i finalen, og vinneren ble Hans Bollandsås.


=== Resultater ===
Fargekode:


== Referanser ==
Lars Martin Hjorthol

Lars Martin Hjorthol (født 25. april 1952) er en norsk forfatter og journalist som har vært distriktssekretær for Finnmark AKP.
På 1980-tallet arbeidet han som journalist i partiets avis Klassekampen. Siden jobbet han i mer enn 20 år i Norsk telegrambyrå (NTB).


== Bibliografi ==
Alta - kraftkampen som utfordret statens makt, Gyldendal 2006


== Referanser ==
Guatemala under Sommer-OL 1968

Guatemala under Sommer-OL 1968. Åtte sportsutøvere fra Guatemala deltok i tre sporter under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Guatemala, som deltok for andre gang i et OL, vant ikke noen medaljer.  


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
OL-resultater på Sports-reference.com Arkivert 5. november 2014 hos Wayback Machine.
Windwardpassasjen

Windwardpassasjen er et strede i Det karibiske hav mellom øyene Cuba og Hispaniola.
Biostatistikk

For automatisk gjenkjennelse av mennesker basert på atferd eller kroppslige egenskaper, se Biometri.Biostatistikk (et teleskopord av ordene biologi og statistikk, noen ganger referert til som biometri) er anvendelsen av statistikk på et bredt spekter av emner innenfor biologi. Vitenskapen om biostatistikk omfatter konstruering av biologiske eksperimenter – særlig innen medisin og jordbruk, innsamling, sammendrag og analyse av data fra disse eksperimentene, samt tolkning av og slutning fra resultatene.
Sedevacantisme

Sedevacantisme er en posisjon holdt av en minoritet av konservative katolikker som hevder at Den hellige stol har stått ledig siden pave Pius XII døde i 1958 eller pave Johannes XXIII i 1963. Sedevacantisme er latin og betyr bokstavelige «Stolen er ledig», og henviser til Pavestolen i Vatikanet.
Stolen det er snakk om er et språklig bilde for paveembetet. Alle katolikker er vanligvis sedeoccupantister («stolen er opptatt»), når de har en levende pave som sitter i Petri stol. Det er når en pave dør, eller en motpave havner i stolen (Den Katolske Kirken har offisielt hatt 42 slike motpaver gjennom historien) at det blir en periode av Sedevacanse innen en ny pave kan velges. De fleste som er sedevacantister idag, er det fordi de ikke aksepterer det andre Vatikankonsilet på 1960-tallet som et legitimt Kirkemøte. De mener at dette kirkemøtet bryter med tradisjonell katolsk tro og lære, og at de som har sittet i Petri stol under og etter dette møtet ikke har vært riktige paver, men motpaver underordnede men ipso facto (automatisk).
De mest kjente sedevacantistene i den engelsktalende verden i dag er munk-brødrene Peter og Michael Dimond i USA, og deres kloster Most Holy Family Monastery.


== Se også ==
Konklavist


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
https://web.archive.org/web/20170628123530/http://www.adoremus.se/
http://kvitekristkvinne.blogspot.com
http://mostholyfamilymonastery.com
https://web.archive.org/web/20170524044705/http://seminatseminare.com/ (side av svenske sedevacantister)
Hans Loritz

Hans Loritz (født 21. desember 1895 i Augsburg, død 31. januar 1946) var en tysk SS-offiser som blant annet var kommandant for konsentrasjonsleirene Esterwegen, og deretter Dachau og Sachsenhausen. 
Han meldte seg inn i NSDAP og SS i 1930. Han nådde graden Oberführer i SS. 
Fra 1942 til 1945 tjenestegjorde han som sjef for «Inspekteurs Z.b.V. für die Arbeitseinsatz in Norwegen», noe som medførte at han var sjef for innsats og overvåkning av politiske fanger, overordnet kommandant for konsentrasjons - og arbeidsleirer og sjef for den krigsviktige industri i Norge.Etter krigen ble Loritz, som satt i alliert krigsfangenskap, begjært utlevert til Sovjetunionen som en følge av hans påståtte ansvar for flere tusen sovjetiske krigsfangers død. Da det ble klart at denne begjæringen kom til å bli tatt til følge begikk han selvmord i en fangeleir i Neumünster.


== Referanser ==
When Will I See You Again

«When Will I See You Again» er en amerikansk hitsang fra 1974, fremført av The Three Degrees. Den var skrevet og produsert av Kenny Gamble og Leon Huff.
«When Will I See You Again» var én av de mest suksessfulle innspillingene i The Philly Soul-eraen.
Sheila Ferguson erindret at «sangen ble spilt for meg på piano av Leon Huff i 1973 og jeg ble sint. Jeg hylte og skrek og sa at jeg aldri ville synge den. Jeg syntes det var latterlig fornærmende å bli gitt slik en enkel sang og at det trengtes intet talent å synge den. Vi gjorde den og flere millioner eksemplarer senere innså jeg at han visste mer enn meg».


== Coverversjoner ==
Det britiske boy bandet, Brother Beyond, utgav en coverversjon på albumet Trust i 1989
Den tyske sangeren Thomas Anders utgav en coverversjon på albumet med samme navn i 1993
Den britiske synthpopduoen Erasure utgav en versjon på coveralbumet Other People's Songs i 2003.
Billy Bragg spilte inn en coverversjon på sin samling Must I Paint You a Picture?.
Priscilla Chan, en Hongkong-basert cantopopsanger, har gjort en coverversjon som en populær tospråklig dancesang.
Kyoko Koizumi utgav en coverversjon med tittelen «Tensai no sasayaki» på Koizumix Productions' minialbum Bambinater i 1992.


== Norsk versjon ==
Det er også skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Når vil jeg se deg igjen».


=== Innspilling ===
Christopher Bean m/ Wenche Hallan. Utgitt på singlen CBS 2958 i 1975.


== I populærkulturen ==
The Three Degrees fremførte sangen på Prins Charles' tredve års fødselsdagsfest i Buckingham Palace i 1977.
Sangen var med i den Philadelphia-baserte musikalen Me and Mrs Jones.
I spillefilmen Kill Bill 2 hevder Bill at den var hans favorittsoulsang fra 1970-årene.
Sommeren 2006 ble sangen anvendt i en TV-reklame for Storbritannias Food Standards Agency som advarte mot farene med matforgiftning ved barbeque.
Sangen ble anvendt i én av sluttscenene i tenåringsfilmen Can't Hardly Wait.
Sangen ble anvendt i reklamer for Hungry Jack's (Burger King's) Whopper-burger i Australia i slutten av 1990-årene og begynnelsen av 2000-årene,


== Referanser ==
Intet er nytt under solen

«Intet er nytt under solen» er en norsk vise-jazzballade som vant Melodi Grand Prix 1966 og var Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1966. Sangen er skrevet av Arne Bendiksen, og den ble framført av Åse Kleveland i den internasjonale finalen. Der ble den nummer tre, Norges beste resultat i Eurovision Song Contest fram til Bobbysocks vant i 1985.


== Melodi Grand Prix ==
Sangen var ett av fem bidrag i den norske finalen som ble sendt fra Centralteatret i Oslo lørdag 5. februar 1966. Bidraget ble framført som det fjerde bidraget, først av Åse Kleveland med lite orkester, og deretter av Grynet Molvig med Kringkastingsorkestret. På 1960- og 1970-tallet var det vanlig at NRK presenterte finalelåtene i to versjoner: en versjon med lite orkester, og en versjon med Kringkastingsorkestret. Det lille orkesteret i 1966 var Kjell Karlsens orkester.

Ti regionale juryer kåret «Intet er nytt under solen» til en klar vinner med 22 stemmer – dobbelt så mange stemmer som andreplassen «Gi meg fri!».


== Eurovision Song Contest ==
NRK besluttet at Åse Kleveland skulle representere Norge i den internasjonale finalen i Luxembourg, etter sigende fordi Kleveland allerede var populær i de fransktalende landene. I så fall lyktes ikke taktikken, for «Intet er nytt under solen» fikk ikke et eneste poeng fra de fransktalende landene. Grynet Molvig var også opptatt med et annet oppdrag da den internasjonale finalen gikk av stabelen 5. mars.Den internasjonale finalen ble arrangert i Luxembourg 5. mars 1966. Norges bidrag ble framført som nummer seks, etter Jugoslavias Berta Ambrož med «Brez besed» og før Finlands Ann Christine med «Playboy». 

«Intet er nytt under solen» endte til slutt på en tredjeplass av 18 deltakere og fikk 15 poeng. Dette var Norges beste plassering i konkurransen til da, og plasseringen ble ikke slått før Bobbysocks vant Eurovision Song Contest med «La det swinge» 19 år senere.


== Teksten ==
Sangen er en vise-jazzballade i fem firedels takt, og Kleveland spiller selv gitar under framføringen. I teksten forteller jeg-personen om møtet med en gammel mann som sitter i en gyngestol. Han fatter interesse for jeg-personens liv, kun for å fortelle henne at «det er intet nytt under solen». Hun spør: «Men hva har vel det å si om ting har hendt før meg?», og hun forteller videre at «med alt det som han visste. At hans øyne var triste».


== Plateutgivelser ==


== Annet ==
Uttrykket Intet er nytt under solen er hentet fra Forkynneren i Bibelen.


== Referanser ==
Aleksej Stakhanov

Aleksej Grigorjevitsj Stakhanov (russisk: Алексей Григо́рьевич Стаха́нов; født 21. desember 1905jul./ 3. januar 1906greg. i nærheten av Orjol, død 5. november 1977 i nærheten av Donetsk) var en sovjetrussisk gruvearbeider som ble utnevnt til «Helt av det sosialistiske arbeid» i Sovjet under Josef Stalin i 1930-årene.
Sommeren 1935 jobbet Stakhanov i kullgruven Central Irmino. Der foreslo han en omlegging av kullbrytningen: Han mente selve brytningen ved hjelp av pressluftshammere burde skilles fra forstøtning med pitprops for å hindre ras. Forstøtningen skulle skje ved hjelp av et større antall hjelpearbeidere. 31. august 1935 fikk han anledning til å prøve sitt forslag. Det  
førte angivelig til at man slo alle tidligere kullrekorder, og sprengte ut hele 102 tonn kull (14 ganger hans kvote) i løpet av ett skift på 5 timer og 45 minutter. 
Stakhanovs eksempel og innsats ble brukt i sovjetisk propaganda og arbeidsliv, i den såkalte Stakhanov-bevegelsen. Mens man tidligere i den såkalte «udarniki-bevegelsen» (stormtroppbevegelsen) hadde fokusert på økt arbeidsintensitet for å øke produksjonen gjorde man nå mer for å forbedre organiseringen av arbeidet og beherske teknikken. 
Stakhanov ble framhevet i aviser og på plakater i lang tid fremover som modell, og andre sovjetiske borgere ble oppmuntret til å følge hans eksempel. Han dukket også opp på forsiden av Time Magazine.
Stakhanov var vararepresentant i det øverste Sovjet i Sovjetunionen av første sammenkomst. Han ble tildelt to Leninordener, Den røde fanes orden og mange andre medaljer for innsatsen i gruvedriften. 
Det ble etter hans død satt spørsmålstegn ved om Stakhanov virkelig hadde fått ut så mange tonn med kull som det ble hevdet av de sovjetiske myndighetene. I 1985 trykket avisen The New York Times en artikkel der de påstod at selv om Stakhanov virkelig hadde lyktes i å få til dette så var det bare fordi det sovjetiske kommunistpartiet hadde forhåndsarrangert hendelsen for å øke den offentlige moralen.
Det ble også hevdet at han hadde flere hjelpere og at den raske kullutvinningen gjorde kullet dårligere og at det gjorde kullgruvene mer ustabile og økte risikoen for gruvearbeiderne.


== Referanser ==
Misandri

Misandri betegner hat mot (eller forakt for) menn eller gutter. Ordet kommer av gresk misos (μῖσος, «hat») og anēr (ἀνήρ, «mann»).


== Se også ==
Misogyni, hat mot (eller forakt for) kvinner og jenter.
Misantropi, betegner hat mot mennesker i sin alminnelighet.


== Kilder ==
Jakobs-boggi

Jakobs-boggi (etter den tyske jernbaneingeniøren Wilhelm Jakobs, 1858–1942) er en boggi som forbinder to vogner, ledd eller moduler i et tog eller en leddtrikk. 
I Norge finnes Jakobs-boggi brukt på NSB type 72, lokaltog og NSB type 93, regiontog samt på Oslos leddtrikker type SL79 og på Gråkallbanens leddtrikker i Trondheim. De finnes også i de sveitsiske Stadler Flirt-togene som NSB har bestilt for levering fra 2011. Bl.a. de franske TGV-ene fra Alstom har Jakobs-boggier.
Jakobs-boggien har følgende fordeler:
Den stiver opp togsettet så det er mindre utsatt for å folde seg sammen som et trekkspill ved en avsporing. Ved høy hastighet er dette meget farlig. Det skjedde ved Eschede-ulykken, den verste ulykken med høyhastighetstog noensinne. TGV-tog har flere ganger sporet av i høy fart, 290-300 km/t, og likevel blitt stående i skinnegangen – noe Jakobs-boggiene trolig har bidratt til. Derfor har avsporingene ikke krevd menneskeliv eller forårsaket alvorlige personskader.
Togene blir lettere med bare én boggi pr. vogn istedenfor to. Dette er tilfelle selv om den økende belastningen på hver boggi gjør at vognene må lages noe kortere.
Togene blir rimeligere med færre boggier, da boggier er kompliserte og kostbare.
Hjulstøyen, som utgjør en stor del av støyen fra et tog, reduseres med færre boggier. Innvendig blir hjulstøyen dessuten mest merkbar i overgangen mellom vognene, hvor folk ikke pleier å oppholde seg.En ulempe med Jakobs-boggier er at det vanligvis er tidkrevende å hekte av og på vogner ved behov. Dette må gjøres på verksted. En kan riktignok ofte koble sammen flere togsett eller trikker.


== Referanser ==
Avigdor Lieberman

Avigdor Lieberman (født som Evet Lieberman 5. juli 1958 i Kishinev da i Sovjetunionen nå i Moldova) er et sovjetiskfødt israelsk politiker. Han er for tiden medlem av den israelske nasjonalforsamlingen Knesset. 
Han ble utenriksminister i Israel den 31. mars 2009 og han har tidligere vært visestatsminister i Israel. Han er grunnlegger og leder av det israelske partiet Yisrael Beiteinu som kun består av jødiske innvandrere fra det tidligere Sovjetunionen. 
Lieberman ble medlem av Knesset for første gang i 1999 og partiet hans vant da fire seter. Han har vært i politikken siden den gang og har sittet i en rekke nøkkelroller innad i regjeringen. Han har blant annet vært minister for Israels nasjonale infrastruktur, og han har hatt embedstitler som visestatsminister og utenriksminister. 
Hans far hadde tjenestegjort i den sovjetiske røde hær og han tilbrakte syv år i en sibirsk Gulag under Stalins diktator-styre. Det var i en Gulag at han møtte Evets mor som han senere giftet seg med. Familien emigrerte til Israel i 1978, der Lieberman etter hvert skiftet navn til «Avigdor». 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Avigdor Lieberman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Avigdor Lieberman på Internet Movie Database 
Avigdor Lieberman på Twitter 
Avigdor Lieberman på Facebook 
Avigdor Lieberman på Instagram