Ain’t She Sweet

«Ain't She Sweet» er en amerikansk sang, skrevet av Milton Ager (melodi) og Jack Yellen (tekst). Den ble publisert i 1927 av Edwin H. Morris & Co., Inc./Warner Bros. Den ble populær i første halvdel av 1900-tallet, én av de hitsangene som legemliggjorde De glade 20-åra (The Roaring Twenties). I likhet med «Happy Days Are Here Again» (1929) ble den en Tin Pan Alley-standard. Både Ager og Yellen ble valgt til medlemmer av the Songwriters Hall of Fame.


== Innspillinger fra 1927 ==
Originalversjonen ble i faglitteraturen ofte tilskrevet Ben Bernie: Innspillingsdata viser at Lou Gold Melody Men var de første utøverne av stykket. Deres innspilling ble foretatt 17. januar 1927 og utgitt på 78-platen Silvertone 5033
En andre innspilling av «Ain't She Sweet», som Lou Gold & His Orchestra, ble foretatt 21. februar 1927 med Scrappy Lambert (sang). Den ble utgitt på 78-platen Perfect 14777
The Dixie Stompers. Innspilt 20. januar 1927. Utgitt på 78-platen Harmony 353-H
Annette Hanshaw, akkompagnert av Irving Brodsky på piano. Innspilt 26. januar 1927. Utgitt på 78-platen Pathé Actuele E-2669
Harry Richman foretok sin innspilling 27. januar 1927. Den ble utgitt på 78-platen Brunswick 3435
Johnny Marvin. Innspilt 8. februar 1927. Utgitt på 78-platen Okeh 40769
Ben Bernie & His Hotel Roosevelt Orchestra fikk stor suksess med sangen. Innspillingen ble foretatt 28. januar 1927. Den ble utgitt på B-siden (A-siden var «I'm Looking over a Four Leaf Clover») på 78-platen Brunswick 3444B) B-siden ble mer suksessfull. Den nådde førsteplassen på hitparaden og beholdt den i fire uker. Dette var et godt eksempel på at en B-side kunne plassere seg på listene uavhengig av A-siden og sågar gjøre det bedre
Jack Hylton's Hyltonians (Vocal: Al Starita). Innspilt i Hayes 9. februar 1927. Utgitt på 78-platen His Master's Voice B 5211 i Storbritannia
Innspillingen til Nathaniel Shilkret & Victor Orchestra (Vocal: Franklyn Baur) fulgte 10. mars 1927. Utgitt på 78-platen Victor 20508B
Fem dager senere, 15. mars 1927, fulgte innspillingen til Gene Austin & His Orchestra. Utgitt på 78-platen Victor 20568 Denne versjonen lå som # 4 på hitparaden
Frank Banta spilte inn en pianosolo 15. april 1927. Den ble utgitt på 78-platen Victor 20610B. Hans versjon fikk ingen respons på hitparaden
Richard M. Jones' Jazz Wizards sto foran mikrofonen 6. mai 1927
Paul Whiteman's Rhythm Boys fulgte med en medley («Mississippi Mud») i platestudio 20. juni 1927. Den ble utgitt på 78-platen Victor 24240
The Playboys. Innspilt i Paris i juli 1927. Utgitt på 78-platen Pathé 6996
Jazzbandet Charles Remue and his New Stompers Orchestra, fra Brussel, spilte inn sin versjon i London 28. juli 1927. Utgitt på 78-plate for Edison Bell
Tenoren Max Kuttner und dem Jazz-Symphonie-Orchester spilte inn en tysk versjon med tittelen «Mir geht's gut» i oktober 1927. 14. mai 1927 hadde et børskrakk i Berlin sjokkert hele Tyskland («Den svarte onsdag»). Den oppmuntrende teksten refererte til børskrisen: «Mir geht’s gut, ich verliere nicht den Mut, ob ich Geld hab’ oder gerade pleite bin, mir geht’s gut». Utgitt på 78-platen Grammophon 11410Paul Ash and His Orchestra spilte den også inn i 1927.


== Senere innspillinger ==
The Tune Wranglers. Innspilt som «She's So Sweet» 27. februar 1936. Utgitt på 78-platen Bluebird 6326
Hoosier Hot Shots. Innspilt i Chicago 15. juni 1936. Utgitt på 78-platen Melotone 7-08-51
Jimmie Lunceford & His Orchestra. Innspilt 7. april 1939. Utgitt på 78-platen Vocalion 4875
The Korn Kobblers. Innspilt i oktober 1939. Utgitt på 78-platen Elite 5041
Bunny Berigan & His Orchestra. Innspilt i New York City 28. november 1939. Utgitt på 78-platen Victor 26753
Harry James & His Orchestra. Innspilt i 1945.
The Milt Hearth Trio. Innspilt 19. mai 1949. Utgitt på 78-platen Coral 60079
Pearl Bailey & Hot Lips Page. Innspilt 23. juni 1949. Utgitt på 78-platen Harmony Ha1054
Mr. Goon-Bones & Mr. Ford. Utgitt på 78-platene Chrystalette S-1202 i 1949 ? og Chrystalette S-1803 (CR-601) i 1949 samt på singlen Crystalette 45-601
Johnny Maddox. Utgitt på 78-platen og singlen Dot 15077 i 1953
Lawrence Welk and His Champagne Music. Utgitt på singlen Coral 9-61143 i mars 1954
Ken Griffin. Utgitt på 78-platen Columbia 40569 1. september 1954 og på singlen Columbia 4-40569
Mel Powell Trio. Innspilt i New York City 24. august 1954. Utgitt på LP-platen Thigagmagig (Vanguard VRS 8502) i 1955
Billy May & His Orchestra. Utgitt på LP-platen Arthur Murray Cha Cha Mambos (Capitol T 578)
Joe «Mr. Piano» Henderson & his friends. Innspilt i mai 1955. Utgitt som andre sang i medleyen «Sing It With Joe pt. 2» på 78-platen Polygon P 1067 i Storbritannia Medleyen ble også utgitt på EP-platen Nixa NEP.24007 i Storbritannia i 1956
Les Elgart & his Orchestra. Utgitt som instrumental på singlen Columbia 4-40571 i 1955
Erroll Garner. Utgitt på LP-platen After Midnight (Columbia CL 834) i 1956
Enoch Light and Charleston City All stars. Utgitt på LP-platen Roaring 20's Volume 2 (Grand Award 33-340) i 1956
The Modernaires. Utgitt på singlen Coral 9-61555 i 1956
Eric Delaney Band. Utgitt på singlen Pye Nixa N.15069 i Storbritannia i september 1956. A-siden var «Rockin' The Tymps»
Winifred Atwell and her other piano. Utgitt som en del av medleyen «Let's Have a Ding-Dong» på EP-platen Make It a Party (Decca DFE 6370) i Storbritannia i november 1956
Gene Vincent & His Blue Caps. Utgitt på EP-platen Blue Jean Bop, Volume 1 (Capitol EAP 1-764) i desember 1956
Meade Lux Lewis Innspilt 23. november 1956. Utgitt som instrumental på LP-platen Out of the Roaring Twenties With Meade Lux Lewis(ABC-Paramount ABC 164) i 1957
Sally Blair, Richard Wess (arrangør og dirigent). Innspilt i New York City i mars 1957. Utgitt på LP-platen Squeeze Me (Betlehem BCP 6009)
The Dukes of Dixieland. Utgitt på LP-platen The Phenomenal Dukes of Dixeland Volume 2 (Audio Fidelity AFLP 1840) i 1957
Benny Carter. Innspilt 21. april 1958. Utgitt på LP-platen Jazz Giant (Contemporary S 7555) i 1958
Ferlin Husky. Utgitt på LP-platen Sittin' on a Rainbow (Capitol T 976) i 1958
Chico Arnez and his Latin American Orchestra. Utgitt på singlen Pye Nixa 7N.15196 i Storbritannia i mai 1959. A-siden var «Yashmak»
Organist Jackie Davis. Utgitt på LP-platen Hammond Gone Cha-Cha (Capitol T 1338) i 1959
Duffy Power with accompaniment directed by Ken Jones. Den ble utgitt på singlen Fontana 45-H.214 i Storbritannia i september 1959. A-siden var «Kissing Time»
The Johnny Mann Singers. Utgitt på LP-platen Roar Along with the Singing Twenties (Liberty LST-7149 (stereo) og Liberty LRP-3149 (mono)) i januar 1960
Fabian. Utgitt på LP-platen Good Old Summertime (Chancellor CHLS-5012 (stereo) og Chancellor CHL-5012 (mono)) i 1960
Sammy Kaye and His Orchestra. Utgitt på LP-platen Ballroom Date (Columbia CS 8182 (stereo) og Columbia CL 8182 (mono)) i 1960
Michael Holliday. Utgitt på LP-platen Mike (Columbia 33SX 1170) i Storbritannia
The Viscounts. Utgitt på en LP-plate med diverse artister, Razzamatazz and All That Jazz (Pye NPL 18069), i Storbritannia i 1961
Jimmy Smith. Innspilt 23. januar 1962. Utgitt på LP-platen Jimmy Smith Plays Fats Waller (Blue Note BST 84100) i 1962
Frank Sinatra. Innspilt i United Recorders, Hollywood, 10. april 1962. Arrangert og dirigert av Neil Hefti. Utgitt på LP-platen Sinatra and Swingin' Brass (Reprise R9-1005 (stereo) og Reprise R-1005 (mono))
Russ Morgan & His Orchestra. Utgitt på LP-platen Medleys in the Morgan Manner (Capitol ST 1703 (stereo) og Capitol T 1703 (mono)) i 1962
The Temperance Seven (Confidental Vocal by Allan Moody Mitchell Q.C.) Utgitt på singlen Parlophone R 5022 i Storbritannia i april 1963. Arrangør: J. Kronk. B-siden var «Seven and Eleven»
Eddie Peabody. Utgitt på LP-platen Man With the Banjo, Volume 2 (Dot DLP 25553 (stereo) og Dot DLP 3553 (mono)) i 1963. Produsent var Tom Mack
Nat King Cole, Natalie Cole, Carole Cole, Nelson Riddle and His Orchestra. Innspilt 3. februar 1954. Utgitt på LP-platen Love Is a Many-Splendored Thing (Pickwick SPC-3046 (stereo) og Pickwick PC-3046 (mono)) i 1966
Tommy Dorsey. Utgitt på LP-platen Tommy Dorsey's Dance Party (Vocalion VL 3613) i 1966
Guy Lombardo and The Royal Canadians. Utgitt på LP-platen Lombardo With a Beat (Capitol DT 1843)
Stephane Grappelli, Bill Coleman. Utgitt på LP-platen Stephane Grappelli with Bill Coleman (Classic Jazz CJ 24) i 1976
The Mom and Dads. Utgitt på LP-platen Down the River of Golden Dreams (Crescendo GNPS 2106) i 1977
Raul Seixas. Utgitt på LP-platen  Ao vivo – único e exclusivo (Eldorado 85.84.0429) i 1984
Judy Carmichael. Utgitt på LP-platen Pearls (Statiras SLP 8078) i 1986
Bernie Worrell og flere andre medlemmer av Parliament-Funkadelic. Utgitt på CD-platen Funk of Ages (Gramavision R2-79460) i februar 1991
Frankie Lymon & The Teenagers. Utgitt i boksen på fem CD-plater, Complete Recordings (Bear Family BCD 15782 EI) 15. juli 1994
Tiny Hill and His Hilltoppers. Utgitt på CD-platen 1943, 1944 & 1952 (Circle 155) 12. august 1994
Joyce Moody & Earl Wentz. Inngikk som andre sang i en medley som også bestod av «I'm the Last of the Red Hot Mammas». Utgitt på CD-albumet, Vampin' Lady: The Music of Milton Ager (Sixpence), 25. oktober 2007
Ray Anthony. Utgitt på CD-albumet, When You're Smiling (Aero Space 1048) 20. november 2011


== The Beatles' innspilling ==
«Ain't She Sweet» ble også innspilt av The Beatles (med John Lennon som ledesanger og Pete Best som trommeslager) 23. juni 1961 i Friedrich-Ebert-Halle, Hamburg, Vest-Tyskland. Den ble produsert av Bert Kaempfert, utgitt på singlen Polydor NH 52-317 i Storbritannia 29. mai 1964 og tatt med på CD-albumet, Anthology 1, i 1995. En annen fremførelse, innspilt under en jamsesjon i 1969 med Ringo Starr som trommeslager, ble utgitt på Anthology 3. Det er den eneste sangen som finnes på to Anthology-plater. Sangen var også med i bokssettet, John Lennon Anthology.


== Norsk versjon ==
Tomas Drefvelin har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hun er svett».


=== Innspilling ===
Rex Rudi. Utgitt på CD-platen Her om dagen i Lagunen (Broiler Farm BFCD 9805) i 1999.


== Utvalgte tilstedeværelser i filmer og i TV-serier ==
Ain't She Sweet (Paramount Pictures, 1933). Lillian Roth fremførte sangen og danset til den hoppende ballen i denne tegnefilmen, regissert av Dave Fleischer
Duck Soup (Paramount Pictures, 1933)
You Were Meant for Me (Twentieth Century-Fox, 1948)
You're My Everything (Twentieth Century Fox, 1949). Spilt som Hannah Adams' temasang
Farlig reisefølge (Strangers on a Train). Spilt som instrumental i bakgrunnen i tivoliscenene
Force of Arms (Warner Brothers, 1951). Fremført på piano i en scene i en italiensk kafé
Øst for Eden (East of Eden) (Warner Brothers, 1955). Spilt som instrumental i bakgrunnen i tiviliscenen. Filmens handling utpilte seg ti år før sangen ble skrevet
The Eddy Duchin Story (Columbia Pictures, 1955). Sunget av folk som spilte ukulele
Picnic (MGM, 1955). Fremført av byfolk fra Salina, Kansas, da Kim Novaks rollefigur seilte ned elven i en svaneformet båt etter at hun ble valgt til Dronning av Neewollah.
House, i episoden Deception (Sesong to, episode ni)
You Rang, M'Lord?, i episoden The Wounds of War (Sesong to, episode fem)


== Referanser ==