jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bylista

Bylista var ei politisk sammenslutning som ble etablert med det formål å sikre forlenget sporveisdrift i Trondheim. Lista sprang i hovedsak ut fra den politiske venstresiden, med flere politikere fra Ap, SV og NKP. Men også sentrumspartiene var representert i Bylista. NKP lot være å stille liste til i kommunevalgene Bylista stilte liste.
Bylista stilte første gang til valg ved Kommunestyrevalget 1987 der den fikk en oppslutning på 7,6 prosent og seks representanter i bystyret. Hovedsaken til lista var å sikre videre trikkedrift. Kommunestyregruppa var ledet av tidligere Ap-medlem Asle Bjørgen, og de øvrige fem gruppemedlemmene hadde også sin bakgrunn fra den politiske venstresiden.
Bylista klarte likevel ikke å hindre at den kommunale sporveisdriften ble nedlagt i 1988. Dette skjedde etter en opprivende politisk debatt, og etter at det var investert nærmere 150 millioner kroner i nye trikker og verkstedhall.
Bylista valgte midt i perioden å skifte politisk side, fra å ha støttet Aps Per Berge som ordfører, valgte Bylista å støtte Høyres Marvin Wiseth som ordfører fra 1. januar 1990, av mange sett på som takk for sist i trikkesaken. Wiseth ble så sittende som ordfører fram til 1998. Dette valget kostet også Bylista oppslutning.
I 1989 klarte en gruppe sporveisentusiaster, Gråkallbanens venner, å opprettet et privat selskap, AS Gråkallbanen, som fikk konsesjon på å kjøre på de gjenværende sporene. Selskapet fikk låne de kommunale trikkene mot en symbolsk avgift og trafikkerte den opprinnelige strekningen St. Olavs gate-Lian. Sporvognsdriften gikk etter hvert med overskudd, men ikke nok til nyinvesteringer. I 2005 ble selskapet overdratt til Connex Norge (siden Veolia Transport Norge, senere Boreal Transport). Selskapet skiftet 1. juli 2008 navn fra AS Gråkallbanen til Veolia Transport Bane og i 2011 til Boreal Transport Bane. Merkevaren Gråkallbanen ble imidlertid videreført.
Bylista mistet ytterligere oppslutning etter at trikkedriften ble sikret. Ved valgene til kommunestyret i 1991 og 1995 fikk lista en oppslutning på 4,9 prosent (4 representanter) og 4,2 prosent (3 representanter). Etter valget i 1995 samarbeidet Bylista og Fremskrittspartiet for å sikre seg et sete i formannskapet, noe som førte til flere utmeldelser.Ved Kommunestyrevalget 1999 ble Asle Bjørgen innvalgt som Bylistas siste bystyrerepresentant med en oppslutning på 1,2 prosent. Bylista valgte å ikke stille til valg i 2003.


== Kommunestyrerepresentanter ==
Asle Birger Bjørgen 1987-2001
Steinar Nygaard 1987-1999 2001-2003
Harald Øystein Reppesgaard 1987-1999
Christian Larssen 1988-1990
Knut Roger Bangsund 1990-1991 (Etter Christian Larssen)
Eli Bjerk
Torstein Johansen


== Oppslutning 1987-1999 ==


== Referanser ==
Gorran

Bevegelsen for forandring  (kurdisk:  Bizutnaway Gorran   ڕه‌وتی گۆڕان) eller Lista for forandring (kurdisk: Listy Gorran) er en kurdisk politisk bevegelse i Irak.  
Gorran ble dannet i 2009 som en protestbevegelse mot det som ble karakterisert som det  korrupte styresettet til koalisjonspartnerne  i den kurdiske regionen, Kurdistans demokratiske parti og Kurdistans patriotiske union (PUK). Gorran har særlig hentet aktivister og velgere fra PUK, som er  partiet til Iraks president Jalal Talabani. Initiativtakeren til Gorran var Talabanis mangeårige nestkommanderende Nawshirwan Mustafa.
Ved  lokalvalgene i irakisk Kurdistan i 2009 fikk Gorran over 50 prosent av stemmene i provinsen Suleimania, inkludert storbyen Suleimania som har vært PUKs sterkeste bastion. I den kurdiske regionen som helhet fikk Gorran nesten 24% av stemmene og 25 (av 111) representanter i det regionale parlamentet i Arbil. Gorran ble dermed det klart største opposisjonspartiet.    
Ved valgene på Irakisk nasjonalforsamling i 2010 fikk  Gorran åtte representanter i Bagdad, de fleste fra provinsen Suleimania, men  også to fra Arbil. Gorran fikk ingen representanter i provinsen Dahuk som er dominert av KDP, og ble  utklasset av PUK i den omstridte byen Kirkuk. 
I Bagdad har Gorran deltatt i den kurdiske blokken, som også omfatter PUK, KDP og to kurdiske islamistpartier, men trakk seg  fra dette samarbeidet i november 2010. Gorran har derfor ingen ministre i den nye  irakiske regjeringen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
StepStone

StepStone GmbH er en tyskeid leverandør av online rekruttering. Selskapet ble etablert i Norge i 1996. Innen 2022 dato hadde selskapet elleve europeiske virksomheter med tilsammen syv millioner besøkende per måned. StepStone er et heleid datterselskap av det Berlin-baserte selskapet Axel Springer SE.


== Historie ==
StepStone ble etablert som Jobshop i Norge i 1996 og ble utvidet i Europa gjennom oppkjøp og fusjoner. Selskapet endret navn til StepStone i 1999 og ble notert på Oslo Børs i 2000. Ledergruppen ble omstrukturert i 2001, og en større omorganisering og omlegging ble gjennomført. I oktober 2004 ble det norske selskapet EasyCruit AS med jobbportalen deltidsjobb.no og rekrutteringsverktøyet EasyCruit HR kjøpt opp og innlemmet i StepStone. I januar 2005 ble det skotske teknologibaserte rekrutteringsselskapet Obvious Solutions kjøpt opp, og seks måneder senere gjennomførte man nok et oppkjøp gjennom teknologiselskapet i-GRasp i England. I 2009 ble StepStone et heleid datterselskap av det tyske mediehuset Axel Springer AG.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted
Jan Eriksson

Jan Jonas Jakob Eriksson (født 24. august 1967 i Sundsvall) er en svensk tidligere fotballspiller.
Eriksson huskes best for sin innsats i EM i Sverige 1992, der han scoret to mål mot henholdsvis Frankrike og England. Eriksons far Jan-Åke Eriksson og lillebror Patrik Eriksson-Ohlsson har også spilt fotball på elitenivå. 


== Meritter ==
Vinner av Guldbollen 1992


== Eksterne lenker ==
(de) Jan Eriksson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jan Eriksson – Major League Soccer 
(en) Jan Eriksson – Transfermarkt 
(en) Jan Eriksson – national-football-teams.com 
(en) Jan Eriksson – WorldFootball.net 
(de) Jan Eriksson – fussballdaten.de 
(en) Jan Eriksson – FBref 
Profil på www.weltfussball.de
Svenska Fotbollförbundet
AIK
IFK Sundsvall

IFK Sundsvall er et idrettslag fra Sundsvall i Sverige. Klubben ble etablert i 1895 og har tidligere hatt en rekke idrettsgrener på programmet, blant annet fotball, friidrett og varpa. I dag er klubben en rendyrket fotballklubb.
Beste plassering: Syvendeplass i Fotbollsallsvenskan i 1980
Herrelaget i fotball har spilt tilsammen fem sesonger i Allsvenskan, 1976-1977 og 1979-1981.
I 2010 spilte laget i Division 2 Norra Svealand.
Publikumsrekorden er 10 650 mot IFK Norrköping i Allsvenskan 16. mai 1976 (på Idrottsparken).
I 1983 vant de 18-årsgamle juniorspillerne (herrer) det svenske mesterskapet, ledet av Erik Hamrén.


== Se også ==
GIF Sundsvall


=== Kjente spillere ===
Bo Börjesson
Reine Almqvist
Olle Nordin
Lennart Ottordahl
Jan Eriksson
Mikael Brundin
Patrik Eriksson-Ohlsson
Tony Gustavsson
Pontus Engblom
Linus Hallenius


== Eksterne lenker ==
IFK Sundsvall
The Beautiful Life

The Beautiful Life er en amerikansk dramaserie som gikk på The CW i 2009. Serien handler om en gruppe kvinnelige og mannlige modeller i New York. Serien er av Adam Giaudrone. 
Skuespillere: Sara Paxton som Raina Marinelli, Ben Hollingsworth som Chris Andrews, Mischa Barton som Sonja Stone, Corbin Bleu som Isaac Taylor, Nico Tortorella som Cole Shepherd, Ashley Madekwe som Marissa Delfina, Elle Macpherson som Claudia Foster.
Serien ble stanset etter bare to episoder på grunn av lave seertall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Beautiful Life på Internet Movie Database
Varpa

Varpa er et spill eller en sport med antatt opprinnelse fra Gotland, der spillet i dag er mest utbredt. Sporten varpa er med i det svenske Riksidrottsförbundet.
Varpa ligner på boule, men i stedet for en kule benyttes flate stener som kalles for varpor. Varpor kan være laget av stein eller av aluminium. Banen markeres med en pinne (sticka) i hver ende. Spillet går ut på å få sin varpa så nær pinnen som mulig. I stenvarpa får man også poeng om man velter pinnen.
En varpa kan i prinsippet veie hva som helst, men en vekt mellom en halv og fem kilo er det mest praktiske. Banene har ulik lengde avhengig av kjønn, alder og eventuelle handikap. Senior herrer kaster på 20-metersbaner, kvinner på 15 meter. 


== Konkurranseformer og regler ==
Det finnes en rekke ulike konkurranseformer for varpa; Individuell kula, lagkula, mix, centimeter og lagcentimeter.
I centimeter gjennomfører hver deltager 36 kast. Etter hvert kast måles avstanden til pinnen. Dersom avstanden er lengre enn en meter, noteres avstanden til 100 cm. Målt lengde avrundes alltid nedover til nærmeste hele centimeter. Vinneren er den kasteren hvor summen av 36 kast er minst målt i antall centimeter.
Lagcentimeter er en utvidelse av centimeter-konkurransen. Her regner man i sammen resultatet fra de individuelle kastene for lag som består av tre kastere. Lagsresultatet er dermed basert på summen av 108 kast.
Individuell kula innebærer at to personer konkurrerer mot hverandre, enten i en "kula" eller i best av tre "kulor". En kula er en matchomgang i varpa og blir avgjort når den ene kasteren har oppnådd 12 poeng. Den kasteren som fikk det forrige poenget begynner alltid å kaste. For å vinne ett "stick" (som en kasteomgang kalles) må den ene varpan ligge minst en centimeter nærmere pinnen enn motstanderens varpa, bortsett fra i de tilfellene der den ene deltagerens varpa ligger på eller mot pinnen. I slike tilfeller er det tilstrekkelig om man kan konstatere at den ene varpan ligger null millimeter fra pinnen, mens den andre varpan ligger mer enn null millimeter fra pinnen. Dersom man ikke klarer å avgjøre hvilken varpa som er nærmest, får begge kasterne hvert sitt poeng.
Lagkula er ganske likt individuell kula, men kastes i tremannslag. Det laget (Lag 1) som fikk det siste sticket kaster først. Deretter kaster noen fra motstanderlaget (Lag 2). 
Kommer de nærmere pinnen enn varpan fra lag 1, er det lag 1's tur til å kaste. I motsatt fall fortsetter lag 2 til alle tre deltagerne har kastet eller til de tar ledelsen i sticket, ved å plassere sin varpa nærmere pinnen enn lag 1 sin varpa.
Mix kastes i tomannslag med en mann og en kvinne. Konkurranseformen ligner lagkula, bortsett fra at kvinnene alltid kaster det første kastet.


== Eksterne lenker ==
Lars Mauritz Törngren (1880). Fria lekar (andre utg.). Stockholm: P.A. Nordstedt & Söners Förlag. s. 53. 
Det svenske varpaforbundet
Blomster/Flowers (album)

Blomster/Flowers er et musikkalbum med EPA, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Maybe»
«Blomster»
«Today»
«Yesterday»
«Heyday»
«Trädgården»
«Greendale»
«The End Again»
«Sun Day»
«Hey»
«Morning Glory»
«Spellemann»
«Nest»
«Flowers»
Rømgrøt og sik

Rømgrøt og sik er et musikkalbum med Eau De Vill, utgitt i 1995. Dette er bandets debutalbum. Albumet ble produsert av Bjarte Ytre-Arne.


== Sporliste ==
«Over Fæmund»
«Attmed kuføt'n»
«Moltvisa»
«Utfløttarvise»
«Arbeidsløsheta»
«Ælgjakta»
«Rømgrøt og sik»
«Engmo'n»
«Raill tu Sømådala»
«Det rinn vatn»
«Tidtrøta»
«Ny vår»
Evig din (album)

Evig din er et musikkalbum med Eau De Vill, utgitt i 2008. «Evig din», «Åkrestrømmen», «Under Sømå bru» og «Bjønn i vinterdvale» er skrevet av Hans Rotmo.


== Sporliste ==
«Livet baklengs»
«Evig din»
«Voldtekten»
«Åkrestrømmen»
«Rundom på Rovolda»
«Under Sømå bru»
«Trafuril»
«Anne frå Enningdal»
«Fest i Sømådalen»
«Bjønn i vinterdvale»
«Den store elgjakten»
«Josefin's dopvals»


== Referanser ==
Her er Møa mi

Her er Møa mi er et musikkalbum med Eau De Vill, utgitt høsten 2003.


== Sporliste ==
«Møa mi»
«Tohjulstraktor'n»
«Guri Bekk»
«Soloppgång i Lima»
«Gånglåt»
«Båten»
«Gammel'n»
«Meitemarken»
«Nya elgvalsen»
«Styggpolsen»
«Gjeburts'n»
«Tømmerhøgger'n»
«Sømådalsrølp»
«Storkaren»
«Ingen annan enn dej»
Arkivvitenskap

Arkivvitenskap, ofte kalt arkivkunnskap, arkivistikk eller arkivstudier, er faget om lagring, katalogisering og gjenfinning av dokumenter. Faget utviklet seg fra diplomatikken. Arkivvitenskap omhandler også teknikk for bevaring av dokumenter samt restaurering av skadete dokument. Nylig har arkivkunnskap også tatt opp i seg digitale katalogiseringsmetoder og bevaring av digitale arkiv. Faget er beslektet med bibliotek- og informasjonsvitenskap.
Denne vitenskapelige tradisjonens tidligste opprinnelse er ukjent. Imidlertid kan vi nevne de eldste kjente historiske bøker om emnet. Disse arkivvitenskapens tidligste forgjenger var trykt i 1571, men sannsynligvis  allerede skrevet under den tidligere halvparten av 1500-tallet. Forfatteren, den tyske adelsmannen Jacob von Rammingen, kan kanskje betraktes som "far" for denne akademiske fag. Han grunnla en arkiveringstradisjon som i Tyskland overlevde minst et par århundrer. Arkivteorien ble for første gang formulert av ham.En bok som hadde en enorm innflytelse var Handleiding voor het ordenen en beschrijven van archieven, av Muller, Feith og Fruin. Boken kom ut i 1898 og er oversatt til flere språk.
De mest innflytelsesrike forfattere på 1900-tallet var den britiske Hilary Jenkinson (A manual of archive administration, 1922) og den amerikanske Theodore R. Schellenberg (Modern archives, 1956). Blant de mer prominente arkivvitenskapelige forfattere de siste tiårene kan vi nevne Terry Cook, University of Manitoba.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Mette Dørum: Arkivkunnskap Cappelen 1999 ISBN 82-02-17317-5
Ivar Fonnes: Arkivhåndboken for offentlig forvaltning Riksarkivet i Norges skrifteserie 2009 ISBN 978-82-446-1295-1
Jørgen H. Marthinsen: Arkivteori – en innføring Riksarkivarens skriftserie nr. 36, 2012 ISBN 978-82-548-0118-5


== Eksterne lenker ==
Arkivar.no
Tidsskriftet arkiv
Utdanning.no sin av arkivar
Knut Olai Østbye

Knut Olai Østbye (1921–2011) var en norsk offiser som hadde en rekke lederfunksjoner innen det norske landforsvar. Han kjempet mot det tyske angrepet på Norge i 1940 og ble senere med i motstandsbevegelsen.
Østby gikk befalsskolen i 1939/40 og deltok aktivt i krigshandlinger i april 1940 da Tyskland angrep Norge. Under krigen ble han troppssjef, senere gruppesjef i Milorg. I 1945 begynte han på svensk befalskole og året etter startet han på Krigsskolen hvor han avla eksamen i 1948. Han ble kaptein i 1952 og var kompanisjef i Tysklandsbrigaden. Like etter det fulgte Hærens stabsskole og tjeneste som stabsoffiser i infanteriet. I 1957/58 virket han som offiser i Hærens stab og ble samtidig utnevnt til major. Noen år etter det hadde han i fire år stillingen som kontorsjef ved Heimevernsstaben og gjennomgikk i denne tiden (1969–1970) NATO Defence College. Han ble Oberst i 1972 og noe senere generalmajor. Han var i perioden 1972–1976 sjef for Sør-Hålogaland landforsvar. I 1977 ble han utnevnt til generalinspektør for Heimevernet.Østby ble tildelt Deltagermedaljen med rosett og har fått flere utenlandske utmerkelser.Han var gift med Astrid Plaaterud (f. 1921, d. 2003) og hadde tre barn, blant dem skuespilleren Marit Østbye. Han var bosatt på Lysaker i Bærum.


== Referanser ==
Ernst Christoph Homburg

Ernst Christoph Homburg (født 1. mars 1607 i Mihla, død 27. juni 1681 i Eisenach) var en tysk advokat og evangelisk  salmedikter, oversetter og poet som virket i Naumburg i Sachsen. Han er begravd i Naumburg. Han har vært representert i alle salmebøkene i Svenska kyrkan fra 1695 års psalmbok til 1986 års psalmbok. Han er også representert i danske salmebøker, blant andre Psalmebog 1912 og i Norge i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013.


== Biografi ==
Homburg kom fra en evangelisk prestefamilie i Mihla. Etter eksamen i Creuzburg skrev han da han var rundt 27 år gammel, den 3. juli 1632, seg inn i Wittenberg for å studere rettsvitenskap.  Her begynte han å dikte sanger for studenter og andre. Disse tekstene er bevart i skriftet Clio. I årene 1635—1638 bodde han hovedsakelig i Hamburg, før han fortsatte sine jusstudier i Nederland uten å avlegge noen eksamen. I 1642 bosatte han seg i Naumburg, Saale der han virket som jurist. Her gjorde han også flere oversettelsesarbeider, blant andre dikt av Jacob Cats i 1648. Homburgs lett komponerbare sanger ble tonesatte av mange komponister (viktig er Johann Sebastian Bachs tonesettning Bach-Werke-Verzeichnis (BWV) 85), og hans Schäferdiktning vant stort bifall hos Pegnitzschäfer. 
I en lengre sykdomsperiode diktet og oversatte han tekster av Angelus Silesius. Homburg regnes som en av de mest tallentfulle tyske lyrikerne på 1600-tallet.


== Bibliografi ==
Bekanntes Kirchenlied: 1659: "Jesu, meines Lebens Leben" (EG 86, tonesatt av Wolfgang Wessnitzer 1661)
Schimpff- und Ernsthaffte Clio. 2 deler,  Hamburg 1638 (ny utgave, Hamburg 1642; Del 1 Lyrik und weltliche Lieder. Del 2 Epigramme)
Tragi-Comoedia von der verliebten Schäferin Dulcimunda. Jena 1643
Jacob Cats: Selbststreit, das ist kräfftige Bewegung deß Fleisches., oversettelse,  Nürnberg 1647
Nicolaus Vigelius: Gerichts-Büchlein., oversettelse, Naumburg 1649
Geistliche Lieder.  2 deler,   Jena 1659


== Referanser ==


== Litteratur ==
Crone, Max, Quellen und Vorbilder Ernst Christoph Homburgs.  Diss. Heidelberg 1911
Gemert, G. van, "Clio und Zeeusche Nachtegael.  Ernst Christoph Homburgs poetisches Verfahren", Chloe 10 (1990) s. 210-232
Ingen,F. van,  "Die singende Muse und der <Kunst-Verstand>", Festschrift Hans-Gert Roloff, Bern 1983, S. 406-426
Ernst Christoph Homburg, An Liebe nicht sparen, bearbeidet nyutgivelse av Hoffmann, Eckardt,   Mihla, 2007.
Dünnhaupt, Gerhard: "Ernst Christoph Homburg (1605–1681)", Personalbibliographien zu den Drucken des Barock, Bd. 3.  Stuttgart, Hiersemann 1991, s. 2160-67.  ISBN 3-7772-9105-6


== Eksterne lenker ==
(tysk) Oppslag i Biographisch-Bibliographischen Kirchenlexikon
(tysk) Oppslag i Deutsche Biographie
(tysk) Berühmte Mihlaer - E.C. Homburg
Fjærbåndvikler

Fjærbåndvikler (Philedone gerningana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 13-18 millimeter), brun vikler. Hannen har fjærformede antenner, og en oppstående kvast av brunoransje, hårlignende skjell bakerst på thorax. Forvingen er lys brun med markerte, rødbrune tverrstreker. Midt i vingen er det et bredt, rødbrunt, skrått tverrbånd som er mørkest ved innerkanten, og vingens ytterste del er rødbrun. Vingespissen er markert og rettvinklet. Bakvingen er grå med en smal, hvit stripe langs ytterkanten. Larven er grønnlig grå, med spredte, oppstående, hvite børster.


== Levevis ==
Arten kan finnes på mange ulike lokaliteter, hyppigst kanskje på litt høytliggende myrer. Larvene lever mellom sammenspundne balder og blomster av en rekke ulike planter, blant andre tiriltunge, kjemper og blåbær. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av juni til september, hannene om dagen og hunnene fra skumringen og utover natten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa og finnes også i det nordlige Asia.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Philedone gerningana på UK Moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) fjærbåndvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fjærbåndvikler hos Artsdatabanken 
(sv) fjærbåndvikler hos Dyntaxa 
(en) fjærbåndvikler hos Fauna Europaea 
(en) fjærbåndvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Philedone gerningana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philedone gerningana – detaljert informasjon på Wikispecies
Felino

Felino er et musikkalbum med Electrocutango, utgitt i 2005. Dette er bandets debutalbum og hittil siste plate.


== Sporliste ==
«Felino»
«Victoriosa»
«Rivadavia»
«Electroqtango»
«12" Tango»
«Regina»
«El Ilorón»
«Renacere»
«Misterienzo»
«Sin Piel»
«Astorlokefu»
«A Fuego Violento»
«Retrolonga»
«Mi Viejo Dolor»
Lydia Lithell

Lydia Lithell (født 10. september 1909, død 6. desember 1957 i Kumla) var en svensk organist, sangforfatter og komponist.
Lithell var aktiv i Kumla baptistmenighet som organist og menighetsmusiker. Hun avla kantoreksamen i 1954 og skrev cirka 300 åndelige sanger og tonesatte selv et flertall av dem, blant annet «Jag har hört om en stad» («Jag har hört om en stad ovan molnen»), som ble skrevet til en russisk folkemelodi. I 1986 års psalmbok er hun representert med en bearbeidelse fra 1955 av «Just som jag är, ej med ett strå». I den norske Salmer 1997 er hun representert med to salmer, en oversettelse til samisk og barnesangen «Om jeg er liten eller stor». Hun er også med i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om henne i Dagen
Artikkel om henne hos Sveriges Radio
Skogbåndvikler

Skogbåndvikler (Capua vulgana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 13-19 millimeter), lyst grå eller brun vikler. Palpene er ganske lange, hodet lyst brunt eller grått. Forvingen er lyst brun eller grå med mer eller mindre tydelige, urgelmessige, mørkere tegninger, noen individer er nesten ensfarget, særlig hunner. Vingen er noe tilspisset. Bakvingen er brunhvit, lysbrun i den ytre delen.


== Levevis ==
Arten holder til i skog, og larvene lever mellom sammenspundne blader av ulike løvtrær og busker, blant andre or, rogn, bringebær og blåbær. De voksne sommerfuglene flyr i skumringen i mai-juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa og videre østover til Stillehavet. I Norge er den vanlig i Sør-Norge.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Capua vulgana på UK Moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) skogbåndvikler i Encyclopedia of Life 
(en) skogbåndvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogbåndvikler hos Artsdatabanken 
(sv) skogbåndvikler hos Dyntaxa 
(en) skogbåndvikler hos Fauna Europaea 
(en) skogbåndvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Capua vulgana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vårbåndvikler

Vårbåndvikler (Philedonides lunana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter) vikler. Hodet og kroppen er mørke. Hannen har smalt fjærformede antenner og er mindre kontrastrikt tegnet, mens hunnen har trådformede antenner og kontrastrike vingetegninger i beige og sjokoladebrunt. Forvingen er brunlig med spredte, hvite skjell. Midt i vingen er det et skrått, hvitkantet, brunt tverrbånd som er omtrent dobbelt så bredt ved bakkanten som ved vingens forkant. I vingespissen er det en stor, kileformet, litt krummet, hvitkantet brun flekk. Bakvingen er gråbrun, tydelig innbuktet bak den avrundede spissen, den indre delen av vingefrynsene er lys slik at den blir en smal, lys stripe langs ytterkanten.


== Levevis ==
Arten lever på lyngheier og i myrlendt terreng. Larvene lever på mange ulike planter, blant andre lyng, blåbær, pors og ballblom. De voksne sommerfuglene flyr i mars til mai, hannene gjerne i solskinn.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa bortsett fra den sørvestlige delen, og i det nordlige Asia.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Philedonides lunana på UK Moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) vårbåndvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vårbåndvikler hos Artsdatabanken 
(sv) vårbåndvikler hos Dyntaxa 
(en) vårbåndvikler hos Fauna Europaea 
(en) vårbåndvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Philedonides lunana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons