jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kunståret 1853

Kunståret 1853 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1853.


== Hendelser ==
Baron Haussmann velges til å påbegynne nyplanleggingen av Paris.


== Verk ==

Gustave Moreau
Darius après la bataille d'Arbelles.
The Bathers (Musée Fabre, Montpellier)
Rosa Bonheur – Foire aux chevaux (Metropolitan Museum of Art, New York).
Théodore Chassériau – The Tepidarium (Musée d'Orsay, Paris)
Jean Auguste Dominique Ingres – The Apotheosis of Napoleon I (ødelagt av brann i 1871)


== Utstillinger ==


== Priser ==
De neuhausenske priser:
William Hammer maler for Blomster og Frugt (maler)
Henrik Olrik for en sølvsukkerskål (maler og billedhugger)


== Fødsler ==
5. mars – Howard Pyle, amerikansk illustratør og forfatter (død 1911)
14. mars – Ferdinand Hodler, sveitsisk maler (død 1918)
30. mars – Vincent van Gogh, nederlandsk maler (død 1890)
13. mai – Adolf Hölzel, tysk maler (død 1934)
28. mai – Carl Larsson, svensk kunstner (død 1919)
10. juni – Elias Muukka, finsk billedkunstner og kunstprofessor (død 1938)
29. juni – Edvard August Bergh, svensk dekorasjonsmaler og kirkerestauratør (død 1915)
11. juli – Nina Ahlstedt, finlandssvensk kunstner (død 1907)
14. september – Axel Ender, norsk maler og billedhugger (død 1920)
21. september – Edmund Blair Leighton, engelsk maler (død 1922)
10. oktober – Anna Gardell-Ericson, svensk kunstner (død 1939)
12. oktober – Johan Tirén, svensk maler (død 1911)
20. oktober – Louise Abbéma, fransk maler (død 1927)
9. desember – Laurits Tuxen, dansk maler (død 1927)
20. desember – Karl Johan Andersson, svensk xylograf og maler (død 1942)
31. desember – Ellen Favorin, finlandssvensk billedkunstner (død 1919)


== Dødsfall ==
6. februar – August Kopisch, tysk poet og maler (født 1799)
27. mars – Johann Adam Ackermann, tysk landskapsmaler (født 1780)
5. juni – Maria Johanna Görtz, svensk kunstner, tegner og medlem av kungliga konstakademien (født 1783)
15. juli – Wilhelm von Kobell, tysk maler, grafiker og lærer (født 1766)
22. juli – Christoffer Wilhelm Eckersberg, dansk maler  (født 1783)
Maria Johanna Görtz, svensk kunstner (født 1783)
Tang Yifen, kinesisk landskapsmaler og kalligraf under Qing-dynastiet (født 1778)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1853 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sverre Therkelsen

Sverre Asbjørn Therkelsen (født 27. april 1925 på Åmot i Modum) er en norsk forfatter og oversetter, bosatt i Tønsberg. Ved siden av sitt læreryrke har han skrevet og oversatt fortellinger, dikt og salmer.
Sverre Therkelsen fullførte i 1969 hovedfag i nordisk litteratur fra Universitetet i Oslo med hovedoppgaven Humoraspektet i Rolf Jacobsens diktning. Fra 1951 til 1970 var han ved Fredtun, Frikirkens folkehøgskole, de siste ti årene som rektor. Fra 1970 til 1993 var han lektor ved Tønsberg Gymnas. Fra 1970 til 1980 satt Therkelsen i tekstutvalget i Frikirkens salmebokkomité, hvor han for det meste også var sekretær. Han er forlengst pensjonert, men skriver fortsatt og fremfører sine tekster i ulike sammenhenger.


== Bibliografi ==
Demring i oktober (1970). Diktsamling. Lutherstiftelsen forlag
Samtalene med Carin (1971). Ungdomsroman. Lutherstiftelsen forlag
Ved nådens brønn (1971). 9 sanger med musikk av Jan Elgarøy. Musikk-Husets Forlag.
Troens vandring (1982). Ungdomskantate med musikk av Sigvald Tveit. Norsk Luthersk Forlag.
Må denne dag bli en lovsang! (1982). 20 åndelige viser med musikk av Sigvald Tveit,samt aforismer. Luther forlag.
80 bibelviser (1987). Åndelige viser med musikk av Sigvald Tveit. Norsk Musikforlag.
Vi eldes med stil – Når tørrgrana blomstrer (1992). Dikt og aforismer. Kolibri Forlag
I muntert alvor – fyndord og go’ord (1993). Aforismesamling. Kolibri Forlag.
Hauk og due – og andre historier (1994). Eventyrfor voksne, illustrert av Svein Nyhus. Vårt forlag.
Hverdagen – en nådegave (2003). Dagboksnotater. Illustrert av forfatteren. Kolibri Forlag.
På alenestien – Ord til noen som bærer sorg (2005). Illustrert av forfatteren. Kolibri Forlag
Tønsberg Høiere Almenskole – Siste skoledag (2009). Tekster til foto av Bjørn Braathen. Unizon forlag.Andre utgivelser: Diskanten og Vi synger i kor, oversatte tekster med musikk av Carl Bertil Agnestig. Frikirkens salmebok Ære være Gud har fire originale og fire oversatte salmer. Norsk Salmebok har «Ikke ved makt», som er oversatt til flere språk.


== Litteratur ==
Aasmundtveit, Anne Kristin (1962-) (1995). Biografisk leksikon til Norsk salmebok og Norsk koralbok. Oslo: Verbum Forlag. s. 138. ISBN 8254305730.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert til Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket]
Some Kind of Monster (film)

Some Kind of Monster er en dokumentarserie om Metallica i årene fra 2000 til 2003. Den tar blant annet for seg hvordan albumet St. Anger kom til og når frontmann og gitarist James Hetfield gikk inn i rehabiliteringen. Dette er tiden etter tidligere bassist Jason Newsted trakk seg fra Metallica, og de begynte å lete etter en ny bassist. De valgte til slutt Robert Trujillo, som har vært en del av gruppa siden da. Man får også ett innblikk i når Metallica saksøkte Napster for ulovlig nedlasting av musikk.
I løpet av disse årene ser man også at Metallica har hyret inn en terapeut, Phil Towle. Man får også høre noen sanger som ikke kom på plata, blant annet en sang som skulle hete «Temptaion».
Denne gangen var det en helt ny måte å lage en CD for Metallica på. For første gang hadde de ikke gjort klart noe, hverken titler, rytmer eller noe som helst. Nå var det bare Lars Ulrich, Kirk Hammett og James Hetfield som gikk sammen inn i et rom sammen med produsenten Bob Rock og begynte å spille. Tidligere kunne ikke Lars si noe om teksten, mens James ikke kunne si noe om trommene – alle hadde ansvaret for sin egen rolle. Under innspillingen av St. Anger hjalp alle til med alt.
Dokumentaren varer i rundt to timer og tjue minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Some Kind of Monster på Internet Movie Database 
(no) Some Kind of Monster hos Filmfront 
(sv) Some Kind of Monster i Svensk Filmdatabas 
(da) Some Kind of Monster i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Some Kind of Monster på Allociné 
(nl) Some Kind of Monster på MovieMeter 
(en) Some Kind of Monster på AllMovie 
(en) Some Kind of Monster på Turner Classic Movies 
(en) Some Kind of Monster på Rotten Tomatoes 
(en) Some Kind of Monster på Metacritic
Niko Eeckhout

Niko Eeckhout (født 16. desember 1970 i Izegem) er en belgisk tidligere profesjonell landeveissyklist.
I 2006 ble han belgisk mester på landevei.
Han la opp etter 2013-sesongen, 42 år gammel.


== Lag ==
Collstrop (1992–1993)
Varta (1994)
Collstrop (1995–1996)
Lotto-Mobistar-Isoglass (1997–1998)
Palmans (1999–2000)
Lotto-Adecco (2001–2004)
Chocolade Jacques-T Interim 2005–2008
An Post-M.Donnelly-Grant Thornton-Sean Kelly Team (2009–2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Niko Eeckhout – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Niko Eeckhout – ProCyclingStats 
(en) Niko Eeckhout – Cycling Archives 
(en) Niko Eeckhout – Cycling Quotient 
(en) Niko Eeckhout – CycleBase
Eric Van Lancker

Eric van Lancker (født 30. april 1961 i Oudenaarde) er en belgisk tidligere landeveissyklist. Han vant blant annet Amstel Gold Race i 1989 og Liège-Bastogne-Liège i 1990.


== Eksterne lenker ==
Palmarès hos velopalmares.free.fr (fr)
(en) Eric Van Lancker – ProCyclingStats 
(en) Eric Van Lancker – Cycling Archives 
(en) Eric Van Lancker – CycleBase 
(en) Eric Van Lancker – TheSports.org
Axel Linvald

Axel Steffensen Linvald (født 8. januar 1886, død 31. oktober 1965) var en dansk historiker, forfatter og riksarkivar.
Linvald tidligste akademiske publiserte skrifter handlet om danske landboforhold (Tönne Lüttichau og hans Stilling til Landbospørgsmaalet 1769 i: Historisk Tidsskrift 8, I, 1906) og Antvorskov og Vordingborg Krongodser : 1768-1774. Et Bidrag til Landboreformernes Historie, 2 (i: Fra Arkiv og Museum, 1905-1911), men hans hovedinteresse ble snart administrasjonshistorie. Han skrev en del artikler om Københavns administrasjon til Historiske Meddelelser om København, et tidsskrift han også redigerte i forbindelse med sin stilling som rådstuearkivar 1923–1934.
I 1923 fremla han verket Kronprins Frederik og hans Regering 1797-1807 som disputats for doktorgraden ved Københavns Universitet, men det ble forkastet til tross for en offentlig protest mot beslutningen.
Verket ga han allikevel status som spesialist på perioden rundt Englandskrigene og han skrev avsnittet til dette i Det danske Folks Historie (1928, gjenopptrykt i Schultz' Danmarkshistorie, 1948).
Hans hovedverk er verket om Kong Christian VIII: den unge prins (3. deler, Den unge Prins 1786-1813, 1943; Norges Statholder 1813-1814, 1952 og Før Eidsvoldgrundloven, 1965). På grunn av Linvalds grundige arkivstudier i emnet rakk han ikke å fullføre det til sin opprinnelig planlagte lengde.
Linvald var riksarkivar i perioden 1934–56, kun avbrutt i 1943–45, da han på dette tidspunkt under okkupasjonen måtte flykte til Sverige. Han var dessuten redaktør av Historisk Tidsskrift i perioden 1932-43.
Han ble medlem av Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie i 1926. Han var medlem av styret for Instituttet for Historie- og Samfundsøkonomi i perioden 1936–1960, Det Danske Sprog- og Litteraturselskab 1936 og av Den Arnamagnæanske Kommission 1936-1961. Han var formann for Kildeskriftselskabet 1938-1940, og Den danske historiske Forening 1942-1945. Han var direktør for Den Hielmstierne-Rosencroneske Stiftelse 1949–1963,
Først i 1954 ble han æresdoktor ved Århus Universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Axel Linvald - Bibsys
Nekrolog over Axel Lindvald, i Historisk Tidsskrift  tidsskrift.dk Arkivert 21. desember 2010 hos Wayback Machine.
Doe Maar

Doe Maar var en nederlandsk popgruppe med sin storhetstid på begynnelsen av 1980-tallet og var en av de mest suksessfulle popgruppene i nederlandsk historie.  Det var et punk og reggae inspirert skaband og var aktive mellom 1978 og 1984, men har imidlertid hatt flere opptredener senere. Ettersom de sang på nederlandsk var det bare kjent i det nederlandske språkområdet. Doe Maar betyr noe slik som «Bare gjør det», en frase som vanligvis brukes på en sur og furten måte.


== Diskografi ==
Doe Maar (1979)
Skunk (1981)
Doris Day en andere stukken (1982)
Doe de dub - discoversie (1982)
4us (1983)
Lijf aan lijf (live album, 1983)
5 jaar Doe Maar, Het complete overzicht (1984)
De beste van Doe Maar (LP) (1984)
De beste van Doe Maar (CD) (1987)
De beste (1991)
Het complete hitoverzicht (1994)
Het afscheidsconcert - Live in de Maaspoort 's‑Hertogenbosch (live album, 1995)
Het allerbeste van Doe Maar (1999)
Alles (1999)
Klaar (2000)
Hees van Ahoy (live album, 2000)
Hollands glorie (2004)
Écht alles (2007)
De singles (2008)
De doos van Doe Maar (2012)
Versies/Limmen tapes (2012)
Symphonica in Rosso (2012)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Doe Maar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Doe Maar på Discogs 
(en) Doe Maar på MusicBrainz 
(en) Doe Maar på Songkick 
(en) Doe Maar på Last.fm
Administrasjonsutvalg

Administrasjonsutvalg er et eller flere utvalg som skal eksistere i alle kommuner og fylkeskommuner, med bakgrunn i kommunelovens §25. Administrasjonsutvalget skal være satt sammen av både tillitsvalgte for de ansatte og politikere som arbeidsgivere, og skal behandle saker som angår saker mellom arbeidstagere og arbeidsgiver.


== Eksterne lenker ==
Kommunelovens §25 hos Lovdata
Dear Hearts and Gentle People

«Dear Heart and Gentle People» er en amerikansk sang med melodi av Samy Fain og tekst av Bob Hilliard. De ble inspirert til å skrive sangen basert på et stykke papir (med ordene Dear friends and gentle hearts) funnet på Stephen Foster, da hans lik ble oppdaget i et hotellrom i New York i januar 1864. Den ble publisert i 1949.
Bing Crosbys versjon nevner Idaho, nær hans hjemdelstat Washington. Dina Shores versjon hentyder Tennessee, hennes hjemdelstat.
Populære versjoner ble spilt inn på plate av Bing Crosby, Dennis Day og Dinah Shore. Gordon MacRae spilte også inn sangen på plate. I Storbritannia ble sangen spilt inn på plate av Doreen Lundy. Senere innspillinger ble gjort av Perry Como i 1959 og 1980.
Innspillingen med Bing Crosby ble gjort 26. oktober 1949 og utgitt av Decca Records med katalognummer 24790.Innspillingen med Dinah Shore ble gjort 9. september 1949 og utgitt av Columbia Records med katalognummer 38601.Innspillingen med Gordon MacRae (with The Plainsmen and Archie Parker orch) ble gjort 21. oktober 1949 og utgitt av Capitol Records med katalognummer 777. Den andre siden var «Mule Train», som MacRae spilte inn 1. oktober 1949.Innspillingen med Doreen Lundy ble gjort 22. februar 1950 og utgitt på EMIs britiske Columbia Records-etikett med katalognummer 2649.
Innspillingen med Perry Como fra 23. april 1959 ble utgitt som et spor på albumet Como Swings, med katalognummer LSP–2010. Innspillingen med Como fra juli 1980, fra en livefremførelse, ble utgitt på albumet Perry Como Live on Tour, med katalognummer AQL 1-3826, i 1981.
Sangen ble fremført av Gene Autry and the Oak Country Boys i spillefilmen Beyond the Purple Hills fra 1950.
En innspilling med Bob Crosby and the Bobcats var med i en trailer for videospillet Fallout 3 fra 2008.


== Norske versjoner ==
Egil Hagen har skrevet en norsk tekst.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Melmidd

Melmidd (latin: Acarus siro) er en vanlig middart i familien Acaridae som lever i mel- og grynvarer og som gjør skade på frø og korn. Melmidden er 0,3 til 0,6 millimeter stor og er hvit som voksen. En melmidd kan legge rundt 500 egg og gjennomløpe sin livssyklus på tre uker ved gunstige temperaturer (25°C og 90% relativ luftfuktighet).
Mel som er sterkt infisert får en rødlig farge. Hvis man glatter ut litt infisert mel, vil overflaten fort bli ujevn på grunn av middenes aktivitet. Angrepne matvarer er uegnet som menneskeføde på grunn av fordøyelsessykdommer og støv av infisert mel kan gi allergiske reaksjoner.


== Litteratur ==
Mourier, Henri: Skadedyr i hus og hytte. NKS-Forlaget, 1995.


== Eksterne lenker ==
«Melmidd» hos Store norske leksikon
Shanghai kunstmuseum

Shanghai kunstmuseum (kinesisk: 上海美术馆, pinyin: Shànghǎi Měishùguǎn) er et kunstmuseum i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Den ligger i det tidligere klubbhuset til Shanghai Racing Club. Idag ligger den rett inntil Folkeparken i Shanghai, i Puxidelen av byen.
Bygningen er fra 1933, og var klubbhus for hesteveddeløpsbanen i Shanghai. Etter japanernes okkupasjon av byen 1937 ble det overtatt som kontorer for militærstyret. Fra 1940-årene bygde kommunistene et omfattende nettverk av tunneler i området. Tunnelene under kunstmuseet er fremdeles intakte. De knytter blant annet an til Marriott hotel på den andre siden av Nanjing Lu-gaten. 
Bygningen ble renovert i 1955. Museet har et utstillingsareal på 5.000 kvadratmeter, der det er utstilt over 4.000 kunstverk. Museet har også et konferanserom for kunstforedrag.
Det er også hovedutstillingssted for Shanghaibiennalen, som arrangeres annethvert år. 
Bygningen har et fremtredende klokketårn, over restauranten i bygget, kalt Kathleen’s 5. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Former Site of Shanghai Race Club – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Shanghai naturhistoriske museum

Shanghai naturhistoriske museum (kinesisk: 上海自然博物馆, pinyin: Shanghai ziran bowuguan) befinner seg i bydistriktet Huangpu i Shanghai i Folkerepublikken Kina.
Adressen er til gaten Henan Nan Lu (Metro: Henan Zhong Lu).
I museet er utstilt blant annet et 140 millioner gammelt skjelett av en dinosaur: Mamenchisaurus hochuanensis Young & Zhao (合川马门溪龙), funnet i  Hechuan i provinsen Sichuan (nå i byprovinsen Chongqing). 


== Eksterne lenker ==
Shanghai naturhistorske museum
Musikkflekken

Musikkflekken var en konsertscene i Sandvika i Bærum som var i drift fra 1986 til 2018. Klubben hadde lokaler i den såkalte Brambanigården, og hadde en ståplasskapasitet på 350 personer.


== Jazz, rock og bluesklubb i Sandvika ==
Scenen ble etablert 1. november 1986 av frivillige foreninger og Bærum kommune. Bidragsytere var blant annet Club M4, Bærum Rockeklubb, Alkoholfri Jazzcafé, Stabekk Storband og Sandvika Storband. Fra Bærum kommune var Birger Carlsen og Vilhelm Seyffarth sentrale i arbeidet. De første årene var bookingansvarlig Miloud Guiderk sentral i programmeringsfasen. Andre sentrale aktører de første ti årene var Anne-Gro Lindbek, Helge Bock, Ove Borgersen, Kjetil Moberg, Vegar Engebretsen, Grete-Lill Engebretsen, Erlend Skomsvoll, Maria Kannegaard og Marius Stenberg.
Den 1. august 1990 ble Musikkflekken kåret til «Årets jazzklubb i Norge».
Den 30. januar 1988 holdt den amerikanske jazzstjernen Chet Baker sin siste konsert i Norge på Musikkflekken. Selv om hovedvekten lå på formidling av jazzmusikk, holdt også utøvere av andre musikksjangere konserter der.I 2009 engasjerte blant andre Bærum Venstre seg for å få Bærum kommune til å satse mer på Musikkflekken.Bærum Kulturhus programmerte scenen frem til 1. september 2013, da konsertarrangøren Toothfairy Live AS tok over drift og programmering av scenen. Målgruppen for konsertvirksomheten var publikum i alderen 16-25 år. Som eneste helårsarrangør i Norge hadde Musikkflekken fri aldersgrense på over 80 % av arrangementene som ble holdt hvert år. Den 6. mars 2015 ble Musikkflekken og Toothfairy Live AS kåret til «Årets Helårsarrangør» 2014 av kollegene i Norske Konsertarrangører.
Musikkflekken som merkevare ble lagt ned i 2018.


== Fra Musikkflekken til Sandvika Folkebad ==
Etter nedleggelsen av Musikkflekken ble lokalene pusset opp. Per 2021 rommer lokalene en restaurant og en liten konsertscene, kalt Sandvika Folkebad.


== Referanser ==
Johnny Lunde

Johnny Anker Lunde (født 26. oktober 1923 i Drammen, død 2. april 2013) var en norsk alpinist. Han representerte Konnerud Idrettslag.
Lunde vant NM i utfor i 1949. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1948 i St. Moritz uten å fullføre utforrennet, og i 1952 i Oslo med 20.-plass i utfor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny Lunde – Olympedia 
(en) Johnny Lunde – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Lunde på Konnerud ILs liste over norgesmestere fra klubben
Bjarne Arentz

Bjarne Arentz (født 2. desember 1928 i Oslo, død 2017) er en tidligere norsk alpinist. Han representerte Idrettsforeningen Ready.
Arentz vant NM i slalåm og alpin kombinasjon i 1946 og utfor i 1950. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1948 i St. Moritz med 16.-plass i utfor, 23.-plass i slalåm og 17.-plass i kombinasjonen.
Han deltok i VM i Aspen i USA i 1950. Arentz studerte til å bli ingeniør i Tyskland, og vant flere tyske studentmesterskap i alpint og nordiske grener i 1953 og 1955.Arentz ble norgesmester på vannski i 1962 (hopp), 1963 (trick), 1964 (trick) og 1965 (trick).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjarne Arentz – Olympedia 
(en) Bjarne Arentz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Astronomiske symboler

Astronomiske symboler er symboler som blir brukt til å representere ulike himmellegemer, teoretiske utledninger og observerende hendelser innen astronomi. Disse symbolene ble vanligvis brukt av profesjonelle og amatørastronomer. Mens astronomiske symboler fremdeles er i bruk i almanakker, har de gått ut av bruk i publisert forskning og tekster om astronomi.  Mange av symbolene er delt med vestlig astrologi, som bruker flere varierende former.


== Symboler for Solen, Månen og planetene ==


== Referanser ==
Bæ To Da Bone

Bæ To Da Bone er Are og Odins debutalbum, utgitt i 2004. Albumet inneholder også en egenkomponert låt som heter «Klapp Klapp» som gjorde stor suksess på diverse hitlister.


== Sporliste ==
«Tune In Tune Out»
«Endelig»
«Blid»
«Lys og varme baby» (med Åge Aleksandersen)
«Klapp klapp»
«Candishake»
«Individrap»
«Kjærlighetsvisa»
«Rovdyr»
«Hvis du»
«Homonasjonalen»
«Bæ To Da Bone»


== Eksterne lenker ==
(en) Bæ To Da Bone på Discogs
Battambang (provins)

Battambang (også Batdambang) (khmer: បាត់ដំបង) er en provins i Kambodsja. Den ligger nordvest i landet, og hovedstaden heter også Battambang. Provinsen grenser i nord mot Banteay Meanchey, i vest mot Thailand, og i øst og sør mot Pursat. 


== Historie ==
Mellom det 15. og 18. århundre var provinsen okkupert av Siams hær og provinsen var under siamesisk kontroll fram til 1907. Fram til dette året var Batdambang mye større, men ble i desember delt i tre nye provinser, Battambang, Siem Reap og Serei Sophorn. En ny inndeling fant sted i 1925, og Serei Sophorn ble da integrert i Battambang som et eget distrikt. I 1988 ble så provinsen Banteay Meanchey skilt ut fra Battambang og provinsen fikk da sin nåværende størrelse. 


== Økonomi ==
Battambang omtales gjerne som «Kambodsjas risbolle» og som navnet tilsier er ris en viktig næring her. I regntiden i 2006 ble 2 440,14 km² rismarker dyrket her, og med en gjennomsnittlig produksjon på 2,2 tonn pr hektar ga dette en avling på 536 830 tonn. Av dette ble ca 300 000 tonn solgt. I underkant av 100 000 hektar ble dyrket med andre avlinger. Husdyrhold og fiske er andre næringer av betydning i provinsen.


== Administrativ inndeling ==
Provinsen er delt inn i 13 distrikter, 96 kommuner, og 741 landsbyer 

0201 Banan – បាណន់
0202 Thma Koul – ថ្មគោល
0203 Batdambang – ក្រុងបាត់ដំបង
0204 Bavel – បាវិល
0205 Ek Phnom – ឯកភ្នំ
0206 Moung Ruessei – ម៉ោងឬស្សី
0207 Rotanak Mondol – រតនមណ្ឌល
0208 Sangkae – សង្កែ
0209 Samlout – សំឡូត
0210 Sampov Loun – សំពៅលូន
0211 Phnum Proek – ភ្នំព្រឹក
0212 Kamrieng – កំរៀង
0213 Koas Krala – កោះក្រឡ
Bernoulli-forsøk

Bernoulli-forsøk, også kalt binomisk forsøk, ble definert av den sveitsiske matematikeren Jacob Bernoulli, en av flere kjente matematikere fra Bernoulli-familien. Han er også kjent for Bernoulli-fordelingen.
Man har bernoulli-forsøk dersom:

det er kun to mulige utfall, suksess og ikke suksess
sannsynligheten for suksess er den samme i hvert eksperiment
utfallene i forsøket er uavhengige av hverandreEksempel på mye brukte bernoulli-forsøk er myntkast eller en urnemodell med tilbakelegging.
Haiglaigts:Farvel og på Gjensyn

Haiglaigts:Farvel og på Gjensyn er et musikkalbum utgitt av Are og Odin i forbindelse med avskjedsturneen i 2005. Albumet inneholder også en DVD med duoens onsdagssendinger 


== Sporliste ==
«Åpning»
«Stjerna»
«Om tekst og melodi»
«Vår gud han er så sortebill»
«Moscow Mob»
«Kred»
«Værskille»
«Om tekst og melodi»
«Det handle om juba»
«Vår egen vei»
«Hidden Track»


== DVD ==
DVD-en inneholder en mer enn 3 timers haiglaigts fra Are og Odins onsdagssendinger på Internett/NRK2
Banteay Meancheay

Banteay Meanchey (khmer: បន្ទាយមានជ័យ) er en provins nordvest i Kambodsja. Hovedstaden i provinsen er Sisophon. På khmer betyr Banteay Meanchey «Seiersfestningen». «Chey»-delen av navnet er avledet fra Ordet «Jaya» (जय) på sanskrit som betyr «seier». En internasjonal grenseovergang til Thailand ligger i provinsen i byen Poipet. 


== Historie ==
Området var en del av det omfattende Khmerriket, arven fra den tiden kan ses i Banteay Chhmar-tempelet nord i provinsen, bygget på slutten av det 12. århundre. 
I det 17. århundre tok Siam kontroll over Kambodsja, og gjorde området til den en del av det som i dag er Sisophonprovinsen i Thailand. I 1907 måtte Siam overlate kontrollen til franskmennene, og Banteay Meancheay ble da inkludert i Battambangprovinsen. 
I 1988 ble Banteay Meanchey skilt ut fra Battambang. Provinsen bestod da av de fem distriktene Mongkol Borei, Thmar Pouk, Serei Sophorn, Preah Netpreah og Phnom Srok. 


== Administrasjon ==
Provinsen er delt inn i åtte distrikter (srok), som er videre inndelt i 64 kommuner (khum) og 634 landsbyer (phum).