jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Saigontraktaten

Saigontraktaten er betegnelse på to traktater som overførte store deler av kontrollen og suvereniteten over særlig Annam til Frankrike og disse sikret fransk kontroll over Indokina.


== Den første Saigontraktaten 1862 ==
Den første Saigontraktaten ble undertegnet 5. juni 1862 mellom representanter for Det franske koloniriket og den siste uavhengige keiseren fra Nguyen-dynastiet, keiser Tự Đức. I denne traktaten avsto keiser Tự Đức både Saigon, øya Poulo Condor og de tre sørligste provinsene til det som skulle bli Cochinkina (Bien Hoa, Gia Dinh og Dinh Tuong) til Frankrike. Traktaten ble bekreftet av Huétraktaten som ble undertegnet 14. april 1863.


== Den andre Saigontraktaten 1874 ==
Den andre Saigontraktaten ble undertegnet 15. mars 1874 og var en bekreftelse av den tidligere traktaten. Vietnam anerkjente Frankrikes fulle suverenitet over de tre provinsene som admiral La Grandière hadde erobret 1867. Den røde elv (Song Hong) ble åpnet for handel, sammen med havnene i Hanoi, Haiphong og Qui Nhon. Selv om Frankrike tilbakeleverte Hanoi, den vietnamesiske keiseren var tilbakeholden med å ta imot hjelp fra Kina. Dette førte til at både Frankrike og Kina hevdet suverenitet over Vietnam. I mars 1882 hevdet den første sivile guvernøren i Cochinkina, Le Myre de Vilers at traktaten fra 1874 ikke var oppfylt og Hanoi ble igjen okkupert 27. april 1882.


== Se også ==
Den fransk-kinesiske krig


== Kilder ==
Saigon, Treaty of, Encyclopædia Britannica 2006, Encyclopædia Britannica Premium Service. 30 Mar. 2006
The Encyclopedia of the Nations – Country Data – Vietnam
C'est arrivé un jour – 5 Juin
Lars H Krempig

Lars Haukanes Krempig (født 11. mai 1969) er en norsk naturfotograf, bosatt i Alta.
Krempig er oppvokst i fjellbygda Kyte på Voss. Han har studert pedagogikk ved Universitetet i Tromsø, vilt og fisk ved Norges landbrukshøgskole og utmarksforvaltning ved Høgskolen i Hedmark. Han er spesielt kjent for sine bilder fra Nordkalotten, Svalbard, Grønland og Alaska, og har levert bilder til en rekke bøker og tidsskrifter. Han har arbeidet som friluftslivslærer på Alta folkehøgskole siden 1997. 
Krempig er medlem av foreningen Norske Naturfotografer og er tilknyttet bildebyrået Samfoto.


== Bibliografi ==
Jakten på Fjellrypa (sammen med Stig Wallerheim), Pan Forlag (2004) ISBN 8292528024
FRI – friår, friluftsliv, friluftsbarn (sammen med Inger Wallem Anundsen), Naturforlaget (2005) ISBN 9788276433678


== Eksterne lenker ==
(en) Lars H. Krempig på Internet Movie Database 
(no) Krempigs hjemmeside
(no) Øytun folkehøgskole
Kaia Storvik

Kaia Storvik Hanssen (født  1976) er en norsk journalist, fra 2010 til 2014 sjefredaktør i Dagsavisen. Hun var med å starte Tankesmien Agenda i 2014, og var nestleder. Fra 2019 var hun sjefredaktør i Agenda Magasin. Hun ble 20. mai 2021 utnevnt til byrådssekretær for kommunikasjon ved byrådslederens kontor i Oslo kommune. Hun representerer Arbeiderpartiet.Storvik begynte som journalist i Dagsavisen i 2004 og har tidligere også arbeidet som journalist i Vårt Land, Dagbladet og Dagens Næringsliv. Ved sin tiltredelse som ansvarlig redaktør uttalte hun at Dagsavisen skulle være en modig avis.Ved stortingsvalget i 1997 var Storvik andrekandidat for Rød Valgallianse i Oslo.


== Referanser ==
Ydre Nørrebro

Ydre Nørrebro – som ofte sammen med Indre Nørrebro blir kalt Nørrebro – er en bydel i Københavns kommune med 41.718 (2003) innbyggere. Med en befolkningstetthet på 19.733 innbyggere pr. km² er Ydre Nørrebro Københavns tettest befolkede område. Ydre Nørrebro var tidligere en administrativ bydel i København.
En stor del av befolkingen studerer og/eller folk av annen etnisk herkomst enn dansk. 
Bydelen avgrenses mot sydvest av Ågade og Frederiksberg kommune. Mot nordvest er Ydre Nørrebro avgrenset mot Bispebjerg og Nordvestkvarteret av Ringbanen og Nørrebro stasjon. Mot nordøst er bydelen avgrenset mot Ydre Østerbro av Lersø Park Allé, og til slutt er Ydre Nørrebro mot sydøst avgrenset mot Indre Nørrebro av Jagtvej.
Jens Carelius

Jens Jørgen Carelius Krogsveen (født 8. oktober 1982), kjent under artistnavnet Jens Carelius, er en norsk låtskriver, gitarist, vokalist, produsent og grafisk designer fra Blommenholm i Bærum. 
Han ble først kjent for sin intrikate gitarteknikk (fingerpicking) og særegne stemme da han debuterte i januar 2008. Han har etter dette utviklet seg mer i en løsere retning og henter både inspirasjon fra jazz, klassisk, blues og folk. Poetiske tekster er også viktig i hans musikk og ligger langt fremme i hans lydbilde. Jens Carelius debuterte som sceneartist i 2008 og har siden den gang turnert Norge og utland og spilt på blant annet Øyafestivalen og by:larm. Carelius opptrer i forskjellige konstellasjoner, som solo, med sitt band The Legends eller i diverse duoformater. Han er også en del av det Oslo-baserte musiker- og dikterfellesskapet Blues Run The Game sammen med blant andre musikerne Arild Hammerø og Siri Nilsen. 
Hans andre utgivelse, The Beat Of The Travel, ble svært godt mottatt i pressen og fikk blant annet karakter 6 i Dagbladet. Mange anmeldere holdt også platen som personlige favoritter av utgivelsene i 2009. 
8. april 2011 slapp han platen The Architect, en konseptplate hvor Carelius tok utgangspunkt i arkitekturen. Sammen med det grafiske utgjør de elleve sangene på platen rammeverket for en fiktiv dokumentarfilm med samme navn.Carelius er også med i bandet Atlanter med blant andre Arild Hammerø. Bandet ble nominert til Spellemannprisen i klassen «indie» i 2013 for albumet Vidde.


== Diskografi ==
The First Songs (2008)
The Beat Of The Travel (2009)
The Architect (2011)
OPSI (2019)


== Eksterne lenker ==
Jens Carelius på MySpace
Jens Carelius på nett
Grafisk portofølje


=== Anmeldelser ===
Dagbladet
Groove
Avro Avian

Avro Avian var en serie med britiske skolefly/sportsfly konstruert og bygget av Avro på 1920-tallet. Til tross for at dette var fremragende fly kunne de ikke konkurrere med eller ta markedsandeler fra de Havilland Moth. 


== Konstruksjon og utvikling ==
Avro 581 Avian prototype var tegnet og bygget for å delta i en konkurranse i 1926. Skroget var basert på  Avro 576 autogyro, men ble bygget som en konvensjonell to-dekker og var utstyrt med en 70 hk (50 kW) Armstrong Siddeley Genet motor.
Etter tester med denne prototypen ble det installert en ny motor,  85 hk. ADC Cirrus og solgt som Avro 581E til Herbert Hinkler, som brukte flyet på en serie med langdistanseflyvninger som kulminerte med en  15½-dag solo flyvning fra Croydon, Storbritannia til Darwin, Australia. 
Produksjonsmodellen fikk betegnelsen 594 og ble bygget i et større antall versjoner, vesentlig med Cirrus motorer. En versjon med skrog bygget med sveisede stålrør ble bygget i 1929 som Avro 616 Avian IVM for å møte krav fra oversjøiske kunder. Denne versjonen ble bygget i det største antall eksemplarer, ca. 190 ble bygget. 


== Flyet i bruk ==
Selv om modellen ikke kunne konkurrere med de Havilland Moth som fløy mer enn et år tidligere ble Avain i stor grad brukt som et sivilt sportsfly eller skolefly og mange solgt utenlands. Avians ble bygget (eller sammensatt) i USA og Canada.
Blant kjente flyvere fra mellomkrigstiden som var eiere av Avro Avian var :

Amelia Earhart som kjøpte en Avro Avian i 1929 og fløy solo tvers over det amerikanske kontinent, tur retur.
Charles Kingsford Smith anskaffet i 1931 en Avro Avian som han gav navnet Southern Cross Minor for å delta i kappløpet Australia til England.
Widerøes Flyveselskap hadde en Avian rundt 1935. Den ble bl. a brukt til rundflyvning for Allers Flyveklubb og senere solgt til Sverige


== Eksterne lenker ==
Amelia Earharts Avro Avian
Ellen Sæthre-McGuirk

Ellen Marie Sæthre-McGuirk (født 1975) var fra 2000 til 2007 direktør ved Rogaland Kunstmuseum i Stavanger (Nå: Stavanger kunstmuseum) og var i perioden 2007-2011 forsknings- og senterleder ved Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen, som er lokalisert ved Nord universitet. Sæthre-McGuirk var førsteamanuensis II-stilling ved Handelshøyskolen BI, Oslo, hvor hun underviste i kultur og ledelse i perioden 2008-2011. Hun er nå professor ved Nord universitet. 
Sæthre-McGuirk har vært prosjektansvarlig og utvikler for kunst- og kulturprosjekter i Norge og i utlandet. Hun var i perioden 2005 til 2007 styremedlem og styreleder for de nordiske institusjonene NKD (Nordisk kunstnersenter Dalsåsen) og NIFCA (Nordic Institute for Contemporary Art).
Hun har en Ph.D. i kunsthistorie og -teori fra Katholieke Universiteit i Leuven, Belgia. 


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ellen Sæthre-McGuirk i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ellen Sæthre-McGuirk i BIBSYS
Lofoten International Art Festival

Lofoten International Art Festival (LIAF) er en festival for samtidskunst som avholdes annethvert år i Svolvær. 
LIAF er organisert under Nordnorsk Kunstnersenter og er støttet av Kulturrådet, Nordland fylkeskommune, Troms og Finnmark fylkeskommune og Vågan kommune.
LIAF er medlem av International Biennial Association.Kuratorerer for LIAF 2019 var Hilde Mehti, Karolin Tampere, Neal Cahoon og Torill Østby Haaland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lofoten International Art Festival
Bombeattentatene i Bagdad i 1950-51

Bombeattentatene i Bagdad i 1950-51 er benevnelsen på en rekke bombeattentat mot jødiske mål i Bagdad som fant sted mellom april 1950 og juni 1951. Attentatene skal ha vært en medvirkende årsak til en massiv jødisk emigrasjon fra Irak til Israel i perioden 1950-52 (se Operasjon Esra og Nehemja). Emigrasjonen startet allerede i 1949, men skjøt fart først etter at bombeattentatene startet. Over 100 000 jøder forlot Irak i perioden 1950-52. Etter emigrasjonen var det kun 5 000 jøder igjen i Badgad (av ca 100 000 før emigrasjonsbølgen).
Det hersker usikkerhet om hvilke grupperinger som stod bak attentatene. Enkelte historikere har hevdet at det var arabiske ekstremister med antijødiske holdninger, mens andre hevder det ble iverksatt av sionister i den hensikt å skape fiendtlige holdninger til jøder i Irak og dermed skape en fortgang i den jødiske emigrasjonen fra Irak til Israel.


== Referanser ==
Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen

Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen er et statlig ressurssenter for barnehager, grunnskolen, videregående opplæring og høyere utdanning i Norge. Senteret ble etablert 1. januar 2007 og rapporterte tidligere direkte til Utdanningsdirektoratet. Senteret er nå en del av Nord universitet i Bodø, Fakultet for lærerutdanning og kunst- og kulturfag.
Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen (KKS) har flere målgrupper innenfor kunst- og kulturfeltet, og arbeider primært for målgruppene i skjæringsfeltet kunst- og kulturfeltet og utdanningsfeltet:

Lærerutdanningene
Skole- og barnehageeiere
Ledere og ansatte i barnehager og skoler
PP-tjenestenSenteret skal bidra til engasjement for fagene og for økt interesse for opplæring i kunst- og kulturfag, og til at barnehager og skoler får økt kompetanse til å tolke og operasjonalisere rammeplanen og læreplanverket. KKS skal videre støtte andre institusjoner og særlig lærerutdanningene i deres arbeid med kompetanseutvikling innenfor kunst- og kulturfag i skolene og barnehagene. Ved behov skal KKS også være rådgiver for nasjonale utdanningsmyndigheter innenfor dette fagfeltet.
Senteret arbeider aktivt med prosjekter og rapporter som offentliggjøres på senterets nettsider. Særlig er ressursbasen en viktig kilde til gode undervisningsopplegg, prosjekter og fagstoff knyttet til rammeplan og læreplan. 


== Eksterne lenker ==
kunstkultursenteret.no
Claus Deleuran

Claus Deleuran (født 4. august 1946 i Odense, død 31. januar 1996) var en dansk tegneserietegner, -forfatter og historieformidler. Tegneseriene hans er blant de mest anerkjente danske tegneserier. Karrieren hans som tegneserietegner startet med Bjarkes Saga (1968), men tok først av, da han begynte å tegne for Politisk Revy. 
Her startet han serien Thorfinn (1971–1974), som er blitt utgitt i album flere ganger. I 1977 tegnet han Rejsen til Saturn. Figurene fra Thorfinn-serien ble også gjenbrukt i flere serier, særlig i 3-bindsverket om detektivene Pirelli & Firestone (1979–1982), som Claus Deleuran skapte i fellesskap med sin bror Jesper Deleuran, hvis tegnestil ikke er helt ulik hans egen, samt Mikkeline på skattejagt (1984). 
I 1987 og gikk Claus Deleuran i gang med det ambisiøse verket Illustreret Danmarkshistorie for Folket  – en tegneserie med et vell av informasjoner, som kronologisk spente fra Verdens skapelse og framover. Serien gikk i avisen Ekstra Bladet og samtidig ble sidene samlet og utgitt i bokform. Midtveis i 9. bind i 1996 døde Claus Deleuran – serien hadde da passert år 1000. 
Claus Deleurans tegneserie Rejsen til Saturn ble etter hans død filmatisert. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claus Deleuran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Claus Deleuran på Internet Movie Database 
(da) Claus Deleuran på Filmdatabasen 
(da) Claus Deleuran på danskfilmogtv.dk 
(da) Claus Deleuran på Scope 
(en) Kort omtale på engelsk og eksempler på tegninger i Lambiek Comiclopedia
(da) Bibliografi over Claus Deleurans utgivelser (inkl. utgivelser i samarbeid med andre)
Fredrik Bekken

Fredrik Raaen Bekken (født 11. mars 1975 i Drammen) er en norsk konkurranseroer. 
Han tok sølv i dobbeltsculler i junior VM 1991 sammen med Sigurd Hadler Olsen. Han vant junior VM i singelsculler i 1993. Kom på 6.-plass i singelsculler under OL i Atlanta i 1996. 
Han tok bronse i dobbeltsculler under VM i 1999, og sølv under Sommer-OL 2000 i Sydney, i tillegg til 3 verdenscupseiere sammen med Olaf Tufte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Bekken – Olympics.com 
(en) Fredrik Bekken – Olympic.org 
(en) Fredrik Bekken – Olympedia 
(en) Fredrik Bekken – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fredrik Bekken – FISA
Marie Claire

Marie Claire er et kvinneblad som ble opprettet i Frankrike av Jean Prouvost. Den første utgaven av Marie Claire ble utgitt i 1937. Bladet blir utgitt i over 23 land og det offisielle språket er engelsk. Bladet fokuserer mest på helse, skjønnhet og mote.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Marie Claire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jógvan Brimheim Gunnarsson

Jógvan Brimheim Gunnarsson (født 20. juni 1992) er en norsk stand-up komiker og imitator fra Bømlo. Gunnarsson vant i 2007 VG Netts standupkonkurranse.Gunnarson flyttet til Norge fra Færøyene sammen med familien sin i 1994. Han startet komikerkarrièren i 2005 da han bidro med en sketsj på ungdomsskolens julefest. Han har også vært skuespiller i TV-serien «Den Døde Enken» som gikk på TV Haugaland i 2007. I 2009 opptrådte han i programmet «Veien til København» på TV 2.Gunnarsson har studert markedsføring ved BI i Bergen, og jobber til daglig i Optimal Norge.  


== Referanser ==
Seventeen

Seventeen er et amerikansk magasin for tenåringer. Bladet ble først utgitt i 1944 av Walter Annenbergs Triangle Publications. Seventeen er for målgruppen 12–19 år. Det er et av de mest populære bladene i USA. Det konsentrerer seg mest om skjønnhet, kjendiser, hår og sminke og hudpleie.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Amarant

Amarant har flere betydninger:

amarantslekta - ei slekt med planter
amaranter – ei slekt med fugler
amarant (farge)
Steve Mandanda

Steve Mandanda Mpidi (født 28. mars 1985) er en kongolesisk fransk fotballspiller som spiller for Stade Rennais FC. Han er også en del av det franske landslaget.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i Frankrikes EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Frankrikes tropp til VM i fotball 2018 i Russland. Frankrike vant VM-finalen mot Kroatia 4-2. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen.Han ble tatt ut i Frankrikes EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Frankrikes tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Steve Mandanda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Mandanda – FIFA 
(en) Steve Mandanda – UEFA 
(fr) Steve Mandanda – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Steve Mandanda – LÉquipe 
(en) Steve Mandanda – Transfermarkt 
(en) Steve Mandanda – national-football-teams.com 
(en) Steve Mandanda – WorldFootball.net 
(en) Steve Mandanda – Soccerbase.com 
(en) Steve Mandanda – FootballDatabase.eu 
(en) Steve Mandanda – Soccerway
Pjotr Prokopovitsj

Pjotr Petrovitsj Prokopovitsj, belarusisk Пётр Пятровіч Пракаповіч - Pjotr Pjatrovitsj Prakapovitsj (russisk: Пётр Петро́вич Прокопо́вич, født 3. november 1942) er en belarusisk ingeniør og politiker, som var sentralbanksjef i Belarus’ nasjonalbank fra 1998 til 2011. 
Han var parlamentsmedlem fra 1990 til 1995, og etter dette jobbet han som nestleder for den belarusiske presidentens stab. De siste to årene før han ble sentralbanksjef var han første visestatsminister.Prokopovitsj gjennomgikk en hjerteoperasjon i april 2011, og Jurij Alymov ble utnevnt til fungerende sentralbanksjef mens Prokopovitsj var på rekonvalesens. I juli ble han løst fra stillingen. Den 28. juli 2011 ble Nadezhda Ermakova utpekt som ny sentralbanksjef.


== Referanser ==
Sébastien Squillaci

Sébastien Squillaci (født 11. august 1980 i Toulon) er en fransk tidligere fotballspiller. Han var også en del av det franske landslaget. 
Før han gikk til Spania og Sevilla spilte Carrasso for flere andre franske klubber som Toulon, Lyon, Ajaccio og Monaco. Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sébastien Squillaci – FIFA 
(fr) Sébastien Squillaci – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Sébastien Squillaci – LÉquipe 
(en) Sébastien Squillaci – Transfermarkt 
(en) Sébastien Squillaci – Transfermarkt (manager) 
(en) Sébastien Squillaci – national-football-teams.com 
(en) Sébastien Squillaci – WorldFootball.net 
(en) Sébastien Squillaci – Soccerbase.com 
(en) Sébastien Squillaci – FootballDatabase.eu 
(en) Sébastien Squillaci – Soccerway
Bundaberg

Bundaberg er en by i delstaten Queensland i Australia. Byen ligger ved Burnett-elva omtrent 385 km nord for delstatshovedstaden Brisbane og 15 kilometer fra kysten. Bundaberg er regionalt senter for regionen Wide Bay-Burnett.
Navnet er antatt å stamme fra en sammenkobling av bunda som betyr «viktig mann» på Kabi Aboriginalsk og det tyske ordet berg. Stedet er lokalt kjent som «Bundy».
Den lokale aborginerstammen er Gurang Gurang-folket.


== Historikk ==

Den europeiske bosetningen av Bundaberg ble grunnlagt av tømmerhuggerne Bob og George Stewart og Lachlan Tripp i 1867. De første jordbrukerne fulgte kort tid etter. Tømmerhogst var den første etablerte industrien i Bundaberg. I 1868 ble det opprettet et sagbruk ved Burnett-elva. Bosetningen ble oppmålt og døpt Bundaberg i 1870.
Kort tid etter ble sukkerrør innført og sukkerindustrien kom senere til å bli hjørnestensnæringen i Bundaberg. Den tidlige sukkerindustrien var avhengig av Kanakas-folket som arbeidet i nær-slaveri. Bundaberg fikk status som town i 1903 og city i 1913.


== Industri ==
Hovedindustrien i Bundaberg er basert på sukkerrør. Omfattende sukkerrøråkere er etablert i nærområdet og flere bedrifter baserer seg på å prosessere sukkeret. En av byens best kjente eksportartikler er Bundaberg Rum som er laget av melasse et biprodukt av sukkerprosesseringen. Det eksisterer også et omfattende vanlig jordbruk rundt Bundaberg. Tidligere
Turisme er en viktig industri i Bundaberg. Bundaberg ligger nær den sørlige delen av Great Barrier Reef ikke langt fra Lady Elliot og Lady Musgrave-øya. De lokale strendene er også populære blant turistsmål.


== Klima ==
Bundaberg har et subtropisk klima med varme sommere og milde vintere.


== Transport ==
Bundaberg ligger ved slutten av Isis Highway (State Route 3). Mange ekspressbusser stopper også i Bundaberg. Bundaberg lufthavn har flyvninger til Brisbane og Lady Elliot-øya. Ved lufthaven er det også en campus av Central Queensland University. Småflyprodusenten Jabiru Aircraft holder til i Bundaberg.


== Vennskapsbyer ==
 Nanning i Kina
 Settsu i Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bundaberg Regional Council
News Mail (Bundaberg-avis)
Alou Diarra

Alou Diarra (født 15. juli 1981) er en senegalesisk-fransk tidligere fotballspiller.
Han spiller midtbane, og er også en del av det franske landslaget. Diarra har spilt for flere andre klubber i sin karriere, og den startet i Louhans-Cuiseaux, før ferden gikk videre til Bayern München og Freiburg fra Tyskland. 
Sommeren 2002 ble han Liverpool-spiller var han hele perioden på utlån i Frankrike i 3 forskjellige klubber, Le Havre, Bastia, hvor han i den siste klubben Lens ble kjøpt etter endt lån. Etter 2 år i Lens gikk turen videre til Lyon i Frankrike. Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alou Diarra – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alou Diarra – FIFA 
(en) Alou Diarra – UEFA 
(fr) Alou Diarra – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Alou Diarra – LÉquipe 
(en) Alou Diarra – Transfermarkt 
(en) Alou Diarra – Transfermarkt (manager) 
(en) Alou Diarra – national-football-teams.com 
(en) Alou Diarra – Soccerbase.com 
(en) Alou Diarra – FootballDatabase.eu
Mathieu Valbuena

Mathieu Valbuena (født 28. september 1984) er en fransk fotballspiller som spiller for den greske klubben Olympiakos.Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika og Fotball-EM 2012 i Polen og Ukraina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mathieu Valbuena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Mathieu Valbuena – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mathieu Valbuena – FIFA 
(en) Mathieu Valbuena – UEFA 
(fr) Mathieu Valbuena – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Mathieu Valbuena – LÉquipe 
(en) Mathieu Valbuena – Transfermarkt 
(en) Mathieu Valbuena – national-football-teams.com 
(en) Mathieu Valbuena – WorldFootball.net 
(en) Mathieu Valbuena – Soccerbase.com 
(en) Mathieu Valbuena – FootballDatabase.eu
Diego Godín

Diego Roberto Godín Leal (født 16. februar 1986) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den argentinske klubben Vélez Sársfield.Han er også en del av det uruguayanske landslaget. Godín har tidligere spilt for Club Nacional de Football og CA Cerro fra Uruguay samt Villarreal CF i Spania. Han gjorde seg særlig bemerket som spiller i Atlético Madrid, hvor han ble den utenlandske spilleren med flest kamper. Godín var også kaptein for Madrid-klubben i sin siste sesong der. Han spilte for Inter Milan før han dro til Cagliari.     


== Landslaget ==
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Han ble tatt ut i Uruguays tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Uruguays tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
Atlético MadridUEFA Super Cup (1): 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Diego Godín – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Diego Godín – FIFA 
(en) Diego Godín – UEFA 
(fr) Diego Godín – LÉquipe 
(en) Diego Godín – Transfermarkt 
(en) Diego Godín – national-football-teams.com 
(en) Diego Godín – WorldFootball.net 
(en) Diego Godín – Soccerbase.com 
(en) Diego Godín – FootballDatabase.eu 
(en) Diego Godín – Soccerway
Tanja Storsul

Tanja Storsul (født 13. februar 1970) er en norsk professor ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo.
Storsul var medlem av Mediestøtteutvalget, og har forsket på de samfunnsmessige betydningene av sosiale nettfenomener som blant annet YouTube og Facebook. Hun har vært tett på digitaliseringen av fjernsynet. Hun skrev sin doktorgrad på temaet liberaliseringen av telemarkedene.      
Storsul har bl.a. redigert bøkene Media Innovations: A Multidisciplinary Study of Change (2013, med Arne H. Krumsvik) og Ambivalence towards convergence: digitalization and media change (2007, med Dagny Stuedahl).


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Tanja Storsul i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Tanja Storsul i BIBSYS
Biografi på uio.no