jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Konrad Huber (skytter)

Konrad Walentin Huber (født 4. november 1892 i Helsingfors, død 4. desember 1960 i Helsingfors) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1952 i Helsingfors.
Huber vant to olympiske medaljer i skyting under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i den individuelle konkurransen i trap bak Gyula Halasy fra Ungarn. Han var også med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen i trap med 360 poeng, tre poeng mindre enn gullmedaljevinnerne fra USA og samme antall poeng som sølvmedaljevinneren fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det finske laget var Konrad Huber som skjøt 94 poeng, Robert Huber (92), Werner Ekman (91), Robert Tikkanen (83), Georg Nordblad (80) og Magnus Wegelius (79).


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Sølv i skyting, trap lagskyting  Finland
 1924  Paris – Bronse i skyting, trap lagskyting  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Konrad Huber – Olympedia 
(en) Konrad Huber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Konrad Huber – databaseOlympics.com (arkivert)
Geostiba circellaris

Geostiba circellaris er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Geostiba.


== Utseende ==
En liten (2,2-2,9 millimeter), slank, gulbrun kortvinge. Arten kan ligne mange av artene i den store slekten Atheta. Antennene er forholdsvis korte og kraftige. Hodet er mørkt, rundet, med ganske små fasettøyne (mindre enn hos de aller fleste av Atheta-artene). Pronotum er nesten kvadratisk, med rundede hjørner. Dekkvingene er nokså korte, bare ubetydelig lengre enn pronotum. Hos hannen har hver dekkvinge en kort lengderibbe i den fremre delen. Bakkroppen er temmelig lang og slank, hos hannen har det nest-bakerste ryggleddet en opphøyd, avlang knøl. Beina er gulaktige og middels lange.


== Levevis ==
Geostiba circellaris lever mellom mose og løvstrø på skogbunnen, der den er en av de aller vanligste billene i Norge.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Geostiba Thomson, 1858
Geostiba circellaris (Gravenhorst, 1802)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Geostiba circellaris i Encyclopedia of Life 
(en) Geostiba circellaris i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Geostiba circellaris hos Artsdatabanken 
(sv) Geostiba circellaris hos Dyntaxa 
(en) Geostiba circellaris hos Fauna Europaea 
(en) Geostiba circellaris hos ITIS 
(en) Geostiba circellaris hos NCBI 
(en) Kategori:Geostiba circellaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Geostiba circellaris – detaljert informasjon på Wikispecies
Gladys Orozco

Gladys Guadalupe Orozco Montemayor (født 15. april 1983 i Monterrey) er en meksikansk kunstløper. Orozco vant gullmedalje i det nasjonale mesterskapet i 1995, 2001 og i 2004. Under VM i kunstløp 2002 i Nagano fikk Orozco en 37.-plass. Beste internasjonale plassering for Orozco som senior er en 19.-plass i firekontinentersturneringen i 2002. Orozco giftet seg med den kanadiske kunstløperen Elvis Stojko i Las Vegas den 20. juni 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gladys Orozco – ISU
Silusa rubiginosa

Silusa rubiginosa er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Silusa.


== Utseende ==
En liten (3-3,8 millimeter), middels slank, brun kortvinge. Hodet er litt lengre enn bredt, rundet, med små, litt utstående fasettøyne, overflaten grovt punktert. Pronotum er nært en og en halv gang så bredt som langt, med rundede sider. Dekkvingene er betydelig lengre og ubetydelig bredere enn pronotum, med litt rundede sider. Den bakre delen er bredt rundet uthulet. Bakkropp og bein er ganske slanke.


== Levevis ==
Arten finnes der det flyter ut sevje fra skader på trær, særlig på alm.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Silusa Erichson, 1837
Silusa rubiginosa Erichson, 1837
Silusa rubra Erichson, 1839 – funnet i Karelen og Baltikum, ikke i Norge


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Silusa rubiginosa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Silusa rubiginosa hos Artsdatabanken 
(sv) Silusa rubiginosa hos Dyntaxa 
(en) Silusa rubiginosa hos NCBI 
(en) Kategori:Silusa rubiginosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten: [1]
Werner Ekman

Werner Nicolai Ekman (født 15. mai 1893 i Rantasalmi, død 3. oktober 1968 i Seinäjoki) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Ekman vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen i trap med 360 poeng, tre poeng mindre enn gullmedaljevinnerne fra USA og samme antall poeng som sølvmedaljevinneren fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det finske laget var Konrad Huber som skjøt 94 poeng, Robert Huber (92), Werner Ekman (91), Robert Tikkanen (83), Georg Nordblad (80) og Magnus Wegelius (79).


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Bronse i skyting, trap lagskyting  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Werner Ekman – Olympedia 
(en) Werner Ekman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Werner Ekman – databaseOlympics.com (arkivert)
Georg Nordblad

Georg Julius Wilhelm Nordblad (født 24. august 1894 i Helsingfors, død 15. august 1970 i Helsingfors) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Nordblad vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen i trap med 360 poeng, tre poeng mindre enn gullmedaljevinnerne fra USA og samme antall poeng som sølvmedaljevinneren fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det finske laget var Konrad Huber som skjøt 94 poeng, Robert Huber (92), Werner Ekman (91), Robert Tikkanen (83), Georg Nordblad (80) og Magnus Wegelius (79).


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Bronse i skyting, trap lagskyting  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Nordblad – Olympedia 
(en) Georg Nordblad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Folkekrav (Tyskland)

Et folkekrav (tysk: Volksbegehren) er i Tyskland et instrument for det direkte demokratiet. Det gjør det mulig for landets borgere å bringe et politisk tema eller lovforslag opp i parlamentet. For at folkekravet skal bli behandlet av Forbundsdagen eller en av Landdagene, må de som har initiert kravet samle et bestemt antall underskrifter fra personer med stemmerett innen en bestemt frist. Parlamentet står fritt til å akseptere eller avvise kravet. I Tyskland er folkekrav alltid det siste skritt for å få til en folkeavstemning.
Konstitusjonell republikk

En konstitusjonell republikk er en stat, der statssjefen og andre tjenestemenn er representanter for folket og må styre etter eksisterende Konstitusjonell lov som begrenser styresmaktens makt over landets innbyggere. Fordi statssjefen er folkevalgt, må landet være en republikk og ikke et monarki.
I en konstitusjonell republikk er den utøvende, den lovgivende og den dømmende makt delt opp i tre forskjellige organer.


== Kontrast ==
Direkte demokrati


== Referanser ==
Cordalia obscura

Cordalia obscura er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Cordalia.


== Utseende ==
En liten (2-2,8 millimeter), gulbrun kortvinge. Den ligner mye på artene i slekten Falagria men skiller seg fra disse på det nesten kuleformede pronotum og det mer rundede hodet. Antennene er brungule og forholdsvis lange. Hodet er svart, rundet med forholdsvis store, men ikke utstikkende fasettøyne, bakerst snevret inn til en ganske smal "hals". Pronotum er lite og rundet, nesten sirkelrundt sett ovenfra, uten antydning til markerte bakhjørner. Dekkvingene er forholdsvis brede, med rundede ytterkanter, uten lengdefurer. Bakkroppen er slank, med markerte sidekanter. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Denne billen finnes mellom råtnende plantemateriale.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Cordalia Jacobs, 1925
Cordalia obscura (Gravenhorst, 1802)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Cordalia obscura i Encyclopedia of Life 
(en) Cordalia obscura i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cordalia obscura hos Artsdatabanken 
(sv) Cordalia obscura hos Dyntaxa 
(en) Cordalia obscura hos Fauna Europaea 
(en) Cordalia obscura hos ITIS 
(en) Cordalia obscura hos NCBI 
(en) Kategori:Cordalia obscura – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten: [1]
Lennart Hannelius

Lennart Vilhelm Hannelius (født 8. november 1893 i Hangö, død 4. mai 1950 i Stockholm) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Hannelius vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1924 i Paris. han kom på tredjeplass på 25 m silhuettpistol bak Henry Bailey fra USA og Vilhelm Carlberg fra Sverige.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Bronse i skyting, 25 m silhuettpistol  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Lennart Hannelius – Olympedia 
(en) Lennart Hannelius – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lennart Hannelius – databaseOlympics.com (arkivert)
Pycnota paradoxa

Pycnota paradoxa er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Pycnota. Den lever i reirene til små pattedyr.


== Utseende ==
En liten (2-2,5 millimeter), tettbygd, gulbrun kortvinge. Kroppen er temmelig jevnbred. Hodet er bredt, med små fasettøyne og markerte bakhjørner. Pronotum er bredere enn langt, nesten rektangulært. Dekkvingene er noe lengre og litt bredere enn pronotum, med rette sidekanter og rett bakkant.


== Levevis ==
Denne arten lever i reirene til små pattedyr, sjeldnere i fuglereir. Lenger sør i Europa er den hyppigst funnet i moldvarpreir.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Pycnota Mulsant & Rey, 1874
Pycnota paradoxa (Mulsant & Rey, 1861)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Pycnota paradoxa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pycnota paradoxa hos Artsdatabanken 
(sv) Pycnota paradoxa hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Pycnota paradoxa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tegning av arten: [1]
Bachhaus Köthen

Bachhaus Köthen var bostedet til komponisten Johann Sebastian Bach mens han bodde i Köthen (Anhalt) i perioden 1717 til 1723.
Med stor sannsynlighet bodde han i Schalaunischen Straße 44 fra desember 1717 til 1719, deretter flyttet han inn i et nybygg i Wallstraße 25/26, midt i Köthens barokk-kvartal (Köthener Barockviertel). Huset som sto på det første stedet er erstattet av et nytt hus, på det andre står fremdeles nybygget Bach var den første leieboer i. Huset er i dag en del av et pleiehjem (Pflegeheim St. Elisabeth).


== Litteratur ==
Georg Heeg, J.S. Bachs bolig i Köthen, EFRE-Projekt 6.12.4.06.00004 (PDF-fil; 686 kB)
Informasjon om Köthens to Bach-hus på byens offisielle websider
Erik Asmussen

Erik «Abbi» Asmussen, (født 2. november 1913 i København, død 29. august 1998), var en dansk arkitekt virksom i Järna i Sverige. Asmussen var inspirert av antroposofisk arkitektur og regnes som en av retningens viktigste bidragsytere. 
I 1981 fikk Asmussen tildelt 1977-årets Kasper Salin-pris for Rudolf Steinerseminariet (Järna) som Stiftelsen Rudolf Steinerseminariet var byggherre for. Han mottok Henrik Steffens-prisen og Prins Eugen-medaljen i 1991. 


== Bygninger av Asmussen i utvalg ==
Kristofferskolan i Bromma, Stockholm (1965–1967)
Rudolf Steinerseminariet i Järna (1968–1996)
Örjanskolan i Järna (1972)
Slettner gård, Norge (1975)
Vidarklinikken i Ytterjärna (1985–1992)
Kristensamfunnets kirke i Oscars gate i Oslo, Norge (1990)
Steinerskolen i Fredrikstad, Norge (1990–1992)
Kulturhuset i Ytterjärna (1992)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gary J. Coates, Erik Asmussen, architect, Byggförlaget, Stockholm, 1997, ISBN 91-7988-107-6


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Asmussen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Asmussens Arkitektgrupp AB
(da) Erik Asmussen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Crataraea suturalis

Crataraea suturalis er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Crataraea. Den finnes mest i tilknytning til husdyr


== Utseende ==
En liten (2,3-3 millimeter), brun kortvinge, kroppsformen forholdsvis bred og kompakt. Hodet er rundet med ganske små fasettøyne, pronotum mye bredere enn langt med rundede sider. Dekkvingene har et bredt søkk i den bakre delen. Bakkroppen er parallellsidig til rett foran spissen, med markerte sidekanter.


== Levevis ==
Denne arten påtreffes hyppigst i fjøs, staller og andre husdyrrom, der den lever mellom råtnende halm og gjødsel. Den kan også forekomme i fuglereir.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Crataraea Thomson, 1858
Crataraea suturalis (Mannerheim, 1830)


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Crataraea suturalis i Encyclopedia of Life 
(en) Crataraea suturalis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Crataraea suturalis hos Artsdatabanken 
(sv) Crataraea suturalis hos Dyntaxa 
(en) Crataraea suturalis hos ITIS 
(en) Crataraea suturalis hos NCBI 
(en) Kategori:Crataraea suturalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Crataraea suturalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Filigran

Filigran er en teknikk innen gullsmedfaget som benyttes til å lage smykker og andre gjenstander i gull eller sølv. I Norge er det i hovedsak bunadssølv som blir lagd på denne måten nå til dags. Navnet er av latinsk opphav og er bygd opp av de to ordene filum og granum som betyr henholdsvis ‘tråd’ og ‘korn’. Dette viser til at gjenstander utført i denne teknikken i hovedsak er utført ved å bearbeide og kombinere forskjellige typer tråder og kjørner (kuler/korn). 
Teknikkens historie strekker seg flere tusen tusen år tilbake i tid, og har på forskjellige tidspunkter vært utbredt over store deler av verden. Eksempler finnes fra Det gamle Egypt, Romerriket, Kina, India, og den nordiske middelalderen. I Norge hadde teknikken en renessanse på slutten av 1800-tallet. Ved siden av det tradisjonelle draktsølvet som ble produsert på bygdene ble det da også lagd «bysmykker» i filigran. Fra omkring 1880 ble teknikken også en viktig bestanddel i den nye emaljeproduksjonen i form av Celle-emalje som er en teknikk der emalje i forskjellige farger blir lagt i «rommene» mellom tynne tråder som er loddet fast som «skillevegger» på et metallunderlag. 


== Se også ==
Sølje
Bunadsølv


== Kilder ==
«filigran». Store norske leksikon. 


== Eksterne lenker ==
Riisøen, Thale; Bøe, Alf; Vestlandske kunstindustrimuseum; Kunstindustrimuseet i Oslo (1959). Om filigran: teknikk, historikk, filigran i norsk eie. Vestlandske Kunstindustrimuseum og Kunstindustrimuseet. Besøkt 17. april 2022.
Tinotus morion

Tinotus morion er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Tinotus. Den finnes mest under gammel, inntørket møkk.


== Utseende ==
En liten (1,9-2,6 millimeter), tettbygd, svart kortvinge, kroppsformen er bred og kompakt. Den ligner på en liten Aleochara men skiller seg fra disse på en del anatomiske detaljer, i tillegg er den tydelig mindre enn de norske Aleochara-artene. Hele dyret bortsett fra de rødbrune beina er svart på farge og litt matt. Hodet er ganske stort med små fasettøyne, pronotum mye bredere enn langt. Dekkvingene er en del lengre enn pronotum, med tvert avskåret bakkant.


== Levevis ==
Denne billen er å finne i inntørket møkk, kanskje særlig under gamle kuruker.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Hoplandriini Casey, 1910
Slekten Tinotus Sharp, 1883
Tinotus morion (Gravenhorst, 1802)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Tinotus morion i Encyclopedia of Life 
(en) Tinotus morion i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tinotus morion hos Artsdatabanken 
(sv) Tinotus morion hos Dyntaxa 
(en) Tinotus morion hos ITIS 
(en) Tinotus morion hos NCBI 
(en) Kategori:Tinotus morion – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten: [1]
Devia prospera

Devia prospera er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Devia.


== Utseende ==
En liten, brun kortvinge, kroppsformen ganske bred.
Pronotum er ovalt, bredere enn langt, med helt avrundede hjørner. Dekkvingenes bakkant er litt innskåren innenfor bakhjørnene.


== Levevis ==
Arten lever på mudrete elvebredder, men kan også påtreffes i andre, lignende miljøer.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Devia Blackwelder, 1952
Devia prospera (Erichson, 1839)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Devia prospera i Encyclopedia of Life 
(en) Devia prospera i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Devia prospera hos Artsdatabanken 
(sv) Devia prospera hos Dyntaxa 
(en) Devia prospera hos ITIS 
(en) Devia prospera hos NCBI 
(en) Kategori:Devia prospera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Natalia Kills

Natalia Cappuccini (født 15. august 1986), bedre kjent under artistnavnet Natalia Kills, er en britisk artist, låtskriver, skuespillerinne og kortfilmregissør basert i London og Los Angeles. Kills har en platekontrakt med Kon Live Distribution Akon.  Kills droppet sin første solosingel, Mirrors, i 2010. Den er planlagt utgitt på verdensbasis i april 2011. Hennes debutalbum, Perfectionist, kommer i salg 1. april 2011 i Tyskland, med en amerikansk utgivelse forventet 22. april 2011. 
Kills har tidligere brukt artistnavnene Natalia Cappuccini og Verbalicious.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Natalia Kills – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Natalia Kills på Discogs 
(en) Natalia Kills på Discogs 
(en) Natalia Kills på Discogs 
(en) Natalia Kills på MusicBrainz 
(en) Natalia Kills på MusicBrainz 
(en) Natalia Kills på MusicBrainz 
(en) Natalia Kills på Spotify 
(en) Natalia Kills på Songkick 
(en) Natalia Kills på AllMusic 
(en) Natalia Kills på Internet Movie Database 
(en) Natalia Kills hos The Movie Database
Marcus Dinwiddie

Marcus William Dinwiddie (født 27. august 1906 i Washington, D.C., død 20. mars 1951 Oak Ridge i Tennessee) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Dinwiddie vant en olympisk sølvmedfalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 50 meter rifle liggende bak Charles Coquelin de Lisle fra Frankrike. Det var 66 deltakere fra nitten nasjoner som deltok og konkurransen 50 m rifle liggende ble avviklet 23. juni 1924.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Sølv i skyting, 50 m rifle, liggende  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Marcus Dinwiddie – Olympedia 
(en) Marcus Dinwiddie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marcus Dinwiddie – databaseOlympics.com (arkivert)
Bečice (České Budějovice distrikt)

Bečice er en landsby og kommune (obec) i distriktet České Budějovice i regionen Syd-Böhmen i Tsjekkia.
Kommunen dekker et areal på 4,48 km², og hadde i 2022 en befolkning på 101.
Bečice ligger omtrent 27 km nord for České Budějovice og 97 km sør for Praha.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bečice (České Budějovice District) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tsjekkisk statistisk kontor: Kommuner i České Budějovice distrikt
Josias Hartmann

Josias Hartmann (født 3. april 1893, død 29. oktober 1982) var en sveitsisk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Hartmann vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass på 50 meter rifle liggende bak Charles Coquelin de Lisle fra Frankrike og Marcus Dinwiddie fra USA. Det var 66 deltakere fra nitten nasjoner som deltok og konkurransen 50 m rifle liggende ble avviklet 23. juni 1924.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris – Bronse i skyting, 50 m rifle, liggende  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Josias Hartmann – Olympedia 
(en) Josias Hartmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josias Hartmann – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Josias Hartmann – ISSF
Bergensbanevisa

«Bergensbanevisa» er et skillingstrykk som skal være laget av Ferdinand Iversen, en rallar som arbeidet noen år i Sverige, og senere ved Bergensbanen. Skillingsvisen kom på trykk i aviser og blader. Opphavsmannen selv trykket dem også opp som skillingstrykk, og reiste rundt og solgte dem. «Bergensbanevisa» er fra 1908, og er en av de mest kjente visene hans. Den synges til melodien Ved Bohusläns kyster.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter Elin Prøysen, Damm 2007
Kalle Petterson och Josefina

«Kalle Petterson och Josefina» er et skillingstrykk som synges til melodien «Ved Idas grav». Forfatteren er ukjent, og skillingsvisen betegnes ofte som en rallarvise.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen,Damm 2007