jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mudassar Kapur

Mudassar Hussain Kapur (født 14. desember 1976 i Oslo) er en norsk politiker (H). I 2013 ble han innvalgt på Stortinget som representant fra Oslo, og satt i Stortingets kommunal- og forvaltningskomité i perioden 2013-2017. Han ble gjenvalgt i stortingsvalget i 2017, og i den nye perioden ble han medlem av finanskomiteen. Etter at Henrik Asheim ble ny forsknings- og høyere utdanningsminister i januar 2020, ble det besluttet på Høyres gruppemøte at Kapur skulle overta som leder av finanskomiteen.


== Bakgrunn ==
Faren kom til Norge fra Gujrat i Pakistan som arbeidsinnvandrer i 1971, og tok etter hvert med seg familien.


== Utdannelse og yrkesliv ==
Kapur studerte markedsføring, merkevarebygging og ledelse ved BI 1995–2000, og i 2012 fikk han graden MBA i strategisk ledelse fra NHH. Kapur arbeidet med salg og markedsføring i Shell 2000–2006, sist som markedssjef i Norden 2004–2006, deretter som kampanjesjef i Høyres Hovedorganisasjon 2006–2012 og leder for innsamling og marked i SOS-barnebyer Norge 2012–2013.


== Lokalpolitikk ==
Kapur var medlem av Oslo bystyre 2011–2013, og satt i finanskomiteen. Han har også vært tillitsvalgt i Søndre Nordstrand Høyre.


== Stortingskomiteer ==
2021–2025: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen
2020–2021: Leder av Finanskomiteen
2017–2020: Medlem av Finanskomiteen
2013–2017: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mudassar Kapur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Mudassar Kapur hos Stortinget 
(no) Mudassar Kapur hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Mudassar Kapur hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(no) «Mudassar Kapur». Høyre. Arkivert fra originalen 18. november 2014.
Quadrilatero

Quadrilatero («Firkanten») er det tradisjonelle navnet som ble gitt på det forsvarssystem keiserdømmet Østerrike etablerte i kongedømmet Lombardia-Venetia, hvor befestningene i Peschiera, Mantova, Legnago og Verona mellom elvene Mincio, Po og Adige. I perioden mellom slutten av Napoleonskrigene og revolusjonsåret 1848 var disse de eneste fullt moderne og bevæpnede befestningene innen  keiserdømmet.Fra rundt 1850, ble den nye jernbanen mellom Venezia-Milano brukt til forsyninger og forsterkninger til posisjonene.
Erfaringene fra den andre italienske frigjøringskrig i 1859, da den italienske hæren tok i bruk rifler for første gang, måtte østerrikerne bygge en ny forsvarslinje bestående av åtte befestninger, rundt 4 kilometer bak hovedlinjen, dreiende rundt Verona, og denne sto ferdig våren 1866, rett i forkant av utbruddet av den tredje italienske frigjøringskrig.


== Se også ==
Den tredje italienske frigjøringskrig
Italias samling


== Referanser ==
Brødrene Vaaten

Brødrene Vaaten; Arne og Knut Vaaten, er to norske keramikere. Arne Vaaten gikk i lære hos Jens von der Lippe i tiden 1944-48. Verkstedet de startet i 1950 lå på Lierutsikten i Drammen. I 1956 overtok de Terra keramikkverksted (fra 1946) på Spikkestad i Røyken. I 1956 tok de over «Terra Keramikk», som opprinnelig ble startet i Røyken i 1946. 


== Referanser ==
Grand Power K100

Grand Power K100 (K100) er en halvautomatisk pistol ifra GRAND POWER s.r.o., Slovakia.
Pistolen var produsentens første pistol, og utviklingen ble påbegynt i 1994. Pistolen ble designet av Jaroslav Kuracina, som startet og drev selskapet GRAND POWER.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Grand Power – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
EM i boccia 2013

Europamesterskapet i boccia 2013 ble arrangert i perioden 15. - 23. juni 2013 i Guimarães i Portugal. Arrangør var BISFed - Boccia International Sports Federation. 135 deltakere fra 23 land deltok.


== Resultater, individuelt ==


=== BC1 ===

David Smith slo Panagiotis Soulanis 6-1 i finalen, og Daniel Perez slo Katerina Curinova 6-0 i bronsefinalen Roger Aandalen vant sine fire kamper i gruppespillet, men tapte kvartfinalen mot Daniel Perez (2-6).


=== BC2 ===

Fernando Ferreira slo Abílio Valente 8-0 i finalen, og Manuel Ángel slo Nigel Murray 8-3 i bronsefinalen. Fernando Ferreira vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; John Nørsterud kom på 22.-plass, og Nina Arvesen på 24.-plass.


=== BC3 ===

Grigorios Polychronidis slo Sandra Peña 5-1 i finalen, og Luís Silva slo José Rodríguez 7-3 i bronsefinalen. Grigorios Polychronidis vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; Per Kristian Thorsrud kom på 45.-plass, og Elisabeth Wilhelmsen på 46.-plass.


=== BC4 ===

Samuel Andrejcik slo Christos Kanavas 4-3 i finalen, og Dezső Béres slo Robert Durkovic 3-1 i bronsefinalen. Radek Prochazka greide bare såvidt å kvalifisere seg fra gruppespillet, der han tapte to av sine tre kamper, men vant alle sine kamper i sluttspillet, og vant med det EM-gull.


== Resultater, lagkonkurranser ==


=== Lag BC1/2 ===

Storbritannia slo Portugal 5-4 i finalen, og fikk dermed revansjert finelatapet i EM i 2009 der Portugal slo Storbritannia på tie-break etter 6-6 ved full tid. Slovakia slo Spania på tie-break i bronsefinalen, etter 6-6 ved full tid. Norge endte på 9.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet, med én seier og to tap.


=== Par BC3 ===

Portugal slo Hellas 7-2 i finalen, og Storbritannia slo Belgia 3-1 i bronsefinalen. Norge (Per Kristian Thorsrud og Elisabeth Wilhelmsen) kom på 12.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet med én seier og ett tap.


=== Par BC4 ===

Storbritannia slo Ungarn 6-1 i finalen, og Hellas slo Tsjekkia 4-3 i bronsefinalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Euro Boccia 2013
Resultater BC1 individuelt
Resultater BC2 individuelt
Resultater BC3 individuelt
Resultater BC4 individuelt
Resultater BC3 par
Resultater BC4 par
Resultater BC1-2 lag
Hernanes

Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima (født 29. mai 1985) eller bedre kjent som bare Hernanes, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for São Paulo Futebol Clube og det brasilianske landslaget.
Han har tidligere spilt for de brasilianske klubbene São Paulo og Santo André. Han har også spilt for den italienske klubben Lazio.
Den 31. august 2015 meldte Hernanes overgang fra Internazionale til Juventus, hvor han skrev under på en treårskontrakt.Hernanes var i den brasilianske troppen til Sommer-OL 2008 i Kina, hvor Brasil tok bronse. Han var også i den brasilianske troppen til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil.


== Meritter ==
São Paulo

Brasiliansk liga (2): 2007, 2008Lazio

Coppa Italia (1): 2012–13Brasil

Sommer-OL 2008: Tredjeplass
FIFA Confederations Cup (1): 2013Individuelt

Årets spiller i Brasil (1): 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hernanes – Olympedia 
(en) Hernanes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Hernanes – Brasils olympiske komité 
(en) Hernanes – FIFA 
(en) Hernanes – UEFA 
(fr) Hernanes – LÉquipe 
(en) Hernanes – Transfermarkt 
(en) Hernanes – national-football-teams.com 
(en) Hernanes – WorldFootball.net 
(en) Hernanes – FootballDatabase.eu
Fernando Lucas Martins

Fernando Lucas Martins (født 3. mars 1992) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Antalyaspor.Han har tidligere også spilt for den brasilianske klubben Grêmio. 


== Meritter ==
Brasil U-17

Det søramerikanske U-17 mesterskapet: 2009Brasil U-20

Det søramerikanske U-20 mesterskapet: 2011
U-20 VM: 2011Brasil

FIFA Confederations Cup: 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Lucas Martins – FIFA 
(en) Fernando Lucas Martins – Transfermarkt 
(en) Fernando Lucas Martins – national-football-teams.com 
(en) Fernando Lucas Martins – WorldFootball.net 
(en) Fernando Lucas Martins – Soccerway 
(en) Fernando Lucas Martins – PlaymakerStats.com 
(en) Fernando Lucas Martins – Ukrainas fotballforbund 
(en) Fernando Lucas Martins – Sambafoot 
(es) Fernando Lucas Martins – as.com 
Gremio
ogol.com
Friidrettens venner

Friidrettens venner er en sammenslåing av en tidligere forening under samme navn og aktivitetsdelen av Stiftelsen Norsk Friidrett. 


== Historikk ==
Stiftelsen Norsk Friidrett har siden 1973 bidratt til friidrettsaktiviteter i Norge med ca 40 millioner kroner. Siden 2000 har stiftelsen utnevnt "Årets Navn i norsk friidrett" og siden 2006 Friidrettens utviklingspris. Stiftelsen var også initiativtager til, og medarrangør for, Grethe Waitz-løpet. "Gamle" Friidrettens Venner har i mange år bidratt med priser og stipender til jr.- og ungdomsmesterskapene og til ledere og trenere. Etter sammenslåingen består Friidrettens Venner av tidligere friidrettstutøvere, ledere, representanter fra norsk næringsliv og enkeltpersoner med interesse for friidrett.
Ved siden av prisen "Årets navn" deler foreningen ut en rekke andre utmerkelser, deriblant Friidrettens trenerpis og friidrettens utviklingspris.  


== Formål ==
Friidrettens Venner skal:

Arbeide for videreutvikling av norsk friidrett.
Være en aktiv medspiller for Norges Friidrettsforbund.
Delta aktivt i opplysningsvirksomhet og PR-aktiviteter til fremme for friidretten.
Skape gode tilbud for Friidrettens Venners medlemmer.


== Årets Navn i norsk friidrett ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for Friidrettens venner
Jádson

Jádson Rodrigues da Silva (født 5. oktober 1983) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Clube Atlético Paranaense.Han har tidligere spilt for den brasilianske klubben Clube Atlético Paranaense og den ukrainske klubben Sjakhtar Donetsk.


== Meritter ==
Shakhtar Donetsk

Ukrainian Premier League (6): 2004-05, 2005-06, 2007-08, 2009-10, 2010-11, 2011-2012
Ukrainske cupen  (3): 2007-08, 2010-11, 2011-12
Ukrainske supercupen (3): 2005, 2008, 2010
UEFA-cupen (1): 2008-09São Paulo

Copa Sudamericana (1): 2012Brasil

FIFA Confederations Cup (1): 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jádson – UEFA 
(fr) Jádson – LÉquipe 
(en) Jádson – Transfermarkt 
(en) Jádson – national-football-teams.com 
(en) Jádson – WorldFootball.net 
(en) Jádson – Soccerbase.com 
(en) Jádson – FootballDatabase.eu 
(en) Jádson – Soccerway 
(en) Jádson – PlaymakerStats.com 
(en) Jádson – Ukrainas fotballforbund 
Jádsons profil på Shakhtar Donetsk sin nettside
Thinkball.com - profil
Slaget ved Custoza (1866)

Slaget ved Custoza ble utkjempet 24. juni 1866 mellom kongedømmet Italia og keiserdømmet Østerrike som en del av den tredje italienske frigjøringskrig.
Krigen ble utkjempet i skyggen av den østerriksk-prøyssiske krig og slaget kom på kamphandlingenes andre dag. De italienske styrkene under La Marmora hadde rykket inn i de østerrikske områdene i Italia og inntok Mantova og Peschiera del Garda, men ble slått den følgende dagen i dette slaget. De italienske styrkene var uorganiserte, demoraliserte og svakt ledet. Under slaget ble de gjentatte italienske angrepene slått tilbake og brutt av kraftige støte fra det østerrikske kavaleriet.Cialdini iverksatte imidlertid ikke større offensive operasjoner i innledningen av krigen, og mislyktes i sitt forsøk på å beleire den østerrikske befestningen i Borgoforte, sør for Po, men måtte trekke seg tilbake etter dette nederlaget.
Etter det italienske nederlaget fryktet de en østerriksk motoffensiv. Østerrike forsøkte å utnytte situasjonen ved å angripe Valtellina og Val Camonica, men takket være presset fra de prøyssiske styrkene mot Østerrike på de andre frontavsnittene, var det vanskelig for Østerrike å utnytte situasjonen, særlig etter det østerrikske nederlaget i slaget ved Königgrätz 3. juli. Dette førte til at østerrikerne måtte flytte en av sine tre hærer i Italia tilbake til Wien, og konsentrere sitt forsvar til Trentino og Isonzo.
Maleriet «Il Quadrato di Villafranca» av Giovanni Fattori viser en scene fra slaget ved Custoza.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Details on Custozza - from the Clash of Steel online battle database». clash-of-steel.co.uk. 2012 sist oppdatert]. Besøkt 2. juli 2013.  
Geoffrey Wawro: The Austro-Prussian War. Austria's war with Prussia and Italy in 1866 (New York 2007)
Fuzz (filmfond)

Fuzz AS er et regionalt filmfond, opprettet i 2006 og heleid av Bergen kommune, som finansierer driften av selskapet sammen med fylkeskommunene på Vestlandet; Hordaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal. Fuzz AS toppfinansierer kinofilmer (spillefilmer og kinodokumentarer), tv-serier og videospill med både privat og offentlig kapital.
Styreleder i Fuzz AS er Tom Remlov (også teatersjef på Riksteatret). Styrets nestleder er Tonje Trandum Woll (Head of Procurement Drilling & Completion i Statoil, og i styret representant for Fondet av 1949 for Bergens handelsstand). Øvrige styremedlemmer er Åsmund Bjørndal Heen (leder Treasury og Kapitalforvaltning i Sparebanken Vest), Elisabeth Halvorsen (direktør på Bergen Kino), og Thorstein Leif Selvik (finansrådgiver og partner i Artesia Capital DA). 
Fuzz AS´ administrasjon består av daglig leder Lars Leegaard Marøy og økonomi- og administrasjonssjef Olav Mellgren. Fondets formål er å generere aktivitet i film og videospillbransjen på Vestlandet, samt avkastning til fondets investorer. Administrasjonen innstiller, og styret beslutter saker som omhandler investering av fondets kapital, hvor fondets regelverk legges til grunn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fuzz AS´ hjemmeside
Fondets Investeringer og Co-produksjoner
Slaget ved Lissa (1866)

Slaget ved Lissa ble utkjempet 20. juli 1866 mellom kongedømmet Italia og keiserdømmet Østerrike som en del av den tredje italienske frigjøringskrig. Slaget var det første slaget som involverte pansrede fartøyer, og det siste som brukte vedder som taktikk. Flåtene bestå av både seilfartøyer og dampdrevne fartøyer.
Krigen ble utkjempet i skyggen av den østerriksk-prøyssiske krig, og de italienske styrkene hadde som mål å erobre Venezia fra Østerrike. Til tross for italiensk overlegenhet med hensyn til antall fartøyer, vant Østerrike en overraskende seier. Dette førte til at den italienske regjeringen måtte gå med på en våpenhvile og trekke seg ut av nylige erobrede områder i Trentino.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Battle of Lissa (1866) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Battle of Vis
(it) Den italienske marinens offisielle side om Affondatore
(it) Den italienske marinens offisielle side om slaget ved Lissa
Kristine Magnesen

Kristine Magnesen (født 29. januar 1977) er en norsk tv- og radioprogramleder på NRK.Magnesen begynte i NRK som reporter i Lørdagsbarnetimen på NRK P1. Senere tok hun over som programleder etter Vera Micaelsen. Hun var med å starte NRK Radio Super i 2007 og ledet programmet Superklubben i 2 år.
Fra 2010 har Kristine Magnesen jobbet som programleder i NRK Super. Hun startet i Superkviss, ledet underholdningsprogrammet Fin fredag, og bidrar idag i redaksjonen i Supernytt.


== Referanser ==
Frisch (etternavn)

Frisch kan vise til:

FrischAnton Ritter von Frisch
Karl Ritter von Frisch
Jeffrey Frisch
Max Frisch
Otto (Robert) Frisch
Per Frisch
Ragnar (Anton Killi) Frisch


== Se også ==
Frisk
Frisch–Peierls memorandum
Bernard Anício Caldeira Duarte

Bernard Anício Caldeira Duarte (født 8. september 1992) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den emiratarabiske klubben Sharjah FC. Han spiller også for det brasilianske landslaget. 
Han har tidligere spilt for den ukrainske klubben Sjakhtar Donetsk og de brasilianske klubbene Atlético Mineiro og Democrata, sistnevnte på lån. 
Bernard ble tatt ut til Brasils tropp til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil. Han ble skadet før Champions League-kampen mot Bayern München (fotskade).


== Meritter ==
Brasil

FIFA Confederations Cup: 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – FIFA 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – UEFA 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – Transfermarkt 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – national-football-teams.com 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – WorldFootball.net 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – Soccerbase.com 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – FootballDatabase.eu 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – Soccerway 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – PlaymakerStats.com 
(en) Bernard Anício Caldeira Duarte – Ukrainas fotballforbund 
Biografi Arkivert 1. juli 2019 hos Wayback Machine. på The Elastico
Galo digital
Zerozero
Société de gestion des fonds de garantie d’outre-mer

Société de gestion des fonds de garantie d'outre-mer (SOGEFOM) er et fransk garantiinstitutt for lån til småbedrifter i Fransk Polynesia, Ny-Caledonia og Wallis- og Futunaøyene. SOGEFOM eies og drives av Agence française de développement. Ved å gi delvis garanti for banklån er tanken at SOGEFOM skal gjøre det lettere for småbedrifter å få tilgang til kreditt. Bedrifter med færre enn 50 ansatte og med en omsetning på under 4,19 millioner euro kan søke om garanti. SOGEFOM forvaltet i 2011 en kapital på 1 067 millioner euro.


== Referanser ==
Taputapuatea

Taputapuatea er en kommune øst på øya Raiatea i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 4 849.
Den har sitt navn etter maraen Taputapuatea, et polynesisk kultsted. Det ble i 2017 erklært som del av verdensarven.


== Referanser ==
Tumaraa

Tumaraa er en kommune vest på øya Raiatea i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 3 761.


== Referanser ==
Anaa

Anaa er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på atollen på 494 og 823 i hele kommunen. Kommunene omfatter også atollene Faaite, Motutunga og Tahanea .
I 1983 ble øya rammet av syklonen Orama og den viktigste landsbyen, Tukuhora, ble ødelagt.Det er flyplass på Anaa.


== Referanser ==
Arutua

Arutua er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på atollen på 808 og med 1 694 i hele kommunen, som også omfatter atollene, Apataki, med 442 innbyggere, og Kaukura, med 414 innbyggere.Rautini er den viktigste landsbyen. Den ble ødelagt av syklon i 1983, men ble gjenoppbygd.Det er flyplass på Arutua.


== Referanser ==
Väderöarna

Väderöarna er en tidligere bebodd skjærgård som består av et hundretalls holmer og skjær i Skagerrak.  Hele øygruppen ligger i Tanum kommune og ligger ca 13 km vest for Fjällbacka. Øygruppen er avskåret fra fastlandet av Väderöfjorden.
På en av de sydligste øyene, Väderöbod, finnes et fyr som tidligere var bemannet.
På Storön i den nordre øygruppen fantes det tidigere loser, lotsutkikken finnes der fortsatt. I en av de gamle losbostedene finnes idag et vertshus som har åpent året rundt.
På Hamnerö (link under), i sydøst, finnes to overnattingsboder, som tidligere ble benyttet under hummerfisket. Nå er stuene åpne for allmenheten.
På Väderöarna har lundefuglen tidligere hekket.
Øyene som hører til de nordre Väderöarna og den gamle losstasjonen eies og forvaltes idag av Statens fastighetsverk, de søndre øyene er privateide av slektninger til de fiskerne som i sin tid bygde de to overnattingsstuene på Hamnerö.


== Værstasjon ==
Den meteorologiske stasjon, som tidigare fantes på Väderöbod, er idag en automatisert værstasjon som er plassert ved siden av lotsutkikken på Storön. Stasjonen inngår i SMHI:s nett av værstasjoner for kystobservasjoner. Vindobservasjoner fra denne stasjon nevnes i den svenske værvarslingen. 
Den høyeste bølgen målt langs svenskekysten (13,0 m) ble registrert av målebøyen sydvest for Väderöarna den 14. januar 2007.


== Referanser ==
Väderöarna, Karl-Allan Nordblom, Bohusläns museums förlag senaste upplaga 2010.
Lotsbåten Ilse från Väderöarna, K-A Nordblom och B Quirin, Quirin förlag 2008.
(sv) Väderöarna i Nordisk familjebok (2. utgave, 1922)


== Eksterne lenker ==
Väderöarna
Hamnerö
Väderöarna – historisk arkeologi vid en uthamn. Forskningsundersökning, Bohusläns museum 2011 Arkivert 27. desember 2015 hos Wayback Machine.
Lund Hagem Arkitekter

Lund Hagem Arkitekter AS er et norsk arkitektkontor som ble stiftet i 1990 av arkitektene Svein Lund og Einar Hagem. Kontoret er en fortsettelse av Lunds kontor Lund Arkitekter fra 1984. I tillegg til Lund og Hagem er Mette Røsbekk, Per Suul og Kristine Strøm-Gundersen partnere.


== Litteratur ==
Lund Hagem Architects: Built by the Sea. Essays by Erling Dokk Holm, edited by Julie Cirelli, Arvinius + Orfeus Publishing, 2015. ISBN 9789187543364


== Eksterne lenker ==
Lund Hagem internettsider
Store norske leksikon
Svein Lund P2-portrettet 11.10.2015 Ved Lisbeth David-Andersen
NYTT ROM NEW SCANDINAVIAN ROOMS
Aftenposten kultur, I pakt med nature
Aftenposten kultur, Dette er Norges tøffeste betonghytte
Aftenposten kultur, Slik blir Oslos nye storbibliotek
Aftenposten kultur, Her er Bjørvika-vinnerne
DN Dagens Næringsliv, Føling for fjæra
DN Dagens Næringsliv, Hvor ble det av nytenkningen?
Statens byggeskikkpris 2015
arkitektnytt.no, Lund Hagem og Atelier Oslo vant Deichmanske - Herreros vant Munch
Arkitektbedriftene i Norge
Arkitektbedriftene i Norge, Einar Hagem i Lund Hagem arkitekter
Vimeo, Lund Hagem Arkitekter - Tjuvholmen Promo
Vimeo THE NEW DEICHMAN MAIN LIBRARY BY LUNDHAGEM ARCHITECTS AND ATELIER OSLO
Byggutengrenser Betongtavlen 2013 Arkivert 19. november 2015 hos Wayback Machine.
Randy Crawford

Veronica «Randy» Crawford (født 18. februar 1952 i Macon i Georgia i USA) er en amerikansk jazz-, soul- og R&B-sangerinne, som er kjent for 1980-talls-hittene «One Day I'll Fly Away» og «Almaz», som begge er ballader, men hun har også sunget en lang rekke mere «up-beat» sanger.
Hun brukte den norske gruppen Lava som backingband under en Skandinavia-turné i 1980-årene.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Randy Crawford ble født som Veronica Crawford i Macon i Georgia, og ble oppdaget som talent da hun sang i kirkekoret. Allerede som undom ble hun tatt med av sin far på turneer i USA og til Europa.


=== Karriere ===
Hennes karriere begynte med en rekke klubbengasjementer omkring 1970. Da hun snart kom til å synge med kjente navn som George Benson og Cannonball Adderley i New York City, ble det fart i karrieren. Opp gjennom 1970-årene ble det derutover til opptredener med musikere som Al Jarreau, Johnny Bristol og Quincy Jones, som befant seg innenfor jazzen eller i grenselandet mellom jazz og R&B. Hun fikk utgitt sitt første album, Everything Must Change, i 1976, men det ble samarbeidet med jazzgruppen The Crusaders som gav henne et gjennombrudd. Hun medvirket på deres album Street Life, og det funkpregede tittelnummeret med Crawford i den vokale forgrunnen ble en stor hit i en rekke land.Det ble begynnelsen på hennes glansperiode, og det etterfølgende album Now We May Begin inkluderte «One Day I'll Fly Away», som nådde helt til topps flere steder i Europa. Etterfølgende album som Secret Combination, Wind Song, Abstract Emotions og Rich and Poor ble likeledes store suksesser for Crawford. Hun ble blant annet kjent for fine fortolkninger av standardnumre som «Rainy Night in Georgia» og John Lennon-sanger som «Give Peace a Chance» og «Imagine». Også balladen «Almaz» ble en stor hit for henne.
I 1990-årene vendte hun fra det mere pop-pregede repertoar tilbake til sine jazz- og soulrøtter med albumet Naked and True. På 2000-tallet har hun blant annet spilt sammen med Joe Sample fra det opprinnelige The Crusaders.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Randy Crawford på Internet Movie Database 
(en) Randy Crawford hos Rotten Tomatoes 
(en) Randy Crawford hos The Movie Database 
(en) Randy Crawford på Discogs 
(en) Randy Crawford på MusicBrainz 
(en) Randy Crawford på SoundCloud 
(en) Randy Crawford på Spotify 
(en) Randy Crawford på Songkick 
(en) Randy Crawford på Last.fm 
(en) Randy Crawford på Genius — sangtekster 
(en) Randy Crawford på AllMusic 
Randy Crawford på Facebook 
Randy Crawford på Myspace