jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mihaela Ciobanu

Mihaela Ciobanu (født 30. januar 1973 i București) er en rumenskfødt spansk tidligere håndballmålvakt, nå målvaktstrener for den rumenske hovedstadsklubben Rapid București.
Ciobanu ble tatt ut til å representere det spanske A-landslaget under Håndball-VM 2011 i Brasil og det påfølgende Sommer-OL 2012 i London.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mihaela Ciobanu – Olympedia 
(en) Mihaela Ciobanu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mihaela Ciobanu – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Hyposcada

Hyposcada er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent åtte arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Små, spinkle sommerfugler med avrundede vinger og tynn kropp. Disse artene er vanligvis varselfarget i oransje, gult og svart.


== Levevis ==
Larvene lever på giftige planter i familien Gesneriaceae. De bruker giftstoffenre fra plantene til å beskytte seg mot fiender, også de voksne sommerfuglene er giftige. Fargemønstrene signaliserer denne giftigheten. Dette er årsaken til at så mange av disse artene er temmelig like hverandre (og nokså like på noen ubeslektede sommerfugler) – de giftige artene sender et felles, tydelig signal til fugler og andre rovdyr som kunne tenkes å spise dem.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Oleriina
Slekten Hyposcada Godman & Salvin, 1879 – åtte arter
Hyposcada taliata (Hewitson, 1874)
Hyposcada zarepha (Hewitson, 1869)
Hyposcada anchiala (Hewitson, 1868)
Hyposcada schausi Fox, 1941
Hyposcada virginiana (Hewitson, 1855)
Hyposcada kena
Hyposcada illinissa (Hewitson, 1852)
Hyposcada attilodes
Hyposcada dujardini Brévignon, 1993


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0


== Eksterne lenker ==
(en) Hyposcada i Encyclopedia of Life 
(en) Hyposcada i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyposcada hos NCBI 
(en) Kategori:Hyposcada – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyposcada – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Methona

Methona er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent sju arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, smalvingede sommerfugler. Disse artene er farget i gult og svart, og har forholdsvis smalere og mer tilspissede forvinger enn de fleste andre Ithomiini.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Mechanitina
Slekten Methona Doubleday, 1847 – 7 arter.
Methona confusa Butler, 1873
Methona curvifascia Weymer, 1883
Methona grandior (Forbes, 1944)
Methona maxima (Forbes, 1944)
Methona megisto Felder & Felder, 1860
Methona singularis (Staudinger, 1884)
Methona themisto (Hübner, 1818)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0


== Eksterne lenker ==
(en) Methona i Encyclopedia of Life 
(en) Methona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Methona hos NCBI 
(en) Kategori:Methona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Methona – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Personer som nasjonalsymboler

Personer som nasjonalsymboler omfatter forskjellige oppdiktede, antropomorfe skikkelser som brukes som nasjonalsymboler for bestemte nasjoner og land. Figurene kan være hentet fra nasjonal mytologi eller historie, eller de kan ha blitt laget som en personifisering av et folk, et land eller innbyggerne der. Slike nasjonalsymboler kan brukes i offisielle og høytidelige sammenhenger, for eksempel som motiv på penger, frimerker og i billedkunst, eller i mer spøkefulle eller satiriske omtaler og avbildninger, for eksempel som stereotype karikaturer i avistegninger og på propagandaplakater.
Nasjonalfigurer omfatter i videre forstand også nasjonaldyr og andre allegoriske vesener som symboliserer eller representerer en nasjon.


== Eksempler ==


== Se også ==
Nasjonalsymbol
Nasjonaldyr
Nasjonalhelt
Landsfader
Nasjonaldrakt


== Eksterne lenker ==
(en) Personifications of nations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hyalenna

Hyalenna er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent sju arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Små til middelsstore, slanke sommerfugler med mer eller mindre gjennomsiktige vinger som har smalt mørke kanter.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Dircennina
Slekten Hyalenna Forbes, 1942 – 7 arter.
Hyalenna paradoxa Staudinger, 1884)
Hyalenna hugia (Schaus, 1902)
Hyalenna perasippe (Hewitson, 1877)
Hyalenna buckleyi Lamas & Willmott, 2005
Hyalenna sulmona (Hewitson, 1877)
Hyalenna pascua (Schaus, 1902)
Hyalenna alidella (Hewitson, 1869)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0


== Eksterne lenker ==
(en) Hyalenna i Encyclopedia of Life 
(en) Hyalenna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyalenna hos NCBI 
(en) Kategori:Hyalenna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyalenna – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Dircenna

Dircenna er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent seks arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Små til middelsstore, spinkle sommerfugler med avrundede vinger. Noen av artene har gjennomsiktige vinger, andre er farget i oransje, gult og svart.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Dircennina
Slekten Dircenna Doubleday, 1847 – 6 arter.
Dircenna adina (Hewitson, 1855)
Dircenna dero (Hübner, 1823)
Dircenna loreta Haensch, 1903
Dircenna jemina (Geyer, 1837)
Dircenna klugii (Geyer, 1837)
Dircenna olyras (Felder & Felder, 1865)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0


== Eksterne lenker ==
(en) Dircenna i Encyclopedia of Life 
(en) Dircenna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dircenna hos ITIS 
(en) Dircenna hos NCBI 
(en) Kategori:Dircenna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Victoria Bitter

Victoria Bitter (oftest kjent under forkortelsen VB) er et lyst lagerøl fra delstaten Victoria i Australia. Det brygges av Carlton & United Beverages (et datterselskap av Foster's Group) i Abbotsford i Melbourne og er det mest solgte ølmerket i Australia.Til tross for navnet er ikke Victoria Bitter en bitter men en vanlig lys lagerøl.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Victoria Bitter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jakob Erlandsen (biskop)

Jakob Erlandsen (død 18. februar 1274 på Rügen) var en dansk teolog, biskop i Roskilde og erkebiskop i Lund erkebispedømme – en sentral medspiller i Danmarks første store kirkekonflikt.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jakob Erlandsen tilhørte den danske adelsslekten Hvide-slekten. Han var sønn av Erland og Cæcilie (der var datterdatter av Sune Ebbesen).


=== Prest ===
Som domprost i Lund deltok han som advokat for Erik Plogpenning i konsilet i Lyon i 1245, men talte for Niels Stigsen (biskop i Roskilde) mot kongens ønske og fikk deretter beslaglagt både sine kirkelige innkomster og sitt arvegods. Erlandsen ble senere forlikt med kongen.


=== Biskop av Roskilde, erkebiskop av Lund ===
Paven utnevnte ham i 1250 til biskop av Roskilde, og han fikk deretter på pavens foranledning utlevert sitt gods og byen København. København fikk av ham sin første stadsrett i 1254, og samme år ble han erkebiskop i Lund.
Strid med kongen: Erkebiskop Erlandsen kom i strid med den danske kongen (på den tiden lå Skåne under Danmark) om en rekke kirkelige forhold (bl.a. geistlige ledingsbyrder, skattebyrder, erkebispens lensplikt og bispevalgene). Jakob Erlandsen opprettet skoler i Roskilde og Lund og fikk ved kirkemøtet i Vejle i 1256 vedtatt, at riket ville bli pålagt interdikt, såfremt en biskop ble fengslet eller led overlast med kongens formodede samtykke.
Under striden med kongen ble erkebispestolen fratatt alle privilegier. Han nektet å krone tronfølgeren og gikk i forbund med kongens fiender. Kristoffer I fengslet ham i 1259, men han ble frigitt av Kristoffers enke, dronning Margarete Sambiria. Han fortsatte sine stridigheter med kongemakten, men oppholdt seg mest i nabolandene. I 1272 fremla han sin sak for paven i Roma, hvor det ble oppnådd forlik med kongen.
Jakob Erlandsen døde på Rügen på vei hjem fra Roma i 1274, og det er senere blitt antydet at han ble myrdet med en pil fra en armbrøst. Det har dog intet hold i virkeligheten. Han ble begravet i fransiskanernes klosterkirke i Lund. Embedet i Lund overgikk til hans bror Erland Erlandsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Jakob Erlandsen, fra Dansk biografisk Lexikon
Luang Prabang (provins)

Luang Prabang, alternativt stavet Louang Prabang, (laotisk: ຫລວງພະບາງ) er en provins nord i Laos med et areal på 16 875 km² og 431 889 innbyggere (2015). I tillegg til å grense mot seks andre provinser deler Luang Prabang også grense med Vietnam i nord. 
Provinshovedstaden Luang Prabang var en gang hovedsetet i kongedømmet Lan Xang, som regnes for å være forløperen til dagens Laos.


== Administrativ inndeling ==
Provinsen er delt inn i følgende 11 distrikter:

Chomphet (6-09)
Louangphrabang (6-01)
Nambak (6-05)
Nan (6-03)
Ngoi (6-06)
Pak Xeng (6-07)
Park Ou (6-04)
Phonxay (6-08)
Phoukhoune (6-11)
Viengkham (6-10)
Xieng Ngeun (6-02)
Østervold (observatorium)

Østervold er et astronomisk observatorium ved Botanisk Have i København, opprettet i 1861. Universitetsobservatoriet på Rundetårn var blitt for lite, så derfor ble Østervoldobservatoriet opprettet. Dobbeltteleskopet er en 36 cm refraktor med en brennvidde på 4,9 m til visuelle observasjoner og en 20 cm refraktor med en brennvidde på 4,8 m til fotografiske opptak.Grunnet lysforurensing og rystelser fra undergrunnsbanen, har observatoriet ingen vitenskapelig betydning lengre. I 1953 flyttet Københavns Universitets Astronomiske Observatorium til Brorfeldeobservatoriet, syd for Holbæk. Østervold er ofte brukt blant ornitologer. Bygningen ble fredet i 1959.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Østervold (København kommune, Hovedstaden) - artslister med mer
Observatorier i kulturbyen København
Jesu gjenkomst

Jesu gjenkomst, også omtalt som Jesu komme og annet, er en forestilling i kristendommen som innebærer at Jesus Kristus, en jødisk predikant i oldtiden som ifølge Det nye testamente påstod han var Guds sønn, i sin gudommelige form kommer til å vende tilbake fra himmelen til jorden. Den kommende hendelsen knyttes vanligvis til ideen om Guds endelige dom over levende og døde i verden. Begrepet er sentralt innen den kristne eskatologien (endetidslæren), og har også ofte blitt avbildet i kirkekunsten. 
Det er stor uenighet blant kristne om hvordan man skal tolke tekstene og de angivelig sanne profetiene (spådommene) i Bibelen. Noen kirkesamfunn og teologer tror at gjenkomsten vil være helt bokstavelig, og at Jesus vil komme tilbake synlig for alle, kanskje ved å stige ned på Oljeberget, et fjell like øst for Jerusalem. Noen tror på «bortrykkelse», og at Gud vil ta de rettroende kristne til seg, mens andre mennesker vil bli tilbake på jorden. Gjenkomsten vil finne sted før eller etter dette. Ikke alle kristne mener at Jesu gjenkomst vil være synlig. 
Ifølge det synet som kalles preterisme, fikk gjenkomsten sin oppfyllelse allerede da Jesus var på jorden. Noen vil oversette det greske ordet parousía med «nærvær» snarere enn «gjenkomst», og vil snarere snakke om Jesu nærvær enn Jesu gjenkomst. Andre igjen vil snakke om «nærvær» og «gjenkomst» som en del av samme helhet, slik at ingen utelukker hverandre, men at nærværet av Jesus i et menneske også kan skje før gjenkomsten.
Utallige dommedagsprofeter har påpekt «sikre» endetidstegn i sin samtid og feilaktig spådd tidspunktet for den lovede tilbakekomsten.
Københavns Tekniske Skole

Københavns Tekniske Skole ble grunnlagt i 1843 og er Danmarks største tekniske skole. Det er innskrevet omkring 17 000 elever, kursister og studenter på Københavns Tekniske Skole, som har 750 medarbeidere og omsetter for 599 millioner i året (2006).


== Historie ==
Skolen ble grunnlagt av snekkermester Lasenius Kramp i 1843 som «Det tekniske Institut» og tilbød utdannelser innenfor samtlige håndverk. Instituttet ble drevet av Det tekniske Selskab som ble finansiert av statlige bidrag, fond, Haandværkerforeningen i København samt enkelte håndverkslaug. De første lokaler var i Læderstræde 26 i det indre København, og i de første årene hadde skolen hele 400 elever. I 1868 ble «Ny Haandværkerskole» grunnlagt, og allerede i 1876 ble skolen lagt sammen med Det tekniske Institut. 
Den nye institusjonen ble kalt «Det tekniske Selskabs Skole» og kunne den 1. oktober 1881 flytte inn i en for 475 000 kroner oppført ny statelig bygning i Ahlefeldtsgade, tegnet av Ludvig Fenger. Skolen ble støttet av staten (i 1924-25 med 281 000 kroner), av Københavns Kommune (med 141 400 kroner), av Frederiksberg Kommune (med 2 000 kr.) samt bidrag fra fagorganisasjoner, legater, personlige bidrag, så  den samlede årsinntek i 1925 var rundt 650 000 kr. 
Elevantallet var i 1924-25 totalt 4104 som ble undervist, fire større og to mindre filialer. Siden 1910 var skolens forstander kaptein Paulli. I byer og landdistrikter utenfor København fantes til sammenligning i 1924 i alt 253 skoler med 24 970 elever. Undervisningen foregikk enten på dagtid, kveldstid eller kombinert, og var både av almendannende og faglig innhold. Driften av disse skolene kostet over 3 millioner kroner, hvorav staten ydet 1 220 846 kroner, mens mestre og elever i skolepenger betalte 507 191 kroner. Den tekniske undervisning ble ledet av professor Alfred Lütken.
I løpet av de neste 100 år ble flere skoler en del av instituttet, men enkelte ble også skilt ut, blant annet teknikumingeniøruddannelsene, som i 1963 ble overflyttet til Københavns Teknikum, liksom Skolen for Brugskunst ble opprettet i 1973. Skolens navn ble endret til Københavns Tekniske Skole i 1978, hvor Det tekniske Selskab ble nedlagt. I 2004 fusjonerte Københavns Tekniske Skole med AMU-Center København. Skolens gymnas heter Københavns Tekniske Gymnasium, mens de videregående utdannelser tilbys under navnet Københavns Erhvervsakademi.
Københavns Tekniske Skole er i dag plassert på ni adresser i Storkøbenhavn, og tilbyr over 40 erhvervsfaglige utdannelser samt en rekke korte og én mellemlang videregående utdannelse (bygningskonstruktør), skolen tilbyr også etterutdannelse innenfor 26 bransjeområder.


== Eksterne lenker ==
Københavns Tekniske Skoles nettsted (dansk)
Mikael IV Paflagonieren

Mikael IV Paflagonieren (gresk: Μιχαήλ Δ΄ Παφλαγών, født 1010 i Paflagonia i Det bysantinske rike, død 10. desember 1041 i Konstantinopel) var bysantinsk keiser fra 1034 til sin død i 1041. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Mikael kom fra enkle kår, men hans bror, Johannes Orphanotrophos var ved keiserhoffet og fikk stadig viktigere stillinger der. Mikael ble i regjeringstiden til Romanos III kalt til Konstantinopel av sin bror, evnukken Johannes, som var regjeringssjef, og lyktes i å vinne gunst hos den beryktede keiserinne Zoë Porfyrogenita.
Keiserinne Zoë hadde forgjeves forsøkt å få barn med sin ektemann. Paret hadde også engasjert magikere for å bevirke at hun skulle kunne bli gravid, men alle forsøk var forgjeves. I denne situasjonen fikk Zoë en plan som involverte Mikael, som var blitt hennes kammertjener.


=== Keiser ===
Keiserinne Zoë lot så sin ektemann Romanos III forgifte og giftet seg med Mikael allerede samme dag som keiser Romanos døde. Han kunne dermed bestige tronen. Imidlertid var det broren som stod for styringen. Det ble utkjempet kriger mot flere fremmede folk.
Mikael overlot i det alt vesentlige regjeringsbeslutningene til sin bror, evnukken Johannes Orphanotrophos, som allerede hadde erfaring som minister under Konstantin og Romanos. Mikael hadde beholdt ham som administrativ leder for at ikke kontrollen skulle komme på for ham ugunstige hender. 
I denne regjeringsperioden ble freds- og allianseavtalen med fatimidenes egyptiske kalifat (1037) inngått. Denne traktaten ga keiser Mikael tillatelse til å renovere Gravkirken i Jerusalem på egen bekostning. Til gjengjeld løslot Mikael rundt 5 000 muslimske fanger. 
I hans regjeringstid kunne de bysantinske styrkene erobre byene Messina (1037) og Syrakus (1040) på Sicilia. Etter en kortere tid gikk de imidlertid tapt igjen.  
Mikael var syk og led av epilepsi. Helsetilstanden bare forverret seg etter at han besteg tronen. Han ledet et felttog mot bulgarere og slavere like før han døde. Etter tilbakekomsten fra Bulgaria var han alvorlig svekket - han bega seg til klosteret til de hellige brødre Kosmas og Damian i Konstantinopel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
John Julius Michell, Bysants’ historie, Pax Forlag A/S, 1997. ISBN 82-530-1912-2
Michael Psellos, Bysantinska porträtt, ovs. av Sture Linnèr, Forum, 1984. ISBN 91-37-08581-6
Alexander Kazhdan (utg.): The Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford University Press, New York NY 1991, ISBN 0-19-504652-8, S. 1365.
John Lascaratos, Panaghiotis Vassilios Zis: The Epilepsy of Emperor Michael IV, Paphlagon (1034–1041 A.D.): Accounts of Byzantine Historians and Physicians. In: Epilepsia. Band 41(7), 2000, ISSN 0013-9580, S. 913–917, doi:10.1111/j.1528-1157.2000.tb00264.x (Digitalisat)
Jelena Porsanger

Jelena Porsanger (født 1967 i Loparskaja, Sovjetunionen, fødenavn Jelena Sergejevna Semjasjkina) er en forsker innenfor samisk kultur og historie. Hun var rektor 2011 til 2015 ved Samisk høgskole i Kautokeino.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jelena Porsanger vokste opp i landsbyen Loparskaja i innlandet på Kolahalvøya, sentralt i det kildinsamiske området. Hennes familiebakgrunn er imidlertid fra det skoltesamiske området nær grensen mellom Russland og Finland, og faren skal ha snakket skoltesamisk. Foreldrene forsket på nordlys ved Polar-geofysisk institutt, Kola vitenskapelige senter under Det russiske vitenskapsakademiet, og Jelena ble derfor tidlig stimulert til en akademisk karriere.I Sovjetunionen sto likhetsidealet så sterkt at kulturell bakgrunn ble fortiet, og undervisning på samisk hadde vært forbudt siden 1930-tallet. Utover 1970-tallet begynte det imidlertid å bli økende interesse for det samiske, og da det kom en samisk-russisk ordbok, lærte Porsanger seg samisk på egen hånd. Av farmoren lærte hun i tillegg finsk, og hun dro senere til Helsingfors for å studere, der hun også måtte lære seg nordsamisk.


=== Karriere ===
I 1998 begynte Porsanger som førsteamanuensis ved Senter for samiske studier ved Universitetet i Tromsø, i 2000 ble hun ansatt som forsker og foreleser og i 2005 som seniorforsker. Forskningen hennes på muntlige og skriftlige kilder til den østsamiske urfolksreligionen fra det 16. til det 20. århundre førte til doktoravhandlingen «Bassejoga čáhci»: Gáldut nuortasámiid eamioskkoldaga birra álgoálbmotmetodologiijaid olis («Vannet i den hellige elva»: Kildene til den østsamiske religionen sett i lys av urfolksmetodologi), som hun forsvarte ved Universitetet i Tromsø i januar 2006. Det er den første disputasen som har foregått på samisk i Norge. Porsanger har sagt at inspirasjonen til oppgaven kom fra frustrasjon over hvor lite som var skrevet om østsamisk kultur og religion, og at det som var skrevet var «urettmessig generalisert».Porsangers forskningsinteresser inkluderer dekolonisering av forskning, utforming av urfolksmetodologi, forskningsetikk, samisk forskningshistorie, og østsamers historie og spirituelle kultur.Hun ble siden ansatt ved Samisk høgskole i Kautokeino, der hun siden 2010 har ledet et forskningsprosjekt for utvikling av metodologi, dokumentasjon, bevaring, beskyttelse og lagring av árbediehtu – tradisjonell samisk kunnskap. 1. august 2011 ble hun rektor ved høgskolen.Porsanger har også vært med i ekspertpanelet til FNs forum for urfolkssaker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Jelena Porsanger i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Jelena Porsanger i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Siw Ellen Jakobsen. Med himmelen som tak (Portrett i Bladet forskning nr 2/2007)