jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Antimo Liberati

Antimo Liberati (1617–1692) var en italiensk musikkteoretiker, sanger, organist, kapellmester og komponist.


== Liv og virke ==
Etter noen år som korgutt i Wien reiste  Liberati til Roma for først å studere retts- og litteraturvitenskap, men han skiftet snart over til musikk. Lærere var  Gregorio Allegri og Orazio Benevoli. Fra 1661 var Liberati tenorsanger i pavens kapell, deretter besatte han organist- og kapellmesterposter i flere romerske kirker.
Antimo Liberati var en kompromissløs forkjemper for Palestrinas stil og tradisjon, og lot seg ikke vinnes over til den nye stilen. Han var derfor negativt innstilt overfor den venetianske operaen og en uttalt motstander av Claudio Monteverdi.   
Liberatis komposisjoner omfatter blant annet oratorier, madrigaler og arier, men det meste er tapt. En messe, fire arier og en firstemmig Laudate Dominum er alt som er bevart etter ham.


== Skrifter ==
Han ble svært berømt for sine teoretiske skrifter: 

Lettera scritta … in risposta ad una del Sig. Ovidio Persapegi, 15 Ottobre 1684
Epitome della musica, ca 1666.
Ragguaglio dello stato del coro de’ cantori nella cappella pontificia
Due lettere a Giovanni Paolo Colonna in difesa d’un passo dell’opera Seconda Sonata terza d’Arcangelo Corelli


== Kilder ==
Arnaldo Morelli: «Antimo Liberati», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 65 (2005). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Baumgartner, Barockmusik, 1981, s. 272, ISBN 3 7023 4002 5
Die Musik in Geschichte und Gegenwart, 1. opplag, bind. 8, s. 706 ff
Melchior Schjelderup Olsson Fuhr

Melchior Schjelderup Olsson Fuhr (født 1790, død 1869) var en norsk politiker.
Fuhr ble valgt inn på  Stortinget i 1836 og 1842 som representant for Nordre Bergenhus Amt. Han var opprinnelig gårdbruker. Han var også vararepresentant i 1839.
Melchior Schjelderup Olsson Fuhr kom fra Luster i Sogn og ble den første borgermester i Luster i 1837.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Melchior Schjelderup Olsson Fuhr hos Norsk senter for forskningsdata
Jamaica metrostasjon

Jamaica er en metrostasjon på Linje 4 og Linje 9 til Mexico bys metro. Den ligger i det administrative distriktet Venustiano Carranza, øst i byen.
Stasjonen er oppkalt etter markedet Mercado Jamaica, som ligger like ved. Stasjonssymbolet er en maiskolbe, og henviser til markedet.
Fjernsynskjøkkenet

Fjernsynskjøkkenet er et norsk matprogram med Ingrid Espelid Hovig som gikk på NRK fra 1964 til 1996, med siste episode i 1998. Det ble produsert over 300 episoder av programmet. Det var en videreføring av hennes TV-programmer i NRK om mat og husstell i tiden fra 1956, i fjernsynets prøveperiode, frem til 1964. Kjenningsmelodien ble etter hvert «A walk in the black forest», komponert av Horst Jankowski, fremført av Herb Alpert. Lenge var Kaare Norum hennes medhjelper.
I 1993 ble programmet flyttet til en del av «Refleks»-serien, Espelid Hovig pensjonerte seg fra NRK i 1994 og mottok St. Olavs Orden for arbeidet med programmet. Hun fortsatte også programledelsen som frilanser. I året 1995 var navnet atter Fjernsynskjøkkenet og oppnådde ifølge MMI, seertall på 875 000. Programmet var i alle årene det gikk den mest sette programposten. En siste episode om amerikansk julemat ble sendt i 1998.


== Kjente gjester eller kokker og spisesteder som hun gjestet ==
Gro Harlem Brundtland, 1996
Bent Stiansen, 1993 og 1994
Julia Child, 1991
Wenche Andersen, 1986
Arne Brimi, 1985
Eyvind Hellstrøm, 1984
Birgitte Grimstad, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programside på NRKs nett-tv
(no) Fjernsynskjøkkenet på NRK TV
Det blodige bryllupet

Bryllupet i Silat al-Dhahr (2005) i Amman
Bryllupet i Kaliningrad (1995) i Russland
Bryllupet på Dale (1823) i Nord-Aurdal
Bryllup på Hovet (1724) i Hol
Fanitullen sies å være etter bryllupet på Hovet
Bryllupet på Dale

Bryllupet på Dale er et bryllup som stod 6. desember 1823 på gården Dale i Nord-Aurdal. Under bryllupsfeiringen ble det strid mellom broren til brudgommen og tilreisende karer som mente han hadde fått kjøpt en gård som de skulle hatt. Broren trakk kniv under slåsskampen og to av de tilreisende karene ble drept.
Forfatteren Johan Sebastian Welhaven skrev senere diktet «Åsgårdsreien» om hendelsen.
Calzada Ignacio Zaragoza

Calzada Ignacio Zaragoza er en aveny i Mexico by. Den er den viktigste veien inn og ut av byen i øst. Veien starter ved bussterminalen TAPO i Venustiano Carranza og går sørøstover gjennom Iztapalapa. På grensa mellom Det føderale distriktet og La Paz kommune i delstaten México deler den seg i to motorveier; en som går til Puebla og en til Texcoco.
Veien er oppkalt etter generalen Ignacio Zaragoza.
Liste over Liberias presidenter

Dette er en liste over Liberias presidenter. Etter grunnloven av 1847 ble presidenten valgt for en periode på to år. 7. mai 1907 ble perioden økt til fire år. Noen grense for antall perioder en president kan sitte var opprinnelig ikke nedfelt i lov. Gjennom grunnlovsendringene i 1986, ble presidentperioden økt til seks år, men det ble samtidig innført en grense på to maks to perioder per presidentskap.


== Liste over Liberias presidenter ==


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
(en) Presidents of Liberia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chen Tao (dikter)

Chen Tao (kinesisk: 陳陶, pinyin: Chén Táo, Wade-Giles: Ch'en T'ao, født 824, død 882) var en dikter under Tangdynastiet. Ett av hans dikt, kjent som Lung-hsi Song og på engelsk som «Turkestan», ble medtatt i den populære 1700-talls-antologien Tre hundre Tang-dikt, og andre av hans dikt er med i antologien Quan Tangshi). 
Det vites om Chen Tao at han var lærd innen buddhisme og taoisme, og studerte astronomi og alkymi, og at han lenge levde tilbaketrukket i Nanchang i provinsen Jiangxi.


== Litteratur ==
A.R. Davis, (red.), Robert Kotewall og Norman L. Smith: The Penguin Book of Chinese Verse. Baltimore: Penguin Books, 1970.
John C.H. Wu: The Four Seasons of Tang Poetry. Rutland, Vermont: Charles E.Tuttle Co., 1972. ISBN 978-0804801973
Chen Tao

Chen Tao er navnet til flere personer: 

Chen Tao (dikter), Tang-dikter.
Chen Tao (fotballspiller), kinesisk fotballspiller.
Kupong

I markedsføring er en kupong et form for verdipapir som kan byttes mot rabatt ved kjøp av et produkt eller gode ved kjøp. Vanligvis blir kuponger utstedt av produsenter av forbruksvarer eller forhandlere, som skal brukes i butikker som en del av kampanjer. Disse er ofte vidt distribuert via post, magasiner, aviser, internett, direkte fra forhandler, og mobile enheter som mobiltelefoner. Siden prisbevisste forbrukere med større sannsynlighet vil bruke tiden til å finne rabatter, fungerer kuponger som en form for prisdiskriminering, slik at forhandlere kan tilby en lavere pris bare til de forbrukere som ellers ville gå andre steder. I tillegg kan kuponger også være målrettet selektivt til regionale markeder der priskonkurransen er stor.


== Historikk ==
På begynnelsen av 1900-tallet begynte rabattkuponger for første gang å bli utbredt i USA. Firmaet C. W. Post begynte å gi ut kupongene for 1 cent frokostblandinger og etterhvert andre produkter. Dette er ikke første gang kuponger ble delt ut, men dette var første gang det ble gjort i stor skala.
I dag er det over 2 800 selskaper som deler ut rabattkoder i USA. I 2010 genererte kuponger inntektet på forbruksvarer tilsvarende 21 milliarder norske kroner(3,5 milliarder dollar) kun i USA.


== Rabattkoder ==
Når det gjelder rabattkuponger på nettet, kalles dette for rabattkoder ettersom de ofte er koder som fylles inn i nettbutikker. Disse kan gi kunder rabatter, gratis frakt eller gaver med på kjøpet. Med rabattkoder får man lavere priser på produktet eller tjenesten man ønsker å kjøpe. Det er flere aktører på det norske markedet som tilbyr kostnadsfrie kupongkoder for netthandel.


== I Norge ==
I 2009 åpnet norske myndigheter for at forhandlere kan gi ut rabattkuponger og rabattkoder uten at man først hadde kjøpt et produkt. Rabattkupongene gir rabatter i form av prosent, fri frakt, utbetaling første gang du handler eller gratis produkter. Bransjen har opplevd sterk vekst de seneste årene[hvilke?], mye grunnet den økte interessen i Black Friday.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet Om lov om kontroll med markedsføring og avtalevilkår mv. (markedsføringsloven)
Aleksandr Kerzjakov

Aleksandr Anatoljevitsj Kerzjakov (russisk: Александр Анато«»льевич Кержаков; født 27. november 1982 i Kingisepp, Russland) er en russisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for FK Nizjnij Novgorod.


== Klubbkarriere ==


=== Zenit ===
Aleksandr Krezhakov var ferdig utdannet fra Smena fotballskole i 1999. Han tilbrakte året 2000 i amatørklubben FC Svetogorets Svetogorsk der han vant den Nordveste regionale ligaen, og scoret 18 mål.
I 2001 gikk Kerzjakov til Zenit St. Petersburg, og hans debut for klubben kom i mars. Kerzjakov var i begynnelsen andrevalget til spissplassen bak Hennadiy Popovych. I 2002 ble Kerzjakov fast i lagoppstillingen til Zenit, og skapte en superduo på topp sammen med Andrej Arsjavin, noe som førte til at begge ble tatt ut til Russlands landslag.
Kerzjakov ble toppscorer i Russisk Premier League sesongen 2004.
Sommeren 2006 ble Dick Advocaat ansatt som trener i Zenit, og han begynte å sette Kerzjakov på benken. Det førte til at han ville forlate Zenit.


=== Sevilla ===
Den 28. desember 2006 skrev Kerzjakov under en femårskontrakt med Sevilla. Der var han tredjevalg på laget bak Luís Fabiano og Frédéric Kanouté.
Hans første kamp for klubben kom den 14. januar 2007. Hans første mål kom den 28. januar 2007 i en 4-2 seier mot Levante UD


=== Dinamo Moskva ===
I februar 2008 ble det kjent at Kerzjakov hadde signert en treårskontrakt med Dinamo Moskva. Kerzjakov ble raskt førstevalg på spissplassen, og var svært delaktig i Dinamo's tredjeplass i den russiske serien 2008.


=== Returen til Zenit ===
Den 16. september 2009 ble det kjent at Kerzjakov hadde signert for Zenit St. Petersburg. Overgangen ble fullført i januar 2010, og hans første mål for klubben etter returen kom den 28. april 2010 mot CSKA Moskva.


== Landslagskarriere ==
Aleksandr Kerzjakov begynte å spille for Russlands U21-landslag i 2001. 
Han fikk sin A-landslagsdebut for Russland den 27. mars 2002 i en vennskapskamp mot Estland.
Kerzjakov ble tatt ut i Russlands landslagstropp til Fotball-VM 2002. Han fikk én kamp i turneringen, da han ble byttet inn for Valery Karpin i en gruppespillkamp mot Belgia
Kerzjakovs første mål for Russland kom den 21. august 2002 mot Sverige, i en kamp som endte 1-1.
Han ble tatt ut til Russlands tropp til EM i 2012.


== Karriere som spiller (alle turneringer) ==


== Landslagsmål ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aleksandr Kerzhakov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Aleksandr Kerzjakov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aleksandr Kerzjakov – FIFA 
(en) Aleksandr Kerzjakov – UEFA 
(en) Aleksandr Kerzjakov – Transfermarkt 
(en) Aleksandr Kerzjakov – Transfermarkt (manager) 
(en) Aleksandr Kerzjakov – national-football-teams.com 
(en) Aleksandr Kerzjakov – WorldFootball.net 
(en) Aleksandr Kerzjakov – FootballDatabase.eu 
(en) Aleksandr Kerzjakov – Soccerway 
(en) Aleksandr Kerzjakov – EU-Football.info
Jing Xian

Jing Xian (slektsnavn Ulanara, født 12. mai 1679, død 29. september 1731) var en kinesisk keiserinne, gift med Yongzheng-keiseren. Hun var Kinas (ikke-regjerende) keiserinne 1723-31. 
Jing Xian var født som datter av Fiyanggu fra mongolklanen Det gule banner Ulanara. Da  Yongzheng-keiseren besteg tronen i 1723, ble hun utsett til keiserinne. Hun var Yongzheng-keiserens første og eneste keiserinne; en annen av ektemakens fruer, Niuhuru, Xiao Sheng Xian, fikk også tittelen keiserinne, men det var først som enke. 
Jiang Xian var den andre av i alt seks keiserinner i Kina på 1700-tallet. Hun ble etterfulgt av Xiao Xian i 1738.
Skutellen

Skutellen er et utsiktspunkt i Sør-Fron kommune og en gammel vardeplass. 
Skuttelen ligger på østsiden av Harpefoss og den er merket med turstignett. Det går flere stier fra utgangspunktet i Kilevegen opp til toppen. Det finnes parkeringsplass på Åsen, dette er også den kortete stien opp til skutellen. Det har vært arrangert avgrensede motbakkeløp opp skutellen.


== Eksterne lenker ==
Turmål Sør-Fron kommune
Flatmoen

Flatmoen er en idrettsplass sentralt plassert i Sør-Fron kommune i Gudbrandsdalen i Innlandet. Flatmoen består av tre fotballbaner, skøytebane, friidrettsanlegg og rulleskøytebane.
Idrettsplassen nyttes til ulike aktiviter, både av Sør-Fron Idrettslag og arrangementer som 17. mai-feiring. Tine-stafetten arrangeres årlig her for skolene i kommunen. Flatmoen fungerer også som valglokale under kommune- og stortingsvalg. 


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gd.no om fotballskole på Flatmoen juni 2008
Gd.no om TineStafetten på Flatmoen mai 2010
(en) Flatmoen – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info. . (hurtigløp på skøyter)
«Flatmoen IP» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 19. juni 2007. Besøkt 2. oktober 2013. 
«Hundorp / Sør-Fron - Flatmoen IP» (engelsk). Skatebase.com. Arkivert fra originalen 6. april 2005. Besøkt 19. mai 2014.
Langhaug

Langhaug er en betegnelse på en avlang eller oval gravhaug. Til forskjell fra rundhauger så mangler ofte langhauger fotkjede. Langhauger rommer ofte kvinnegraver.


== Referanser ==
Ottaskifer

Ottaskifer er en type skifer som utvinnes i Sel kommune i Gudbrandsdalen av typen glimmerskifer. Det karakteristiske med denne skiferen er at den er av mørk fylittskifer.


== Fakta ==
Fargemessig varierer skiferen fra rustrød til svart og den kan også ha en nyansert grå sølvfarge. Skiferen er blitt formet gjennom 400-800 millioner år av masser med et relativt høyt leireinnhold. Skiferen tilhører sedimentære og metamorfe bergarter. Særlig karakteristisk for ottaskiferen er at den har knipper/rosetter av sorte amfibolkrystaller og små krystaller av granat. De ulike nyansene i overflaten til skiferen dannes av glimmer og hornblende.


== Sortiment ==
Otta-Pillarguri Mørk: en mørk noe glinsende skifer, med grov overflate.
Otta-Pillarguri Rust: en brunrød skifer, med en litt grov, halvfin overflate.
Otta-skifer: en mørk litt glinsende skifer, med fin overflate.
Otta-skifer: rust – en blek okerfarget skifer.
Det finnes også mulig å få tak i andre typer skifter av ottaskiferen.


== Rust ==
I de øverste lagene av Otta-skiferen er det blitt dannet rust. Dette skyldes at små mengder av magnekitt og svovel, som har blitt kapslet inn i glimmer, dette har så blitt utsatt for millioner av år med is, vann og bevegelser. Når skifteren er bearbeidet vil den normalt ikke ruste videre.
Fotkjede (gravhaug)

Fotkjede på gravhauger er en rekke av jevnstore steiner som markerer kanten til haugen. Vanligvis er steinene nokså storvolne. Som oftest er de brukt på rundhauger. Ofte indikerer fotkjeder graver fra eldre jernalder.


== Referanser ==
Komsbreen (Dronning Maud Land)

Komsbreen er en isbre som ligger sentralt i fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag åtte kilometer lang og strømmer nordover mellom Mefjell og Komsa.
Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 7725
Komsbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Tollboden (Moss)

Tollboden i Moss er en murbygning ved kanalen mot Jeløya fra 1859, det var i mange år byens tollsted. Den tyske arkitekten Heinrich Ernst Schirmer og hans landsmann og kompanjong Wilhelm von Hanno var ansvarlig for utformingen av bygningen.
I dag benyttes Tollboden som restaurant av restaurantkjeden Peppes Pizza. Tollboden er også et sted hvor det avholdes konserter og arrangeres beach volley av forskjellig slag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tollboden (Moss) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om Tollboden i Moss, fra nettstedet artemisia.no
«Tollboden (Moss)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Johanne Samueline Pedersen

Johanne Samueline Pedersen (født 15. mars 1887 i Innvik, død 16. september 1961) var en norsk stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet. Hun satt to perioder på Stortinget.


== Bakgrunn ==
Pedersen ble født i Innvik i Sogn og Fjordane, som datter av gårdbrukerne Garbrand og Dorthea Teigen. 


== Jordmor ==
Etter å ha tilbrakt årene 1905–1907 i USA, flyttet hun til Oslo og utdannet seg ved Jordmorskolen. Etter endt utdannelse i 1911 arbeidet hun først som distriktsjordmor i Brandval i Hedmark frem til 1915, før hun dro til Minneapolis og arbeidet ett år som jordmor og pleierske der. Tilbake i Norge arbeidet hun to år som jordmor i Løten før hun i 1918 tok opp igjen arbeidet i Brandval.


== Politiker ==
Etterhvert tok Pedersen opp flere lederverv; blant annet ble hun i 1930 formann for Lundeseter arbeiderlag, i 1932 for Skolestyret i Brandval og for Fattigstyret i samme kommune, i 1937 for Arbeiderkvinnelaget, og i 1947 for Den norske jordmorforening. Samtidig engasjerte hun seg i Brandval kommunestyre, der hun først ble valgt inn i 1934. Ved stortingsvalget i 1937 stilte hun som tredje vararepresentant for Hedmark uten å komme inn, men ved stortingsvalget i 1945 ble hun valgt inn. På Stortinget satt hun først fire år i Helsekomiteen, og deretter fire år i Administrasjonskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johanne Samueline Pedersen hos Stortinget 
(no) Johanne Samueline Pedersen hos Norsk senter for forskningsdata
Kingswood (South Gloucestershire)

Kingswood er et tettsted eller byområde i South Gloucestershire, England ved den østlige grensen av Bristol, og fungerer som en forstad til byen. I henhold til folketellingen av 2011 bor det 40 734 innbyggere i området.


== Kongelig skog ==
Angelsaksisk og normannisk tid var skogsområdet Kingswood Forest et kongelig jaktområde som omkranset Bristol, og strakte seg så langt som til valgkretsen Filwood i sørlige Bristol. «Fra de eldste dagene til konstabelen av festningen Bristol Castle, var kongens offiser i området, som også var øverste skogforvalter av Kingswood Forest og den første av disse som er nedtegnet er Ella som døde i 920. Ved utkanten av skogen, nord for elven Froom, lå den lille grenden Stapleton, navnet er av saksisk opprinnelse, som det hevdes betydde «gården, småbruket, eller tuft, ved eller nær Stapol, stolpe eller søyle».


== Kullutvinning ==
Området Kingswood fikk industriell etablering på slutten av 1600-tallet grunnet kullgruvedrift. Typisk for disse var kullfeltene i områdene Easton and Coalpit Heath/Yate. Kullgruvenes historie har fortsatt påvirkning på byen med hageanlegg som tidvis åpnes opp. Den lokale parlamentsmedlemmet har søkt parlamentet for å en full undersøkelse av kullgruvene under byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kingswood, South Gloucestershire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kingswood Rugby Club, det offisielle nettstedet til Kingswood RFC
Kingswood and Mangotsfield Archaeological Assessment Report 1997 (PDF)
Fotografier fra Kingswoods fortid Arkivert 1. juli 2019 hos Wayback Machine.
Kingswood Ten Sing, ungdomsgruppe
Mefjellbreen

Mefjellbreen er en isbre som ligger sentralt i fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag åtte kilometer lang og strømmer i nordvestlig retning mellom Menipa og Mefjell ut i Gjelbreen.
Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 9379
Nipebreen

Nipebreen er en bred isbre som ligger sentralt i fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den strømmer i nordvestlig retning mellom Austkampane og Menipa ut i Gjelbreen.
Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 10291
Slaget ved Tangdao

Slaget ved Tángdǎo (唐岛之战; Tángdǎo Zhī Zhàn) ble utkjempet i Østkinahavet i november 1161 mellom det kinesiske Sørlige Sòng-dynastiet, hvis styrket ble kommandert av Li Bao, og det jursjenske Jīn-dynastiet, som ble ledet av Su Baocheng og Wanyan Zhengjianu. Slaget var del av et av Jīn-dynastiets forsøk på å invadere og erobre Sørlige Sòng, som mislyktes da de led nederlag i slaget. Jīn-dynastiets marine ble satt i brann av Sòng-styrkenes ildlanser og ildpiler, og led store tap. Wanyan Zhengjianu døde i slaget, slik en kan lese i Jin Shi:

"Zheng Jia kjente ikke sjørutene godt, ei heller visste han hvordan han skulle bruke skip, og han trodde ikke at fienden var i nærheten. Men plutselig var de der, og vi var ikke klare da de kastet bombeprosjektiler mot skipene våre. Da han så at skipene sto i flammer og merket at han ikke hadde noen måte å komme seg bort på, hoppet Zheng Jia i sjøen og druknet."Slaget ble fulgt av ennå et sjøslag, slaget ved Caishi, som ble utkjempet senere samme år. Disse to slagene var viktig for utviklingen av Kinas første permanente flåte under Sòng-dynastiet; historikeren Joseph Needham har hevdet at flåten som i utgangspunktet hadde elleve skvadroner og 3000 mann vokste Sòng-marinen i løpet av ett århundre til å ha 20 skvadroner med 52.000 mann, med sin hovedbase i Shanghai. De sørkinesiske handelsmennene bidro også mye til at marinen ble forsynt. I Jīn-felttoget i 1161 deltok omtrent 340 skip i slag på Yangzijiang. Likevel lå det en lang utvikling bak dette slaget; i 1129 ble det bestemt av kastemaskiner som kastet bomber skulle være standardutstyr på alle krigsskip, og mellom 1132 og 1183 ble mange tredemøllehjulbåter, både små og store, bygd, hvorav noen hadde så mange som elleve hjul på hver side (den bemerkelsesverdige ingeniøren Gao Xuans oppfinnelse). I 1203 ble noen av disse utstyrt med jernplater (skipsbyggeren Qin Shifus design). Slik klarte Sòng-marinen å holde tilbake jursjenen og mongolene i deres erobringer i nesten to århundrer, og oppnådde full kontroll over Østkinahavet. 


== Litteratur ==
Needham, Joseph (1971). Science and Civilisation in China: Civil Engineering and Nautics, Volume 4 Part 3. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-07060-7. 
Needham, Joseph (1987). Science and Civilisation in China: Military technology: The Gunpowder Epic, Volume 5, Part 7. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-30358-3. 
Turnbull, Stephen (2002). Fighting Ships of the Far East: China and Southeast Asia 202 BC - AD 1419 14194. Osprey Publishing. ISBN 978-1-78200-017-4.
Fabians brud

Fabians brud er en roman av Margit Sandemo fra 1974. Den har blitt utgitt i en rekke ukeblader, også under tittelen «En kvinnes offer». 
Romanen er en fortelling fra 1700-tallet om Bianca av Warnvick, som ved list og lempe skal hjelpe herskedømmet Tannenburg, da hertug Maximillian er død. For å klare dette, må hun spille sin "enkle" søster Berengaria, og gifte seg med Fabian, en brorsønn av Maximillian. Bianca er viden kjent for sin høye intelligens, og ble ansett som like klok som en hvilken som helst mann. På bryllupsreisen til Tannenburg, blir hun eskortert av Zoltan, og det oppstår snart varme følelser mellom disse to. Et eventyr på død og liv venter Bianca. 
Romanen er utgitt som bok nummer 20 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger».


== Utgivelser i utvalg ==
«Margit Sandemos beste føljetonger nr 20», Bladkompaniet 1984, ISBN 82-509-1380-9
«Margit Sandemos beste dobbeltbok», Schibsted 2006


== Kilder ==
«Kjære Margit», Bladkompaniet 1994
Kilometerskilt

Kilometerskilt ble tidligere brukt langs norske veier for å angi avstanden til sentrale omlastingssteder for post og annet. De hadde dermed rollen til milesteiner. Slike skilt ble satt opp sist på 1800-tallet, og noen av de opprinnelige finnes fortsatt langs veier i Norge. Enkelte av dem har også plassert på museer.
Statens vegvesen har restaurert mange slike skilt og satt dem opp igjen.


== Se også ==
Milepæl
Trafikkskilt