jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fernando Llorente

Fernando Javier Llorente Torres [ferˈnando ʎoˈɾente ˈtores] (født 26. februar 1985) er en spansk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.
Han er angrepsspiller og også en del av det spanske landslaget. Llorente har også spilt kamper for det uoffisielle baskiske landslaget.

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.
Llorente ble født i Pamplona. Hans mor kjørte fra Rincón de Soto i La Rioja til et sykeshus i Pamplona for å føde på et sykehus der hans tante arbeidet. Som elleveåring ble han hentet av Athletic Bilbao, som tradisjonelt kun rekrutterer spillere med baskisk tilhørighet. Med en baskisk by som fødested ble han rekruttert av Athletic Bilbao, til tross for at han verken er etnisk basker eller vokste opp i et baskisk område.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Llorente – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fernando Llorente – FIFA 
(en) Fernando Llorente – UEFA 
(en) Fernando Llorente – Transfermarkt 
(en) Fernando Llorente – national-football-teams.com 
(en) Fernando Llorente – WorldFootball.net 
(en) Fernando Llorente – Soccerbase.com 
(en) Fernando Llorente – FootballDatabase.eu 
(en) Fernando Llorente – Soccerway 
(en) Fernando Llorente – EU-Football.info 
(en) Fernando Llorente – FBref 
(en) Spillerprofil på nettsidene til Athletic Bilbao
Javi Martínez

Javier «Javi» Martínez Aginaga (født 2. september 1988) er en spansk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Qatar SC. Han er også en del av det spanske landslaget.
Martínez har tidligere spilt for Osasuna og Athletic Club, også det i Spania. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.


== Meritter ==
Bayern MünchenBundesliga (7): 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2018/19
DFB-Pokal (4): 2012/13, 2013/14, 2015/16, 2018/19
DFL-Supercup (3): 2016, 2017, 2018
UEFA Champions League (1): 2012/13
UEFA Super Cup (2): 2013, 2020
VM for klubblag (1): 2013SpaniaVerdensmesterskap (1): 2010
Europamesterskap (1): 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Javi Martínez – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Javi Martínez – Olympedia 
(en) Javi Martínez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Javi Martínez – FIFA 
(en) Javi Martínez – UEFA 
(fr) Javi Martínez – LÉquipe 
(en) Javi Martínez – Transfermarkt 
(en) Javi Martínez – national-football-teams.com 
(en) Javi Martínez – WorldFootball.net 
(en) Javi Martínez – Soccerbase.com 
Spillerprofilen hos Athletic Bilbao
Ideye Brown

Ideye Aide Brown (født 10. oktober 1988) er en nigeriansk fotballspiller som fra 17. desember 2021 er klubbløs. Han er også en del av det nigerianske landslaget. 
Brown har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Neuchâtel Xamax, Sochaux, Dynamo Kyiv og WBA. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika som erstatning for en skadet John Obi Mikel.
Den 19. juli 2014 meldte han overgang fra Dynamo Kyiv til West Bromwich Albion FC, hvor han skrev under på en treårskontrakt. Den 31. august 2015, etter kun én sesong hos West Bromwich, meldte han overgang til den greske klubben Olympiakos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ideye Aide Brown – FIFA 
(en) Ideye Aide Brown – UEFA 
(fr) Ideye Aide Brown – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Ideye Aide Brown – LÉquipe 
(en) Ideye Aide Brown – Transfermarkt 
(en) Ideye Aide Brown – national-football-teams.com 
(en) Ideye Aide Brown – WorldFootball.net 
(en) Ideye Aide Brown – Soccerbase.com 
(en) Ideye Aide Brown – FootballDatabase.eu 
(en) Ideye Aide Brown – Soccerway 
(en) Profil på Football-Lineups.com
Mike Robertson (programmerer)

Michael Douglas Robertson, til daglig Mike Robertson (født 19. august 1950 i Derry, Nord-Irland) er en irsk programmerer som er mest kjent for å ha utviklet BBS-programvaren MBBS. Han bosatte seg i Norge i 1971. Blant hans første prosjekter var banksystemer og analytiske programmer for daværende Andresens Bank på en stormaskin av typen Honeywell Bull 6030. Sammen med James Brian Gallagher (født 1946) opprettet han i 1982 selskapet Gallagher & Robertson, som spesialiserer seg på kommunikasjonsprogramvare mellom forskjellige IT-systemer. Deres e-post-system G&R Gmail (som ikke må forveksles med Gmail fra Google) var på mange måter forut for sin tid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av vesentlig programvare
Skulerud (Aurskog-Høland)

Skulerud er et lite tettsted i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Det var tidligere knutepunkt. Skulerud var endestasjon på Urskog–Hølandsbanen. Skulerud har også den øverste gjestehavn (2 * 20 meter) i Haldenkanalen.


== Referanser ==
Pyramidetekstene

Pyramidetekstene er en type religiøse tekster fra oldtidens Egypt, i perioden kjent som Det gamle rike, dvs 2630-2151 f.Kr. Pyramidetekstene regnes som de eldste kjente religiøse tekstene.
Tekstene er skrevet på gammelegyptisk, og ble risset inn på veggene i pyramidene ved Saqqara under det femte og det sjette dynasti. Det eldste tekstene er datert til 2400-2300 f.Kr. I motsetning til sarkofagtekstene og dødeboken var pyramidetekstene en sjanger som utelukkende ble skrevet for faraoene og deres dronninger, og de var ikke illustrert. Noen av tekstene i Dødeboken utgjør et senere utviklingstrinn av den samme sjangeren som pyramidetekstene. Nest etter Palermosteinen er pyramidetekstene den eldste kjente omtale av Osiris, som kom til å bli den viktigste dødsrike-guddommen i egyptisk mytologi.
Tekstene har preg av å være besvergelser som skal beskytte faraoens levninger, oppvekke hans legeme etter døden, og hjelpe ham med å stige opp til himlene, som var dødens mål i henhold til Det gamle rikets tro. Besvergelsene nevnte opp all måter som faraoene kunne bruke for å reise til himmelen: på ramper, stiger, trapper og ved å fly. Tekstene inneholder også bønner til gudene om hjelp, og endog trusler overfor guder som ikke vil hjelpe.


== Utgivelser ==
Tekstene ble først oppdaget i 1881 av Gaston Maspero, og ble raskt oversatt til tysk, fransk og engelsk. Masperos utgave omfattet 228 tekster, fra Unaspyramiden. Unas var den siste farao i femte dynasti. Etter hvert ble det funnet flere tekster i pyramider fra det sjette dynasti: Pepi I, Pepi II og tre av hans dronninger, og Teti. Kurt Sethes første utgivelse av tekstene omfattet i alt 714 ulike besvergelser; og senere er det funnet flere, slik at man nå kjenner 759 pyramidetekster. En ny oversettelse, hvor formularene følger en mer korrekt rekkefølge som følger tekstenes plassering på veggene, er gitt ut av James P. Allen (2005).


== Litteratur ==
Allen, James P., red. (2005): The Ancient Egyptian Pyramid Texts. Translated with an Introduction and Notes by James P. Allen. Leiden/Boston (Writings from the Ancient World 23).
Allen, James P. (2006): The Egyptian Coffin Texts: Middle Kingdom Copies of Pyramid Texts. Bd. VIII, Chicago. ISBN 1-885923-40-6
Kosack, Wolfgang (2012): Die altägyptischen Pyramidentexte. In neuer deutscher Uebersetzung; vollständig bearbeitet und herausgegeben von Wolfgang Kosack Christoph Brunner, Berlin, ISBN 978-3-9524018-1-1.
Sethe, Kurt : Die altägyptischen Pyramidentexte nach den Papierabdrücken und Photographien des Berliner Museums... Bind 1-2: Tekst; Bind 3: Kritischer Apparat, Beschreibung, Konkordanz; Bind 4: Epigraphik. Leipzig 1908-1922. Reprints: Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft 1960, Hildesheim: Olms 1969.


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Pyramidetekstene – sitater

Samuel A. B. Mercer translation of the Pyramid Texts
Agnolo Gaddi

Agnolo Gaddi (født ca. 1350, død 1396 i Firenze) var en italiensk maler som var virksom fra 1369 til 1396. Han var sønn og elev av maleren Taddeo Gaddi.
Taddeo Gaddi, var selv en hovedelev hos den florentinske mesteren Giotto. Agnolo var en innflytelsesrik og produktiv kunstner som var den siste store florentinske maleren som stylistisk nedstammet fra Giotto.
Arbeidene hans inkluderer fresker i koret i Santa Croce i Firenze  og også:

Madonna på trone med helgener og engler (1380/1390), tempera på panel. Triptyk, muligens på oppdrag for et cistercienserkloster.
Jomfruens kroning (ca.1380-90), tempera på tre. Dette maleriet var sannsynligvis det sentrale platen i et alterstykke, muligens fra kirken San Giovanni de' Fieri nær Pisa.
Ydmyk madonna med engler (midten 1390-tallet), tempera på trepanel
Korsfestelsen (ingen dato), tempera på tre. Del av en alterskap.Giorgio Vasari har med en biografi over Agnolo Gaddi i sin Lives of the Most Excellent Painters, Sculptors, and Architects.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agnolo Gaddi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Agnolo Gaddi hos wga.hu
Jomfru Marias dronningverdighet hos katolsk.no
Sun Yaoting

Sun Yaoting (tradisjonell kinesisk: 孫耀庭, forenklet kinesisk: 孙耀庭, pinyin: Sūn Yàotíng, Wade-Giles: Sun Yao-t'ing; født 29. desember 1902 i Tianjin, død 17. desember 1996 i Beijing) var den siste overlevende keiserlige evnukk i Kinas historie. Han ble kastrert åtte år gammel av sin far bare åtte måneder før den siste keiseren mistet makten.
Sun Yaoting ble deportert til en laogai under kulturrevolusjonen - fordi evnukkene ble ansett som monstre fra en hatet fortid. Etterpå fikk han innpass i et buddhisttempel, og der skulle han tilbringe sine siste leveår.


== Biografi ==
Forfatteren Jia Yinghua har skrevet en bok om Sun Yaoting som skildrer hele hans liv. Boken (末代太监孙耀庭传 / 末代太監孫耀庭傳) ble publisert i 1992 og er delvis oversatt til 15 språk, deriblant en engelsk oversettelse fra 2008 The Last Eunuch of China-The Life of Sun Yaoting.


== Referanser ==
Tong Guan

Tong Guan (født 1054 i Kina, død 1126), stilnavn Daofu (道夫), var en kinesisk hoffevnukk, general og politisk rådgiver under keiser Huizong av Songdynastiet.
I boken Fortellinger fra myrlandet, en av de fire store klassiske romaner, beskrives  Tong Guan som motstander av de 108 røverne i Liangshan. Han opptrer særlig i de senere kapitler av boken.
Torbjørn Tandberg

Torbjørn Tandberg (født 17. juni 1956) er en norsk fotograf, bosatt i Drammen.
Tandberg har bakgrunn fra Telenor, der han i mange år jobbet med teknisk montasje. Han begynte med fotografering i 1978, og på 2000-tallet har han hatt dette som levevei. Hans bilder er publisert i en rekke tidsskrifter og bøker.
Tandberg er en av landets mest premierte konkurransefotografer, og har blant annet blitt priset som «Årets fotograf» i Norge tre ganger, i Sverige fire ganger. I ulike fototevlinger har han også vunnet mange reiser rundt i verden, blant annet til Nepal, USA, Frankrike, Thailand og India. Han er tilknyttet bildebyrået Samfoto. 


== Utmerkelser ==
1988 Gull i Landskonkurransen i Norsk Selskap For Fotografi.
1990 «Årets fotograf» i Norge, Bladet Fotografi.
1990 «Årets bilde», A-magasinet.
1992 «Årets fotograf» i bladet Foto, Sverige.
1993 Sølv i Landskonkurransen i Norsk Selskap For Fotografi..
1994 «Årets fotograf» i bladet Foto, Sverige.
1995 Gull i Landskonkurransen i Norsk Selskap For Fotografi..
1995 Sølv i Landskonkurransen i Norsk Selskap For Fotografi..
1995 «Årets fotograf» i Bladet Fotografi.
1997 Sølv i Landskonkurransen i Norsk Selskap For Fotografi..
1998 «Årets fotograf» i bladet Foto, Sverige.
1999 Vinner av Kodaks skandinaviske fotokonkurranse.
2001 «Årets fotograf» i bladet Fotografi.
2001 «Årets fotograf» i bladet Foto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torbjørn Tandbergs hjemmesider
Regnbuenasjonen

Regnbuenasjonen er et begrep satt sammen av den sørafrikanske erkebiskopen Desmond Tutu for å beskrive Sør-Afrika etter apartheid (fra 1994), etter landets første heldemokratiske valg i 1994.
Begrepet ble videre definert av president Nelson Mandela i hans første måned som statsleder, da han proklamerte: «Each of us is as intimately attached to the soil of this beautiful country as are the famous jacaranda trees of Pretoria and the mimosa trees of the bushveld – a rainbow nation at peace with itself and the world.» (enhver av oss er nært knyttet til dette vakre landets jord, på samme måte som de kjente jacaranda-trærne i Pretoria og mimosa-trærne i Bushveld er – en regnbuenasjon i fred med seg selv og verden)


== Identitet ==

Begrepet var ment som et samleuttrykk for flerkulturell enhet og samlingen av mennesker fra mange forskjellige nasjoner, i et land som tidligere var kjent for et strengt skille mellom sorte og hvite.
I en rekke kringkastede opptredener, talte Tutu om Guds regnbuefolk. Dette spilte på det gamle testamentets historie om Noah og syndefloden, og regnbuen som fulgte som symbol for fred. Ved siden av dette er også regnbuen et tegn for håp og en lys fremtid for mange av de innfødte kulturene i Afrika (f.eks. xhosa-kulturen).


== Referanser ==
Liu Jin

Liu Jin (kinesisk: 劉瑾, pinyin: Liú Jĭn, henrettet 1510) var en kinesisk hoffevnukk unden Mingdynastiet. Han stammet fra fylket Xingping i Shaanxi. Liu Jin ble så mektig ved hoffet at han i en periode godt kunne ansees som Kinas virkelige hersker.
Liu Jin begynte å komme til makt under Zhengde-keiserens tid. Denne keiseren førte et kostbart hushold som la tunge byrder på folk, og ettersom han foretrakk livet i sorgløs sus og dus, nektet han etterhvert å ta imot sine egne ministre i audiens og leste heller ikke de memoralier som ble fremsendt til ham. Han fremmet evnukkenes sterkere rolle i hoffet. Den sterkeste ble Liu Jin.
Mange av Lius beslutninger ble tatt dårlig imot. Da han oppfordret enker til gjengifte, fikk han mange mot seg, ettersom dette stred mot neokonfucianismens syn.Det kom til opprør (fyrsten av Anhuas opprør), rettet mot Liu Jin, men det ble slått ned. Men så ble Liu selv anklaget for opprørsplaner. Keiseren ble overbevist om at anklagene var sanne, og beordret Liu torturert til døde, ved de tusen kutts død. Det hevdes at Liu led i to dager før han døde av 300-400 kutt og stikk.Liu var også meget korrupt, etter det som fortelles. Etter at han ble arrestert ble det i hans residens angivelig funnet 12.057.800 tael (449,750 kg) gull og 259.583.600 tael (9,682,470 kg) sølv. Mengden er så høy at det kan dreie seg om en overdrivelse.


== Litteratur ==
The Cambridge History of China, Vol. 7: The Ming Dynasty, 1368-1644, Part I, "The Prince of Anhua Uprising", av Frederick W. Mote og Denis Twitchett.


== Referanser ==
National Intelligence Service

National Intelligence Service (NIS) kan vise til:

National Intelligence Service (Sør-Afrika)
National Intelligence Service (Hellas)
National Intelligence Service (Albania)
National Intelligence Service (Bulgaria)
National Intelligence Service (Peru)
National Intelligence Service (Sør-Korea)
Lingchi

Lingchi (kinesisk 凌遲, pinyin: Língchí, «ydmykende og langsomt»), i den vestlige verden gjerne omtalt som de tusen kutts død, var en kinesisk torturpreget henrettesesmetode kjent siden 900-tallet og som tidvis ble benyttet i Kina til den ble avskaffet fra straffeloven i 1905. 
Straffen, som nok var reservert til bare de aller verste forbrytelser, innebar at den dømte, levende eller død, ble langsomt skåret i og til slutt delt i små biter. Lovbøkene beskriver ikke fremgangsmåten i detalj, og utførelsen varierte dermed. Noen keisere forlangte at den straffedømte skulle leve i tre dager etter at prosessen ble påbegynt; det var også tidvis et mål at han skulle levende oppleve hele amputeringer. Det er imidlertid også kjent at det var vanlig å gi bedøvende stoffer i forkant, og at det ikke var uvanlig at den dømte eller hans venner bestakk torturbøddelen for å sørge for at et dødelig stikk til hjertet ble tilført først, eller tidlig, i prosessen. 
Det finnes fotografier fra den siste lovlig utførte lingchi, den 9. april 1905. Det var Fu Zhu Li (gammel romanisering: Fou-chou-li), en vakt i den mongolske prins Ao-Han-Quans tjeneste, som ble henrettet fordi han til nyttårsfesten i februar hadde drept sin herre. 


== Litteratur ==
Jérôme Bourgeon: «Abolishing 'Cruel Punishments': A Reappraisal of the Chinese Roots and Long-Term Efficiency of the in Legal Reforms», i Modern Asian Studies 37, nr. 4 (2003): 851-62.
Jerome Bourgon, Supplices chinois, Bruxelles: La maison d'à côté
Timothy Brook, Jérôme Bourgon, Gregory Blue: Death by a Thousand Cuts, Harvard University Press, 2008 "Death by a Thousand Cuts", Harvard University Press


== Eksterne lenker ==
Bilder fra en lingchi-henrettelse, oktober 1904.
Nkandla

Nkandla, også kalt Inkandla, er en landsby i Zululand-området i provinsen iKwaZulu-Natali i Sør-Afrika. Det bor omtrent 160 000 mennesker i Nkandla-regionen, spredd over et forholdsvis stort område. Fattigdommen er stor, med over 90% arbeidsløshet. Over 1 av 4 i området bærer på hiv-smitte. Det er også mange foreldreløse i Nkandla, siden aids tar livet av mange middelaldrende foreldre.
Landsbyen er fødebyen til Sør-Afrikas tidligere president Jacob Zuma.
Akatisi

Akatisi er manglende evne å sitte stille. Det er en relativt vanlig bivirkning av behandling med nevroleptika og ved Parkinsons sykdom.


== Se også ==
Restless legs syndrome


== Litteratur ==
Store norske leksikon: Akatisk
Poznańs festning

Poznańs festning (tysk: Festung Posen) – et sett av festninger bygget i byen Poznań (Polen) i det nittende og tidlig tjuende århundre, den tredje største systemet av sitt slag i Europa.


== Eksterne lenker ==
(en) Twierdza Poznań – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Taddeo Gaddi (maler)

Taddeo Gaddi (født ca. 1290-1300, død 1366) var en italiensk middelaldermaler og arkitekt. Som maler laget han alterstykker og murmalerier og er primært bemerket som en elev og tilhenger av Giotto. Som arkitekt er han kreditert designet av Ponte Vecchio.


== Liv og kunst ==
Han var sønn av Gaddo Gaddi, en kunstner som lite er kjent om, Taddeos kunstutdannelse kam hovedsakelig gjennom at han var elev av, og assistent til, maleren Giotto di Bondone. Cennino Cennini viser til Taddeo som Giottos fadderbarn og hevder at deres relasjon varte i 24 år.[1]
Tidlige verk som Stigmatisering av St Frans (c.1325-1330, tempera på treplate) demonstrerer en subtil omarbeiding av Giottos stil.
Hans kanskje mest kjente verker er en serie fresker som avbilder livene til jomfru Maria og Kristus i Giugni kapellet (opprinnelig Baroncelli kapellet) i Santa Croce i Firenze (1328-1338). Englenes kunngjøring til hyrdene (avbildet til høyre) viser Taddeos interesse i lys og dets effekter. Hans studier av solformørkelser spesielt førte etter hvert til en alvorlig øyeskade i 1339.[2]
Som arkitekt er Taddeo Gaddi kreditert med designet av Ponte Vecchio i Firenze, og likeså nabobygget Ponte Santa Trinita, som ble ødelagt i det 16. århundre.[3]
To fakta understreker Taddeo Gaddis viktighet som en florentinsk kunstner:

Giorgio Vasari inkluderer en biografi av Taddeo Gaddi i hans Liv.
Taddeos navn viser på toppen av listen 'de beste mesterne innen maleri som er i Firenze'.[4]Taddeo Gaddi fikk fire sønner, tre av dem er kjente kunstnere: Giovanni Gaddi, Agnolo Gaddi og Niccolò Gaddi. Der er ikke noe som tyder på at hans fjerde sønn, Zanobi, var en seriøs kunstner.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Agnolo, Giovanni and Taddeo Gaddi». Catholic Encyclopedia. Besøkt 29. januar 2007. 
«Gaddi, Taddeo». Web Gallery of Art. Besøkt 29. januar 2007. 
«The Angelic Announcement to the Shepherds». Web Gallery of Art. Besøkt 29. januar 2007. 


== Eksterne lenker ==
(en) Taddeo Gaddi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Taddeo Gaddi

Taddeo Gaddi er navnet til flere personer:

Taddeo Gaddi (maler) (1290/1300–1366), italiensk middelaldermaler og arkitekt.
Taddeo Gaddi (kardinal) (1520–1561).
Kabul Weekly

Kabul Weekly er Afghanistans største avis målt i opplag (2010), både i hovedstaden og provinsene. Avisen startet opp i 1991, men ble stengt etter at den publiserte en artikkel som beskyldte mujahedin-regjeringen i 1994. Den gjenoppstartet sitt opplag umiddelbart etter Talibans fall, og har siden vært avisen lest av folk flest i Afghanistan.
Kabul Weekly utkommer en gang i uken på onsdag, på språkene engelsk, dari (persisk) og pashto. Den har et opplag på 10 000 og er én av få afghanske aviser som har omfattende engelsk innhold (to andre er Daily Outlook Afghanistan og Kabul Times). Avisen leses derfor av både lokalbefolkningen og tilreisende. 
Kabul Weekly er en uavhengig avis som dekker mesteparten av landets provinser. Det er mer enn en avis for leserne. Den følger streng journalistisk etikk og støttes av en gruppe afghanske og utenlandske ansatte. Avisen er selvfinansiert og betaler sine utgifter gjennom egne reklameinntekter.


== Eksterne lenker ==
(en) Forsiden til engelskspråklige Kabul Weekly
Hold fast hva du har

Hold fast hva du har er en salme av Jonas Dahl. Den ble først publisert i Luthersk Kirketidende i 1898 nr. 16. Siden kom den med i Landstads reviderte salmebok, hvor den stod på nr. 680.


== Teksten ==


== Innspillinger ==
Salmen er ikke spilt inn, men i NRKs arkiv finnes et opptak gjort i 1976 med en gruppe fra Oppsal skoles pikekor dirigert av Marit Tennfjord og med Johan Varen Ugland ved klaveret.


== Referanser ==
BANZARE

British Australian New Zealand Antarctic Research Expedition (BANZARE) var en forskningsekspedisjon til Antarktis mellom 1929 og 1931 som omfattet to reiser i løpet av de to australske somrene. Ekspedisjonen var et samarbeide innen Det britiske samveldet og formålet var mer geopolitisk enn vitenskapelig. Storbritannia, Australia og New Zealand finansierte ekspedisjonen.
Lederen av BANZARE var Douglas Mawson, og som ekspedisjonsskip ble benyttet RRS «Discovery», tidligere benyttet av Robert Falcon Scott på Discovery-ekspedisjonen i 1901–04. BANZARE kartla kystlinjen av det antarktiske kontinentet og oppdaget Mac. Robertson Land og Princess Elizabeth Land, også ved hjelp av et småfly.
Ekspedisjonens geopolitiske innhold kom til syne gjennom Mawsons proklamering av britisk suverentitet over de fem områdene der det ble foretatt ilandstigninger. Disse områdene ble i 1933 overdratt til Australia.
BANZARE hadde også veitenskapelig innhold og publiserte 13 bind rapporter om geologi, oseanografi, jordmagnetisme, zoologi og botanikk mellom 1937 og 1975.


== Se også ==
Liste over antarktisekspedisjoner


== Litteratur ==
B.A.N.Z. Antarctic Research Expedition 1929–1931 Reports (1937–1975), Adelaide: BANZAR Expedition Committee & Mawson Institute for Antarctic Research, University of Adelaide.
Collis, Christy (2004) The Proclamation Island Moment: Making Antarctica Australian. Law Text Culture 8:1–18.
Price, A. Grenfell (1962) The Winning of Australian Antarctica: Mawson's BANZARE voyages, 1929–31: based on the Mawson Papers, Sydney: Angus & Robertson.


== Eksterne lenker ==
Douglas Mawson 1882-1958
Augon Johnsen

Augon Johnsen (født 10. april 1953 i Skien) er en norsk grafisk designer, illustratør og billedkunstner som særlig har arbeidet med grafikk. 
Augon Johnsen er utdannet ved Bergen Kunsthåndverksskole der han tok diplomeksamen i 1982. Han drev Dynamo Bergen Designstudio sammen med Bernt Endre. Da jobbet han også med idéutvikling og fotografi. Siden 1988 har han vært frilans illustratør og grafisk designer med oppdrag blant annet som avistegner for Bergens Tidende. Han har også laget bokomslag for flere norske forlag og identitetsdesign innen kultur og næringsliv.
Augon Johnsen har vært representert på en rekke utstillinger, deriblant tre ganger på Statens Høstutstilling og like mange ganger på Sørlandsutstillingen. Han er innkjøpt av Riksgalleriet, Norges Bank, kunstforeninger og flere andre.
Augon Johnsen bor og arbeider i Bergen, dit han flyttet i 1976. Han er faren til tegnerne Åshild (født 1978) og Mari Kanstad Johnsen (født 1981).


== Eksterne lenker ==
Hjemmesider med CV og bildeeksempler