jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Furubuemattevever

Furubuemattevever (Macrargus carpenteri) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Furubuemattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Macrargus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) furubuemattevever i Encyclopedia of Life 
(en) furubuemattevever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furubuemattevever hos Artsdatabanken 
(sv) furubuemattevever hos Dyntaxa 
(en) furubuemattevever hos Fauna Europaea 
(en) furubuemattevever hos ITIS 
(en) furubuemattevever hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Verdensutstillingen i Paris (1925)

Verdensutstillingen i Paris i 1925 (Exposition internationale des arts décoratifs et industriels modernes) var en verdensutstilling som ble arrangert i Paris fra 28. april til 25. oktober 1925.
Fra den hjemlige arrangørs side var utstillingens formål var å vise franske luksusvarer frem for omverdenen, men mange nasjoner var representert med egne paviljonger.
I ettertiden huskes den primært fordi det i høy grad var dens fortjeneste at art deco, som tok navn etter utstillingen - ved å forkorte ordene Arts Decoratifs - i tittelen. Swt vil si at utstillingen var - med en del unntak - preget av en tilbakeholdent ornamentert, neoklassisistisk og rasjonalistisk orientert stil, - som så ble kalt art déco. Særlig oppmerksomhet fikk for eksempel paviljongene til de store varehusene Printemps og Galeries Lafayette, og dessuten Pavillon du Collectionneur (Samlernes paviljong) som var tegnet av arkitekten Pierre Patout og hadde en indre romgestaltning av Jacques-Émile Ruhlmann. Også turismepaviljongen av Robert Mallet-Stevens og de indre i det provisoriske teaterbygg på området (Auguste Perret) fikk meget ros av samtidens kritikere.
Utstillingsområdet lå mellom Les Invalides og inngangspartiene til Grand Palais og Petit Palais.
De fleste av verkene som ble utstilt var produkter av tidens klassisistiske formspråk, preget av geometriske og symmetriske komposisjoner. Det fantes imidlertid unntak der en moderne form med funksjonalistiske trekk kan sees. Le Corbusiers paviljong l'Espirit nouveau var et eksempel på dette, som med sitt avskallede uttrykk ble gjenstand for mange diskusjoner. Denne bygningen følger den revolt mot ornamenter og representative formprinsipper som han gikk inn for blant annet i sine skrifter Vers une architecture og Urbanisme. I stedet fremviste han en arkitektur preget av moderne vitenskap og teknikk.Også Konstantin Melnikovs sovjetiske paviljong stakk ut av mengden med et stramt formspråk i en konstruktivistisk ånd. Vid siden av disse bygninger fikk særlig Østerrikes, Tsjekkoslovakias og Polens respektive paviljonger mye oppmerksomhet.Polsk grafisk kunst ble også vist med fremgang. Tadeusz Gronowski vant Grand Prix i kategorien. Den danske arkitekt og designer Arne Jacobsen, da fremdeles student, vant en sølvmedalje for et stordesign.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Virtual Visit to the 1925 Paris Exposition Des Arts Décoratifs
Buttbuemattevever

Buttbuemattevever (Macrargus multesimus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Buttbuemattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Macrargus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) buttbuemattevever i Encyclopedia of Life 
(en) buttbuemattevever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) buttbuemattevever hos Artsdatabanken 
(sv) buttbuemattevever hos Dyntaxa 
(en) buttbuemattevever hos Fauna Europaea 
(en) buttbuemattevever hos ITIS 
(en) buttbuemattevever hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Skogbuemattevever

Skogbuemattevever (Macrargus rufus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Skogbuemattevever er en liten edderkopp, mellom 3,2 og 4,5 millimeter lang. Den er en av dvergedderkoppene med mørk bakkropp, rødbrun forkropp og lysere rødlige eller gulbrune bein. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er ensfarget lyse, gulbrune.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Macrargus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) skogbuemattevever i Encyclopedia of Life 
(en) skogbuemattevever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogbuemattevever hos Artsdatabanken 
(sv) skogbuemattevever hos Dyntaxa 
(en) skogbuemattevever hos Fauna Europaea 
(en) skogbuemattevever hos ITIS 
(en) skogbuemattevever hos NCBI 
(en) Kategori:Macrargus rufus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Barkmattevever

Barkmattevever (Lepthyphantes minutus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Barkmattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Lepthyphantes (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) barkmattevever i Encyclopedia of Life 
(en) barkmattevever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) barkmattevever hos Artsdatabanken 
(sv) barkmattevever hos Dyntaxa 
(en) barkmattevever hos Fauna Europaea 
(en) barkmattevever hos ITIS 
(en) barkmattevever hos NCBI 
(en) Kategori:Lepthyphantes minutus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepthyphantes minutus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Vingsoldat

Vingsoldat er en grad i det norske Forsvaret.


== Militærordningen fra 1. januar 2016 ==
Vingsoldat blir innført i Norge på OR-2 nivå i Luftforsvaret i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte. Graden tilsvarer visekorporal i Hæren og visekonstabel i Sjøforsvaret.
Graden vil kun bli brukt av grenaderer i den nye militær ordningen, graden gis dermed ikke til vernepliktige soldater.


== Vingsoldat (OR-1) i ulike NATO-land ==
Vingsoldat brukes i en rekke andre NATO-land. 

Canada: Aviator (Recruit)
Danmark: Flyverkonstabel
Nederland: Soldaat der 3de klasse
Tyskland: Flieger
Storbritannia: Aircraftman/Woman
USA: Airman Basic


== Se også ==
Militære grader i Norge


== Referanser ==
Kjellermattevever

Kjellermattevever (Lepthyphantes leprosus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Kjellermattevever er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 

Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Lepthyphantes (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) kjellermattevever i Encyclopedia of Life 
(en) kjellermattevever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kjellermattevever hos Artsdatabanken 
(sv) kjellermattevever hos Dyntaxa 
(en) kjellermattevever hos Fauna Europaea 
(en) kjellermattevever hos ITIS 
(en) kjellermattevever hos NCBI 
(en) Kategori:Lepthyphantes leprosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Olanrewaju Durodola

Olanrewaju Durodola (født 1. oktober 1977) er en nigeriansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen tungvekt. Durodola har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Nigeria under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Osmay Acosta fra Cuba i vektklassen Tungvekt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olanrewaju Durodola – Olympics.com 
(en) Olanrewaju Durodola – Olympic.org 
(en) Olanrewaju Durodola – Olympedia 
(en) Olanrewaju Durodola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olanrewaju Durodola – Commonwealth Games Federation 
(en) Olanrewaju Durodola – BoxRec
Milorad Gajović

Milorad Gajović (født 27. juli 1974) er en montenegrinsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen tungvekt. Gajović har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Montenegro under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Elias Pavlidis fra Hellas i vektklassen tungvekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han kom til tredje runde.


== Eksterne lenker ==
(en) Milorad Gajović – Olympedia 
(en) Milorad Gajović – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Milorad Gajović – BoxRec
Deivi Julio Blanco

Deivi Julio Blanco (født 12. april 1980) er en colombiansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen tungvekt. Julio Blanco har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Colombia under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av John M'Bumba fra Frankrike i vektklassen tungvekt. 


== Eksterne lenker ==
(en) Deivi Julio Blanco – Olympics.com 
(en) Deivi Julio Blanco – Olympic.org 
(en) Deivi Julio Blanco – Olympedia 
(en) Deivi Julio Blanco – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Isabelle Adjani

Isabelle Adjani (født 27. juni 1955 i Paris) er en fransk skuespiller.Hennes far var av algerisk-tyrkisk opprinnelse, mens moren var tysk. 
Hun debuterte som filmskuespiller i en mindre rolle i sommerferien da hun var fjorten år, og fortsatte å spille inn film i sommerferiene i resten av skoletiden. Hun opptrådte på TV og med teatergrupper på landsbygda inntil hun i 1972 ble medlem av Comédie-Française. Hun fikk strålende kritikker for sitt spill i stykker av Molière og Federico García Lorca – hun ble kalt «sin generasjons største fenomen». Comédie-Française tilbød henne en tjueårskontrakt, men hun takket nei, da hun mente det ville minske mulighetene hennes utenfor teateret.
Hun takket i stedet ja til å spille tittelrollen i François Truffauts film Historien om Adele H.. Rollen i denne filmen som Victor Hugos datter ble hennes store gjennombrudd. For denne prestasjonen ble hun nominert til en Oscar.
Blant andre filmer merker man seg Leieboeren (1976), Camille Claudel (1988), Dronning Margot (1994) og En djevelsk plan (1996).


== Filmografi i utvalg ==
1975 – Historien om Adele H.
1976 – Leieboeren
1978 – Driver
1983 – Dødelig sommer
1988 – Camille Claudel
1994 – Dronning Margot
1996 – En djevelsk plan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Isabelle Adjani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isabelle Adjani på Internet Movie Database 
(sv) Isabelle Adjani i Svensk Filmdatabas 
(da) Isabelle Adjani på Filmdatabasen 
(da) Isabelle Adjani på Scope 
(fr) Isabelle Adjani på Allociné 
(en) Isabelle Adjani på AllMovie 
(en) Isabelle Adjani hos Turner Classic Movies 
(en) Isabelle Adjani hos Rotten Tomatoes 
(en) Isabelle Adjani hos The Movie Database
Ali Mazaheri

Ali Mazaheri (født 31. mars 1982) er en iransk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen tungvekt. Mazaheri har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Iran under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Rakhim Chakhkiev fra Russland i vektklassen tungvekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han ble slått i første runde.
Mazaheri var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ali Mazaheri – Olympedia 
(en) Ali Mazaheri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Abdelaziz Toulbini

Abdelaziz Toulbini (født 16. oktober 1978) er en algerisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen tungvekt. Toulbini har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Algerie under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Deontay Wilder fra USA i vektklassen tungvekt.


== Eksterne lenker ==
(en) Abdelaziz Toulbini – Olympedia 
(en) Abdelaziz Toulbini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Socheong-do

Socheong-do (eller bare Socheong) er ei øy i fylket Ongjin i den sørkoreanske provinsen Incheon, og ligger nær den nordlige grenselinja, som fungerer som den maritime grensa mellom Nord-Korea og Sør-Korea.
I nord ligger øyene Baengnyeong-do og Daecheong-do.


== Eksterne lenker ==
(en) Ongjin fylke
Båndets orden

Båndets orden (spansk: Orden de la Banda) var en ridderorden innstiftet i 1330 av kong Alfonso XI av Castilla og Leon. Den samlet ledende menn i lojalitet til kongen og til fremme av ridderlige idealer og atferd blant medlemmene. Båndets orden representerte en ny type orden, som var sekulær og knyttet til kongemakten, og ble en modell for senere fyrstelige ridderordener. I motsetning til tidligere ridderordener, som var religiøst motivert og organisert, besto Båndets orden av lekfolk. Innstiftelsen av Båndets orden representerer første gang betegnelsen orden er benyttet om et sekulært, fyrstelig brorskap.
Den tjueårige kong Alfonso innstiftet ordenen i Vitoria i Álava, samtidig som han la dette området under seg etter oppfordring fra landets ledende menn, og kort tid før han lot seg krone og slå til ridder. Kongens strev med å kontrollere de religiøse, militære ridderordenene, særlig Santiago-ordenen, kan ha medvirket til beslutningen om å grunnlegge en ny type orden, direkte under kongemaktens kontroll. De religiøse, militære ridderordenene kjempet for reconquista mot maurerne, men engasjert seg også i de iberiske rikenes indre saker og var ikke alltid sikre støttespillere for kongemakten. 
Båndets orden representerte også noe nytt ved at medlemskap ikke var begrenset til de fornemste adelige. Medlemmene i ordenen var i stor grad rekruttert blant de midlere deler av adelshierarkiet. Ridderne forble lekmenn etter opptak i ordenen. Ordenen engasjerte seg i turneringer, fremhevet ridderlige idealer og krigskunst.
Båndets orden regnes som den første rent fyrstelige ridderorden og ble en modell for andre ridderordener. Den fikk følge av en rekke fyrstelige ridderordener, som Hosebåndsordenen i England (1348), Stjerneordenen i Frankrike (1351), Knuteordenen innstiftet i 1352 av Ludvig av Anjou, titulær konge av Napoli, Sverdets orden innstiftet av kongen av Kypros i 1359 og Kjedeordenen, senere kjent som Annunziataordenen, innstiftet av greve Amadeus VI av Savoia i 1364. Innstiftelsen av disse ridderordenene inspirerte senere fyrster andre steder i Europa til å gjøre det samme. 
Ridderne av Båndets orden bar drakter med et påsydd bånd skrått over brystet fra skulderen ned til hoften. Ordenen har sitt navn etter dette. Fargene på våpenkjole og bånd skiftet over tid.
Ordenstegnet er også kjent i bannerform, noen ganger slik at båndet kommer ut av kjeften på to dragehoder. Dette ble benyttet som felttegn av kong Alfonso XI og av senere monarker fram til kong Karl I. Motivet forekommer også i spansk territorialheraldikk. I moderne tid ble motivet gjenopptatt av Francisco Franco, som benyttet det i sitt flagg som statssjef.
Etter en nedgangsperiode forsvant Båndets orden og den regnes som opphørt med kong Henrik IVs død i 1474.


== Kilder ==
D'Arcy Jonathan Dacre Boulton: The knights of the crown. The monarchical orders of knighthood in later medieval Europe, 1325–1520, 2. utgave, Boydell Press, 2000, s. 46–95
Jesús D. Rodríguez-Velasco: Order and Chivalry. Knighthood and Citizenship in Late Medieval Castile, Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 2010
Renate Künast

Renate Elly Künast (født 15. desember 1955 i Recklinghausen) er en tysk politiker for Bündnis 90/Die Grünen. Hun er fra 2005 leder av partiets gruppe i forbundsdagen og var fra 2001 til 2005 forbruker-, ernærings- og landbruksminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Renate Künast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Renate Künast – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mourn

Mourn er en musikk-EP med Apoptygma Berzerk, utgitt i 1997. 


== Sporliste ==
«Mourn» (APB Remix)
«Mourn» (Ihrmx)
«Mourn» (Original versjon)
«Untitled Too» (Sweep Remix)
«Ohm Sweet Ohm»
«Electricity»
«Snutt 7»
Harmonizer

Harmonizer er et musikkalbum med Apoptygma Berzerk, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«More Serotonin... Please»
«Suffer in Silence»
«Unicorn» (duett versjon med Claudia Brücken)
«Until the End of the World»
«Rollergirl»
«O.K. Amp – Let Me Dut»
«Pikachu»
«Spindizzy»
«Detroit Tickets»
«Photoshop Sucks»
«Something I Should Know»
«Unicorn» (Original versjon)
«Untitled 5»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harmonizer på Discogs 
(en) Harmonizer på MusicBrainz
Unnleiv Bergsgard

Unnleiv Bergsgard (født 23. februar 1925, død 1. oktober 2008) var utdannet som arkitekt. Han kom til Stavanger som byplanlegger i 1956. Her virket han som byplansjef, regionplansjef, forsker, fylkesreguleringsarkitekt og som Stavangers byantikvar fra 1981 til 1989. Bergsgard hadde stor interesse for Stavangers by og for byens historie, og skrev en rekke artikler og var redaktør for flere bøker.
Bergsgard var et aktivt medlem av Fortidsminneforeningen og var styreleder fra 1971 til 1981. Fra 1982 til 1986 var han varaordfører i representantskapet. For innsatsen i Foreningen ble han tildelt Urnesmedaljen.


== Bibliografi (utvalg) ==
Trekk av engelske byplanforhold og en del aktuelle engelske byplanproblemer : rapport fra en studiereise i mars 1960, 1960.
Bysanering, Seminar på Utstein kloster 4.-6. oktober 1968, 1968.
Kampen om areala i Noregs kornkammer, Syn og segn, 1973.
Boligmiljøundersøkelse i Stavanger, høsten 1973, 1973.
Trafikkmiljøkonferansen i Rogaland 1973, 1973.
Gamle og nye verdinormeringer innen fortidsvern : bidrag til en framtidsrettet norsk kulturvernfilosofi, Fortidsvern, nr 1 (1980).
Byggeskikk i Rogaland, 1980.
Bymønster og ressursbruk : sluttrapport prosjekt ressursbrukved ulike byutviklingsmønstre på Jæren, 1981.
Rehabilitering av gamle boliger i bystrøk, Fakkelen, nr 1 (1981).
Arkitektkonkurranse om byggeskikk på Vestlandet, nr.4 (1981),
Sverre Pedersen, 1882-1982, Byggekunst, nr.7 (1982).
Postmodernismen og kulturminnevernet, Kulturnytt, nr 5 (1985).
Rosenkildekvartalet – et byplan- og arkitekturproblem, Stavanger museums årbok, 1984.
Stavanger og Jæren – et stykke norsk byplanhistorie, Byggekunst, nr 1 (1986).
Turisthyttene 1891-1987, Stavanger turistforening årbok, 1987.
Domkirken i bybildet, i Stavanger domkirke i sentrum, 1988.
Kulturminner og kommuneplanlegging, Plan & arbeid, nr 6 (1989).
Fylkesplan for kulturminner utgitt av Fylkeskulturstyret i Rogaland, 1989.
Prinsipper og praksis i fortidsvernet, Fortidsvern, nr 1 (1991).
Det regionale samarbeidet på Jæren 1962-1992 : fra planleggingssamfunn til-?, 1992.
Huseiere, hus og bybranner på Stra’en på 1700-tallet, Ætt og heim, 1994.
Stavanger bybilde anno 1810 : grunnlag for kart og modell, Stavanger museums årbok, 1995.
Stavanger arkitektforening : historikk, 2000.
Restaureringer i Rogaland, Fortidsvern, nr 3 (2003).
Stavangers bebyggelse 1945-1965 : "Den sosialdemokratiske orden" , Stavanger museums årbok 2005 – http://www.stavanger.museum.no/Resources/Filer/PDF/Årboka%202000-2009/2005%20Stavangers%20bebyggelse%20....pdf.
Najin-klassen

Najin-klassen er en klasse fregatter i den nordkoreanske marine.
De synes å være en forbedret versjon av den sovjetiske Kola-klassen. De kan egne seg best for forsvar av kyster og havner.
To skip i denne klassen ble bygd, i henholdsvis 1973 og 1975. De to er, sammen med fregatten Soho i Soho-klassen, de største skipene i den nordkoreanske marinen.


== Litteratur ==
Stephen Saunders RN, red. (2004). Jane's Fighting Ships 2004-2005 (107 utg.). Jane’s Information Group Limited. s. 421. ISBN 0-7106-2623-1. 


== Eksterne lenker ==
http://www.globalsecurity.org/military/world/dprk/f-najin.htm
APBL98

APBL98 er et konsertalbum med Apoptygma Berzerk, utgitt i 1999.


== Sporliste ==
«Roll the Tape»
«Deep Red»
«We're Going On Now!»
«Bitch»
«Love Never Dies»
«I Smashed the Monitors Today»
«Mourn»
«Nightliner Interview»
«Stitch»
«Paranoia»
«The Greatest German Joke Ever»
«Backdraft»
«Cooler Than Ringo»
«Burning Heretic»
«Welcome to Rotterdam»
«Non Stop Violence»
«Belgium Is That Way»
«Enjoy the Silence»


== Eksterne lenker ==
(en) APBL98 på Discogs
Mansudaemonumentet

Mansudaemonumentet ligger på Mansudaehøyden i Pyongyang, og består av to 22 meter høye bronsestatuer av Kim Il-sung og Kim Jong-il. I bakgrunnen av statuene er en 70 meter bred mosaikk av Paektufjellet, plassert på veggen til Det koreanske revolusjonsmuseet. På hver side av statuene finnes 228 bronsefigurer, opptil fem meter høye, som symboliserer kampen mot den japanske kolonialiseringen, den sosialistiske revolusjonen og utviklingen. Den første statuen ble bygd til Kim Il-sungs 60-årsdag og åpnet i april 1972. Etter Kim Jong-ils død i 2011, ble en tilsvarende statue ført opp på nordsiden av Kim Il-sung. Monumentet er konstruert av Mansudae Art Studio.

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Mansudae Grand Monument – kategori av bilder, video eller lyd på Commons