jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Augustin Reinhard Stricker

Augustin Reinhard Stricker (ca. 1680 – 1718/1719? i Heidelberg) var en tysk kantate- og operakomponist, og Bachs forgjenger som kapellmester ved fyrstehoffet i Köthen.
Da kong Fredrik I av Preussens berlinske hoffkapell ble oppløst i 1713, flyttet en del av musikerne straks over til fyrst Leopold av Anhalt-Köthens koff i Köthen. Stricker fulgte etter i 1714 og ble den første kapellmesteren ved det nyopprettede hoffkapellet. I 1715 publiserte han et bind med verdslige kantater. Han forlot Anhalt  i 1717, samme år som Johann Sebastian Bach underskrev kontrakten som hans etterfølger.


== Verk ==
Sieg der Schönheit über die Helden (opera, tekst av Besser).  Berlin 1706
Alexanders und Roxanen Heyrath (opera, tekst av Besser).  Berlin 1708
Opera Prima. Erster Theil, bestehend in 6 Italienischen Cantaten à voce sola, worzu Violino oder Hautbois Solo accompagniret. Componiret von Augustino Reinhardo Stricker, HochFürstl. Anhaltscher Capell-Meister.  Cöthen: Anton Löffler 1715
Crudeltà consuma amore (Pasticcio). Neuburg 1717
L'amicizia in terzo overo il Dionigio (Pasticcio). Neuburg 1718
Av instrumentalverk er også en concerto og fire sonater kjent.


== Litteratur ==
G. M. Grohs: August Reinhold Stricker, Hofkapellmeister vor J. S. Bach: Neue Erkenntnisse im Umfeld Bachs in Köthen, in: Concerto 20 (2003), 26-30
Hans-Joachim Schulze: Von Weimar nach Köthen – Risiken und Chancen eines Amtswechsels, i: Cöthener Bach-Hefte 11 (2003), 9-27
MGG XVI (2006), 173-174


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Augustin Reinhard Stricker på MusicBrainz
Annie Powell

Annie Powell (født september 1906, død 29. august 1986) var en kommunistisk politiker fra Wales. Hun ble nevnt som Storbritannias første kommunistiske borgermester, men Finlay Hart i Clydebank og Joe Vaughan i Stepney var før henne i en slik posisjon.Powell var en lærer som i førti år var aktiv i lærernes fagforening. Hun var ikke bare walisisktalende, men underviste også i walisisk. Hun gikk inn i politikken i sin fødeby Rhondda i det sørlige Wales, et sted hvor Det britiske kommunistpartiet sto sterkt. Hun ble valgt til borgermester i 1979. Hun døde i fødebyen i 1986, 79 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Annie Powell», biografi av Graham Stevenson
«A Profile of Annie Powell», biografi hos Det walisiske kommunistpartiet
Daniel McDonald-Lowey

Daniel McDonald Lowey (født 28. oktober 1878, død 1951 i Liverpool) var en britisk tautrekker som deltok i De olympiske leker i 1908 i London.
Lowey vant en olympisk sølvmedalje i tautrekking under Sommer-OL i 1908 i London. Han var med på det britiske laget Liverpool Police som kom på andreplass i tautrekkingskonkurransen. De vant over Sverige i semifinalen men tapte finalen til City of London Police. Det var fem lag som deltok, alle medaljene ble vunnet av britiske lag.


== OL-medaljer ==
 1908  London -  Sølv i tautrekking  Storbritannia.


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel McDonald-Lowey – Olympedia 
(en) Daniel McDonald-Lowey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniel McDonald-Lowey – databaseOlympics.com (arkivert)
KV11

Gravstedet KV11 som befinner seg i hoveddalen i Kongenes dal nær dagens Luxor i Egypt, er gravstedet til faraoen Ramses III. Byggingen av gravstedet ble startet av Setnakhte, men det ble forlatt da den kom inn i det tidligere gravstedet til Amenmesse (KV10) som fantes fra før. Setnakhte var begravet i KV14. Byggingen av gravstedet KV11 startet på nytt og utvidet og i en annen akse for Ramses III.
Graven har vært åpen siden oldtiden, og har vært kjent under forskjellige navn som Bruces grav (etter James Bruce som var inn i graven i 1768) og Harpespilleres grav (på grunn av malerier av to blinde harpespillere i graven).


== Dekorasjon ==
Den 188 meter lange graven er praktfullt dekorert.
Den andre korridoren er dekorert med Litani til Ra. Ved enden av denne korridoren skifter aksen retning. Den tredje korridor er dekorert med Portboken og Amduatboken, og leder over en rituell sjakt, og så inn i et rom med fire søyler. Dette rommet er igjen dekorert med Portboken. En fjerde korridor (dekorert med scener fra åpningen av munnen-seremonien og leder inn i vestibyle, med scener fra Dødeboken, og så inn i det virkelige gravkammeret.
Gravkammeret er en hall med åtte pilarer hvor det stod en rød kvartsitt sarkofag (som nå er i Louvre). Dette kammeret er dekorert med Portboken, guddommelige scener og Jordboken. Bortenfor dette er det videre et sett av annekser, dekorert av Portboken.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Reeves, N.; Wilkinson, R.H. (1996): The Complete Valley of the Kings, London: Thames and Hudson.
Siliotti, A. (1996): Guide to the Valley of the Kings and to the Theban Necropolises and Temples, Kairo: A.A. Gaddis.


== Eksterne lenker ==
(en) KV11 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Teben kartprosjekt: KV11 - Innbefatter beskrivelse, bilder og plantegninger over gravstedet (engelsk)
Heinrich Eddelien

Matthias Heinrich Elias Eddelien (født 22. januar 1802 i Greifswald, død 24. desember 1852 i  Mecklenburg-Schwerin) var en dansk historiemaler av tysk herkomst. 
Eddelien ankom som ung til København, ble tatt opp på Kunstakademiet i 1821 og studerte blant annet under Eckersberg. Han vant akademiets store gullmedalje i 1837 og var i perioden 1839–1843 på studiereise i Italia og Tyskland. 
Eddelien malte portretter, alterstykker og dekorasjonsmalerier, blant annet det pompeianske gemakk i Christian VIIIs palé på Amalienborg.
Hans hovedverk er utsmykkingen av Christian IVs Kapell i Roskilde domkirke. Det anstrengende arbeidet her forverret imidlertid en allerede begynnende lammelse i høyre arm og han døde på et kuropphold i Bad Stuer i Mecklenburg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heinrich Eddelien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Heinrich Eddelien på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Vægmalerier i Christian IVs gravkapel – Nationalmuseet
Unni Boksasp

Unni Boksasp  (født 2. desember 1972) er en norsk sanger og komponist innen norsk folkemusikk fra Tingvoll på Nordmøre. Hun har utdanning fra blant annet Kungeliga Musikhögskolan i Stockholm og fra Høgskolen i Telemark, Rauland i 2007. Samme år ga hun ut soloalbumet Songar frå Havdal med musikk av Magnhild Almhjell.
Unni Boksasp Ensemble ga i mai 2010 ut albumet Keramello som vant Folkelarmprisen 2010 i klassen tradisjonelt samspill og Spellemannprisen 2010 i klassen folkemusikk/gammaldans. Som solist har hun vunnet Landskappleiken i vokal klasse A to ganger: i 2010 og 2011. Gruppa "Brann i blått", som Boksasp er medlem i, kom på 3. plass i klassen Open Klasse under Landskappleiken 2015.
Boksasp ble kåret til Solprins under Solfesten på Rjukan i 2017.


== Medlemmer Unni Boksasp Ensemble ==
Unni Boksasp: vokal, zitter
Jorun Marie Kvernberg: fele, hardingfele, vokal
Olav Luksengård Mjelva: fele, hardingfele, oktavfele, vokal
Magne Vestrum: kontrabass, vokal
Trygve Brøske: trøorgel, vokal
Petter Berndalen: perkusjon


== Diskografi ==
Enno så segla ho Magnhild - Tradisjonelle barnesongar frå Nordmøre, ilag med Gro Kjelleberg Solli og Torgeir Leivdal - 2002
Songar frå Havdal, Unni Boksasp - 2007
Keramello, Unni Boksasp Ensemble - 2010
Tolv dagar i jolo, gjesteartist med Åsmund Nordstoga - 2011
Jul inni fjorda - Vestlandsspellmann, Unni Boksasp Ensemble - 2012
Kvite fuglar, Unni Boksasp Ensemble - 2013
Syngjaren, Folkemusikk frå Møre og Romsdal - 2016
Fem små ord, Unni Boksasp Ensemble - 2016
Julgjæta, Unni Boksasp Ensemble - 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Unni Boksasp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joan Winch

Ruth Joan Winch (født 25. august 1870, død 9. januar 1952) var en britisk tennisspiller som deltok i de olympiske leker i 1908 i London.
Winch vant en olympisk bronsemedalje tennis under OL i 1908 i London. Hun kom på tredjeplass i doubleturneringen utendørs for damer bak sine landsmenn Dorothea Chambers og Penelope Boothby.


== OL-medaljer ==
 1908  London - Bronse i tennis, single damer utendørs  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Joan Winch – Olympics.com 
(en) Joan Winch – Olympic.org 
(en) Joan Winch – Olympedia 
(en) Joan Winch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joan Winch – ITF Tennis
Kirjat-Jearim

Kirjat-Jearim (hebraisk: קִרְיַת-יְעָרִים, tolket i betydningen «skogenes by»; gresk: Καριαθιαριμ; latin: Cariathiarim) var en by i Israels land som er nevnt 17 ganger i den hebraiske Bibelen. Den har også blitt referert til Kirjat-Ba'al, Ba'ala og Ba'ale-Judea. Stedet lå på grensen mellom Judea og Benjamin. Kirkehistorikeren Eusebius av Cæsarea har skrevet at byen var lokalisert rundt 15 km fra Jerusalem på veg til Lydda. Stedet har blitt identifisert med dagens Kiryat Ye'arim.


== Referanser i Bibelen ==
Kirjat-Jearim var nevnt en hevittisk by, og ble knyttet til gibeonittene. Stedet var et viktig landemerke for å identifisere grensen mellom Judas stamme og Benjamins stamme. Det er også nevnt som stedet hvor Paktens ark kan ha blitt flyttet til etter å ha vært i Bet-Sjemesj (Beit Shemesh). Etter rundt 60 år ble arken flyttet til Jerusalem og plassert i telt utenfor palasset til kong David.


== Fra Baal til Jahve ==
Grunnet de tidlige navnene Kirjat-Ba'al, Ba'ala og Ba'ale-Judea, som er en åpenbar henvisning til den eldre kanaanittiske guden Baal, var stedet et semittisk hellig sted i oldtiden før israelittene kom til. Endringen fra Kirjat-Ba'al til Kirjat-Jearim ligger kanskje i en endringen i befolkningen (eller endringen i herredømmet) som skjedde ved Josvas krigføring og erobring som i henhold til den hebraiske Bibelen tok landet i eie fra den tidligere befolkningen. Det religiøse grunnlaget for denne krigen er bevitnet i endringen av stedsnavnet. For israelittene tilhørte Baal en av de andre ikkejødiske gudene, og Josva fikk fjernet fra stedet minnet om den tidligere Baal-dyrkelsen. Det nye navnet reflekterte dog ikke jødenes religiøse tilknytning til Jahve som erstatning for Baal, men var en refleksjon av stedets framtredende geografiske trekk.


== Profeten Uria ==
Bibelen har identifisert minst en profet som har kommet fra denne byen:

Det var også en annen mann som profeterte i Herrens navn, Uria, sønn av Sjemaja, fra Kirjat-Jearim. Han profeterte mot denne byen og dette landet på samme måten som Jeremia.
Uria ga sine profetier og eventuelle plagsomme fordømmelser mot Jerusalem. Det førte til sist at kong Jojakim, konge av Judea, fikk nok og kongens raseri fikk Uria til flykte til Egypt for å unngå å bli drept. I Egypt ble han likevel tatt av kongens menn og fraktet tilbake til Jerusalem for henrettelse ved halshogging. Liket ble deretter kastet i en umerket grav.


== Dagens by ==
Den moderne israelske byen Kiryat Ye'arim er oppkalt etter oldtidsbyen og ligger på dens antatte sted.


== Referanser ==
NVAs fortjenestemedalje

NVAs fortjenestemedalje (tysk: Verdienstmedaille der Nationalen Volksarmee) var en medalje utdelt i DDR. 
Medaljen ble etablert 1. juni 1956 og var delt i tre klasser: gull, sølv og bronse. Den ble gitt for fremragende tjeneste og personlig initiativ til å øke kampberedskapen og kampevnen til NVA, DDRs væpnede styrker.
Den ble utdelt i navnet til forsvarsministeren og ble gitt på NVAs dag, 1. mars, republikkens dag, 7. oktober eller rett etter handlingen den ble gitt for.
Scharnhorst

Scharnhorst kan bety:

Gerhard von Scharnhorst, en prøyssisk general
SMS «Scharnhorst», en tysk krysser fra første verdenskrig
SS «Scharnhorst», en tysk ocean liner fra 1934
«Scharnhorst» (1936), en tysk slagkrysser fra andre verdenskrig
Scharnhorst-ordenen, en tysk orden
Scharnhorst (Celle), en kommune i distriktet Celle i Niedersachsen
Scharnhorst (Dortmund), en bydel i Dortmund
GSSD

Die Gruppe der Sowjetischen Streitkräfte in Deutschland (forkortet GSSD, russisk: Группа советских войск в Германии, Gruppa sovjetskikh vojsk v Germanii) var de land- og luftstridskrefter tilhørende Den røde armé/Sovjetarmeen som i årene 1954 til 1994 var stasjonert i SBZ, DDR og til slutt Forbundsrepublikken Tyskland. I Vest-Tyskland betegnet man styrkene som GSTD, Gruppe der Sowjetischen Truppen in Deutschland.Fra 1988 til oppløsningen i 1994 var den offisielle betegnelsen på styrkene Западная группа войск, (Zapadnaja gruppa vojsk) eller Troppenes Vestgruppe.


== Referanser ==
Johann Georg av Sachsen-Weißenfels

Johann Georg von Sachsen-Weißenfels (1677–1712) var den tredje hertug av Kurfyrstedømmet Sachsens sekundogenitur Sachsen-Weißenfels og fyrste av Sachsen-Querfurt. Han stammet fra en sidelinje til de albertinske wettinerne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Johann Hübners ... Drey hundert und drey und dreyßig Genealogische Tabellen, Tab. 169
Geschichte der fünf Herzöge zu Weißenfels Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine.
Byen Weißenfels' historie, digitalisert utgave av Friedrich Gerhardt: Schloß und Schloßkirche zu Weißenfels, Weißenfels, 1898, kapittel 26
Johann Ernst III av Sachsen-Weimar

Johann Ernst III. (1664–1707) var hertug av Sachsen-Weimar. Han stammet fra den ernestinske linjen av huset Wettin og tilhørte dermed fyrstehuset Sachsen-Weimar.


== Litteratur ==
(de) Ernst Wülcker: «Johann Ernst IX». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 14, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, s. 362–364.
Karl Helmrich: Geschichte des Grossherzogthums Sachsen-Weimar-Eisenach, Weimar 1852, S. 106 (Digitalisert)


== Referanser ==
Sett (elv)

Sett er ei elv i distriktet High Peak i Derbyshire, England. Den har sitt utspring nær Edale Cross på Kinder Scout i Penninene. Den renner derfra mot vest, passerer gjennom landsbyene Hayfield og Birch Vale, og munner ut i elva Goyt ved New Mills. Goyt er en av hovedtilløpselvene til Mersey.
Den fire kilometer lange vandrerstien Sett Valley Trail, som går parallelt med elva, følger det tidligere jernbanesporet mellom Hayfield og New Mills.
Leopold av Anhalt-Köthen

Leopold von Anhalt-Köthen (1694–1728) var en regjerende fyrste av Anhalt-Köthen av Huset Askanien.
Han har gått inn i historien som mesén og livslang venn av Johann Sebastian Bach.


== Litteratur ==
Leopold, Fürst von Anhalt-Köthen: Reisetagebuch (Hs. im Historischen Museum, Schloss Köthen)
Hermann Wäschke: Anhaltische Geschichte, 3 Bände, Cöthen: Schulze, 1912/13
Christine Siegert: Florentiner Musikkultur zur Zeit des Besuchs von Prinz Leopold von Anhalt-Köthen, i: Cöthener Bach-Hefte 12 (2004).   ISBN 3-910017-08-8
NDB 11, 317 og 14, 268.


== Referanser ==
Johann Ernst IV av Sachsen-Weimar

Johann Ernst IV (1696–1715) fra den ernestinske linjen av Huset Wettin, var hertug av Sachsen-Weimar og komponist.
Johann Ernst var en musikalsk begavelse. Han ble i sin tidlige ungdom utdannet av den weimarske hoffmusikeren Eilenstein og komponerte rundt 19 konserter. Han hadde innflytelse på den tiden Johann Sebastian Bach var i Weimar. Bachs Konzert für Klavier nach Johann Ernst Prinz von Sachsen-Weimar en transkripsjon av et av prins Johann Ernsts verk. Etter Johann Ernsts død publiserte Georg Philipp Telemann konsertene hans.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johann Samuel Ersch: Allgemeine Encyclopädie der Wissenschaften und Künste, Leipzig 1842, II./21., s. 260 (innskanning)
Jeanne Swack: Johann Ernst von Sachsen-Weimar als Auftraggeber. Bemerkungen zum Stil der ‚Six Sonates à Violon seul' (1715) von Georg Philipp Telemann in: Telemanns Auftrags- und Gelegenheitswerke. Funktion, Wert und Bedeutung, Oschersleben 1997


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Johann Ernst IV av Sachsen-Weimar i Deutsche Digitale Bibliothek
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Ernst i International Music Score Library Project
Palaeoloxodon

Palaeoloxodon er ei utdødd slekt med elefanter.
Disse elefantene ble tidligere regnet for å stå nær Elephas og ble til dels inkludert i denne slekta. Genetiske studier viser derimot at de er mer i slekt med Loxodonta, og Palaeoloxodon blir derfor nå regnet som ei egen slekt.Den eldste arten i slekta var Palaeoloxodon ekorensis som levde i Afrika i tidlig pliocen for 5,3–3,6 millioner år siden. Den var stamfar til den store Paleoloxodon recki i Afrika for 3,5–1,0 millioner år siden. Et eksemplar funnet ved Turkanasjøen hadde en skulderhøyde på 4,27 m og en vekt på 12,3 tonn. I Afrika ble P. recki opphavet til P. iolensis, som for 130 000 år siden selv ble erstattet av Loxodonta.Slekta spredte seg også til Eurasia der den mest kjente arten er skogelefant (P. antiquus), som fantes i Europa fram til siste isid. Andre arter fantes østover helt til Japan. Palaeoloxodon namadicus på Det indiske subkontinent kan ha vært et av de største landpattedyrene som noen gang har levd.På mange av middelhavsøyene oppstod det i pleistocen dvergarter med opphav i skogelefant. Den minste, Palaeoloxodon falconeri, hadde en skulderhøyde på bare 1,0–1,2 m. Noen av dvergelefantene på middelhavsøyene har vist seg å tilhøre slekta Mammuthus og stammer derfor ikke fra skogelefant.


== Arter ==


=== Arter på fastlandet ===

Palaeoloxodon ekorensis – Afrika
Palaeoloxodon recki – Afrika
Palaeoloxodon iolensis – Afrika
skogelefant (P. antiquus) - Europa, Vest-Asia
Palaeoloxodon huaihoensis – Kina, Taiwan
Palaeoloxodon namadicus – Det indiske subkontinent, kanskje også andre steder i Asia
Palaeoloxodon naumanni – Japan, kanskje også Kina og Korea
Palaeoloxodon turkmenicus – Turkmenistan


=== Arter på middelhavsøyene ===

Palaeoloxodon cephallonicus – Kefallinia
Palaeoloxodon chaniensis – Kreta
Palaeoloxodon creutzburgi – Kreta
Palaeoloxodon cypriotes – Kypros
Palaeoloxodon falconeri – Sicilia og Malta
Palaeoloxodon lomolinoi – Naxos
Palaeoloxodon mnaidriensis – Sicilia og Malta
Palaeoloxodon tiliensis – Tilos
Palaeoloxodon xylophagou – Kypros


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Palaeoloxodon i Encyclopedia of Life 
(en) Palaeoloxodon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Palaeoloxodon hos Fossilworks 
(en) Kategori:Palaeoloxodon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Palaeoloxodon – detaljert informasjon på Wikispecies
Markku Pusenius

Markku Sakari Pusenius (født 29. mai 1964 i Lahtis) er en finsk tidligere skihopper som konkurrerte fra 1981 til 1986. Han var med på Finlands lag som vant laghoppingen under Ski-VM 1984 i Engelberg. Pusenius deltok under Vinter-OL 1984 i Sarajevo med 16.-plass i stor bakke og 20.-plass i normalbakke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Markku Pusenius – Olympedia 
(en) Markku Pusenius – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Markku Pusenius – FIS (skihopping)
Das Buddhistische Haus

Das Buddhistische Haus (norsk:Det buddhistiske hus) er et buddhistisk tempel eller vihara i Frohnau i bydelen Reinickendorf i Berlin. Tempelet ble oppført 1923-1924 og regnes som det eldste i sitt slag i Europa.


== Referanser ==
Tapio Nurmela

Tapio Juhani Nurmela (født 2. januar 1975 i Rovaniemi) er en finsk tidligere kombinertløper som konkurrerte på 1990-tallet. Han var med på Finlands lag som vant kombinert lagkonkurranse under Ski-VM 1999 i Ramsau, og på laget som tok sølv under Ski-VM 1997 i Trondheim. Han var også med på Finlands lag som tok sølv i kombinert lagkonkurranse under Vinter-OL 1998 i Nagano, hvor han kom på 15.-plass i den individuelle konkurransen. Han deltok også under Vinter-OL 1994 på Lillehammer med 8.-plass i lagkonkurransen og 25.-plass i den individuelle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tapio Nurmela – Olympedia 
(en) Tapio Nurmela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tapio Nurmela – FIS (kombinert)
Brucebyen

Brucebyen er forlatt gruvebosetting i Billefjorden på Spitsbergen, Svalbard. Den ble anlagt i 1919 av den skotske polarforskeren William Speirs Bruce, i regi av selskapet Scottish Spitsbergen Syndicate Ltd. 
Brucebyen er i dag en husklynge med tre arbeiderbrakker og et uthus, samt restene av en skinnebane ned til sjøen. Hensikten med bosettingen var å kartlegge kullforekomstene i området. Brucebyen ble forlatt etter få år, mens kullforekomstene i Pyramiden på andre siden av Billefjorden viste seg drivverdige.
Brucebyen er et fredet kulturmiljø i medhold av Svalbardmiljøloven.


== Eksterne lenker ==
Faktaside Arkivert 4. april 2016 hos Wayback Machine. om Brucebyen (Norsk Polarinstitutt)
«Brucebyen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tsugiharu Ogiwara

Tsugiharu Ogiwara (født 20. desember 1969 i Kusatsu) er en japansk tidligere kombinertløper. Han var med på Japans lag som vant kombinert lagkonkurranse under Ski-VM 1995 i Thunder Bay. Han deltok under Vinter-OL 1998 i Nagano med 5.-plass i kombinert lagkonkurranse og 6.-plass individuelt.
Han er tvillingboren til Kenji Ogiwara.


== Eksterne lenker ==
(en) Tsugiharu Ogiwara – Olympedia 
(en) Tsugiharu Ogiwara – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tsugiharu Ogiwara – FIS (kombinert)
Leubsdorf (Sachsen)

Leubsdorf er en landkommune (Gemeinde) i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Kommunen grenser mot Oederan i nord, Eppendorf i øst, Grünhainichen i vest og Augustusburg i sør. Leubsdorf har 3 779 innbyggere (31. desember 2009). 
Leubsdorf var en kommune i Kreis Flöha fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Flöha, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Leubsdorf (Sachsen) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Villa Las Estrellas

Villa Las Estrellas (spansk: Stjernebyen) er en chilensk by i kommunen Antártica i provinsen Antártica Chilena i Antarktis. Den ligger innenfor militærbasen Base Presidente Eduardo Frei Montalva på King George Island. Den er den ene av to sivile bosetninger i Antarktis, den andre er den argentinske Esperanza-basen. Villa Las Estrellas har en befolkning på 100.Byen har egen skole, bank og postkontor, som formidler post til alle de chilenske bosetningene i Antarktis.
De som skal bo der over en lengre periode må fjerne blindtarmen før de flytter inn, ettersom ingen av de få legene som arbeider der er kirurger, og nærmeste store sykehus ligger mer enn 1000 km unna.Den årlige gjennomsnittstemperaturen er -2,3 °C.


== Referanser ==
Forvaltningsfellesskapet Lichtenberg (Erzgebirge)

Forvaltningsfellesskapet Lichtenberg er et forvaltningsfellesskap i Landkreis Mittelsachsen i Fristaten Sachsen. Det befinner seg i midten av kretsen ca 8 km sør for den store kretsbyen Freiberg og 6 km øst for Brand-Erbisdorf. Forvaltningsfellesskapet befinner seg i den nordlige delen av Erzgebirge i dalen til elven Freiberger Mulde og dens omliggende høyderygger (inntil 600 m.o. h.). I sør ligger Talsperre Lichtenberg. Bundesstraße 173 går nord for og Bundesstraße 101 går øst for  forvalningsfellesskapet. 
Fellesskapet består av landkommunene Lichtenberg og Weißenborn.
Fellesskapet har 5 543 innbyggere (31. desember 2008)
Günther Csar

Günther Csar (født 7. mars 1966 i Zell am Ziller) er en østerriksk tidligere kombinertløper som var aktiv på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet. Han var med på Østerrikes landslag som vant kombinert lagkonkurranse under Ski-VM 1991 i Val di Fiemme. Han var også med da de tok bronse i kombinert lagkonkurranse under Vinter-OL 1988 i Calgary, der han kom på 34.-plass på den individuelle konkurransen. Han deltok også under Vinter-OL 1992 i Albertville med 32.-plass i kombinert.


== Eksterne lenker ==
(de) Günter Csar – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Günter Csar – Olympedia 
(en) Günter Csar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Günter Csar – FIS (kombinert)