jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anna Karina

Anna Karina (født Hanne Karen Bayer 22. september 1940 i København, død 14. desember 2019 i Paris) var en danskfødt skuespiller, regissør og manuskriptforfatter som tilbrakte det meste av sitt voksne liv i Frankrike. 


== Liv og virke ==


=== Fra Danmark til Frankrike ===
Hanne Karin Bayer forlot Danmark i 1958, da hun var 17 år gammel, etter å ha sunget i kabareter i København og medvirket i en kortfilm, for å prøve lykken som skuespiller i Frankrike og slippe bort fra familieproblemer. Hun befant seg snart alene i Paris uten særlig mange penger, inntil hun gikk inn på café Les Deux Magots i Saint-Germain-des-Prés, som i 1950-årene var et kunstnerisk og intellektuelt sentrum. Her traff hun Catherine Harlé, en kvinne fra et reklamebyrå, som tilbød henne å bli modell. Det ble innledningen til en kort, men suksessrik karriere med arbeide for blant annet Elle, hvor hun møtte Coco Chanel, som oppfordret henne til å skifte navn  til det franskklingende Anna Karina.


=== Filmkarriere ===
Hun ble kjent som filmregissøren Jean-Luc Godards muse i filmer som Den lille soldat (1960), En kvinne er en kvinne (1961), Å leve sitt eget liv (1962) og Alphaville (1965). Siden deltok hun i en rekke filmproduksjoner med regissørene Agnès Varda, Roger Vadim, Valerio Zurlini, Volker Schlöndorff, George Cukor og Rainer Werner Fassbinder m.fl.


=== Sangerinnekarriere ===
I 1967 skrev Serge Gainsbourg filmmusikalen Anna til henne, hvor hun spiller mot Jean-Claude Brialy og synger de store hits «Sous le soleil exactement» og «Ne dis rien». Siden spilte hun inn platen Une histoire d'amour med sangeren Philippe Katerine, og i 2005 utkom Chansons de films – en samling filmsanger.


== Filmografi (utvalg) ==
1961: Høk over høk
1961: En kvinne er en kvinne
1961: Cleo fra 5 til 7
1962: Å leve sitt eget liv
1963: Den lille soldat
1964: Outsiderbanden
1964: Kjærlighetskarusellen
1964: Alphaville
1965: Min venn, Pierrot
1967: Den fremmede
1968: Kalde grenser
1967: En djevelsk lek
1967: Netter i Alexandria
1969: Latter i mørket
1971: Stevnemøte i Bray
1972: Le soldatesse
1972: Alle i faresonen
1974: Brød og sjokolade
1976: Kinesisk rulett
1976: L'Assassin musicien
2003: The Dreamers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Karina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anna Karina på Internet Movie Database 
(sv) Anna Karina i Svensk Filmdatabas 
(da) Anna Karina på Filmdatabasen 
(da) Anna Karina på Filmdatabasen 
(da) Anna Karina på danskefilm.dk 
(da) Anna Karina på danskfilmogtv.dk 
(da) Anna Karina på Scope 
(fr) Anna Karina på Allociné 
(en) Anna Karina på AllMovie 
(en) Anna Karina hos Rotten Tomatoes
Hans Engen

Hans Engen (født 22. august 1912 i Ringebu, død 6. april 1966 i Nord-Fron) var en norsk pressemann, statssekretær og diplomat.
Som diplomat var Hans Engen kjent for sine kontaktskapende evner og mye benyttet som forhandler. Han var også leder for utvalget som utformet norsk bistandspolitikk.
I sin karriere var han:

I sambandstjenesten mellom eksil-regjeringen i London og hjemmefrontledelsen 1941–45
Journalist og utenriksredaktør i Verdens Gang 1946–49
Pressemedarbeider ved Norges FN-delegasjon 1949–51
Ambassaderåd ved Norges FN-delegasjon 1951–52
Ambassadør til FN 1952–58
Statssekretær i Utenriksdepartementet 1958–63
Ambassadør til USA 1963–66Som journalist dekket han blant annet FNs tredje generalforsamling 1948, og han argumenterte sterkt for norsk tilslutning til NATO.
Som FN-ambassadør ble han valgt til flere viktige FN-verv, bl.a. som formann i koordinasjonskomiteen for Det økonomiske og sosiale råd (ECOSOC), som formann i FNs budsjettkomité og som president i ECOSOC
Som statssekretær i Utenriksdepartementet ledet han «Engen-utvalget» (1960–61) som utformet norsk bistandspolitikk, og han ledet Norges forhandlingsdelegasjon til Det europeiske økonomiske fellesskap (EEC) i 1962.
Han var kommandør av St. Olavs Orden (1964) og innehaver av UNEFs æresmedalje.
Hans Engen døde under en skiferie i Norge 1966.


== Referanser ==


== Kilder ==
http://snl.no/Hans_Engen
http://nbl.snl.no/Hans_Engen


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Engen hos Norsk senter for forskningsdata
Synkronsvømming under VM i svømmesport 2013 – Solo teknisk

Synkronsvømming – Solo teknisk under VM i svømming 2013 ble avholdt den 20. juli. 


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
Kvalifiseringsrunden ble avholdt klokken 09.00 lokal tid. Finalen ble avholdt klokken 19.00 samme dag.Grønn viser til finalister


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Startliste for Synkronsvømming – Solo teknisk, fra OmegaTiming.com; hentet 26.07.2013.
Palassteatret

Palassteatret har vært navn på flere kinoer i Norge og Danmark.


== Oslo ==

Palassteatret (opprinnelig Paladstheatret) var en av tre kinoer i Karl Johan-kvartalet. Den lå i Karl Johans gate 41 og var i drift fra 1914 til 1982. I perioden 1929–63 blei Filmavisen vist her.
I lokalene hadde det tidligere vært vist dioramaer, det vil si storslagne malerier av berømte steder eller begivenheter. I 1904 åpna Theatre Amusant, en av Oslos første faste kinematografer, her. Da kommunen i 1914 overtok driften av alle byens kinoer, var Stripa vis-à-vis Eidsvolls plass et sentralt sted for visning av levende bilder. Palassteatret åpna 25. september 1914 og naboen Victoria (i nummer 35) i 1915. I 1952 kom i tillegg Carl Johan-teatret (i nummer 39) i et lokale som tidligere hadde vært både stumfilmkino og teater.
Palassteatret var tegnet av arkitekt Kristian Biong og hadde et sterkt jugendinspirert interiør. Salen hadde 529 plasser.
Under andre verdenskrig ble det drevet våpenopplæring for motstandsbevegelsen under scenegulvet på kinoen, og det var tilknytning til et instruksjonsforedrag her at kinokontrolløren og motstandsmannen Kaare Rødde 22. april 1942 ble arrestert av statspolitiet. Dagen etter tok han sitt eget liv etter harde forhør hos Gestapo.Lenge var det altså Filmavisen som utgjorde hoveddelen av kinoens repertoar, men fra 1963 gikk en over til vanlig filmprogram. Fortsatt var imidlertid Palassteatret den eneste Oslo-kinoen som viste film hele dagen.
Kinoene i Karl Johan-kvartalet ble avviklet i forbindelse med utbyggingen av kvartalet til kjøpesenter (Paleet) på 1980-tallet. Victoria kunne fortsette som teater- og konsertlokale, mens de to andre ble revet. Siste forestilling på Palassteatret gikk 25. april 1982.


== Drammen ==
Paladsteatret i Drammen åpna i 1907 i Engene 2 og het opprinnelig National kinematograf. I 1909 endra den navn til Drammens Verdensteater og i 1914 til bare Verdensteatret. Etter ei større modernisering i 1916 fikk kinoen navnet Paladsteatret. Den blei overtatt av kommunen i 1917 og var i drift fram til 1982.


== København ==
Også København har hatt en kino ved navn Paladsteatret. Den blei oppretta i 1912 i den gamle jernbanehallen. Den var da den nest største kinoen i Europa.


== Noter ==
Hovedkilde for opplysningene om Oslo-kinoen er Tove Solbakken: «Oslos forsvunne kinematografer», i Byminner nr. 1, 2011.
Sverige under VM i svømmesport 2013

Sverige deltok under VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania fra 19. juli til 4. august 2013 og stilte med 16 utøvere.


== Medaljevinnere ==


== Stuping ==

MennKvinner


== Svømming ==

Svenske svømmer kvalifiserte seg for de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
MennKvinner


== Synkronsvømming ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det svenske svømmeforbundet
Barcelona 2013 Offisielt nettsted
Finland under VM i svømmesport 2013

Finland deltok i VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania mellom 19. juli og 4. august 2013 med 13 utøvere.


== Medaljevinnere ==


== Stuping ==

For Finland var en utøver kvalifisert for mesterskapet.
Kvinner


== Svømming ==

Finske svømmer kvalifiserte seg de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
MennKvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Barcelona 2013 Offisielt nettsted
Egypt under VM i svømmesport 2013

Egypt deltok i VM i svømmesport 2013 i Barcelona i Spania fra 20. juli til 4. august 2013.


== Maratonsvømming ==

Egypt stiller med følgende kvalifiserte utøvere i maratonsvømming:
MennKvinnerLag


== Svømming ==

Egyptiske svømmer kvalifiserte seg de etterfølgende øvelsene (med maksimum to svømmere i hver øvelse som har klart A-kravet, og en som har klart B-kravet):
MennKvinner


== Synkronsvømming ==

For Egypt var tolv synkronsvømmere kvalifisert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det egyptiske svømmeforbundet
Barcelona 2013 Offisielt nettsted
WorldCat

WorldCat er felleskatalog som lister boksamlingene til rundt 72 000 bibliotek i 170 land og områder  som deltar i det globale fellesskapet Online Computer Library Center (OCLC). Det er bygd og blir administrert kollektivt av de deltagende bibliotekene.


== Historie ==
Katalogen ble opprettet i 1971 og inneholder mer enn 289 millioner ulike opptegnelser som peker til over 1,93 trillioner fysiske og digitale aktiva i mer enn 470 språk per januar 2013. Det er verdens største bibliografiske database. OCLC gjør WorldCat i seg selv fritt tilgjengelig for biblioteker, men katalogen er grunnlaget for andre avgiftsbaserte OCLC-tjenester (slik som ressursdeling og administrasjon av samlinger). WorldCat ble grunnlag av Fred Kilgour i 1967.I 2003 begynte Charles A Martinez pilotprogrammet «Open WorldCat» som gjorde forkortede opptegnelser fra et uttrekk av WorldCat tilgjengelig til partner-nettsteder og bokhandlere for å øke tilgjengeligheten til samlingene til dets medlemsbiblioteker. I 2006 ble det mulig å søke i WorldCat via dets nettsted. I 2007 ble WorldCats «Identiteter» opprettet, noe som ga tilgang til 20 millioner «identiteter», det vil si hovedsakelig forfattere og personer som er gjenstand for utgitte boktitler.


== Modell ==
WorldCat opererer i en satsvis behandlingsmodell framfor en sanntidsmodell. Det betyr at opptegnelsene i WorldCat er synkronisert ved periodevise mellomrom med de underliggende bibliotekskatalogene framfor i sanntid eller daglig. WorldCat viser en særskilt artikkel eid av et særskilt bibliotek, men gir ikke bibliotekets plassignatur. Det indikerer heller ikke om den særskilte artikkelen er lånt eller leid eller tapt eller flyttet til et annet sted. Slike foresmørsmål krever særskilte søk. WorldCat viser heller ikke om et bibliotek eier flere kopier av en særskilt artikkel.
Som et alternativ tillater WorldCat deltagende institusjoner til å legge til lenker fra WorldCat til deres egne katalogoppslag for den særskilte artikkele, noe som gjør det mulig å avgjøre artikkelens status i sanntid. Imidlertid krever det at brukeren må åpne tallrike nettsider som hver peker til ulike OPAC med deres egne særskilte brukergrensesnitt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grossman, Wendy M. (21. januar 2009): you can't find a library book in your search engine». The Guardian.


== Eksterne lenker ==
(zh-Hans) Offisielt nettsted 
(en) WorldCat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
OCLC - «Web scale» discovery and delivery of library resources
WorldCat Identities
OCLC Bibliographic Formats and Standards
Nakkagjelstunnelen

Nakkagjelstunnelen er en 209 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Vassendatunnelen

Vassendatunnelen er en 206 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Holemarktunnelen

Holemarktunnelen er en 457 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Hernestunnelen (E16)

Hernestunnelen er en 519 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Væletunnelen

Væletunnelen er en 458 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Knoltatunnelen

Knoltatunnelen er en 356 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Voss kommune i Vestland. Tunnelen åpnet i 1985.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Glaskartunnelen

Glaskartunnelen er en tunnel på europavei 39 og europavei 16 i Bergen kommune i Vestland. Tunnelen har to løp på henholdsvis 592 og 580 meter. Det første løpet åpnet 4. juli 1985, og det andre 18. juni 1990.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Selviktunnelen

Selviktunnelen er en tunnel på E16 og E39 i Bergen kommune i Hordaland. Tunnelen har to løp på henholdsvis 124 og 110 meter. Den nordligste tunnelløpet ble åpnet i 1983, mens det sørlige ble åpnet i 1990.


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Simon Sjödin

Simon Sjödin (født 4. oktober 1986 i Stockholm) er en svensk svømmer som svømmer for SK Neptun og representerte Sverige under Sommer-OL 2008.


== Biografi ==
Simon Sjödin ble født 4. oktober 1986 i Stockholm. Foreldrene er Kristina og Omar.
Sjödin ble første gang svensk mester i svømming i 2005, da han vant 200 m butterfly.I 2007 skiftet han klubb fra Södertörns SS til SK Neptun.
I 2008, Simon Sjödin deltok under Sommer-OL for Sverige. Han endte på 26, plass på 200 m butterfly og 11.-plass med den svenske laget på 4×100 m medley stafett.


== Personlige rekorder ==


=== Langbane (50 m) ===


=== Kortbane (25 m) ===


== Klubber ==
Södertörns SS (-2007)
SK Neptun (2007-)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Sjödin – Olympics.com 
(en) Simon Sjödin – Olympic.org 
(en) Simon Sjödin – Olympedia 
(en) Simon Sjödin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Simon Sjödin – Sveriges olympiske komité 
(en) Simon Sjödin – FINA 
(en) Simon Sjödin – swimrankings.net 
(en) Simon Sjödin – TheSports.org
Gunnar Arnfelt Knudsen

Gunnar Arnfelt Knudsen (født 4. desember 1912 i Kristiania, død 16. juli 2002 i Oslo) var en norsk sabotør og motstandsmann, under krigen sentral i Osvald-gruppen og en av Asbjørn Sundes mest betrodde menn.
Knudsen dro til sjøs 16 år gammel, og seilte utenriks til han ble 22 år. Da fikk han jobb som elektrisk sveiser, før han begynte å jobbe på brygga. Der ble han tillitsvalgt i fagforeningen. Han var en tid med i AUF, inntil han i 1938 gikk inn i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund og Norges Kommunistiske Parti. I NKP var han spesielt engasjert i støttearbeidet for den spanske republikken i kampen mot Franco-fascistene.
Da krigen kom til Norge var Knudsen vervet i marinen, og befant seg ombord i KNM «Torgenskiold» i Horten.I 1941 jobbet han som bas på brygga på Sørenga i Oslo, og kom i politiets søkelys etter at arbeidsgjengen hans hadde forsøkt å sabotere et tysk fryseskip. Senere hadde han kontakt med den militære organisasjonen NKP prøvde å etablere, Nasjonalgarden.
Hans virke som sabotør skjøt imidlertid først fart høsten 1942, da han fikk kontakt med Osvald-gruppen og deltok på sabotasjekurs i Rukkedalen. I 1942 - 1943 ble han sentral i gruppens aktivitet på Østlandet. I en periode fungerte han som nestleder. Han organiserte sprengning av jernbaner, broer og likvidasjoner. I det illegale arbeidet gikk han under dekknavnene «Andersen», «Charles», «Karl» og «Helga».Da Osvald-gruppen en periode hadde ansvar for vaktmannskapene i NKPs krigshovedkvarter i Hemsedal inngikk Knudsen i vaktstyrken. Knudsen drev også instruksjon for Milorg og den såkalte Politigruppen.
I mars 1944 ble det brudd mellom NKP og Osvald-gruppen. Da sluttet NKP å støtte sabotasjeorganisasjonen økonomisk. Etter dette gjennomførte gruppen bankran for å finansiere motstandskampen.
To ganger var Knudsen kurer for Asbjørn Sunde og besøkte Stockholm. I juni 1944 kom han tilbake fra den siste turen med ordre fra Sovjet, der Sunde fikk beskjed om å oppløse motstandsorganisasjonen og la mannskapene slutte seg til de norske politistyrkene i Sverige.
Etter krigen var Knudsen blant dem som fikk merke den kalde krigen på kroppen. Kommunistene og sabotørene fra Osvald-gruppen ble i datidens politiske klima levnet liten ære. De ble isteden overvåket av både POT og militære etterretningsorganisasjoner. Knudsen jobbet på Oslo havnelager, og opplevde i mange år å bli svartelistet. De siste årene før han ble pensjonist var han ansatt på Ringnes bryggeri som arbeidsformann.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nekrolog i Aftenposten 22. juli 2002, signert Lars Borgersrud.
Play-off i Allsvenskan

Play-off i Allsvenskan ble innført i et forsøk på å øke interessen for Allsvenskan, da interessen hadde falt markant for turneringen over flere år. Svensk mester i fotball ble fra 1982 til 1990 avgjort gjennom Play-off i Allsvenskan. De fire best plasserte lagene i Allsvenskan var kvalifiert for play-offsluttspillet. Play-off i Allsvenskan ble avløst av Mästerskapsserien.


== Vinnere av Play-off i Allsvenskan ==
Se også: Liste over svenske mestre i fotball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Svenska mästare 1896-1925, 1931-», fra SvFFs hjemmeside (sv)
Mästerskapsserien

Mästerskapsserien var en turnering for å avgjøre svensk mesterskap i fotball. De seks best plasserte lagene fra Allsvenskan var kvalifisert for turneringen, mens de fire lavest plasserte lagene måtte spille Kvalsvenskan med fire lag fra Division 1.


== Vinnere ==
Vinnerlaget og laget som ble nummer to, var:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Svenska mästare 1896-1925, 1931-», fra SvFFs hjemmeside (sv)
DS «Sola»

DS «Sola» var et lasteskip bygget ved Robert Thompson & Sons, Sunderland som byggenummer 156. Hun ble levert som «Inchmarlo» til Hamilton, Fraser & Co., Liverpool, Storbritannia, i september 1889. Kjøpt til Norge i 1915. Krigsforliste påfølgende år. 


== «Inchmarlo» ==
1889: september.: Levert som «Inchmarlo» for Hamilton, Fraser & Co., Liverpool, Storbritannia
1892: Overført til Inch Shipping Co. Ltd. ved Hamilton, Fraser & Co., Liverpool


== «Allendale» ==
1900: Solgt til Tynedale SS Co. Ltd. ved Black, Cowen & Co., Newcastle, Storbritannia. Omdøpt «Allendale».
1902: Overtatt av J. Black & Co., Newcastle.


== «Manoa» ==
1904: Solgt til Quebec SS Co. Ltd., Newcastle. Omdøpt «Manoa».


== «Antonia» ==
1912: Solgt til Const. Ath. Pappageorgacopulo, Patras, Hellas. Omdøpt «Antonia».


== «Sola» ==
1915: november: Solgt til A/S Klosters Rederi  ved Lauritz Kloster, Stavanger. Omdøpt «Sola»
1916: 8. oktober: Forlot på New York på reise til Le Havre med stykkgods.
1916: 13. oktober: Babord livbåt knust av brottsjø under storm i Atlanterhavet.
1916: 24. oktober: Stanset av den tyske ubåten U-69 nær Bishop Rock. Mannskapet gikk i livbåtene. Båten ble deretter skutt i senk. Hele mannskapet ankom Scillyøyene den 26. oktober.


== Kilder ==
«D/S Sola». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 27. januar 2019. Skipsforlis www.skipet.no
Søramerikanske deltadelfiner

Søramerikanske deltadelfiner (Sotalia) er ei slekt med delfiner som er endemiske for Sør-Amerika. Slekta består nå av to arter, etter at den ene arten som tidligere utgjorde slekta relativt nylig ble del i to i 2007.Det er stor usikkerhet knyttet til begge artene, fordi det er oppdaget isolerte populasjoner som ikke fullt ut samsvarer med elve- og kystteoriene. Blant annet er det oppdaget populasjoner på steder det ikke skal være mulig for arten å ferdes, eventuelt strekninger som ikke har vært farbare for disse delfinene på mange millioner år. Det gir grobunn for å tro at det kan finnes flere arter i slekten Sotalia, men dette er foreløpig kun en teori.


== Arter ==
Sotalia guianensis (guyanadelfin, også kalt ctero), lever langs østkysten av Sør-Amerika og i deltaområdene til de store elvesystemene som drener langs denne kysten.
Sotalia fluviatilis (brasildeltadelfin, også kalt tucuxi), lever i de store elvesystemene i Sør-Amerika og i deltaområdene på østkysten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Søramerikanske deltadelfiner – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Søramerikanske deltadelfiner i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Søramerikanske deltadelfiner hos Fossilworks 
(en) Søramerikanske deltadelfiner hos ITIS 
(en) Søramerikanske deltadelfiner hos NCBI 
(en) Kategori:Sotalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sotalia – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvalsvenskan

Kvalsvenskan, av «Kvalificering» og «Allsvenskan», var en årlig fotballturnering i Sverige, som ble arrangert to ganger, i 1991 og i 1992. Kvalsvenskan var en kvalifiseringsturnering for spill i påfølgende sesong av Allsvenskan, og ble spilt som en serie bestående av de fire dårligst plasserte lagene i Allsvenskan, samt de fire best plasserte lagene i Division 1. Turneringen gikk samtidig som Mästerskapsserien, en egen fortsettelsesserie for de seks best plasserte lagene i Allsvenskan. Turneringen ble avviklet etter gjennomføring i 1992.


== Vinnere ==
Vinnerlaget og laget som ble nummer to, var:


== Referanser ==
Sune Sandbring

Sune Sandbring (født 10. april 1928 i Malmö) er en svensk tidligere fotballspiller. Sandbring, som var forsvarsspiller, spilte for Malmö FF fra 1949 til 1958.
Sandbring tilhører det legendariske Malmö FF-laget, som spilte 49 kamper på rad uten tap fra 1949 til 1951.
Sandbring spilte også seks landslagskamper for Sverige, hvorav to av kampene, mot Belgia og Finland, var VM-kvalifiseringskamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sune Sandbring – Transfermarkt 
(en) Sune Sandbring – national-football-teams.com
Jörgen Ohlin

Jörgen Ohlin (født 19. desember 1937, død 21. mars 2013) var en svensk fotballspiller. Ohlin, som var forsvarsspiller, spilte hele sin kjente karriere i Malmö FF.Ohlin kom til Malmö FF som 15-åring, og var med da laget vant JSM i 1955.Mot slutten av karrieren, spilte Ohlin to sesonger for IFK Trelleborg, som lå i divisjonen under. Ohlin var også lagets trener i ytterligere to år. Etter karrieren vendte Ohlin tilbake til Malmö FF, hvor han satt i klubbens styre i tjue år, fra 1979 til 1999.


== Referanser ==
Guyanadelfin

Guyanadelfin eller ctero (Sotalia guianensis) er en art i familien delfiner som lever langs kysten og elvemunningene i det østre Sør-Amerika. Arten er relativt nylig splittet i to. Sotalia fluviatilis (Brasildeltadelfin) lever i de store elvesystemene i Sør-Amerika og i deltaområdene på østkysten. Forholdet disse artene i mellom der de møtes er uklart. Det er imidlertid klart at også Guyanadelfinen tåler ferskvann.
Det er stor usikkerhet knyttet til begge artene, fordi det er oppdaget isolerte populasjoner som ikke fullt ut samsvarer med elve- og kystteoriene. Blant annet er det oppdaget populasjoner på steder det ikke skal være mulig for arten å ferdes, eventuelt strekninger som ikke har vært farbare for disse delfinene på mange millioner år. Det gir grobunn for å tro at det kan finnes flere arter i slekten Sotalia, men dette er foreløpig kun en teori.
Guyanadelfin ligner både Brasildeltadelfin og tumler. Den er større enn førstnevnte, men mindre enn tumleren. Den blir omkring 2,1 m lang. Hannen blir kjønnsmoden da den blir omkring 170–175 cm lang, hunnen når hun blir cirka 164–169 cm. Kalven er omkring 90–100 cm når den fødes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guyanadelfin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Guyanadelfin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Guyanadelfin hos Fossilworks 
(en) Guyanadelfin hos ITIS 
(en) Guyanadelfin hos NCBI 
(en) Kategori:Sotalia guianensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sotalia guianensis – detaljert informasjon på Wikispecies