jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tåtten om Egil Side-Hallsson

Tåtten om Egil Side-Hallsson (norrønt Egils þáttr Síðu-Hallssonar, Egils þáttr Hallsonar ok Tófa Valgautssonar eller Egils þáttr austfirzka) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge, Danmark og Sverige i kong Olav den hellige styretid (1020-1028) og handler om Egil og vennen Tove Valgautson som er i kong Olavs tjeneste. Sagaen har blitt beskrevet som «an early exemplary narrative, written to illustrate the power and the glory of St Óláfr during his life.»Egils venn Tove er sønn av Valgaut, som er jarl i Götaland. Tove har blitt kristen under sine vikingferder, mens Valgaut fremdeles er gammeltroende - i tråd med tættenes tendens til å beskrive Sverige som arnestedet for hedenskap. Egil og Tove er i tjeneste hos kong Olav, og følger ham på hærferd til Danmark. De kommer i unåde hos kongen da de befrir en flokk danske bønder som har blitt tatt til fange. Når Egil siden blir syk, fordi en trollkyndig same i kong Knuts tjeneste har kastet sykdom over det norske skipsmannskapet, må kong Olav derfor nødes tre ganger før han kommer til Egils sykeleie og gjør ham frisk ved håndspåleggelse. For å bøte for sin ulydighet må Egil og Tove deretter reise til Valgaut for å overtale ham til å oppsøke kong Olav og å ta kristentroen. Valgaut er først motvillig, men blir siden kristen og lar bygge en kirke. Egil forsones med kongen, og vender hjem til Island, hvor han fikk et godt omdømme. Hans dattersønn blir Jon biskop.
Finnur Jónsson (1858-1934) mente at «Bortset fra enkelte udsmykninger er þáttr'en utvivlsomt historisk. Egils udenlandsrejse omtales også i biskop Jons saga, begyndelsen.»Tåtten er kjent fra Flateyjarbók og Tómasskinna, og det er forskjeller mellom de to versjonene. Et kort sammendrag finnes også i Den legendariske saga om Olav den hellige og i Olav den helliges saga i Heimskringla. Den er oversatt til nynorsk i 1939 og i 1980 som Tåtten om Egil Side-Hallsson. Siste oversettelse som Tåtten om Egil Side-Hallsson ved Arnhild Mindrebø i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

heimskringla.no, dansk fulltekst
Ramblin’ Rose

«Ramblin' Rose» er en amerikansk populærmusikksang fra 1962, skrevet av brødrene Noel og Joe Sherman. Den ble popularisert av Nat King Cole. Hans innspilling ble utgitt på singlen Capitol 4804. Produsent var Lee Gillette. Singlen solgte i mer enn én milliion eksemplarer. «Ramblin' Rose» var også på Coles album album of the same name, som også var en milliionselger. Sangen ble nominert til en Grammy Award i kategorien Record of the Year.
Flere artister har gjort coverversjoner av den, slik som Johnny Lee og Hank Snow.
En franskspråklig versjon med Petula Clark med tittelen «Les Beaux Jours» ble utgitt i 1962.


== Svensk versjon ==
Stig Rossner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Törnrosen».


=== Innspilling ===
Carli Tornehave. Utgitt på EP-platen Philips 433 415 PE i 1962.


== Norsk versjon ==
Arve Sigvaldsen skrev en norsk tekst med tittelen "Kom, kom, kom" som Stein Ingebrigtsen spilte inn i på albumet Bare Stein i 1973.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Hyatt, Wesley (1999): The Billboard Book of #1 Adult Contemporary Hits (Billboard Publications)
Huset Gonzaga

Gonzaga er en fyrstefamilie med navn etter borgen Gonzaga ved Mantova. 
Familien var ledende i bykommunen, senere markiet og til slutt i hertugdømmet Mantova. I første halvdel av 1600-tallet tilfalt hertugdømmet Mantova den yngre linjen Gonzaga-Nevers.


== Eksterne lenker ==
(en) House of Gonzaga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Huset Este

Este var en av de eldste italienske adelsfamiliene.
Familien regjerte Ferrara fra 1240 til 1597 og Modena fra 1288 til 1796. Fra 1452 var representanter for familien hertuger av Modena. Flere av familiemedlemmene var viktige meséner i den italienske renessansen.


== Eksterne lenker ==
(en) House of Este – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) House of Este – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel i Encyclopædia Britannica, 1911
Jordmorvegen

Jordmorvegen (1–9, 4–14) er en ca 200 meter lang blindvei i Sogndal som starter ved Kreklingevegen og ender i et boligområde. Navnet stammer fra jordmor Karen Petra Egeland, født 1907, som bodde på nedsiden nær enden av veien. Hun var jordmor i Balestrand i mange år. Hennes arbeidsplass var Røde Kors Sjukestove i Balestrand. De fleste i Balestrand ble født der før det ble vanlig å dra til sykehus i Lærdal og senere Førde.


== Referanser ==
Profitt

I bedriftsøkonomi er profitt differansen mellom innkjøpspris og kostnader og salgspris. 


== Definisjon ==
Det finnes flere former for måling av profitt. Merk at ordene resultat og inntekt brukes som erstatning i noen tilfeller. 

Bruttofortjeneste er et bedriftsøkonomisk begrep for forskjellen mellom innkjøpspris og utsalgspris for en vare på selgers hånd. Bruttofortjeneste er salgs- og driftsinntekter eksklusive mva (omsetning) minus den varekostnad som er brukt for å oppnå omsetningen.Driftsresultat, også kjent under begrepene driftsoverskudd eller driftsmargin (i prosent), er et begrep som benyttes i bedriftsøkonomi og regnskap for å vurdere lønnsomheten av driften i en bedrift. En bedrifts driftsresultat er lik bedriftens overskudd på den operative driften, det vil si driftens salgs- og driftsinntekter (omsetning), minus driftens kostnader (varekostnad, lønnskostnader, og andre driftskostnader). Driftsresultatet viser lønnsomheten av selve virksomheten, men tar ikke opp i seg finansielle kostnader, beskatning og investeringer. Det varierer litt hvilke kostnader som ellers tas med i dette resultatbegrepet.
Elaine Cunningham

Elaine Cunningham (født 12. august 1957) er en amerikansk fantasy- og science fictionforfatter, mest kjent for sine bidrag til rollespillet Dungeons & Dragons.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Maic Sema

Maic Ndongala Namputu Sema (født 2. desember 1988) er en svensk fotballspiller som spiller for IFK Norrköping.Han har tidligere spilt for Haugesund. Han debuterte i Tippeligaen den 25. mars 2012 mot Vålerenga. I 2011 ble han kåret til åretsspiller av supporterklubben til Hammarby IF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maic Sema – Transfermarkt 
(en) Maic Sema – Soccerway 
(en) Maic Sema – FBref 
Profile
Awaruitt

Awaruitt (også kalt Josephinitt) er en naturlig forekommende legering av nikkel og jern, med komposisjon fra Ni2Fe til Ni3Fe. Det ble første gang påvist i 1885 langs elven Gorge i Awarua Bay på South Island, New Zealand. Mineralet er også påvist i større mengder i Josephine County, Oregon, USA – hvorfra det alternative navnet josephinitt stammer. 
Awaruitt ble første gang påvist i Norge ved innsjøen Feragen ved Røros, Trøndelag under leting etter platina i 1961-63 av geologen Ivar Grette Hultin. Forekomsten ble dengang ikke funnet drivverdig. I 2012 fikk det kanadiske gruveselskapet First Point Minerals konsesjon til å drive utvinning her.
Awaruitt kan brukes til utvinning av nikkel for produksjon av stål, uten å gå veien om forurensende nikkelsulfider.


== Kilder ==
Dagens Næringsliv 16. juli 2012
Ramciel

Ramciel, også stavet Ramshiel eller Ramchiel, er en liten by, beliggende på den vestre bredd av Den hvite Nil i delstaten Lakes i Sør-Sudan hvor det er foreslått at det skal anlegges en planlagt by som skal være landets fremtidige hovedstad i stedet for dagens Juba. Denne vil ligge nærmere landets geografiske sentrum da den ligger et område i delstaten Lakes nær grensene til Central Equatoria, Eastern Equatoria og Jonglei.
Slik kan landets politiske tyngdepunkt bli flyttet nærmere landets sentrum, samtidig som at den raskt voksende byen Juba ikke har infrastruktur til å være en funksjonell hovedstad.


== Etymologi ==
«Ramciel» er et Dinka-navn og betyr: «sentralt møtested».


== Ny hovedstad ==
Sør-Sudans hovedstad er Juba, som også er administrasjonssenteret for delstaten Central Equatoria og fylkessetet for Juba fylke (county), og er landets største by. Imidlertid mangler Juba den infrastrukturen som en hovedstad trenger og er lite sentralt plassert i landet. Regjeringen vedtok derfor i februar 2011 om å utrede etableringen av en ny, planlagt by som kan være regjeringssete. De foreslåtte prosjektet er tenkt å skulle fungere som de andre tilsvarende planlagte og utviklede nasjonale hovedsteder i moderne tid, som Abuja i Nigeria, Brasília i Brasil og Canberra i Australia.
I september 2011 kunngjorde en talsmann for regjeringen at den politiske ledelsen hadde gått inn for utviklingen av en ny hovedstad ved Ramciel.Den avdøde lederen John Garang skal også ha hatt planer om å utvikle en hovedstad i dette området før sin død i 2005. Forslaget ble støtte av delstatsmyndighetene i Lakes og i hvert fall en stammehøvding i Ramciel. regjeringsmedlemmer har uttalte at utvikling, planlegging og bygging av byen vil sannsynligvis ta så mye som fem år og flytting av de statlige institusjonene vil bli gjennomført i ulike stadier.


== Referanser ==
Bandidos-drapet

Bandidos-drapet var et drap i Mjøndalen. Den 15. juli 1996 ble gjengmedlemet og motorsykkelklubblederen Jan Krogh Jensen skutt og drept på Steinberg i Nedre Eiker.Jan «Face» Krogh Jensen ble født i 1958 i Danmark, men bosatte seg senere i Helsingborg i Sverige. I Helsingborg var han med på å grunnlegge motorsykkelklubben White Trash MC, sammen med Michael Ljunggren på midten av 1980-tallet. Han ble på begynnelsen av 1990-tallet medlem av Bandidos.Krogh Jensen var 15. juli 1996 på vei til Bandidos sin avdeling i Drammen sammen med Michael Lerche Olsen, Sveriges Bandidos-sjef, og et antall norske medlemmer da han ble skutt og drept i Mjøndalen i Nedre Eiker. Han ble fraktet til Ullevål sykehus i Oslo, hvor han ble erklært død.I ettertid antok politiet at Lerche Olsen var det egentlige målet for drapet. Et medlem av Hells Angels ble i 1997 tiltalt for drapet, men ble senere frikjent i retten.


== Se også ==
Liste over norske uoppklarte drapssaker


== Referanser ==
Krekling stasjon

Krekling stasjon er en jernbanestasjon ved Krekling i Øvre Eiker. Den ble åpnet i 1874, tre år etter at sidelinjen til Kongsberg på Randsfjordbanen ble tatt i bruk. Strekningen er i dag del av Sørlandsbanen.
13. november 1967 ble stasjonen fjernstyrt, persontrafikken ble lagt ned 29. mai 1994, siden brukes stasjonen som fjernstyrt kryssingsspor.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 236–237. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Randsfjordbanen med sidelinjer. NSB Arkitektkontoret. s. 313–320. 


== Eksterne lenker ==
Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase om Krekling stasjon
Langsjøby

Langsjøby er et fiktivt sted i boka Hobbiten. 
Bilbo, Thorin, Fili og Kili møter mannen som dreper dragen Smaug der. Etter Hobbiten sies det ikke noe mer om Langsjøby, men det sies at det var et møtested for alver og menn
Meheia stasjon

Meheia stasjon er en jernbanestasjon som ligger i Kongsberg kommune. Den ble åpnet da jernbanelinjen mellom Kongsberg og Hjuksebø ble tatt i bruk. 15. mars 1968 ble stasjonen fjernstyrt. Etter at  persontrafikken ble nedlagt 28. mai 1989 brukes stasjonen som fjernstyrt kryssingsspor. Stasjonen har også et sidespor. 9. februar 2012 ble en omfattende restaurering av stasjonsbygningene avsluttet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 236–237. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Randsfjordbanen med sidelinjer. NSB Arkitektkontoret. s. 383–392. 


== Eksterne lenker ==
(no) Meheia stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen
Kåre Gisvoll

Kåre Gisvoll (født 29. november 1930 i Bø i Vesterålen, død 4. februar 2005 i Trondheim) var en norsk sosialøkonom,
offentlig tjenestemann og politiker for Venstre.
Han var cand.oecon. fra Universitetet i Oslo fra 1957. Han kom deretter til NTH i Trondheim, hvor han i 1965 ble førsteamanuensis. Fra 1970 til 1975 var han utbyggingsdirektør ved Universitetet i Trondheim på Dragvoll. Gisvoll var også medlem av Strinda kommunestyre og Trondheim bystyre og formannskap for Venstre.Gisvoll var statssekretær i Handelsdepartementet under Korvald-regjeringen fra 1972 til 1973, da handelsavtalen med EF kom i stand. Gisvoll styrte i realiteten departementet under statsråd Hallvard Eikas sykdom.Gisvoll var fylkesrådmann i Sør-Trøndelag fylkeskommune fra 1976 til 1986, assisterende banksjef i Kreditkassen i Trondheim fra 1986 til 1991 og deretter direktør for Trondheims byjubileum i 1997.Fra 1980 til 1982 var han leder for «Utvalg for vurdering av utslippsavgifter som virkemiddel i forurensingspolitikken».Han vokste opp i Bø med foreldre fra Foldereid i Nord-Trøndelag. Faren var lærer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kåre Gisvoll hos Norsk senter for forskningsdata
USAs stillehavsflåte

Stillehavsflåten, eller United States Pacific Fleet (USPACFLT), er den amerikanske marinens flåte i Stillehavet. Hovedkvarteret er Joint Base Pearl Harbor-Hickam, som ble opprettet i 2010 da Hickam Air Force Base og Pearl Harbor Naval Station ble slått sammen. Siden 1947 har flåten operativt vært underlagt U.S. Pacific Command.
Stillehavsflåten ble dannet i 1907 da den asiatiske divisjonen og Stillehavsdivisjonen i den amerikanske marinen ble slått sammen. I 1910 ble dog den første divisjonen omorganisert tilbake til en separat asiatisk flåte (Asiatic Fleet). Fra 1922 ble Stillehavsflåten slått sammen med Atlanterhavsflåten til United States Fleet. Stillehavsflåten fikk sin nåværende form ved at United States Fleet ble delt igjen i 1941, i tre flåter: Stillehavsflåten, Den asiatiske flåten og Atlanterhavsflåten, i forbindelse med andre verdenskrig.
Stillehavsflåten hadde fram til mai 1940 base på den amerikanske vestkysten, men på grunn av Japans ekspansjonisme og krigshandlinger i Asia fikk den amerikanske flåten ordre om å flytte til en mer fremrykket stilling i Stillehavet ved Pearl Harbor.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Pacific Fleet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joint Base Pearl Harbor–Hickam

Joint Base Pearl Harbor–Hickam (JBPHH) er et amerikansk forsvarsanlegg som ble opprettet 1. oktober 2010 ved samlokalisering av Pearl Harbor Naval Station og Hickam Air Force Base. Anlegget ligger i Pearl Harbor ved Honolulu på øya Oahu i Hawaii.
Basen er en av 12 samlokaliserte baser som er opprettet etter at Base Closure and Realignment Commission Act ble vedtatt i 2005.


== Referanser ==
Grøvelsjøen

Grøvelsjøen (svensk: Grövelsjön, sørsamisk: Guevteljaevrie) er en innsjø på grensa mellom Engerdal kommune i Norge og Älvdalen kommune i Sverige.
Sjøen er på norsk side omgitt av Grøvelsjøen naturreservat, men sjøen selv ligger ikke i reservatet. På svensk side ligger store deler av sjøen i Långfjällets naturreservat. I nordenden ligger den veiløse bygda Sylen, omtalt i TV-programmet Der ingen skulle tru at nokon kunne bu.I strandsonen ved sjøen ligger vraket av et tysk fly som nødlandet her den 2. juni 1940.


== Referanser ==
Tåtten om Gunnar Tidrandebane

Tåtten om Gunnar Tidrandebane (norrønt Gunnars saga þiðrandabana eller Gunnars þáttr Þiðrandabana) er en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår øst på Island ca år 1006-1008 og handler om nordmannen Gunnar som blir trukket inn i en feide om gjeld, og må flykte over hele Island. Tåtten/sagaen tilhører den gruppen av tætter som har blitt sammenlignet med lengre islendingesagaer med sine ættefeider; den er også et karakteristisk eksempel på det fenomenet i islendingesagaenes æresbegrep at tjenestefolk med sine ord eller gjerninger kan sette husbonden i en æres-knipe som medfører mange drap.
Gårdsarbeideren Asbjørn Vegghammar setter seg i gjeld, og unndrar seg å betale gjelden. Asbjørn er først i tjeneste hos Bjørn Koreksson og brødrene hans, deretter hos Kjetil i Njardvik. Bjørn er i utgangspunktet god venn med Kjetils fostersønn Tidrande Geitesson. Tittelens Gunnar er en nordmann som har kommet til Island for å drive handel sammen med vennen Tormod; de blir boende hos Kjetil. Bjørn og seks andre menn, blant dem Tidrande, reiser til Njardvik for å stevne Asbjørn. Sju menn døde i det første møtet: Asbjørn, Kjetil, Bjørn, Tore Englandsfarar fra Bjørns følge og to av Kjetils gårdsgutter. Til sist dør Tirande da Gunnar kaster et spyd etter ham.
Sagaens avsnitt 3 til 6 forteller deretter om Gunnars flukt fra Tidrandes bror Torkjell; hvor Gunnar finner tilflukt på flere gårder på øst-Island. I det siste og sjuende avsnittet finner han hjelp hos Gudrun Osvivsdatter vest ved Helgafell. Hun hjelper ham også tilbake til Norge. Dette siste avsnittet gjengis også i Laksdøla saga, hvor det kalles Njarðvikingasaga.
Sagaen eller tåtten står i gjeld til flere andre sagaer. Laksdøla saga har blitt nevnt som en kilde, mens andre mener at Laxdøla har brukt denne sagaen som kilde. Forfatteren ser ut til å anta at leseren er kjent med Droplaugarsona saga. De fleste mener at sagaen er identisk med den tapte Njarðvikingasaga, mens andre finner det usannsynlig at en nordmann skal ha gitt sitt navn til en hel saga.
Sagaen ble oversatt til norsk i 1939 og i 1980 som Tåtten om Gunnar Tidrandebane. Siste utgave på nynorsk ved Børge Nordbø i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

heimskringla.no, dansk fulltekst
Fritz Semb Thorstvedt

Fritz Semb Thorstvedt (født 18. mai 1892 i Hædrum, død 21. november 1975 i Oslo) var en norsk idrettsutøver. Som tolvåring var han i 1904 med på å stifte Frigg i Kristiania, og han representerte klubben i fotball og skisport.


== Fotball ==
Semb Thorstvedt ble norgesmester for Frigg to ganger, i 1916 og 1921. Han spilte tre kamper for det norske landslaget, ytre venstre mot Danmark i 1918, venstre half mot Sverige og mot Danmark igjen i 1919. Som spiller var han kjennetegnet som sterk, ikke spesielt elegant, men med god kondisjon og arbeidsmoral. Hans yngre bror Rolf Semb Thorstvedt ble også landslagsspiller og norgesmester for Frigg.


== Skisport ==
Fritz Semb Thorstvedt ble nummer to i kombinert under Holmenkollrennene i 1917. Han hoppet seg opp fra 13.-plass i langrennet til 2.-plass, bare slått av Otto Aasen som tok kongepokalen.


== Etter karrieren ==
På det terrenget som i vest og nord er begrenset av Nordbanen, i øst og nord av Nittedalen, i syd av Grefsenkollen og Grorud, finnes meg bekjent intet fellesnavn. Blant folk som ferdes der, vil imidlertid et navn som Lillomarka virke kjent, og sannsynligvis være et navn som hurtig vil kunne vinne hevd blant Oslos friluftsmennesker.

Etter sin aktive karriere hadde Semb Thorstvedt flere lederverv. Han var formann i Frigg, i ledelsen av Oslo skikrets og i styret i Oslo kjøpmannsforening. «Der alte Fritz», som han ble kalt, ble som førstemann utnevnt til æresmedlem av Frigg.Han krediteres for å ha vært den som først foreslo navnet Lillomarka. Dette gjorde han i 1931 i Skiforeningens årbok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Semb Thorstvedt – WorldFootball.net 
(en) Fritz Semb Thorstvedt – EU-Football.info 
(no) Fritz Semb Thorstvedt – Norges Fotballforbund
Rolf Semb Thorstvedt

Rolf Semb Thorstvedt (født 3. april 1898 i Kristiania, død 15. oktober 1972 i Oslo) var en norsk fotball- og bandyspiller. Han var angrepsspiller og representerte Frigg. Semb Thorstvedt var med på Frigg-laget som vant norgesmesterskapet i fotball i 1921, og han scoret ett mål i finalen mot Odd. Han var dessuten tapende finalist i 1919 og 1920. I 1920 spilte han to kamper på det norske landslaget, den ene mot Italia under OL i Antwerpen.
Hans eldre bror Fritz Semb Thorstvedt var også landslagsspiller og norgesmester for Frigg.


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Semb Thorstvedt – Olympics.com 
(en) Rolf Semb Thorstvedt – Olympic.org 
(en) Rolf Semb Thorstvedt – Olympedia 
(en) Rolf Semb Thorstvedt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rolf Semb Thorstvedt – WorldFootball.net 
(en) Rolf Semb Thorstvedt – EU-Football.info 
(no) Rolf Semb Thorstvedt – Norges Fotballforbund
Tåtten om Tidrande og Torhall

Tåtten om Tidrande og Torhall (norrønt: Þiðranda þáttr ok Þórhalls eller Þiðranda þáttr Síðu-Hallssonar, «Tåtten om Tidrande Side-Hallson») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår øst på Island i 996 og handler om Tidrande som ignorer spåmannen Torhalls advarsler, og går ut i vinternatten, hvor han blir drept av et rytterfølge av ni svartkledde kvinner med dragne sverd.
Bonden Hall feirer høstgilde. Hele selskapet blir advart av Halls venn, nordmannen Torhall - som er omtalt som en vismann eller spåkyndig, om at ingen må gå ut etter mørkets frembrudd. Tre ganger banker det på døren i løpet av natten, og den tredje gangen går Tidrande ut for å se hvem det er. Ute på tunet får han se to ulike følger av ni ridende kvinner: ni svartkledte med sverd nordfra, og ni hvitkledte på hvite hester sørfra. Tidrande blir dødelig såret av det sortkledte følget, og rekker så vidt å forklare resten av husfolket hva som har skjedd, før han dør. Torhall forklarer rytterne som  fylgjer eller diser, og tolker hendelsen som et forvarsel om trosskiftet på Island.
Teksten er kjent fra Flateyjarbók, hvor den er skrevet inn som en del av Den større saga om Olav Tryggvason. Den er oversatt til norsk som en del av denne. Oversatt til nynorsk som Tåtten om Tidrande og Torhall ved Børge Nordbø, 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
heimskringla.no, dansk fulltekst
Ditlef Knudsen

Ditlef Knudsen (født 15. mars 1911 i Oslo, død 23. desember 1981 i Asker) var en norsk diplomat.Etter examen artium 1929 studerte han sosialøkonomi ved Université Libre de Bruxelles i 1934. Han tok utenriksdepartementets aspirantkurs i 1939 og tjenestegjorde deretter ved norske utenriksstasjoner i Beograd, New York og Montreal. Han ble utnevnt til ambassadør til Thailand i 1959, til Chile i 1969 og til Tyrkia i 1973. 
Ditlef Knudsen ble i 1968 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.


== Stasjoneringer ==
1947 chargé d'affaires ved legasjonen i Beograd
1948–1952 konsul ved generalkonsulatet i New York City
1952–1959 konsul ved generalkonsulatet i Montréal, Canada. Generalkonsul fra 1957.
1959–1963 ambassadør ved Norges ambassade i Bangkok sideakkreditert til  Jakarta og Manila 1959,
1963–1969 protokollsjef UD
1969–1973 ambassadør ved Norges ambassade i Santiago, Chile
1973– ambassadør ved Norges ambassade i Ankara, sideakkreditert til Kabul.


== Familie ==
Han var sønn av ingeniør Anton Marius Knudsen (1881-1959) og Mary Døscher (født i 1882). I 1939 giftet han seg med Alyce V. Siqveland (1912–1947). Han var senere gift med Anna Sophie Broch (1918–2000). De ble foreldre til billedkunstner Cecilie Broch Knudsen (født 1950).


== Referanser ==
Kita Abashidze

Prins Kita (Ivane) Abashidze (georgisk კიტა აბაშიძე), født 1870, død 1917) var en georgisk litteraturkritiker, journalist og politiker.
Abashidze var født inn i en adelig familie i regionen Guria. Etter å ha fullført ved Kutaisi Klassiske Gymnasium i 1889, tok han fag i filosofi og kunstteori i Paris, samt studerte jus ved Odessa universitet. På slutten av 1890-tallet arbeidet Abashidze for Tbilisis kontrollkomité, og som mekler i Racha og Tsjiatura i det vestlige Georgia. Fra 1893 av var Abashidze engasjert i journalistikk, hvor han jevnlig skrev litteraturkritikk for georgisk presse. Hans estetikk og syn på samtidens verdenslitteratur, samt georgisk litteratur, ble formet under innflytelse av georgiske intellektuelle på 1860-tallet, samt den franske litteraturkritikeren Ferdinand Brunetière.
Tidlig i 1900-årene var Abashidze engasjert i ledelsen av Chiaturas mangan-industri, og senere ledet han et manganindustriråd. Han sluttet seg også til Georgias sosial-føderale parti, og ble et av partiets ledere. Etter Det russiske keiserdømmets fall i februarrevolusjonen 1917, ble Abashidze utnevnt til kommissær for utdanning innenfor Ozakom, som var en regional administrasjon, som eneste georgiske medlem i komitéen. I mars 1917 ble han erstattet av sosialdemokraten Akaki Chkhenkeli.


== Referanser ==