jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pithecops

Pithecops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Ganske små blåvinger (vingespenn 24-32 millimeter) med brede, avrundede vinger uten stjerter på bakvingene. Oversiden er mørkblå eller brun med hvite felter. Undersiden er hvit med brune streker langs ytterkantene, en svart flekk fremst på bakvingen.


== Levevis ==
I alle fall én av artene har larver på planteslekten Desmodium (erteblomstfamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Ny-Guinea i øst.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Pithecops Horsfield, 1828
Pithecops corvus Frühstorfer, 1919
Pithecops dionisius (Boisduval, 1832)
Pithecops fulgens Doherty, 1889
Pithecops corax Frühstorfer, 1919
Pithecops phoenix Röber


== Eksterne lenker ==
(en) Pithecops i Encyclopedia of Life 
(en) Pithecops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pithecops hos NCBI 
(en) Kategori:Pithecops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pithecops – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Pithecops i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Pithecops
Bilde av Pithecops corvus
Udenrigsministeriet

Udenrigsministeriet er et ministerium under Danmarks regjering, som ivaretar Danmarks utenrikspolitikk, europapolitikk, utviklingspolitikk, sikkerhetspolitikk, handelspolitikk og folkerettslige oppgaver i forhold til omverdenen. Ministeriet har 1 350 ansatte, hvorav 500 arbeider ved utenriksstasjoner. Det årlige budsjettet fastlegges i finansloven og er på ca. 1,5 milliarder kroner.
Ministeriets oppgave er gjennom aktivt og engasjert diplomati å arbeide for Danmarks interesser og verdier i forhold til omverdenen på en måte som fremmer danskenes frihet, trygghet og velstand samt en mer fredelig og rettferdig verden med utvikling og økonomisk vekst for alle.
Det nåværende utenriksministeriet avløste i 1848 Departementet for de Udenlandske Anliggender, som formelt var opprettet som selvstendig regjeringsorgan ved kongelig kabinettordre av 24. desember 1770. Denne dato anses derfor som ministeriets grunnleggelsesdato. Ifølge utenriksloven utgjør Udenrigsministeriet i København sammen med de diplomatiske og konsulære representasjoner (78 ambassader samt en rekke misjoner og konsulater) en felles tjeneste kalt utenrikstjenesten. Utover representasjonene har handelskontorene siden 2000 hørt under Udenrigsministeriet. Handelskontorene bistår danske virksomheter på eksportmarkedet (se Danmarks Eksportråd).
Skjønt det er tale om ett ministerium, betjener dets ansatte fem ministre: utenriksministeren, utviklingsministeren, handels- og investeringsministeren, europaministeren og ministeren for nordisk samarbeid. Den øverste embedsmannen er departementssjefen. I ministeriets øverste ledelse inngår videre fire direktører.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ministry of Foreign Affairs of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ministry of Foreign Affairs of Denmark – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Nikkatsu

Nikkatsu (日活) ble grunnlagt i 1912 og er Japans eldste filmselskap.


== Historie ==
Fram til krigsutbruddet var Nikkatsu det største japanske filmstudioet, men mellom begynnelsen av 40-tallet og midten av 50-tallet produserte selskapet ikke så mye film. På 60-tallet produserte studioet mye filmer i genren Yakuza Eiga (gangsterfilm). Blant annet regisserte Seijun Suzuki flere filmer i den genren. Men hans uortodokse filmer ble mislikt av studioet, og etter Koroshi no rakuin (Branded to Kill), som i dag anses som hans kanskje fremste film, fikk han sparken.
På slutten av 60-tallet ble den japanske filmbransjen rammet av en krise, og Nikkatsu gikk over til å bare produsere filmer i genren Roman Porno (mykporno). 
Etter å ha vært veldig nær å gå i konkurs i 1993 begynte Nikkatsu igjen å produsere filmer i flere andre genrer, for eksempel Sabus DANGAN Runner.


== Regissører hos Nikkatsu ==
Tomu Uchida
Seijun Suzuki (fikk sparken i 1967)
Shohei Imamura
Takashi Ishii


== Skuespillere ==
Yujiro Ishihara
Akira Kobayashi
Hiroyuki Nagato
Joe Shishido
Hideki Takahashi
Tetsuya Watari
Sayuri Yoshinaga


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Nikkatsu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Flyulykken på Kebnekaise

Flyulykken på Kebnekaise fant sted 15. mars 2012 da et militært transportfly av typen Lockheed Martin C-130J Super Hercules (reg. 5630 "Siv") krasjet inn i den snødekte vestre fjellveggen et lite stykke under ryggen som går mellom fjellet Kebnekaises to høyeste topper. Fem norske offiserer omkom.
Flyet fra Luftforsvarets 335 skvadron ble meldt savnet da det ikke ankom Kiruna lufthavn etter planen på sin flyvning fra Evenes flystasjon. Siste radarkontakt var kl. 14.55 80 km vest for Kiruna, nær Kebnekaise. Flyet var med på militærøvelsen Cold Response og hadde fem personer om bord under denne flyvningen. Luftforsvaret satte sine tre andre Hercules-fly på bakken.På grunn av ekstremt dårlig sikt i området ulykkesdagen ble søket etter flyet vanskeliggjort. Det var til tider kun fem meter sikt. De første funn av mulige vrakdeler ble gjort fredag 16. mars. Basert på ytterligere funn på breområdene Rabots glaciär og tildels på Björlings glaciär på den motsatte siden av fjellveggen, gjorde svenske myndigheter det klart 17. mars at søket etter overlevende var avsluttet.Ulykken ble undersøkt av Statens haverikommission i Sverige, og en foreløpig havarirapport ble fremlagt 11. mai 2012. Flyets ferdsskriver ble funnet i fjellet 12. august 2012 og sendt til England for analyse. Ifølge den svenske havarikommisjonens rapport ble ulykken forårsaket av at «HAZE 01 (Hercules-flyet) ikke var oppmerksom på at flygelederne ga feilaktige klareringer og heller ikke forstod den risiko som var forbundet med å følge disse.»I 2019 ble det kjent at flybesetningen ikke hadde hatt kart som viste høyden på fjellet Kebnekaise. Det var en opplysning som ikke tydelig fremkom i havarirapporten, men som en intern undersøkelse i Luftforsvaret fant etter at en tidligere ansatt hadde varslet om dette i 2017.


== Omkomne ==
Oblt. Truls Audun Ørpen (skvadronsjef)
Kapt. Ståle Garberg (flyger)
Kapt. Bjørn Yngvar Haug (lasteleder)
Kapt. Siw Robertsen (lasteleder)
Kapt. (midl.) Steinar Utne (flytryggingsoffiser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det norske Forsvarets informasjonsside om ulykken
Nicolae Timofti

Nicolae Timofti (født 22. desember 1948 i Ciutulești, i den tidligere sovjetrepublikken Moldova) er en moldovsk jurist og politiker. Han ble 16. mars 2012 valgt til Moldovas president. Den 23. desember 2016 ble han etterfulgt av Igor Dodon.
Timoftifamilien ble i 1949 deportert til Amur oblast i Sovjetunionen, hvor hans bestefar døde i 1953. Nicolae Timofti studerte jus ved universitetet i Chișinău. Han arbeidet i justisdepartementet fra 1972, som lokal dommer fra 1976 og ble utnevnt til dommer i Moldovas høyesterett i 1980. Timofti er gift og har tre sønner.


== Presidentvalget 2012 ==
Timofti vant presidentvalget i nasjonalforsamlingen 16. mars 2012 og er landets første partiløse statsoverhode. Han regnes som pro-europeisk innstilt og valget av ham ble regnet som et mulig vendepunkt i vestlig retning for den tidligere sovjetrepublikken. Timoftis presidentkandidatur var støttet av den regjerende Alianţa pentru Integrare Europeană (Alliansen for europeisk integrasjon). Hans kandidatur var i to og et halv år blokkert av den kommunistiske opposisjon i parlamentet. Timofti fikk ved valget 62 stemmer som er en mer enn det grunnlovsbestemte flertallet på tre femdeler. Valgperioden for presidenten er fire år. Valget måtte godkjennes av Høyesterett og Timofti kunne innsettes etter 45 dager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolae Timofti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jia Zhangke

Jia Zhangke (kinesisk: 賈樟柯 / 贾樟柯, pinyin: Jiǎ Zhāngkē; født 1970 i fylket Fenyang i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk filmregissør. Han tilhører den såkalte sjette filmgenerasjonen, dit også Zhang Yuan og Wang Xiaoshua regnes. Han lager realistiske samtidsskildringer i en dokumentarisk stil. Skuespillerne er ofte amatører uten tidligere erfaring fra film. Likesom andra kinesiske regissører har han hatt problem med den kinesiske filmsensuren og gjorde derfor til å begynne med filmer utenfor de vanlige statlige filminstitusjonene. 


== Filmografi ==
Xiao Wu, 1997
Zhantai, 2000
Ren xiao yao, 2002
Shijie, 2004
Still Life, 2006
A Touch of Sin, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jia Zhangke på Internet Movie Database 
(sv) Jia Zhangke i Svensk Filmdatabas 
(da) Jia Zhangke på Filmdatabasen 
(da) Jia Zhangke på Scope 
(fr) Jia Zhangke på Allociné 
(en) Jia Zhangke på AllMovie 
(en) Jia Zhangke hos The Movie Database
Rabots glaciär

Rabots glaciär er en stor isbre (svensk: glaciär) i en dalhelling på nordvestsiden av fjellmassivet Kebnekaise i Lappland i Sverige. 
Den er blitt faglig beskrevet først av Valter Schytt 1947 og 1959 og senere av K.A. Brugger (1992). Stroeven og van de Val (1990). 
Eldste dokumentasjon av breen er fra 1883 da den franske geografen Charles Rabot fotograferte noe av den mens han besteg Kebnekaise første gang. I 1910 ble den besøkt av Enquist som foretok detaljert fotodokumentasjon av hele breen.


== Referanser ==
Statens haverikommission

Statens haverikommission (SHK) er et svensk forvaltningsorgan som gjennomfører undersøkelser av alvorlige ulykker, blant annet luftfarts- og sjøfartsulykker, såvel sivile som militære. Etaten ble opprettet i 1978 og er underlagt Justitiedepartementet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Acytolepis

Acytolepis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore blåvinger uten stjerter på bakvingen. Hannenes overside er blå med bredt brune ytterkanter, hunnene ligner, men er mattere. Undersiden er lysgrå med svarte flekker.


== Levevis ==
Larvene kan finnes på en lang rekke ulike busker og løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
Acytolepis puspa er utbredt i en lang rekke underarter fra India i vest til Ny-Guinea i øst, de øvrige artene har mer begrensede utbredelser innenfor det samme områder.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Acytolepis Toxopeus, 1927
Acytolepis puspa (Horsfield, 1828)
Acytolepis lilacea (Hampson, 1889)
Acytolepis najara (Fruhstorfer, 1910)
Acytolepis ripte (H.H.Druce, 1895)
Acytolepis samanga (Fruhstorfer, 1910)


== Eksterne lenker ==
(en) Acytolepis i Encyclopedia of Life 
(en) Acytolepis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acytolepis hos NCBI 
(en) Kategori:Acytolepis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acytolepis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Acytolepis i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Acytolepis
Baidi

Baidi (kinesisk: 白帝镇, pinyin: Báidì Chéng) er en storkommune nordøst i fylket Fengjie i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. Den har et areal på 143,5 km² og har ca. 57.000 innbyggere (2005). 
En del av «landskaps- og rekreasjonssenteret Baidicheng» ligger innen Baidi.
Baidicheng

Baidicheng eller Baidi (forenklet og tradisjonell kinesisk: 白帝城; pinyin: Báidì Chéng, Wade-Giles: Paiticheng eller Paiti; 8 km øst for sentrum i fylket Fengjie i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina) er et gammelt tempelområde bygd på nordre side av floden Yangtze. Ordrett betyr stedsnavnet «Den hvite keisers by». Anlegget ligger delvis i storkommunen Yong'an, delvis i storkommunen Baidi, begge i Fengjie.
Det sies at området en gang var innhyllet i hvit tåke, noe som gav det en uutgrunnelig ro, mye godt slik en keiser skulle utstråle. Det sies også at noen så en hvit drage komme ut derfra – dragen er en keisersymbol –, og at krigsherren Gongsun Shu så et godt omen i det og utropte seg selv til keiser av Chengja. Han grunnla tempelbyen og kalte seg selv Den hvite keiser. 
På grunn av oppdemmingen av floden i forbindelse med byggingen av De tre kløfters demning er tempelområdet nå på en øy i floden. Men mye av området lå for lavt for den nye vannstanden, og flere bygninger ble derfor tatt ned og gjenoppbygd høyere oppe. Øya har broforbindelse med Yangtzes nordre bredd. Den er et viktig turistmål som mange elvecruise stanser ved.
Baidicheng er også kalt Diktenes by ettersom mange kinesiske diktere har omtalt den. Blant dem er den berømte Li Bai, som skrev Forlater Baidi om morgenen. Andre, som Du Fu, bodde der i perioder. 
Baidicheng er også hvor Liu Bei, første keiser av kongedømmet Shu i de tre rikers tid, døde. 
I 2006 ble Baidicheng erklært til nasjonalt kulturminne.


== Eksterne lenker ==
(en) Baidicheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Notvarpsbron

Notvarpsbron er en hengebro som går over Umeälven i Umeå kommune. Broen ble bygget i 1991 og går mellom Baggböle, Arboretum Norr på nordsiden av elven og Umeå Energicentrum, nær Klabböle, på sørsiden. Navnet har den fått etter det notfisket som tidligere ble drevet like sør for Baggböle.


== Eksterne lenker ==
Bilde av broen fra Umeås nettside
Sverigetinden

Sverigetinden er det høyeste fjellet på den nordlige delen av Andøya i Nordland. Det har en høyde på 512 meter over havet.
Fjellet ligger midt inne på øya, mellom Stave i vest og Breivika i øst. Navnet på fjellet har ingenting med landet Sverige å gjøre, men kommer av samisk suorigi, som betyr forgreining. På vestsiden av Sverigetinden går Stavedalen fra Stave nordover mot Bleiksvatnet og Bleik. Blant flere vann på østsiden av fjellet ligger Sverigedalsvatnet på 83 moh.
Det aller høyeste fjellet på Andøya er Kvasstinden (705 moh), som ligger lengre sør på øya.


== Referanser ==
Greg Canestrari

Greg Canestrari er en amerikansk skuespiller, kjent for rollen som Jerry Delucci i TV-serien Lilyhammer.


== Eksterne lenker ==
(en) Greg Canestrari på Internet Movie Database 
(en) Greg Canestrari hos The Movie Database
Ernst von Bayern (1554–1612)

Ernst von Bayern (født 17. desember 1554 i München, død 17. februar 1612 i Arnsberg, hertugdømmet Westfalen) var en fyrstbiskop i erkebiskedømmet Freising, bispedømmet Hildesheim, bispedømmet Lüttich og bispedømmet Münster, fyrstabbed i Riksabbedi Stavelot-Malmedy og fra 1583 til 1612 ikke-ordinert erkebiskop av Köln.


== Referanser ==
Kugler

Kugler kan blant annet vise til: 


== Etternavn ==
Frank Kugler (1879-1952), amerikansk sportsutøver, sølvmedaljevinner fra De olympiske leker i 1904 i St. Louis.
Franz Xaver Kugler (1862–1929), tysk katolsk prest tilhørende jesuittordenen, astronom og assyriolog.
Victor Kugler (1900-1981), var en av de menneskene som hjalp til med å skjule jøden Anne Frank og hennes familie og nære venner under den tyske okkupasjonen av Nederland.
Charles Rabot

Charles Rabot (født 26. juni 1856 i Nevers i Frankrike, død 1. februar 1944 i Martigné-Ferchaud) var en fransk geograf, etnograf, utforsker, breforsker og fjellklatrer, den første som besteg det svenske fjellets Kebnekaises sørlige topp, noe han gjorde i 1883 fra Tjäktjavagge via Rabots pass. Med seg hadde han tre i følget: Jon Larsson, same og fjellguide, Hans Monsen fra Bodø samt Pehr Abrahamsson. Vandringen til fjellets fot tok seks døgn. Rabots skildret ekspedisjonen i 1898 i sin bok Au Cap Nord.


== Liv og virke ==
Rabot studerte juss og tok juridisk eksamen, men egnet seg deretter til geografi og geologi i samband med de hyppige ekskursjoner han foretok som alpinist. I 1880 besøkte han første gang Skandinavia og gjennomreiste senere flere år i rekkefølge i vitenskapelig hensikt dets nordligste deler. Han kartla isbreen Svartisen i Nordland og ble den første som besteg Sveriges høyeste fjell Kebnekaise (22. august 1883), samt gjorde nordområdenes ferskvannsfauna til gjenstand for innsamlinger til det naturhistoriske museum i Paris (beskrevet i Bulletin de la société zoologique de France).
Årene 1884-85 utvidet han sine undersøkelser til grensetraktene mellom Norge og Russland langs Pasvikdalen opp til Enare og videre over Kolahalvøya, til dels gjennom til da ukjente eller lite undersøkte trakter. I 1890 besøkte han Petsjora og de nordlige Uralfjellene. I sistnevnte område forsket han på lokalbefolkningene; tsjuvasjer, marier, permiaker, komier, khantyer (ostjaker), samojeder. Dessuten krysset han Spitsbergen fra øst til vest og Prins Karls Forland (1882 og 1892), Grønland (1888), Island og Jan Mayen (1891).
Utover en stor mengde artikler i franske tidsskrifter, særlig om Nord-Europas og Grønlands geografi, natur- og befolkningsforhold, skrev han reiseskildringer: À travers la Russie boréale (1894), Aux fjords de Norvége et aux fôrets de Suéde og Au Cap-Nord (begge 1898). Han var i en periode sekretær for Det geografiske selskap i Paris og dermed utgiver av dets tidsskrift La géographie samt president i den internasjonale isbrekommisjonen.
Han oversatte en rekke verker fra norsk til fransk knyttet til Nordvestpassasjen og Nordpolen, av Roald Amundsen (Nordvestpassagen. Beretning om Gjøa-ekspeditionen 1903–1907, og Sydpolen. Den norske sydpolsfærd med Fram 1910 – 1912) og Fridtjof Nansen (Fram over Polhavet. Den norske polarfærd 1893–1896).
Rabotbreen i Sabine Land på Svalbard er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hellström-Boström, Ewa (1997): Svensk klättring: pionjärerna. Sollentuna: Alpina förl. Libris 7799338. ISBN 91-973214-0-0
Gebhard I von Waldburg

Gebhard I von Waldburg (født 10. november 1547 i Heiligenberg, død 21. eller 31. mai 1601 i Strasbourg) var kurfyrste og erkebiskop av Köln fra 1577 til 1583. Han konverterte til protestantismen, giftet seg og ønsket å sekularisere erkebispedømmet. Dette møtte sterk motstand hos det katolske Kölns Domkapittel og førte til Kölnkrigen, som Gebhard til slutt tapte.


== Referanser ==
Cebrella

Cebrella er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore blåvinger uten stjerter på bakvingene. Begge kjønn er på oversiden lyst blålige med bredt mørke vingekanter. Langs bakvingens ytterkant er det en rad av hvite og svarte flekker. Undersiden er lysgrå med svarte flekker, også med en flekkrad langs ytterkanten av bakvingen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia: Thailand, Malaya, Filippinene, Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Cebrella Eliot & Kawazoé, 1983
underslekten Cebrella
Cebrella pellecebra (Frühstorfer, 1910)
Cebrella penelope Eliot & Kawazoé, 1983
underslekten Chelakina Eliot & Kawazoé, 1983
Cebrella malanga (Chapman, 1911)
Cebrella nigerrima (Moulton, 1911)
Cebrella lingga (Moulton, 1912)


== Eksterne lenker ==
(en) Cebrella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cebrella hos NCBI 
(en) Kategori:Cebrella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cebrella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Cebrella i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Cebrella
Bilder av Cebrella penelope fra Filippinene
Bad Feilnbach

Bad Feilnbach er en kommune i Landkreis Rosenheim i Bayern i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bad Feilnbach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Salentin von Isenburg

Salentin von Isenburg (født 1532 i Burg Isenburg ved Dierdorf, død 19. mars 1610 i Burg Arenfels) var fra 1567 til 1577 erkebiskop av Köln, hertug i hertugdømmet Westfalen, fyrstebiskop i fyrstbispedømmet Paderborn og fra 1577 til 1610 som Salentin VI. von Isenburg-Grenzau den fremste greven av Grenzaulinjen innenfor grevskapet Isenburg.


== Referanser ==
Neopithecops

Neopithecops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Små blåvinger (vingespenn ca. 25 millimeter) med brede, avrundede vinger, uten stjerter på bakvingene. Begge kjønn er mørkbrune på overside, hunnene gjerne med lyse felter i midten. Undersiden er hvit med lysbrune flekker, mest langs ytterkanten, og en svart flekk ved forkanten av bakvingen.


== Levevis ==
Larvene lever ofte på planter i slekten Glycosmis (familien Rutaceae).
Disse sommerfuglene lever i tett skog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til det nordligste Australia i øst.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Neopithecops Distant, 1884
Neopithecops iolanthe Eliot & Kawazoé, 1983
Neopithecops lucifer (Röber, 1886)
Neopithecops sumbanus Eliot & Kawazoé, 1983
Neopithecops umbretta Grose-Smith, 1895
Neopithecops zalmora (Butler, 1870)
Neopithecops sp. – ubeskrevet art


== Eksterne lenker ==
(en) Neopithecops i Encyclopedia of Life 
(en) Neopithecops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neopithecops hos NCBI 
(en) Kategori:Neopithecops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neopithecops – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Neopithecops i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Neopithecops
Friedrich IV von Wied

Friedrich IV von Wied (født ca 1518, død 23. desember 1568 i Köln) var fra 1562 til 1567 erkebiskop av Köln og hertug i hertugdømmet Westfalen.


== Referanser ==
Daagh Dehlvi

Mirza Khan, også kjent under forfatternavnet Daagh Dehlvi (født 1831 i Delhi, død 1905 i Hyderabad), var en indisk dikter. Han skrev poesi på urdu og benyttet diktformen ghazal. Daagh kom i 1887 til Hyderabad, etter å ha vært i tjeneste for nawaben av Rampur. Ti år senere ble han utnevnt til hoffdikter av Mahbub Ali Khan, nizam av staten Hyderabad.


== Referanser ==
Saint Paul’s Church (Birmingham)

St Paul’s Church er en kirke som ligger ved St Paul's Square i Birmingham, England.Kirken er tegnet av Roger Eykyn fra Wolverhampton og ble innviet i 1779. Bygningen er rektangulær og i stil med St. Martin-in-the-Fields i London. Spiret er en senere tilføyelse fra 1822-1823 og er tegnet av arkitekt Francis Goodwin.Kirken ble reist på en tomt gitt av Charles Colmore til dette formålet. Birminghams tidlige fabrikanter og kjøpmenn som f.eks. Matthew Boulton og James Watt hadde faste plasser i denne kirken.
St Paul’s Church tilhører den anglikanske kirke. Den ble fredet i 1952.Østvinduet har en glassmosaikk fra 1791 utført av Francis Eginton etter et maleri fra ca. 1786 av Benjamin West. Maleriet er nå en del av Dallas Museum of Art. 
Bildet forestiller Paulus` omvendelse på veien til Damaskus.


== Referanser ==