jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johanngeorgenstadt

Johanngeorgenstadt er en by i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i Sachsen. Byen har et areal på 29,59 km² og et folketall på 4 566 (31. desember 2011). 


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Johanngeorgenstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jan Eskymo Welzl

Jan Welzl (født 15. august 1868 i Zábřeh, Mähren, Østerrike-Ungarn, død 19. september 1948 i Dawson City, Yukon, Canada) var en tsjekkoslovakisk oppdagelsesreisende, eventyrer, jeger, gullgraver, eskimohøvding og justitiarius på øya Novaja Sibir, senere historieforteller og forfatter. Han er kjent under pseudonymet Eskymo Welzl og kallenavnet Artkis' Bismarck.
Fra 1930-årene til sin død i 1948 holdt Welzl til i Dawson City i Yukon-territoriet i Canada. Han ble betegnet som en eksentrisk person, og var opptatt av å konstruere en perpetuum mobile – en evighetsmaskin.Rudolf Těsnohlídek begynte å skrive ned hans opplevelser på bakgrunn av samtaler med ham. Pavel Eisner fortsatte dette arbeidet, som senere ble fullført av Bedřich Golombek og Edvard Valenta. Boka Třicet let na zlatém severu («Tretti år i det gyldne nord») ble populær i Tsjekkoslovakia og også i utlandet. Den kanadiske polarutforskeren Vilhjalmur Stefansson mente at boka ikke var noe annet enn parodi på polarlitteratur, og mistenkte at historiene var oppdiktet. Han antydet også at den virkelige forfatteren kunne være Karel Čapek som skrev forordet til den engelske utgaven.Asteroiden 15425 Welzl, som ble oppdaget 24. september 1998, er oppkalt etter ham.


== Noter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cs) (en) Jan Welzl, polární cestovatel Arkivert 1. oktober 2012 hos Wayback Machine. offisiell fanside
Liste over nummererte småplaneter/14001–14100


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14101–14200


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14201–14300


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14301–14400


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14401–14500


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14501–14600


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14601–14700


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14701–14800


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14801–14900


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/14901–15000


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15001–15100


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15101–15200


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15201–15300


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15301–15400


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15401–15500


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15501–15600


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15601–15700


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15701–15800


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15801–15900


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/15901–16000


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter: 14001–15000

Liste over nummererte småplaneter: 14001–15000 er en liste over nummererte småplaneter fra nummer 14001–15000. For fullstendig liste, se liste over nummererte småplaneter.


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter: 15001–16000

Liste over nummererte småplaneter: 15001–16000 er en liste over nummererte småplaneter fra nummer 15001–16000. For fullstendig liste, se liste over nummererte småplaneter.


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Gangotribreen

Gangotribreen er en isbre i distriktet Uttarkashi, i delstaten Uttarakhand nord i India, nær grensen til Kina. Breen er en kilde til elven Ganges og er en av de største i Himalaya med et estimert volum på 27 kubikkilometer. Breen er ca. 30 kilometer lang og to til fire km bred. Rundt breen ligger fjell i Gangotri-massivet i Garhwal Himalaya, blant dem Thalay Sagar.


== Referanser ==
Tesfa FC

Tesfa FC er en eritreisk fotballklubb opprettet i 1994. Laget spiller i den øverste i eritreisk fotball, Divisjon A og spiller sine hjemmekamper på Cicero Stadium.
Tesfa FC ble stiftet av nordmannen Trygve Thodesen i 1994. Thodesen bodde 14 år i Asmara for å hjelpe til med utviklingen i landet etter selvstendighet. Etter at Thodesen forlot Asmara i 2006 har laget blitt styrt av eritreerne.


== Spillerstall ==
Nanjing saltet and

Nanjing saltet and (kinesisk: 盐水鸭) er en rett av and og er typisk for Nanjing i Kina.  Det er mulig at rettens historie strekker seg så langt tilbake som til 1300-tallet, men den tiltok i popularitet under Qing-dynastiet. Det møre hvite andekjøttet har noe fett, men er ikke fettete, og retten er velluktende og ofte litt sprø av konsistens. Den beste tiden å nye retten er om høsten, noe som henger sammen med blomstringstiden for den søte osmanthusblomsten (osmanthus er en populær tilsats til denne anderetten i denne sesongen).


== Legenden ==
Likesom en rekke andre retter fra det kinesiske kjøkken er det knyttet en legende til rettens tilblivelse. Den gang da Zhu Yuanzhang var keiser, kom det til en form for uenighet, og keiseren utstedte da et edikt om at alle hovedstadens (altså Nanjings) haner skulle avlives. Dette løste et støyproblem, men førte start til mangel på kyllinger. Dermed måtte folk gå over til å spise and. De eksperimenterte med anderettene, og en av de mest populære ble saltet and på Nanjing-vis.  
Andre legender vil ha det til at Nanjing var berømt for sine anderetter allerede under Sørdynastienes tid (420~589).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
南京盐水鸭_网易新闻中心
南京盐水鸭_旅游新闻_大楚网_腾讯网
南京盐水鸭_互动百科 Arkivert 13. februar 2011 hos Wayback Machine.
Maria Rørbye Rønn

Maria Rørbye Rønn (født 25. januar 1964) er en dansk advokat som siden 2010 har vært generaldirektør i Danmarks Radio (DR). Hun var konstituert i stillingen til februar 2011, da hun ble fast utnevnt.
Rønn er utdannet cand.jur. fra Københavns Universitet. Hun var tidligere ansatt i Justitsministeriet og Kulturministeriet, frem til hun begynte som jurist i DR i 1995. Hun jobbet i DR Ophavsret og ble i 2001 sjef for DR Jura (juridisk avdeling). I 2007 ble ansvarsområdet utvidet, og hun ble sjef for DR Jura, Politik og Strategi. Da Kenneth Plummer forlot DR 28. oktober 2010 ble hun konstituert generaldirektør, og 6. februar 2011 ble hun utnevnt i stillingen av DRs styre.


== Referanser ==
Tour de France 1924

Tour de France 1924 var den 18. utgaven av Tour de France og den ble avholdt fra 22. juni til 20. juli 1924. 
Rittet ble vunnet av italieneren Ottavio Bottecchia, som ble nummer to året før, med over 35 minutter. Han vant den første etappen og hadde ledelsen sammenlagt derifra og frem til målpassering i Paris 14 etapper senere. Han hadde i tillegg med seg fire etappeseiere. På plassene bak han kom Nicolas Frantz og Lucien Buysse. 
Siden 1923 ble tidbonusen økt fra to til tre minutter. Tour de France 1924 var siste gang 15-etappers-modellen ble brukt. Den hadde blitt brukt helt siden 1910. Nok en gang kjørte rytterne for lag, og var delt inn i tre klasser eller kategorier. Tittelforsvarer Henri Pélissier ble kastet ut av rittet under den tredje etappen grunnet en krangel med rittdirektør Henri Desgrange.


== Etapperesultater ==


=== Sluttstilling ===
Bottecchia ble den første italienske syklisten som vant Tour de France, og den første som hadde ledertrøyen gjennom hele Tour de France, fra første til siste etappe. 


== Referanser ==
Ottavio Bottecchia

Ottavio Bottecchia (født 1. august 1894, død 14. juni 1927) var en italiensk syklist som vant Tour de France i 1924 og 1925. Han var den første italienske rytter til og vinne rittet, og den første til å kjøre i ledertrøya fra første til siste etappe. I juni 1927 ble han funnet død i grøftekanten, og hans bortgang er fremdeles et mysterium.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ottavio Bottecchia – ProCyclingStats 
(en) Ottavio Bottecchia – Cycling Archives 
(en) Ottavio Bottecchia – CycleBase
Schjetnans øy

Schjetnans øy er ei fantomøy i det nordlige Stillehavet vest for Hawaii, angivelig oppdaget av den norske kapteinen Ole Andreas Schjetnan i 1868. 


== Bakgrunn ==
Schjetnans øy ble oppdaget ved en tilfeldighet av kaptein Ole Andreas Schjetnan fra Trondheim i 1868. Han var kaptein på barken Anna som var på vei fra Australia til San Francisco. Etter en forferdelig storm fant de øya, gikk i land og oppdaget at ingen bodde der. Øyfunnet ble rapportert inn til det britiske admiralitetet og navnet ble «Schjetman Reef», som ble avmerket på kartet. Ifølge Schjetnan var posisjonen til øya 16°8′N 178°58′V. Øya ble rapportert til å være 1,5 nautiske mil (2,8 km) lang (nord-sør) og 0,5 nautiske mil (0,9 km) bred (øst-vest).


== Senere ekspedisjoner ==
Siden Schjetnans oppdagelse har ulike ekspedisjoner lagt ut for å forsøke å finne øya.
1880: USS Alert. Resultatløst søk.
1923: USS Milwaukee. Resultatløst søk.
1924: USS Whippoorwill og USS Tanager. Resultatløst søk.
1990: En seiler fra Hawaii rapporterte å ha sett øya.


=== Norske ekspedisjoner ===
2000: Tore Strømøy i NRK-serien «Tore på sporet» sammen med Stig Larsen.
Januar 2006: Bård Sæther og Arild Solheim med S/Y Havaiki.


== Referanser ==
Karl-Eirik Kval

Karl-Eirik Kval (født 1960 i Kirkenes) er en norsk lektor, lærebokforfatter i samfunnsfag og skolepolitisk debattant. 
Kval er cand.polit. og har hovedfag i statsvitenskap og han har forsket på innvandreres valgdeltakelse ved Institutt for samfunnsforskning. Han var redaktør av Universitas i perioden 1988-89. Han har utgitt lærebøker i samfunnsfag for videregående skole, og har utgitt lærebøkene Politikk og makt, Individ og fellesskap og Mangfold. Den første er ei lærebok i programfaget politikk og menneskerettigheter, de to andre andre i programfaget sosiologi og sosialantropologi. Han er i dag lektor på Blindern videregående skole. 
Kval har i flere kronikker kritisert norsk skolepolitikk og sentrale regelverk. Han har kritisert matematikkfaget 2P å være være upraktisk og føre til mer frafall. Han har argumentert for opprettelse av toårlige videregåendeutdanninger med høyere læringstrykk og for at skolen og lærere bør få (tilbake) sanksjonsmuligheter mot skulkingI 2014 utga han boka «Det store skolesviket - En diagnose og 18 forslag til forbedringer» om rammevilkårene for undervisninga norsk videregående skole, samt en liste over forbedringsforslag. Redaktør Bjørgulv Braanen i Klassekampen skrev på lederplass at det er «En god og tankevekkende bok om norsk skole». Nationen skriver at «Boka hans er oppskakende lesning. De som føler de har nerver til slikt, bør lese den.» Boka uløste debatt om reglene for fravær og forsentkomming for elever.I 2012 hadde Kval to novellebidrag i antologien Gruppe 12.


== Bibliografi ==
Karl-Eirik Kval og Axel J. Mellbye: Politikk og makt, Cappelen Damm, 2008, ISBN 978-82-02268053.
Karl-Eirik Kval, Rune Henningsen og Egil Andersen: Individ og fellesskap, Cappelen Damm, 2007, ISBN 978-82-02270193.
Karl-Eirik Kval, Martin Westersjø, Odd Gunnar Andreassen og Rune Henningsen: Mangfold, Cappelen Damm, 2012, ISBN 978-82-02371722.
Karl-Eirik Kval: Det store skolesviket - en diagnose og 18 forslag til forbedringer, Dreyer, 2014, ISBN 9788282651028.
Karl-Eirik Kval: Med appetitt på flere liv, https://bibsys-almaprimo.hosted.exlibrisgroup.com/primo_library/libweb/action/display.do?tabs=detailsTab&ct=display&fn=search&doc=BIBSYS_ILS71508676370002201&indx=5&recIds=BIBSYS_ILS71508676370002201&recIdxs=4&elementId=4&renderMode=poppedOut&displayMode=full&frbrVersion=&frbg=&&dscnt=0&scp.scps=scope%3A%28BIBSYS_ILS%29%2Cscope%3A%28SC_OPEN_ACCESS%29%2Cscope%3A%28%22BIBSYS%22%29%2Cprimo_central_multiple_fe&mode=Basic&vid=BIBSYS&srt=rank&tab=default_tab&vl(freeText0)=karl-eirik%20kval&dum=true&dstmp=1462038402978&gathStatIcon=true


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Karl-Eirik Kval i BIBSYS
Kheer

Kheer  (sanskrit: क्षीर/Ksheer) hindi: खीर, punjabi: ਖੀਰ  (gurmukhi), کھیر (shahmukhi), oriya: Khiri (ଖିରି),  urdu: کھیر/kheer ), også kjent som Payasam (tamilsk: பாயசம், malayalam: പായസം), Payasa (kannada: ಪಾಯಸ) eller Payesh (bengali), (telugu: పాయసం) er en tradisjonell rispudding fra Pakistan og India. Den blir laget ved å koke ris sammen med melk, sukker og ønsket smak til den har fått en tykk konsistens. Den blir oftest servert kald som en dessert.
Julius Cæsar Hartmann

Julius Cæsar Hartmann (født 1885, død 1969) var en norsk kunstmaler fra Selje i
Sogn og Fjordane.Han malte hovedsakelig landskap og da spesielt motiver fra Selje. Han er mest kjent for å ha malt veggmaleriet i Selje samfunnshus av Selje kloster.


== Referanser ==
DS «Lyngenfjord» (1903)

1903 – Bygget som lasteskipet «Keramiai» for C.S.& A.S. Vagliano, Hellas.
1915 – Kjøpt av Den norske Amerikalinje og døpt om «Lyngenfjord».
1924 – Kjøpt av H.M. Wrangell & Co. A/S og døpt om «Sigrun».
1930 – Kjøpt av Norsk Sildeindustri ved H.M. Wrangell & Co. A/S. Skipet ble ominnredet til kombinert sildefabrikk og hvalkokeri og døpt om til «Norskehavet».
1937 – Kjøpt av Skipsaksjeselskapet Ringulv (Olav Ringdal) i Oslo og døpt om til «Ringulv».
1943 – 14. juni torpedert og senket av en britisk ubåt i Messinastredet.


== Kilder ==
Sjøhistorie: D/S Lyngenfjord
Warsailors: D/S Ringulv
Jon Tvedte

Jon Tvedte (født 28. mars 1915 i Risør, død 6. februar 1970 ) var en norsk flyger og offiser. Han ga også ut tre bøker om flygning.


== Tjeneste ==

Tvedte  ble utdannet flyger i Hærens flyvåpen i 1935.  I 1940 var han elev ved Krigsskolen, og deltok i kampene i Norge, men ble hardt skadet i et tysk  bombeangrep mot flyplassen på Setnesmoen. Han kom seg etterhvert til Little Norway i Canada, der han ble instruktør for de norske flyelevene. Seinere kom han til 332 skvadron der han etter hvert ble skvadronsjef.Etter krigen fortsatte Tvedte i Luftforsvaret, og var blant annet stasjonsjef på Bardufoss flystasjon.  Han forlot Luftforsvaret i 1961. Han var da oberstløytnant.


== Utmerkelser ==
For sin innsats under andre verdenskrig, ble Tvedte tildelt blant annet St. Olavsmedaljen med eikegren og Distinguished Flying Cross.


== Bibliografi ==
Opp med Spitfire, 1946
Verden får vinger, 1948
Flyvningen–det moderne eventyr, 1958


== Referanser ==


== Kilder ==
Nekrolog Aftenposten 7. februar 1970
Luftforsvarets historie bind 2
Hærens og marinens flyvåpen 1912 - 1945
Vyšší Brod

Vyšší Brod (tysk: Hohenfurth) er en by og en kommune i regionen Syd-Böhmen i Tsjekkia. Den hadde 2 549 innbyggere i 2022 og er Tsjekkias sørligste kommune. Byen ligger ved elva Vltava og er først og fremst kjent gjennom Vyšší Brod-klosteret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vyšší Brod – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Signybreen

Signybreen er en 2,5 km lang og 2 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra fjellet Alfhildtoppane (544 m) i sør og nordover mellom fjellsiden til Kinnhøgda og Elsenuten til Brepollen i nord. Breen renner der sammen med den større Mendelejevbreen fra vest. I front har den bare en helt ubetydelig morene, men den har sidemorener mot fjellsidene.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Svalisbreen i øst og Grobreen i sør.
Breen er oppkalt etter Signy Bang (1891–) fra Bagn, som arbeidet ved Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser (senere Polarinstituttet) fra 1936.


== Referanser ==
Bernt-Aksel Jensen

Bernt-Aksel Jensen (født 4. oktober 1954 i Nordvågen i Finnmark) er en norsk politiker (Ap).
Han er daglig leder i Øst-Finnmark regionråd, og har bakgrunn som journalist i Finnmark Dagblad i Honningsvåg. Jensen var ordfører i Nordkapp kommune 1999–2003, og har siden vært medlem av Vadsø bystyre og varamedlem av Finnmark fylkesting.


== Referanser ==
Grobreen

Grobreen er en 3 km lang og 3 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Scott-Ruudfjellet (650 m) i sør og nordover langs vestveggen av Alfhildtoppane (544 m) og mot Elsenuten, hvor den svinger vestover ned i Mendelejevbreen før denne når havet i Brepollen. I front har den bare en helt ubetydelig morene, og den har ikke sidemorener mot fjellsidene.
Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Svalisbreen i øst og Signybreen i nord.
Breen er oppkalt etter Gro Maurstad (1928–2017), datteren til Gunnar Scott-Ruud.


== Referanser ==
Bodrog

Bodrog er ei elv i det østlige Slovakia og nordøstlige Ungarn. Den er ei høyre sideelv til Tisza. Elva er 67 km lang (15 i Slovakia, 52 i Ungarn). Den har et nedbørfelt på 11 552 km² Middelvannføringen er 115 m³/s og den maksimale vannføringen 1 007 m³/s.
Bodrog dannes ved samløpet mellom elvene Ondava og Latorica, og renner derfra i sørvestlig retning. Elva krysser grensa mellom Slovakia og Ungarn, hvor den utgjør det laveste punktet i Slovakia (94,3 moh). Den renner videre mot sørvest gjennom det ungarske fylket Borsod-Abaúj-Zemplén, til den munner ut i Tisza ved Tokaj. Den ungarske byen Sárospatak ligger ved elva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bodrog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lalamusa

Lalamusa er en by i distriktet Gujarat i Punjab, Pakistan. Mange av pakistanerne i Norge kommer opprinnelig fra denne byen. Byen ligger også 145 km unna Islamabad.
Svalisbreen

Svalisbreen er en 12,5 km lang og 27 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Pulkovofjella (552 m) i sør og nordover langs østveggen av Scott-Ruudfjellet (650 m) og Alfhildtoppane (544 m) og mot Ostrogradskijfjella, hvor den svinger vestover ned i Brepollen med brefront mot sjøen. I front har den bare en svært tynn morene oppå isen, men den har en større sidemorene mot fjellsiden og havet i nord.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Odessabreen og Hedgehogfonna i øst, Skilfonna i sørøst, Pulkovobreen i sør og Fredfonna i sørvest. Smale fjellrygger skiller breen fra Grobreen i vest og Signybreen i nordvest
Breen er oppkalt etter «Svalis», som både betyr kald isbre og som samtidig var kallenavnet i telegrafi for Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, som senere ble Norsk Polarinstitutt.


== Referanser ==
Fredfonna

Fredfonna er en 4,5 km lang og 10 km² stor isbre (platåbre) langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Fredkollen (556 m) i sør og nordover langs østveggen av den svært smale fjellryggen Isryggen (497 m), som såvidt skiller breen fra den helt parallelt gående Austjøkulen. De to breene renner sammen mot nord og danner da Mendelejevbreen som når havet i Brepollen innerst i Hornsund. I nordøst støter isen mot Scott-Ruudfjellet (650 m). I sør grenser den direkte mot Øydebreen som fortsetter sørover til havet i Isbukta. Den har ingen morene.

Via høye og bratte fjellpass har breen forbindelse til Svalisbreen i nordøst (Mariepasset), Pulkovobreen i sørøst, Øydebreen i sør, og Austjøkulen i sørvest. 
Breen er oppkalt etter fred, dvs den rolige breen.


== Referanser ==
Skilfonna

Skilfonna er en 7 km lang og 15 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Vasilijevbreen i sør til Hedgehogfonna i nord, derav navnet. Den renner nord-sørlig mellom Russefjella (580 m) i øst og Pulkovofjella (552 m) i vest. I front har den ingen morene.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Svalisbreen i vest og Pulkovobreen i sørvest. 
Breens navn kommer av ordet «skille», ettersom den skiller Hedgehogfonna fra Vasilijevbreen.


== Referanser ==