jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bakerste benk

Bakerste benk er et musikkalbum med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1978. Dette er Bjørn Eidsvågs andre album, som ble utgitt på Kirkelig Kulturverksted i 1978 med reutgivelse på CD i 1992. 
Dette albumet følger opp hans første utgivelse «Inn for landing» med tidvis provoserende/radikale tekster og med sleivspark mot kristenlivet. Men her finnes også vakre tekster som «Du har eit liv» og «Gå i fred». Omslaget er en fotocollage av kirkegjengere som ser overrasket mot bakerste benk. 
Eidsvåg har skrevet alle tekster og melodier selv, bortsett fra «Jeg trodde verden ble ny», som er skrevet av Erik Hillestad. I tillegg til at Eidsvåg selvfølgelig synger selv, har han med seg solistene Lisbeth Jensen på «Kvifor har du så lita tru», Kristin Voll Tesdal på «Vet du ikke du er rik» og Anne Elisabeth Bollingmo på «Du har eit liv». 
Eidsvåg tok med sporene «Babels tårn» og «Bakerste benk» på sin første best of plate i 1985. 


== Sporliste ==
«Babels tårn»
«Jeg gratulerer»
«Me visste kim du va»
«Kvifor har du så lita tru»
«Se hvor de elsker hverandre»
«Maria»
«Bakerste benk»
«Vet du ikke du er rik»
«Etter stengetid»
«Jeg trodde verden ble ny»
«Du har eit liv»
«Gå i fred»


== Medvirkende ==
Sang, akk-gitar, percussion: Bjørn Eidsvåg
Sang: Anne Elisabeth Bollingmo, Lisbeth Jensen, Kristin Voll Tesdal
Flygel, klarinett, harmonium, el-piano, sang: Ragnar Tesdal
Akk-gitar, el-gitar, mandolin, sang: Tormod Eikill
Fiolin, el-fiolin, akk-gitar, el-gitar: Sveinung Sand
El-bass: Ole Jacob Flæten, Rolf Skogstrand
Trommer, percussion: Magne Lunde
Fiolin: Linda Sævig
Cello: Anne Britt Sævig
Munnspill: Jon Magne Bernes
Akk-gitar, el-gitar, citter, sang: Trygve Thue
Tekster og melodier: Bjørn Eidsvåg
Tekst til «Jeg trodde verden ble ny»: Erik Hillestad
Arrangementer: Ragnar Tesdal, Tormod Eikill, Sveinung Sand og Trygve Thue
Innspilling og mixing ble gjort i Bergen Lydstudio 31. juli til 11. august 1978
Lyd: Trygve Thue
Omslag: Erik Hillestad, Øystein Franck-Nielsen
Forsidefoto: Øystein Franck-Nielsen
Foto forøvrig: Jon Tesdal
Produksjon: Trygve Thue


== Utgivelser ==
1978 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP13
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD13


== Kilder ==
http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=25


== Eksterne lenker ==
(en) Bakerste benk på Discogs 
(en) Bakerste benk på MusicBrainz 
(en) Bakerste benk på Spotify
Konrad Emil Bloch

Konrad Emil Bloch (født 21. januar 1912 i Nysa, Schlesien, Kongeriket Preussen, død 15. oktober 2000 i Lexington, Massachusetts) var en tysk-amerikansk biokjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1964 sammen med Feodor Lynen for deres funn om mekanismen og reguleringen av kolesterol og fettsyremetabolismen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1964 hos Nobelprize.org
(en) Konrad Emil Bloch hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1964
Endelig voksen

Endelig voksen er det tredje albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1980 på Kirkelig Kulturverksted. 


== Sporliste ==
«Endelig voksen»  (Tekst: Bjørn Eidsvåg)
«Vi er unge, pene»  (Tekst: Bjørn Eidsvåg)
«Då er det godt å vera te»  Tekst: Bjørn Eidsvåg)
«Samma det, bare tida går»  (Tekst: Bjørn Eidsvåg)
«Fabel»  (Tekst: Bjørn Eidsvåg og Erik Hillestad)
«Dere skal leve»  (Tekst: Erik Hillestad)
«Revisjon»  (Tekst: Rolf Tofte)
«Bønn for sikre teologer»  (Tekst: Bjørn Eidsvåg)
«Tja til livet»  (Tekst:Bjørn Eidsvåg)
«Stundentenes morgensamba»  (Tekst:Bjørn Eidsvåg)
«Som et barn»  (Tekst:Bjørn Eidsvåg)


== Andre medvirkende ==
Sang,akustisk gitar: Bjørn Eidsvåg
El-bass,percussion,akk-gitar,el-gitar,kor: Trygve Thue
Fiolin,synth,flygel,marimba: Sveinung Sand
Flygel,el-piano: Dag Arnesen
Trommer: Magne Lunde
Ansvarlig for strykeinstrumenter: Sveinung Sand
Innspilt og mixet i Bergen Lydstudio 25. juli-11. august av Trygve Thue
Assistent: Petter Berntzen
Omslagsutforming: Erik Hillestad
Foto: Jan Hauge
Produsent: Trygve Thue


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP23
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD23


== Kilder ==
http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=26


== Eksterne lenker ==
(en) Endelig voksen på Discogs 
(en) Endelig voksen på MusicBrainz 
(en) Endelig voksen på Spotify
François Jacob

François Jacob (født 17. juni 1920 i Nancy, død 19. april 2013 i Paris) var en fransk biolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1965 sammen med André Michel Lwoff og Jacques Monod for deres oppdagelser om genetisk kontroll av enzym- og virussynteser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) François Jacob – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) François Jacob på Internet Movie Database 
(en) François Jacob hos The Movie Database 
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1965 hos Nobelprize.org
(en) François Jacob hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1965
Ebbe Ulfeldt

Ebbe Christoffersen Ulfeldt (født 23. desember 1616 på Raabelev, død 30. januar 1682) var en dansk hoffjunker og lensherre, som var i dansk og svensk tjeneste.


== Liv og virke ==
Han var sønn av riksråd Christoffer Ulfeldt og Maren Urup.
Ulfeldt var utdannet ved Herlufsholm og Sorø Akademi. Etter endt utdannelse og et lengre utenlandsopphold returnerte Ulfeldt til Danmark hvor han var hoffjunker i perioden 1638–42. 
I november 1642 giftet han seg med Hedevig Christiansdatter, datter av Christian IV og Kirsten Munk. Tidligere samme år var han blitt utnevnt til lensherre i Christianstad.Under Hannibalfeiden var han øverstbefalende generalmajor i Skåne og han ble senere lensherre på Øsel (Arensborg) og på Bornholm.
Etter Christian IVs død ønsket den nye kongen – Frederik III – å kvitte seg med blant annet Ebbe Ulfeldt og han fikk avskjed fra embetet med begrunnelsen at han hadde drevet bondeplageri. Ulfeldt reiste til Sverige hvor han tilbød sine tjenester til dronning Christina. Han ble senere utnevnt til riksråd og tatt opp i den svenske adelen.


== Referanser ==
Live in NY York

Live in NY York er det fjerde albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1981 på Kirkelig Kulturverksted.
Samtlige tekster og melodier er skrevet av Bjørn Eidsvåg, bortsett fra «Nå er vår tid», som er med tekst av Eyvind Skeie. Denne platen er spilt inn live i studio, og Eidsvåg har kalt den for «Live in NY York» og henspiller på en konsert som fant sted på Broadway i New York samtidig som denne platen ble innspilt; lørdag 12. september 1981. Bjørn Eidsvåg samlet 50 unge folk i NY York Studio på Grünerløkka i Oslo på samme dato og spilte platen inn «live» eller direkte. 
Sangen «Tør'kje leva» ble spilt inn på nytt på albumet Landet lenger bak i 1995 under tittelen «Livskåte fuglar». 


== Sporliste ==
«Eg e noke»
«Det går nok over»
«Baby i Love You»
«Eg trur»
«Tør'kje leva»
«Min skyld»
«Kom til oss»
«Kvifor har du så lita tru»
«Nå er vår tid»


== Bandet ==
Freddy Lindquist – gitar
Sveinung Hovensjø – bass
Iver Kleive – tangenter
Svein Christiansen – trommer
Kor: Ungdomskor fra Røyken.


== Utgivelser ==
1981 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP28
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD28


== Kilder ==
https://web.archive.org/web/20160304111243/http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=27


== Eksterne lenker ==
(en) Live in NY York på Discogs 
(en) Live in NY York på MusicBrainz 
(en) Live in NY York på Spotify
André Michel Lwoff

André Michel Lwoff (født 8. mai 1902 i Ainay-le-Château, Allier, død 30. september 1994 i Paris) var en fransk mikrobiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1965 sammen med François Jacob og Jacques Monod for deres oppdagelser om genetisk kontroll av enzym- og virussynteser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1965 hos Nobelprize.org
(en) André Michel Lwoff hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1965
Thorshavn-ekspedisjonene

Thorshavn-ekspedisjonene betegner fire norske antarktisekspedisjoner som ble gjennomført i perioden 1931–1937. Ekspedisjonene ble sendt for å utforske hvalforekomster i Sørishavet og kartlegge kysten av det antarktiske kontinentet, hovedsakelig fra fly. Ekspedisjonene benyttet motortankeren «Thorshavn», som også har gitt navn til ekspedisjonene, og var finansiert av hvalfangstpioneren Lars Christensen. Thorshavn-ekspedisjonene var en videreføring av Norvegia-ekspedisjonene (1927–1931), også de finansiert av Christensen.


== Eksterne lenker ==
Thorshavn III Norsk Polarhistorie
Thorshavn IV Norsk Polarhistorie
På leit

På leit er det sjette albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1984 på Kirkelig Kulturverksted. 
Det ga ham en del radiospilling med sangen «Føtter på fjell», og sporene «Forbuden frukt» og «Kyrie» ble siden gjort nyinnspillinger av og tatt med på albumet Alt du vil ha fra 1990 samt forlagt på samleplaten hans fra 2009. På albumet På leit har Eidsvåg skrevet samtlige tekster og melodier.  


== Sporliste ==
«Nå ser eg solå»
«Ikkje gå»
«Barn av liv og død»
«Eg har virra omkring»
«Føtter på fjell»
«På leit»
«Forbuden frukt»
«Nå har jeg det bra»
«Salige»
«Kyrie»


== Andre medvirkende ==
Fløyte, el-piano, Hammond B3, Roland Jupiter-8 og Yamaha DX7: Iver Kleive
El-gitar: Freddy Lindquist
Fretless bass og Warwick el-bass: Sveinung Hovensjø
Trommer: Svein Christiansen
Tenorsax: Bendik Hofset
Kor: Kari Gjærum, Hege Schøyen, Håkon Iversen
Tekst og melodier: Bjørn Eidsvåg
Arrangementene er kollektivt laget av musikere, korister, produsent og artist
Opptak og mix: Ny York Lydstudio, Oslo ved Bengt Eriksen, august-oktober 1984
Koring på «Føtter på fjell»: Shari Gerber Nilsen
Foto: Øystein Glopestad
Omslagsutforming: Tor Lindsrupsen
Produsent: Erik Hillestad


== Utgivelser ==
1984 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP52
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD52


== Kilder ==
https://web.archive.org/web/20160304093936/http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=33


== Eksterne lenker ==
(en) På leit på Discogs 
(en) På leit på MusicBrainz 
(en) På leit på Spotify
Francis Peyton Rous

Francis Peyton Rous (født 5. oktober 1879 i Baltimore, død 16. februar 1970 i New York) var en amerikansk lege, virolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1966 for å ha oppdaget at visse virus kan forårsake kreft. Han delte prisen med Charles Brenton Huggins.
Rous ble tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award i 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1966 hos Nobelprize.org
(en) Francis Peyton Rous hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1966
Statens gjestehus Diaoyutai

Statens gjestehus Diaoyutai (forenklet kinesisk: 钓鱼台国宾馆, tradisjonell kinesisk: 釣魚台國賓館, pinyin: Diàoyútái Guó Bīnguǎn) er et historisk hotell- og gjestehuskompleks i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det består av en rekke bygninger og haver. Navnet Diaoyutai betyr «[fiske]plattform», og det var et yndet fiskested for keiser Zhangzong av Jin. 
Hotellkomplekset er ett av de ti store bygninger fra 1959, et gedigent byggeprosjekt i Beijing i forbindelse med tiårsdagen for Folkerepublikkens fødsel den 1. desember 1949.
Gjestehuset benyttes til å huse besøkende utenlandske digitærer eller politiske ledere fra provinsene. Det var i sin tid hvor Mao Zedongs hustru Jiang Qing bodde.
Komplekset ligger i bydistriktet Haidian, vest for Sanlihegaten og øst for Yuyuantanparken.


== Eksterne lenker ==
The Diaoyutai State Guesthouse (offisiell hjemmeside)
DYTs hotellside
Bjørn’s Beste

Bjørn's Beste [sic] er det syvende albumet til Bjørn Eidsvåg og hans første samleplate. Det ble utgitt på Kirkelig Kulturverksted i 1985 og inneholdt sanger fra de tidligere platene hans, bortsatt fra debutalbumet Inn for landing. 
Som nytt spor på albumet finner vi Melodi Grand Prix-låten «Gammal drøm» fra 1985. Eidsvåg sier på sitt samlealbum fra 2009 at «Gammal drøm» var en spesialsydd ballade til Grand Prix.


== Sporliste ==
«Gammal drøm»
«Håveprat»
«Som et barn»
«Babels tårn»
«Eg ser»
«Bakerste benk»
«Fabel»
«Tør'kje leva»
«En dag»
«Føtter på fjell»


== Andre medvirkende ==
Spor 1, 2, 5, 8, 9, 10 er innspilt i Ny York Studio, Oslo av Bengt Eriksen og produsert av Erik Hillestad
Spor 3, 4, 6, 7 er innspilt og produsert i Bergen Lydstudio av Trygve Thue
Foto: Øystein Gloppstad
Omslag: Tor Lindrupsen


== Utgivelser ==
1985 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP56
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD56


== Kilder ==
http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=34


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn's Beste på Discogs 
(en) Bjørn's Beste på MusicBrainz 
(en) Bjørn's Beste på Spotify
Linda Stahl

Linda Stahl (født 2. oktober 1985 i Steinheim) er en tysk spydkaster.
Hennes personlige rekord er 66,81 meter, som hun greide 29. juli 2010 da hun vant gull under EM i friidrett 2010. Lagvenninnen Christina Obergföll fikk sølv i dette EM.


== Meritter ==


=== 2010 ===
Gull under EM i friidrett


=== 2007 ===
Gull under U23-EM
8.-plass i VM i friidrett 2007
8.-plass i IAAF World Athletics Final


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Linda Stahl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Linda Stahl – Olympics.com 
(en) Linda Stahl – Olympic.org 
(en) Linda Stahl – Olympedia 
(en) Linda Stahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Linda Stahl – Tysklands olympiske komité 
(en) Linda Stahl – World Athletics 
(en) Linda Stahl – Diamond League 
(en) Linda Stahl – Track and Field Statistics 
(en) Linda Stahl – TheSports.org 
Leverkusen who's who (de)
Dansere i natten

Dansere i natten er det åttende albumet fra Bjørn Eidsvåg, som ble utgitt i 1986 på Kirkelig Kulturverksted. Albumet er produsert av Erik Hillestad. Albumet lå tre uker på VG-lista og endte med 13.-plass som beste plassering, noe som var Eidsvågs debut på VG-lista. Mange av tekstene er bygget på motiver fra Det Gamle Testamentet knyttet opp mot bilder fra moderne tid. Sporet «Aleina» ble en mye spilt sang for Eidsvåg.


== Sporliste ==
«I grenseland»
«Et, drikk og vær glad»
«Dansere i natten»
«Aleina»
«Se meg»
«Hvor er du?»
«Ka vil du meg?»
«Det blir så kaldt»
«Ansikt til ansikt»
«Håp»


== Andre medvirkende ==
Keyboards: Kjetil Bjerkestrand, Iver Kleive
Bass: Geir Holmsen
Trommer: Bjørn Jenssen
Gitar og synthgitar: Frode Alnæs
Saxofon: Bendik Hofseth
Kor: Sigvart Dagsland, Håkon Iversen
Tekster og melodier: Bjørn Eidsvåg
Arrangementer: Musikere i samarbeid med produsent og artist
Opptak: Haakon Manheim og Bengt Eriksen i Ny York Studio, Oslo
Mix: Haakon Manheim
Omslagsutforming: Tor Lindrupsen
Foto: Tore Berntsen
Produsent: Erik Hillestad


== Utgivelser ==
1986 LP/MC Kirkelig Kulturverksted FXLP63
1992 CD Kirkelig Kulturverksted FXCD63


== Kilder ==
http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=35


== Eksterne lenker ==
(en) Dansere i natten på Discogs 
(en) Dansere i natten på MusicBrainz 
(en) Dansere i natten på Spotify
Charles Brenton Huggins

Charles Brenton Huggins (født 22. september 1901 i Halifax, Nova Scotia, død 12. januar 1997 i Chicago) var en canadisk-amerikansk fysiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1966  for hans oppdagelser om hormonell behandling mot prostatakreft. Han delte prisen med amerikaneren Francis Peyton Rous.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1966 hos Nobelprize.org
(en) Charles Brenton Huggins hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1966
Minzuhotellet

Minzuhotellet (kinesisk: 民族饭店) er en av de ti store bygninger i Beijing i Folkerepublikken Kina, bygd i forbindelse med tiårsjubileet for Folkerepublikken i 1959. Det har huset mange utenlandske delegasjoner, og brukes gjerne til pressekonferanser. Det tietasjes hotellet har 507 rom.
Hotellet ligger i vestre del av Chang'an-avenyen.
Kévin Borlée

Kévin Borlée (født 22. februar 1988 i Woluwe-Saint-Lambert), er en belgisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hans tvillingbror Jonathan Borlée, hans søster Olivia Borlée og hans yngre bror Dylan Borlée er også friidrettsutøvere.
Borlée deltok i OL 2008 der han ble nr. tre i sin semifinale på 400 meter men klarte ikke å ta seg videre til finalen. Han var også i semifinalen i VM i friidrett 2009 i Berlin men heller ikke den gangen var hans tid god nok til å få en plass i finalen. 
Under VM i friidrett innendørs 2010 deltok han på det belgiske stafettlaget på 4 x 400 meter stafett sammen med sin bror Jonathan, Cedric van Branteghem og Antoine Gillet. De tok sølvmedaljen der. Under EM i friidrett 2010 i Barcelona vant han gull på 400 meter med tiden 45:08 og bronse på 4 x 400 meter stafett sammen med Arnaud Destatte, Cédric Van Branteghem og Jonathan Borlée på tiden 3:02:60.
Ved EM i friidrett innendørs 2011 kom Belgia på 3.-plass på 4 x 400 meter, med belgisk rekord på 3:06,57. Borlée løp her sammen med Antoine Gillet, Nils Duerinck og Jonathan Borlée. Senere på året deltok han ved VM i friidrett 2011 i Daegu, der han fikk bronse på 400 meter, med tiden 44,90. 
Han deltok på det belgiske stafettlaget som vant 4 x 400 meter ved  EM i friidrett 2012, denne gang sammen med Antoine Gillet, Jente Bouckaert og Jonathan Borlée. Tiden deres, 3:01,09, var årsbeste i Europa. Ved sommer-OL 2012 i London deltok han både på 400 meter og 4 x 400 meter stafett, og han kom på 5.-plass på 400 meter og 6.-plass på stafetten. 
Ved EM i friidrett innendørs 2015 vant Belgia 4 x 400 meter stafett, med ny europeisk rekord på 3:02,87. Kévin Borlée løp her sammen med Julien Watrin og brødrene sine, Jonathan og Dylan.
Han deltok på Belgias lag som kom på 6.-plass på 4 x 400 meter ved VM i friidrett innendørs 2016. Ved EM i friidrett 2016 i Amsterdam vant Belgia 4 x 400 meter stafett, med ny årsbestetid i Europa på 3:01,10. Laget bestod av alle tre brødrene Borlée, samt Julien Watrin. I EM deltok han også på 400 meter, der han kom på 4.-plass. 
Han deltok på Belgias lag som kom på 4. plass på 4 × 400 meter under Sommer-OL 2020 i Tokyo.Han representerte Belgia under VM i friidrett innendørs 2022, der han deltok på laget som vant gull på 4x400 stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Kevin Borlée – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Kévin Borlée – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kévin Borlée – Olympics.com 
(en) Kévin Borlée – Olympic.org 
(en) Kévin Borlée – Olympedia 
(en) Kévin Borlée – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kévin Borlée – World Athletics 
(en) Kévin Borlée – Diamond League 
(en) Kévin Borlée – Track and Field Statistics
Vertigo (album)

Vertigo er det niende albumet med Bjørn Eidsvåg, utgitt i 1988 på Kirkelig Kulturverksted. Albumet lå sju uker på VG-lista og endte med tiendeplass som beste plassering. Eidsvåg har på denne innspillingen med seg de samme musikerne som på albumet Dansere i natten. Albumet er produsert av Erik Hillestad og Kjetil Bjerkestrand. Vertigo beskriver en tilstand der man ikke vet opp og ned på tilværelsen, og slik ville vel Eidsvåg fremstille denne platen óg. Denne platen produserte mange låter som fulgte Eidsvåg i årene fremover, som tittelsporet, men også «Fly barn, fly» og «Du tok ikkje auene dine frå meg». Albumet solgte godt og etablerte Eidsvåg godt som artist. Dette albumet ble for øvrig hans siste utgivelse på Kirkelig Kulturverksted.


== Sporliste ==
«Ingen vei tilbake»
«Du tok ikkje auene dine frå meg»
«Fort fort»
«Fly barn, fly»
«Barnemenneske»
«Vertigo»
«Ditt møte med deg»
«Et lys i guds natt»
«Ingen er så levande»
«Elskerinne»


== Andre medvirkende ==
Gitar: Frode Alnæs
Keyboards,sequencing og programmering: Kjetil Bjerkestrand
Bass: Geir Holmsen
Trommer: Bjørn Jenssen
Klaver, el-orgel: Iver Kleive
Kor: Silje Nergaard, Håkon Iversen, Anders Wyller
Tekster og melodier: Bjørn Eidsvåg
Arrangementer: Bandet
Arrangement kor: Håkon Iversen
Scatting på «Ingen vei tilbake»: Iver Kleive
Sopransaxofon på «Elskerinne»: Arne Nøst
Korforsterkninger på «Vertigo»: Sigvart Dagsland, Frank Ådahl
Kor på «Et lys i Guds natt»: London Community Gopel Choir
Teknikere: Jan Erik Kongshaug, Rolf Kjernet i Rainbow Studio
Opptak og mix: November 1987
Omslag: Tor Lindrupsen
Foto: Steinar Buholm
Co-Produsent: Kjetil Bjerkestrand
Produsent: Erik Hillestad


== Utgivelser ==
1988 LP/MC/CD Kirkelig Kulturverksted FXLP72/FXCD72


== Kilder ==
http://www.bjoerneidsvaag.no/side.php?iId=36


== Eksterne lenker ==
(en) Vertigo på Discogs 
(en) Vertigo på MusicBrainz 
(en) Vertigo på Spotify
Nicoleta Grasu

Nicoleta Grasu (født 11. september 1971 i Secuieni) er en rumensk diskoskaster. Hun er født Nicoleta Grădinaru, men tok etternavnet Grasu da hun giftet seg en annen rumensk diskoskaster, Costel Grasu.
Hun er mest kjent for sine medaljer ved VM i 1999 og 2001. Etter dette gikk det noen år uten internasjonale medaljer, men hun kom tilbake og vant bronse under EM i friidrett 2006, og samme medalje under VM i friidrett 2007 og 2009, samt sølv under EM i friidrett 2010.
Hennes personlige rekord er 68,80 meter, satt i august 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicoleta Grasu – Olympics.com 
(en) Nicoleta Grasu – Olympic.org 
(en) Nicoleta Grasu – Olympedia 
(en) Nicoleta Grasu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicoleta Grasu – World Athletics 
(en) Nicoleta Grasu – Diamond League 
(en) Nicoleta Grasu – Track and Field Statistics
Živilė Balčiūnaitė

Živilė Balčiūnaitė (født 3. april 1979 i Vilnius) er en litauisk langdistanseløper som løper maraton. Hun var først over mål under EM i friidrett 2010 i Barcelona, men er siden blitt diskvalifisert på grunn av doping. Hun har en fjerdeplass fra EM i friidrett 2006 i Göteborg. Hun har også deltatt i Sommer-OL 2004 i Athen, der hun ble nummer 14 og nummer 11 under Sommer-OL 2008 i Beijing.
5. april 2011 ble hun utstengt fra all idrett i to år på grunn av en positiv dopingprøve som viste spor etter syntetiske steroider. Balčiūnaitės advokat uttalte at dommen ville blir anket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Živilė Balčiūnaitė – Olympics.com 
(en) Živilė Balčiūnaitė – Olympic.org 
(en) Živilė Balčiūnaitė – Olympedia 
(en) Živilė Balčiūnaitė – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lt) Živilė Balčiūnaitė – Litauens olympiske komité 
(en) Živilė Balčiūnaitė – World Athletics 
(en) Živilė Balčiūnaitė – Track and Field Statistics
Mastercastle

Mastercastle er et Italiensk heavy metal-band. De ble stiftet i Genova, Italia i 2008 av Giorgia Gueglio og Pier Gonella. 
Pier Gonella er skaperen og drivkraften i bandet, han skriver sangene og spiller gitar. I 2009 gikk de i studio og spilte inn en demo som ble sendt til Lion Music, og en platekontrakt og endelig valg av navn til Mastercastle ble resultatet. Albumet The Phoenix ble gitt ut i 2009. I 2010 ga bandet ut sitt andre musikkalbum; Last Desire.


== Medlemmer ==
Giorgia Gueglio – Vokal
Pier Gonella – Gitar
Alessandro Bissa – Trommer
Steve Vawamas – Bass gitar


== Diskografi ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mastercastle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mastercastle på Discogs 
(en) Mastercastle på MusicBrainz 
(en) Mastercastle på Encyclopaedia Metallum 
(en) Mastercastle på MySpace