jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Danny’s Song

«Danny's Song» er en amerikansk sang, skrevet av sanger/låtskriver Kenny Loggins. Den ble skrevet som en gave til broren Danny, da hans sønn Colin ble født. Sangen fantes først på albumet Sittin' In, debutalbumet til Loggins and Messina. Sangen blir godt husket både for Loggins and Messinas orignalversjon og for Anne Murrays coverversjon fra 1972.


== Loggins og Messinas versjon ==
Albumet Sittin' In med Loggins and Messina ble utgitt i 1971, og selv om albumet ikke produserte noen Top 40-radiohits, var det én sang som fikk et betydelig antall spillinger på radio: «Danny's Song». Loggins skrev sangen til sin bror, Danny Loggins, i 1970, da Danny ble far til en gutt med navn Colin - hans første sønn. Loggins and Messina kom til å få suksess på listen i 1973 med deres sang, «Your Mama Don't Dance», but deres versjon av «Danny's Song» fortsetter å være én av deres best kjente sanger gjennom hyppig spilling på rock- og adult contemporary-radiostasjoner.


== Anne Murrays versjon ==
Den canadiske countrypopsangeren Anne Murray var en fan av originalversjonen og spilte inn en coverversjon i 1972. Den ble utgitt på singlen Capitol 3481. Strykerne ble arrangert av Rick wilkins. Sangen ble arrangert og produsert av Brian Ahern. B-siden var «Drown Me».
Murrays versjon ga henne også en Grammy Award-nominasjon i kategorien Best Female Pop Vocal Performance i the Grammy Awards of 1974, men tapte for «Killing Me Softly with His Song» med Roberta Flack.
Sangen var også med på hennes album med samme tittel (Capitol ST-11172).
Murray hevdet at hun elsket originalverjsonen, men at sangen fikk en dypere betydning for henne etter at hennes første barn ble født noen  år senere. I et intervju sa hun at «Hver gang da jeg sang den sangen var det meget meningsfullt».


== Norsk versjon ==
Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Danny».


=== Innspilling ===
Gro Anita Schønn. Utgitt på LP-platen Ikke gråt om det er vinter og det snør (Talent TLS 3004) i 1975.


=== Listeplasseringer ===


== Andre coverversjoner ==
Punkrockbandet Me First and the Gimme Gimmes gjorde en coverversjon på albumet Have a Ball.


== Referanser ==
Fredrikskirken (Karlskrona)

Fredrikskirken (Fredrikskyrkan) ligger på Stortorget i Karlskrona, Blekinge län i Sverige og er en kirke i barokk tegnet av  Nicodemus Tessin d.y.. Oppføringen av kirken startet i 1720, men den ble innviet først i 1744. Kirken er oppkalt etter kong Fredrik I av Sverige.
Kirken ble reist som en erstatning for sognets midlertidige trekirke Hedvig Eleonora kirke som lå i Drottninggatan.
Sammen med Karlskrona med Karlskronavarvet er kirken tatt opp på UNESCOs Verdensarvsliste.


== Kirken ==
Grunnstenen ble lagt ned av landshøvding Salomon von Otter 9. september 1720 og 25. august året etter sto grunnmuren ferdig. Kirken ble innviet først i 1744 med tronfølgeren Adolf Fredrik tilstede. Tårnene ble først ferdige i 1758.
I 1790 brant kirken under en bybrann, men klarte seg betydelig bedre enn Trefoldighetskirken. Klokkenes bjelker og taket falt ned, men den store klokken ble ikke ødelagt i fallet takket være en stor mengde høvelspon som orgelbyggerne hadde etterlatt seg. 
Kirken ble restaurert i 1805 og 1806 under ledelse av arkitekt Olof Tempelman. Innvendigt ble kirken restaurert fra 1913 til 1915 av Axel Lindegren. Den ble også restaurert innvendig i 1967-1968. Utvendigt ble kirken restaurert igjen i 1997-1998.


== Inventar ==
Døpefonten er av utskåret tre og ble skjenket av skipsbyggmester Gilbert Sheldon da kirken ble innviet. Prekestolen ble utført i 1854 i nyklassisisme av arkitekt Johan Adolf Hawerman. Altertavlen er noe nyere, fra 1915, og er et barokkalter med skulpturer av J.A. Wetterlund.
I det sydlige tårnet er det et klokkespill med 35 klokker, installert i 1967 av Bergholtz klockgjuteri fra Sigtuna. Klokkespillet høres tre ganger daglig. Kirkesøvlet er bevart i et massivt verdiskap som står under det venstre galleriet forrest i kirken.
Kirkens første orgel sto opprinnelig i sognets midlertidige trekirke. Orgelbygger Lars Wahlberg fikk senere i oppgave å bygge et orgel med 29 registre, to manualer samt pedal. Da orgelet var ferdig i 1764 var antallet registre øket til 34 som ble drevet av seks store belger. Wahlbergs orgel ble i 1905 erstattet av et orgel i romantisk stil, bygget av Åkerman & Lund i Stockholm, men Wahlbergs orgel ble rekonstruert i 1982-1987 av Grönlunds Orgelbyggeri. Åkerman & Lunds orgel befinner seg fremdeles i kirken, i nedmontert stand.


== Referanser ==
Number Seven Deli

Number Seven Deli er en norsk popgruppe som ble startet i 1997 av Rune Berg, Johnny Hide, Simen Mæhlum og Per Amund Solberg.  Samarbeidet startet allerede da medlemmene gikk sammen på Rønningen Folkehøgskole i 1995/96,  og i 1998 ble også Asbjørn Ribe medlem i bandet.
De hadde sin første konsert på Paragrafen i Oslo påsken 1997, og spilte en periode en helg i måneden på Streetwalker pub noen kvartaler unna. I 1999 vant de en konkurranse i programmet Urørt på NRK P3, og fikk spille inn debutsingelen «In The Wrong Arms» hos Kai Ø. Andersen i Athletic Studio i Halden. Samarbeidet med den erfarne teknikeren og produsenten fortsatte i flere år fremover.
Gitarist Rune Berg begynte på Liverpool Institute for Performing Arts etter året på Rønningen Folkehøgskole,  og pendlet til Oslo hver gang bandet skulle øve eller spille konsert. Flere av sangene på debutplata ble skrevet i Liverpool, og bandets navn er hentet fra den lokale delikatessebutikken i nærområdet til LIPA.  Sommeren 1999 flyttet Rune tilbake til Oslo, og bandet spilte på Øya-festivalen samme år og Quart-festivalen i Kristiansand året etter. Number Seven Deli ble nominert til «Årets live-act» av Natt&Dag i 2001. I 2002 fikk de kontrakt med BMG,  og utgav EP-en I Used To Be Scared.   Singelen «In The Wrong Arms» ble en stor hit sommeren 2002, og oppnådde to førsteplasser på Norsktoppen.
Debutalbumet Falkner Street kom i 2003 til gode kritikker,   og ble nominert til Spellemannprisen i kategorien «Beste Popgruppe». Samme året sluttet keyboardist Asbjørn Ribe, og bandet fortsatte arbeidet på sitt neste studioalbum som kvartett.
Innspillingen til albumet Seconds ble påbegynt i Athletic Studio i 2004, før den fortsatte videre på Giske i studioet The Margarets drev sammen med tekniker Eyvinn Magnus Solberg. Seconds ble utgitt på The Margarets sitt plateselskap Breakwater Records i 2006, og også dette albumet ble meget godt mottatt hos publikum og presse.  I forbindelse med denne utgivelsen sluttet trommeslager Simen Mæhlum, og bandet samarbeidet videre med trommeslager Klaus Blomvik på turneen videre.
Gitarist og produsent Rune Berg bygget etter hvert opp studioet Lydbroderiet i Kolbotn, hvor bandets tredje album ble innspilt og mikset. Originaltrommis Simen Mæhlum ble gjenforent med bandet i løpet av arbeidet med platen, og sammen med Asbjørn Ribe startet Number Seven Deli plateselskapet SkiPop Records.
9. mars 2012 kom "Toxteth", bandets tredje og siste studioalbum på SkiPop Records. Singelen «No More Crushes» ble mye spilt på radio, blant annet på NRK P1.


== Medlemmer ==
Rune Berg - Gitar, kor (1997–)
Johnny Hide - Vokalist, gitar (1997–)
Simen Mæhum - Trommer, perkusjon, kor (1997-2006, 2011-)
Asbjørn Ribe - Tangenter, kor (1998–2003)
Per Amund Solberg - Bass, kor (1997–)


== Diskografi ==
I Used To Be Scared (EP, 2002, BMG)
Falkner Street (Album, 2003, BMG)
Seconds (Album, 2006, Breakwater Records)
Toxteth (Album, 2012, SkiPop Records)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Number Seven Deli på Discogs
Tessins palass

Tessins palass (Tessinska palatset eller Tessins palats) er et barokkpalass som ligger i Gamla stan i Stockholm. Palasset ble oppført mellom 1694-1701 etter tegninger av Nicodemus Tessin d.y. og inngikk i en byplan over Stockholms slott og dets omgivelser som bare delvis kom til å bli gjennomført.
Palasset er et miniatyrpalass og ble reist på en relativt liten tomt rett ved Stockholms slott. Palasset skulle fungere som privatbolig for Tessin og hans familie og de flyttet inn midtsommeren 1697.
I arbeidet med sitt private palass fikk Tessin fritt utløp for sine fantasier og egne arkitektoniske ønsker om å eksperimentere.I utformingen av barokkhaven er det benyttet perspektiver som gir inntrykk av større romfølelse enn det i virkeligheten er. Barokkhaven er helt lukket og ble på 1960-tallet tilbakeført til sitt opprinnelige utseende av havearkitekten Walter Bauer etter Tessins tegninger.
Fasadene er inspirert av de romerske renessanspalassene som Tessin hadde studert på sine utenlandsreiser. Billedhuggeren Bernard Foucquet har formgitt inngangsportalens utsmykking med  karyatider (kvinnefigurer).Paraderommene i andre etasje er bevart i sitt opprinnelige utseende med rike dekorasjoner utført av franske kunstnere. Hvert rom har et tema som avspeiles i dekorasjonene.
Tessins sønn Carl Gustaf Tessin arvet eiendommen da faren døde i 1728, men han ble tvunget til å selge den i 1755 av økonomiske grunner. Huset gikk da over til kongefamilien.
Huset har siden 1968 vært residens for landshövdingen i Stockholms län.
Bygningen er fredet og er et svensk kulturminne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martin A. Ohlsson: Tessins palats. Stormaktstidens privatpalats i Stockholm: med en utblick över följande sekler. Stockholm: Forum, 1951
Torstein Brun Fretheim

Torstein Brun Fretheim (født 16. august 1911) var en norsk jurist som fra 1. januar 1975 var lagmann ved Eidsivating lagmannsrett. Han tok juridisk embetseksamen i 1936 og var deretter advokatfullmektig, dommerfullmektig og konstituert sorenskriver i Ytre Sogn. Etter krigen ble han i 1945 sekretær i Landbruksdepartementet. Året etter begynte han i Riksskattestyret, hvor han var til han kom til Eidsivating lagmannsrett. 


== Bibliografi ==
Kort orientering for domsmenn og lagrettemenn Justisdepartementet 1978
Rettsbelæring i ærekrenkelsessak mot Trygve Hegnar Volum 10 av Jussens Venner Universitetsforlaget 1976
Avgift til arbeiderfondet. Pensjonsfond. Pensjonsforsikring. Tanum 1942


== Kilder ==
Omtale i Hvem Hva Hvor 1976 ISBN 82-516-0086-3 side 81


== Eksterne lenker ==
Fretheims bøker hos www.google.no
You Do Something to Me

«You Do Something to Me« en amerikansk sang, skrevet av Cole Porter. Den var med i hans musikal, Fifty Million Frenchmen, fra 1929. I den originale oppsetningen ble sangen fremført av Genevieve Tobin og William Gaxton, i rollene som Looloo Carroll og Peter Forbes.Sangen har fått nytt liv og blitt spilt inn på plate mange ganger siden, notabelt av Howard McGillen og Susan Powell i 1991. Den har to vers og to runder med refreng. Sangen har blitt beskrevet som «en sart forløper til «Let's Do It, Let's Fall in Love»».
Mange artister har spilt den inn på plate, innbefattet:

Perry Como with Mitchell Ayres' orchestra. Han spilte den inn i Webster Hall, New York City, 20. januar 1955. Produsent var Joe Carlton. Sangen ble utgitt på LP-platen So Smoth (RCA Victor LPM 1085) i september 1955.
Bing Crosby. Han gjorde en innspilling for radio. Den er med på settet med syv CD-plater, Bing Crosby CBS Radio Recordings 1954-56 (Mosaic 247). Utgitt i 2009
Marlene Dietrich
Bryan Ferry. Utgitt på CD-platen As Time Goes By (Virgin CDVIR 89) i oktober 1999
Ella Fitzgerald. Innspilt 8. februar 1956. Utgitt på LP-platen Ella Fitzgerald Sings the Cole Porter Song Book (Verve MGV  4001 2) i 1956
Sinéad O'Connor. Utgitt på CD-platen Red Hot + Blue (Chrysalis CCD 1799) i 1990
Frank Sinatra. Utgitt på LP-platen Sing and Dance with Frank Sinatra (Columbia CL 6143) i 1950


== Norsk versjon ==
Lars Saabye Christensen har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Du gjør noe med meg».


=== Innspilling ===
Andrea Bræin Hovig. Utgitt på CD-platen Hjertetvinner (Kirkelig Kulturverksted FXCD 262) i 2003


== I filmer ==
Jane Wyman og kor, i filmen Night and Day fra 1946
Doris Day, i filmen Starlift fra 1951
Mario Lanza, i filmen Because You're Mine fra 1952


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) You Do Something to Me på MusicBrainz
Vogn

Vogn er en fellesbetegnelse på en innretning med hjul som benyttes som et transportmiddel.

Barnevogn – en vogn for transport av barn
Sportsvogn (barnevogn) – en sportslig barnevogn
Campingvogn – en tilhenger som benyttes som midlertidig bosted
Husvogn – en stor vogn som er innredet som et lite hus eller en hytte på hjul
Høyvogn – en vogn for transport av høy
Kjerre – en hestedrevet kjøretøy til frakt av forskjellige gjenstander
Handvogn / Håndvogn – en håndtrukket vogn med kjerrehjul til frakt av forskjellige gjenstander eller til handelsflate på torgene
Karjol – et tohjult hestedrevet kjøretøy til persontransport (hestevogn)
Motorvogn (kjøretøy) – et kjøretøy for veitrafikk som blir drevet frem med motor
Vogntog – en motorvogn med en eller flere tilhengere
Sportsvogn (kjøretøy) – en sportslig motorvogn
Motorvogn (tog) – en jernbanevogn med motor
Sidevogn – et etthjuls-tilbehør for passasjerere for motorsykkel
Vognkort – et kort/papir med informasjon om en vogn; motorvogn, tilhenger, maskinredskap, etc.
Napaea

Napaea er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore sommerfugler. Oversidens grunnfarge er mørkbrun, med mange, hvite eller metallfargede, flekker eller korte tverrbånd. Undersiden er gulbrun, gjerne med et mønster av mørkere ringer.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog, i lavtliggende områder. De voksne sommerfuglene hviler gjerne på undersiden av blader, hannene sitter ofte på trestammer. De er tilsynelatende bare aktive en kort periode hver dag.
Larvene utvikler seg for det meste på planter i ananasfamilien (Bromeliaceae), inkludert dyrket ananas, men er også funnet på orkidéer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, bortsett fra den sørligste delen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Slekten Napaea Hübner, 1819
Napaea actoris (Cramer, 1776)
Napaea beltiana (Bates, 1867) – Fransk Guyana, Guyana, Surinam, Colombia og Brasil
Napaea calitra (Hewitson, 1869)
Napaea elisae (Zikán, 1952) – Brasil
Napaea eucharila (Bates, 1867) – Mexico, Costa Rica, Panama, Fransk Guyana, Surinam og Brasil
Napaea fratelloi Hall & Harvey, 2005
Napaea gynaecomorpha  Hall,Harvey & Gallard, 2005
Napaea heteroea Bates, 1867
Napaea joinvilea Hall & Harvey, 2005
Napaea melampia (Bates, 1867) – Brasil
Napaea mellosa Hall & Harvey, 2005
Napaea merula (Thieme, 1907) – Ecuador
Napaea rufolimba Hall, 2005
Napaea sylva (Möschler, 1877) – Fransk Guyana, Guyana, Surinam
Napaea zikani Stichel, 1923 – Brasil


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Napaea på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Napaea – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Napaea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Napaea hos Artsdatabanken 
(en) Napaea hos ITIS 
(en) Napaea hos NCBI 
(en) Kategori:Napaea (Riodinidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Napaea (Riodinidae) – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Napaea ?eucharila
Polytop

En polytop er en geometrisk figur med flate sider, hvilket finnes i alle generelle antall dimensjoner. Et polygon er en polytop med to dimensjoner og et polyeder er en polytop med tre dimensjoner. Polytoper av høyere dimensjoner gis navnet n-polytop der n settes lik antallet dimensjoner polytopen er av.
Noen teorier utvider begrepet om polytoper til også å gjelde figurer som uendelige polytoper (apeirotoper (3D), tesseleringer (2D)) og abstrakte polytoper.
Alle polyedre er bygd opp av elementer ulikt antall dimensjoner. Begrepene for disse kan variere fra kilde til kilde. Her følger begrepene og noen egenskaper for elementene i en polytop av n dimensjoner, slik de brukes på Wikipedia:

-1 dimensjon: Nullpolytopet (i abstrakt teori)
0 dimensjoner: Et hjørne er et punkt i legemet, og der møtes elementer av høyere dimensjoner.
1 dimensjon: En kant er et linjestykke i legemet, og binder sammen to punkter.
2 dimensjoner: En side er et polygon i legemet, og er begrenset av et antall kanter.
3 dimensjoner: En celle er et polyeder i legemet, og er begrenset av et antall sider.
4 dimensjoner: En 4-side er en 4-polygon i legemet, og er begrenset av et antall celler.
j dimensjoner: En j-side er en j-polytop i legemet, og er begrenset av et antall j-1-sider.
n dimensjoner: Et legeme vil si hele polytopen.Her er j et hvilket som helst heltall ikke lavere enn -1 og ikke høyere enn n.
Children At Risk Foundation

Children At Risk Foundation (Kolibri CARF) er en norsk stiftelse som driver arbeid blant barn og unge i faresonen i favelaområder i São Paulo-regionen i Brasil. Dette er svært belastede områder, både hva gjelder gatebarn, fattigdomsproblemer, rusproblemer og kriminalitet. 
Kolibrien er symbolet for arbeidet både i Brasil og i Norge, og Kolibri Norge har sitt kontor i Bergen.


== Kunst ==
Kolibri i Brasil bruker kunst og kultur som redskap og er basert på at barn og unge bygger opp kunnskap, selvtillit og tro på egne krefter. Det er stort fokus på det sosiale fellesskapet. Barn og unge i de ulike aktivitetene kobles med tilsvarende grupper i Norge, slik man får kontakt, inspirasjon og utveksling begge veier. 


== Grunnlegger ==

Modellen er basert på erfaringene og kompetansen til sosialentreprenør Gregory John Smith, som startet CARF i Bergen i 1992. Han solgte alt han eide og reiste til Brasil for å arbeide med gatebarn. Smith er Ashoka-fellow. Han mottok Den Kongelige Norske Fortjenstorden i 2013 og World of Children Award i 2014 for sitt arbeid for barn gjennom mer enn 20 år. 


== Aktivitetssentre ==

I 2002 ble gatebarnarbeidet utvidet til også å omfatte forebygging. Da åpnet aktivitetssenteret KolibriRedet. Kolibrisentrene er inspirasjonssentre for barn og unge. Kolibri har nå bygget tre mindre aktivitetssentre, kalt KolibriEgg, i og rundt São Paulo-området. Over 2 000 barn og unge deltar på aktiviteter ved sentrene.
For å kunne delta, må barna forplikte seg til å gå på vanlig offentlig skole. På den måten bidrar Kolibri til at barna ikke dropper ut av skolen.


== Økonomi ==
Arbeidet til KolibriBrasil finansieres i hovedsak av innsamlede midler i Norge. Inntektene kommer fra Kolibrisupportere som betaler en fast sum i måneden, fra skoler og barnehager som lager aksjoner og innsamling, og fra enkeltpersoner, ulike fond og bedrifter.  


== Film ==
NRK lagde dokumentaren Kolibrimannen som ble sendt i 2005. Den viser Gregory Smith sin hverdag i møte med barn og unge, og deres utfordringer i favaelen i São Paulo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Children At Risk Foundation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Children At Risk Foundation på Facebook
Kolibri CARF på Flickr
Kolibrimannen
Goldwasser

Goldwasser:

Danziger Goldwasser
Ben Goldwasser
Ehud «Udi» Goldwasser
Shafrira «Shafi» Goldwasser
Ithomiola

Ithomiola er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore, kontrastrikt fargede sommerfugler. Oversiden er brunsvart eller svart med hvite, metallisk blå eller røde tegninger.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Bortsett fra én art som forekommer i Fransk Guyana og Surinam er denne slekten utbredt i den nordvestlige delen av Sør-Amerika, sør til Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Mesosemiini
gruppen Napaeina
Slekten Ithomiola C. & R. Felder, 1865
Ithomiola bajotanos Hall, 2005
Ithomiola buckleyi Hall & Willmott, 1998 – Ecuador og Peru
Ithomiola calculosa Hall & Harvey, 2005
Ithomiola callixena (Hewitson, 1870) – Ecuador, Colombia og Peru
Ithomiola cribralis (Stichel, 1915)
Ithomiola floralis C. & R. Felder, [1865] – Fransk Guyana, Surinam og Bolivia
Ithomiola neildi (Hall & Willmott, 1998)
Ithomiola nepos (Fabricius, 1793)
Ithomiola orpheus (Westwood, 1851)
Ithomiola tanos (Stichel, 1910)
Ithomiola theages (Godman & Salvin, 1878)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Ithomiola på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Ithomiola i Encyclopedia of Life 
(en) Ithomiola i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ithomiola hos NCBI 
(en) Kategori:Ithomiola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ithomiola – detaljert informasjon på Wikispecies
MT «Berge Edda» (1970)

MT «Berge Edda» var et tankskip bygget ved Rosenberg Mekaniske Verksted A/S som byggenummer 192. Levert til rederiet Sig. Bergesen d.y. & Co. i januar 1970. Solgt til Kypros i 1984.  Hugget i Pakistan i 1991


== «Berge Edda» ==
1969:  5. desember: Sjøsatt ved Rosenberg Mekaniske Verksted A/S
1970: 20. januar: Overlevert til Sig. Bergesen d.y. & Co., som «Berge Edda»
1982: 26. januar: I opplag ved Stavanger


== «Maritsa» ==
1984: 27. april: Solgt til Parkview Shipping Enterprises S.A. Kypros, Omdøpt «Maritsa»


== «Finesse» ==
1988: Solgt til Finesse Maritime Co. Ltd. Malta, Omdøpt «Finesse»
1991: 19. november:  Ankom Gadani Beach, vest for Karachi, Pakistan, for opphugging ved Al-Hamza Shipbreaking Co.
1991:  5. desember:  Opphuggingen startet


== Kilder ==
«Berge Edda» www.sjohistorie.no


== Eksterne lenker ==
(en) MT «Berge Edda» (1970) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen