jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Universitetsmuseenes IT-organisasjon

Universitetsmuseenes IT-organisasjon (MUSIT) ble etablert i 2007 av universitetene i Bergen, Oslo, Tromsø og Trondheim. I 2009 kom også Universitetet i Stavanger med.
Formålet med organisasjonen er å forvalte universitetsmuseenes digitale samlinger på en forsvarlig måte, og å gjøre dem tilgjengelige for lek og lærd. Den daglige driften av MUSIT og forvaltningen av MUSITs portefølje av databaser og applikasjoner er lagt til i Gruppe for digital samlingsforvaltning (DS) ved Universitetet i Oslos Senter for informasjonsteknologi (USIT). Gruppen drifter og utvikler universitetsmuseenes samlingsdatabaser og applikasjoner i samarbeid med andre grupper ved USIT, og  publiserer samlingene på Internett. 


== Historie ==
MUSIT bygger videre på utviklings- og digitaliseringsarbeidet som ble utført i to tidligere prosjekt (Dokumentasjonsprosjektet og Museumsprosjektet). Da ble store mengder gjenstander, foto, dokumenter og registreringskort digitalisert ved spesielle registreringssentraler, og det ble utviklet dataverktøy for å forvalte det digitaliserte materialet.


== Samlingsdatabaser ==
MUSIT forvalter samlinger innenfor en rekke fagfelt, bl.a. arkeologi, botanikk, etnografi, numismatikk og zoologi. Samlingsdatabasene inneholder både historiske data, digitalisert fra gamle kataloger og arkiv, og data som produseres daglig gjennom systematiske innsamlinger og forvaltningsoppgaver som universitetsmuseene er pålagt av staten. Totalt inneholder databasene flere millioner objekter. 


== Tilgjengeliggjøring ==
MUSIT gjør innholdet i samlingene tilgjengelig i portalen www.unimus.no. I tillegg leverer MUSIT data til Artsdatabankens artskart-tjeneste og til Global Biodiversity Information Facility. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Universitetsmuseenes samlinger på nett
Gruppe for digital samlingsforvaltningArtskart.no
Artskart
Global Biodiversity Information Facility
Karin Naphaug

Karin Naphaug (født 1950) er en norsk søvnterapeut, barnesykepleier, foredragsholder og forfatter.
Hun har skrevet boken Sov Godt – søvnoppskrifter for barn 0 til 8 år. Boken ble utgitt på Damm i oktober 2007 og er kommet i fire opplag.


== Referanser ==
Konfliktåret 1843

Konfliktåret 1843 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1843.


== Pågående kriger ==
Kaukasuskrigene (1817-1864)
Imamatet Kaukasus på den ene siden
Russland den andre siden
Al-Qādirs andre opprør (1839-1847), en del av den franske erobringen av Algerie (1830-1902).


== Hendelser ==
24. mars – Slaget ved Dubba under erobringen av Sind.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1844

Konfliktåret 1844 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1844.


== Pågående kriger ==
Kaukasuskrigene (1817-1864)
Imamatet Kaukasus på den ene siden
Russland den andre siden
Den dominikanske uavhengighetskrigen (1844–1849)
Al-Qādirs andre opprør (1839-1847), en del av den franske erobringen av Algerie (1830-1902).


== Hendelser ==
19. mars – Slaget ved Azua var det første store slag i den dominikanske uavhengighetskrigen.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Liste over land etter mengde militært utstyr

Liste over verdens land etter mengden militært utstyr viser nasjonale militærvesen etter antall orlogsfartøy, jagerfly og kjernefysiske våpen. Denne listen er kun veiledende, ettersom nøyaktige sammenligninger ikke kan gjøres.  


== Liste ==
Dette er en ufullstendig liste som kanskje aldri vil kunne tilfredsstille spesielle krav for fullstendighet. Du kan hjelpe Wikipedia ved å utvide den med troverdige kilder. 
Tallet «0» i en kolonne betyr nødvendigvis ikke at landet ikke har noen eksemplarer av denne våpentypen, men det kan indikere at data ikke er tilgjengelig. 
Ved å trykke på firkanten øverst i en kolonne kan du sortere i synkende eller stigende rekkefølge.


== Antall militærfly etter land ==
All informasjon i denne tabellen er hentet fra Center for Strategic and International Studies og Bharat Rakshak hvis annet ikke er spesifisert. 


== Se også ==
Liste over land etter antall mann under våpen
Liste over land etter antall krigsskip i tjeneste
Liste over land etter militære utgifter


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Videre lesing ==


== Eksterne lenker ==
Global Securitys nettside
World Military Guide
Offisiell nettside til Folkets frigjøringshær
Indias forsvarsdepartement
The World Fact Book – Sær-Afrika Arkivert 21. juni 2020 hos Wayback Machine.
Canada's Budget 2008: Taxes and the Forward March of Neoliberalism
Nixon Kiplimo Chepseba

Nixon Kiplimo Chepseba (født 12. desember 1990) er en kenyansk mellomdistanseløper. Han vant 1500 meter under Qatar Athletic Super Grand Prix i Doha mai 2011, og også under Diamond League i Shanghai uka etter, begge med tider under 3.32. Som U19-løper tok han sølv under det afrikanske mesterskapet bak landsmannen James Magut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nixon Kiplimo Chepseba – Olympedia 
(en) Nixon Kiplimo Chepseba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nixon Kiplimo Chepseba – World Athletics 
(en) Nixon Kiplimo Chepseba – Diamond League 
(en) Nixon Kiplimo Chepseba – Track and Field Statistics
Winter Island

Winter Island er en liten øy i Antarktis, beliggende i øygruppen Argentine Islands i Wilhelm Archipelago. Den har en utstrekning på 900 ganger 200 meter, og ligger 200 meter nord for Skua Island.Winter Island ble navngitt under British Graham Land Expedition (BGLE) 1934–37, som benyttet øya som vinterbase i 1935. I 1947 etablerte Falkland Islands Dependencies Survey en base her, Base F (Argentine Islands). Hovedbygningen ble reist på tuftene etter hytta til BGLE. Den ble navngitt «Wordie House» etter James Wordie, et av medlemmene på Ernest Shackletons Endurance-ekspedisjon, som besøkte basen i byggeperioden. Wordie House har blitt restaurert og er oppført på antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.Stasjonen flyttet til naboøya Galindez Island i mai 1954 og endret i 1977 navn til Faraday Station.


== Referanser ==
HTC Gratia

HTC Gratia er en mobiltelefonen som er lansert av HTC innen Android-plattformen. 
Gratia er en av de mindre HTC-modellene, og ble lansert i november 2010 i Norge. 


== Spesifikasjoner ==
Skjerm: 3,2 tommer
Skjermoppløsning: 320 x 480
Styring: multitouch skjerm, trackball
Batteri: 1200 mAh
Taletid: 420 minutter (GSM), 350 minutter (WCDMA)
Standbytid: 360 timer (GSM), 400 timer (WCDMA)
Kamera: 5 megapiksler med autofokus, geotagging
GPS
Digitalt kompass
600 MHz Qualcomm prosessor
RAM: 384 MB
ROM: 512 MB
microSD minnekort, max 32 GB
Operativsystem: Android (leveres med 2.2 Froyo)
Quad band GSM
Wi-Fi (802.11b/g)
Bluetooth 2.1 + EDR og A2DP
Micro USB
3.5 mm audio jack, microphone, speaker
G-Sensor
Størrelse: 103,8 mm (h), 57,7 mm (b) 11,7 mm (d)
Vekt: 115 g med batteri


== Eksterne lenker ==
HTC produktside
Move Like This

Move Like This er det sjuende studioalbumet fra rockebandet The Cars, utgitt i mai 2011. Dette er bandets første studioalbum siden Door to Door fra 1987. Alle originalmedlemmene medvirker, bortsett fra avdøde Benjamin Orr. Bandet ble gjenforent i 2010, til tross for at vokalist Ric Ocasek flere ganger hadde sagt at det aldri ville bli noen gjenforening av The Cars. 
Bandet har ikke funnet noen erstatter for bassisten Benjamin Orr, det er hovedsakelig Greg Hawkes og produsenten Jacknife Lee som har spilt bass på albumet. Orr sang også flere av bandets mest kjente sanger, men på dette albumet synger Ocasek samtlige sanger. Den første singelen fra albumet er «Sad Song». 


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Ric Ocasek.

«Blue Tip» 3:13
«Too Late» 4:02
«Keep on Knocking» 3:53
«Soon» 4:23
«Sad Song» 3:38
«Free» 3:18
«Drag on Forever» 3:38
«Take Another Look» 4:46
«It's Only» 3:01
«Hits Me» 3:50Bonusspor på Best Buy-utgivelsen

 «One by One» (demoversjon)
«Hits Me» (demoversjon)
«Rocket USA» (demoversjon) (Alan Vega, Martin Rev)«Rocket USA» er en Suicide-coverlåt fra 1977, utgitt på bandets selvtitulerte debutalbum Suicide.Bonusspor på iTunes-utgivelsen

 «Blue Tip»  (demoversjon)


== Personell ==
Ric Ocasek – vokal, gitarer, keyboard
Elliot Easton – gitarer, bakgrunnsvokal
Greg Hawkes – keyboard, bass, gitarer, bakgrunnsvokal
David Robinson – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokalAndre medvirkende

Jacknife Lee – bass


== Eksterne lenker ==
(en) Move Like This på Discogs 
(en) Move Like This på MusicBrainz 
Move Like This – Offisielt nettsted
Wolfgang Reitherman

Wolfgang Reitherman (født 26. juni 1909, død 22. mai 1985) var en amerikansk regissør for flere Disneyfilmer.
Her er en liste over filmer han regisserte:

Tornerose (1959)
101 dalmatinere – En sjarmør i pels (1961), sammen med Hamilton S. Luske (1903–1968) og Clyde Geronimi (1901–1989).
Sverdet i stenen (1963)
Jungelboken (1967)
Aristokattene (1970)
Robin Hood (1973), også produsent.
Filmen om Ole Brumm (1977), bare noen få deler.
Bernard og Bianca (1977)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wolfgang Reitherman på Internet Movie Database 
(sv) Wolfgang Reitherman i Svensk Filmdatabas 
(da) Wolfgang Reitherman på Filmdatabasen 
(da) Wolfgang Reitherman på Scope 
(fr) Wolfgang Reitherman på Allociné 
(en) Wolfgang Reitherman på AllMovie 
(en) Wolfgang Reitherman hos The Movie Database
Högsta förvaltningsdomstolen (Finland)

Högsta förvaltningsdomstolen (Korkein hallinto-oikeus) er den høyeste rettsinstansen i Finland for forvaltningsrettslige saker. Domstolen ble opprettet i 1918 og er grunnlovsfestet. Den har sete i hovedstaden Helsingfors.
Korkein oikeus er Finlands alminnelige høyesterett.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Supreme Administrative Court of Finland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)

Högsta förvaltningsdomstolen er den høyeste rettsinstansen i Sverige i forvaltningsrettslige saker. Domstolen ble opprettet i 1909 som Kungliga Majestäts regeringsrätt; før dette var Högsta domstolen høyeste rettsinstans også i forvaltningsrettslige saker. Domstolen fikk det nåværende navnet 1. januar 2011 og fra samme tidspunkt har dommerne tittelen justisråd (svensk: justitieråd), samme tittel som dommerne i Högsta domstolen.
Högsta förvaltningsdomstolen har sete i Kammarrättens hus og Sparres palass i Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
9. etappe av Giro d’Italia 2011

9. etappe av Giro d'Italia 2011 ble kjørt den 15. mai 2011 og gikk mellom Messina og Etna.


== Manglende ryttere ==
028  Jackson Rodríguez (AND) brøt.
036  Chris Butler (BMC) startet ikke.
171  Graeme Brown (RAB) kom ikke i mål innen tidsfristen.
213  Robbie McEwen (RSH) kom ikke i mål innen tidsfristen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Resultater på gazzetta.it
(it) Resultater på gazzetta.it
Bør Børson 2

Bør Børson 2  er en norsk komedie- og filmmusikal fra 1976 regissert av Stein Roger Bull, med manus av Harald Tusberg. Filmen er oppfølgeren til Bør Børson Jr. fra 1974. Rolv Wesenlund spiller også her hovedrollen, mens viktige biroller spilles av Britt Langlie, Rolf Sand, Helge Reiss, Alf Malland, Wilfred Breistrand og Frimann Falck Clausen. Manus er basert på Johan Falkbergets føljetong Den nye Bør Børson jr., fra 1927. Denne kom noen år etter Bør Børson og er mindre kjent siden den ikke ble tatt med i Falkbergets samlede verker.
Filmen ble ikke i nærheten av den publikumssuksessen som den første ble. Mens den første hadde 1,1 millioner besøkende endte oppfølgeren på en 9.-plass med bare 85 500 besøkende.


== Handling ==
Handlingen er lagt til 1925. Olderdalens store sønn, Bør Børson Jr. er tilbake og hovedpersonen er nå blitt bygdas midtpunkt og befestet sin stilling som dalens ubestridte hersker. Han har nå både pressen, banken og børsen i sin hule hånd, og oppfører seg omtrent som en konge. Bør vil også gjøre alle klar over hans storhet, og Nord-Europas rikeste mann har ambisjoner. Han strever etter å bli den mest norske, med Målstræv, Klesdraktsbunad og Nasjonal Sparsamheit som hjertesaker og vil tvinge resten av bygda til å støtte opp om sine storslåtte ideer. Bør blir forskrekket når han oppdager at hans svigerfar er i ferd med å bli mer norsk enn han. Svigerfaren er i ferd med å reise bygdas høyeste flaggstang. Dette kan ikke Bør sitte rolig og se på, og dermed er kampen og forviklingene i gang.


== Om filmen ==


=== Anmelderne ===
Aftenpostens anmelder gav den lunken mottakelse, men mente samtidig at den hadde noen morsomme scener. Anmelderen mente videre at hovedproblemet var et svakt manus.


=== Innspilling ===
Filmen ble betydelig omarbeidet etter en før-premiere visning i Sandefjord i slutten av august. Lengden ble også betydelig kortet ned. Endringene ble gjort på grunn av den kjølige mottakelsen den fikk.Store deler av filmen ble innspilt ved Jaktslottet Råsjøen.


== Rollebesetning ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bør Børson 2 på Internet Movie Database 
(no) Bør Børson 2 i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Bør Børson 2 hos Filmfront 
(no) Bør Børson 2 på NRK TV
Lyngdalsfe

Lyngdalsfe eller lyngdalsku er en gammel norsk ferase fra Lyngdal i Vest-Agder. Den er rødbrun av farve, kollet (uten horn), forholdsvis liten (cirka 380 kg. levendevekt) og leverer melk med en forholdsvis høy fettprosent (cirka 4,23 prosent). Den var opprinnelig spesielt utbredt på Sørlandet.
I 1947 ble ferasen av landbrukssamvirket slått sammen med andre lokale storferaser, som vestlandsk raudkolle, vestlandsk fjordfe og grått mørefe, til én rase, sør- og vestlandsfe. Da avlslaget for dette feet i 1968 gikk inn i norsk rødt fe (NRF), gikk rasebetegnelsen lyngdalsfe ut av bruk.
I dag finnes feet i Lyngdal, Lista, Ryfylke, Sverige og Færøyene.
Ommund Fidjeland kjempet hardt for å holde feet som en ren rase, og derfor eksisterer Lyngdalskua fortsatt.
Lyngdalskua er symbolet i kommunevåpenet til Lyngdal kommune, og det står en statue av en lyngdalsku i full størrelse i kommunens sentrum.


== Kilder ==
Gyldendals store konversasjonsleksikon, annen utgave, p 3393
Store norske leksikon
Farsunds Avis


== Eksterne lenker ==
Rundlöf, Lina (15. mai 2014). Gamle norske storferaser og NRF-sammenligning av tilvekst og vekt. Masteroppgave, 2014. Institutt for husdyr- og akvakulturvitenskap, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet
Raudkolle.no
Salento (Colombia)

Salento er en landsby og en kommune i departementet Quindío vest i Colombia. Kommunen hadde 7247 innbyggere i 2005, og et areal på 377,67 km². Det var den første bosetninga i Quindío i moderne tid, og har bevart mye av arkitekturen fra kolonitida. Stedet er et populært turistmål på grunn av sine naturskjønne omgivelser i kafferegionen. Blant annet Cocoradalen ligger like ved.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Salento, Colombia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Olteniţa

Slaget ved Olteniţa ble utkjempet 4. november 1853 under Krimkrigen. I dette slaget beseiret den osmanske hæren under Omar Pasjas kommando de russiske styrkene.


== Bakgrunn ==
Slaget fant sted under Donaufelttoget i Krimkrigen. Til forspillet til krigen hører, Russlands okkupasjon av Donau-fyrstedømmene Moldavia og Valakia, noe som plasserte tropper på den (nordre) venstre bredden av Donau, på grensen til det osmanske territoriet. Det osmanske riket hadde svart med å flytte tropper til den høyre bredden rett mot dem.
I sentrum stod russiske stryker sør for București rett mot osmanske styrker ved fortene i Rustsjuk og Silistria.
Etter det osmanske ultimatum den 4. oktober 1853 om at de russiske troppene måtte trekke seg tilbake innen 2 uker, krysset osmanske styrker under Omar Pasja elven for å tvinge russerne ut.


== Kampen ==
Den 2. november 1853 krysset en osmansk styrke på 10 000 soldater under Omer Pasha kommando Donau og okkuperte byen Olteniţa, før de beveget seg mot Bucureşti.
En russisk styrke under kommando av PA Dannenburg ble sendt for å utføre et motangrep og ankom byen 4. november.
Etter en voldsom skuddveksling ble russerne drevet tilbake, med store tap.
Men til tross for suksessen i slaget var Omer overbevist om at hans posisjonen  var uholdbart; da han forventet at russiske forstrekninger ville komme, og var bekymret over fortsatte operasjoner når vinteren nærmet seg. På bakgrunn av det lot han være å rykke fram mot Bucureşti og krysset i stedet Donau igjen motsatt vei noe som var fullført den 15. november.


== Ettervirkning ==
Slaget ved Olteniţa var den første militære trefningen under Krimkrigen. Den resulterte i en taktisk seier til de osmanske styrkene, i det de russiske styrkene ble drevet tilbake, og de osmanske styrkene hadde kontroll over byen.
Til tross for dette ble ikke  det strategiske målet deres nådd nemlig å rykke fram mot Bucureşti og drive russerne fra fyrstedømmene og de osmanske styrkene så seg nødt til å trekke seg tilbake til utgangsposisjonen.
Slaget ble framstilt i europeisk presse som en osmansk triumf, og den russiske stoltheten fikk en knekk, men strategisk hadde kampen liten betydning.


== Kilder ==
W Baumgart: The Crimean War 1853-1856 (1999) ISBN 0-340-61465-X
Horseshoe Island

Horseshoe Island er en øy i Antarktis, beliggende mellom Bourgeois Fjord og Square Bay i Marguerite Bay på Antarktishalvøyas vestkyst. Øya har en utstrekning på 12 ganger 6 kilometer og dekker nesten hele innløpet til Square Bay.Horseshoe Island ble navngitt under British Graham Land Expedition (BGLE) 1934–37, som kartla dette området både fra land og fra luften i 1936–37. Navnet henspiller til øyas halvmåneformede form som utgjøres av to topper på 600 og 900 meter, Mount Searle og Mount Breaker. Senere undersøkelser (1955–57) viste at øyas fasong lignet mindre på en hestesko enn opprinnelig antatt.


== Base Y ==
Base Y (Marguerite Bay) ble etablert på Horseshoe Island av Falkland Islands Dependencies Survey i 1955. Den var i kontinuerlig bruk fra 11. mars 1955 fram til den ble forlatt 21. august 1960 og mannskapene overført til Base E på Stonington Island. Stasjonen ble benyttet i forbindelse med topografiske og geologiske undersøkelser, samt for meteorologiske observasjoner. Anlegget er verneverdig som en relativt uforandret og fullstendig utstyrt britisk forskningsstasjon, og står oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horseshoe Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ilkka Remes

Ilkka Remes, egentlig Petri Pykälä (født 13. desember 1962 i Luumäki), er en finsk forfatter som skriver spenningsromaner. Etter eget utsagn bruker forfatteren pseudonym fordi han ikke bare vil profilere seg som spenningforfatter, og fordi at han også vil skrive om andre ting i framtiden.
Remes er magister i økonomi fra Turun kauppakorkeakoulu (Åbo handelshøgskole), og han har også studert kommunikasjon i London. Remes har kone og to barn, og han bor i Brussel. Han er tildelt Kalevi Jänttis litteraturpris (1997), Suomen dekkariseura (1999) og Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinto (1999).
Remes startet produksjonen med to kontrafaktiske romaner. Den første, Pääkallokehrääja (1997), skildrer Finland under kommunistisk styre («DDR-Finland»), der frigjøringskampen for alvor skyter fart under den sovjetiske liberaliseringen på 1980-tallet. I Karjalan lunnaat er scenariet motsatt. Her går historien slik vi kjenner den fram til ca 1990, og deretter følges utviklingen fram til Finland får det okkuperte Karelen tilbake.
Karakteristisk for Remes bøker er at vanlige mennesker mer eller mindre kommer i brennpunktet for store verdenshistoriske hendelser. Utgangspunktet er Finland. Ofte, men ikke alltid, spiller også Russland en sentral rolle i bøkene. I Ruttokellot er det for eksempel finske politikere, blant annet utenriksministeren, med deres tvilsomme kontakter med DDR, som danner bakteppet for handlingen.
I januar 2001, etter å ha lest nettopp Ruttokellot, skrev utenriksminister Erkki Tuomioja kritisk om Remes bøker, og mente at de var karakterisert ved at alt negativt kom fra Russland, og at de representerte det som på finsk kalles «ryssäviha», det vil si hat mot russere. Sannheten er nok mere sammensatt: Remes finner både positive og negative trekk ved Russland. Det han deriomot har klart på en måte som få spenningsforfattere er i stand til, er å ta opp tema som er viktige for alle finner og framstilt de litterært.
Remes har også skrevet fem spenningsromaner for ungdom, der sønnen til en av personene som går igjen i flere av spenningsromanene skrevet for voksne, er hovedperson.
Noen av Remes bøker er oversatte til tysk.


== Bibliografi ==


=== Bøker for voksne ===
Pääkallokehrääjä (1997)
Karjalan lunnaat (1998)
Pedon syleily (1999)
Ruttokellot (2000) – «Blutglocke» (tysk, 2007)
Uhrilento (2001)
Itäveri (2002)
Ikiyö (2003) – «Ewige Nacht» (tysk, 2005)
Hiroshiman portti (2004) – «Das Hiroshima-Tor» (tysk, 2006)
Nimessä ja veressä (2005) – «Höllensturz» (tysk, 2006)
6/12 (2006) – «Die Geiseln» (tysk, 2007)
Pahan perimä (2007)


=== Bøker for ungdom ===
Piraatit (2003)
Musta Kobra (2004)
Pimeän pyöveli (2005)
Kirottu koodi (2006)
Hermes (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Ilkka Remes på Internet Movie Database
Ole Torvalds

Ole Torvalds (født 1916, død 1995) var en finlandssvensk dikter og journalist. Torvalds debuterte litterært i 1939. Fra tradisjonell versform utviklet diktingen seg i modernistisk retning. Torvald er far til journalsten Nils Torvalds og farfar til Linux-oppfinneren Linus Torvalds.


== Diktsamlinger ==
Strängar av aska (1954)
Mellan is och eld (1956)


== Referanser ==
Liste over Egypts statsministre

Dette er en liste over Egypts statsministre. Embetet ble opprettet da Egypts Kabinett ble etablert i august 1878, etter at khediven Isma'il Pasha aksepterte å overgi sin makt til et kabinett bygget på samme modell som regjeringene i Europa. Nubar Pasha ble dermed Egypts første statsminister i moderne forstand. Før dette hadde Egypt tradisjonelle muslimske vesirer. Heshām Qandīl har siden 2. august 2012 vært Egypts statsminister.


== Egypts statsministre (1878–dags dato) ==


== Tilknytninger ==


== Se også ==
Egypts statsministre
Liste over herskere av Egypt
Egypts kabinett


== Referanser ==
«Former Prime Ministers». Arab Republic of Egypt: Cabinet of Ministers. Arkivert fra originalen 14. desember 2010. Besøkt 21. februar 2010.  Arkivert 14. desember 2010 hos Wayback Machine.
«رؤساء الوزراء» [Statsministrene] (arabisk). Bibliotheca Alexandrina: Memory of Modern Egypt Digital Archive. Besøkt 21. februar 2010. 


== Eksterne lenker ==
Egypt hos rulers.org
Egypt hos worldstatesmen.org
Francesco Spinacino

Francesco Spinacino (etter 1450 – etter 1507) var en italiensk luttspiller og komponist.


== Verk ==
Spinacinos verk ble publisert i Ottaviano Petruccis to Intabulatura de Lauto – historiens første trykte luttbøker. De inneholder 27 ricercari, 2 bassedanze og 52 luttbearbeidelser. I en bearbeidelse av Johannes Ghiselins Joli Amours for to lutter blir uttrykket «Recercare» for første gang. Begge bøker inneholder en kort innføring i tabulaturnotasjon.
For sin tid er Spinacinos ricercari temmelig komplekse og holdt i en fri form, ofte vekslende mellom virtuose og imitative passasjer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Francesco Saggio: «SPINACINO, Francesco», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 93 (2018).  Hentet 31. juli 2022.


== Verk ==
Intabulatura De Lauto. Faksimile, red. Albert Reyerman, Tree Edition, Lübeck 2011


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Francesco Spinacino i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket