jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Road to You

The Road to You (full tittel: The Road to You: Recorded Live in Europe) er det andre konsertalbumet til den amerikanske jazzgruppen Pat Metheny Group utgitt i 1993. Albumet kom etter et opphold på ti år siden deres første konsertalbum Travels. Albumet er en samling av opptak fra flere konserter i Europa som deler av gruppens turné i 1991, samt et spor som er spilt inn i studio. Musikken er preget av gitaristens interesse for brasiliansk musikk samt gruppens hovedfokus rundt fusion og jazz.


== Innspilling og utgivelse ==
Albumet er gruppens andre konsertalbum, og gitaristen i gruppen Pat Methenys niende konsertalbum. Albumet ble spilt inn flere steder i Europa, derav blant annet Bari, Pescara, Jesi og Napoli i Italia og i Marseille og Paris i Frankrike. Albumet ble først utgitt av Geffen Records i 1993 og har senere blitt utgitt i nytt format av Nonesuch og Universal.


== Sporliste ==


== Utmerkelser ==


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Pat Metheny – Gitar, Gitar synthesizer
Lyle Mays – Piano, keyboard
Steve Rodby – Akustisk og elektrisk bassgitar
Paul Wertico – Trommer
Armando Marçal – Perkusjon, timbal, conga, vokal
Pedro Aznar – Vokal, Akustisk gitar (stålstrenger), perkusjon, saksofon, ståltromme, vibrafon, marimba, blåse-organ (melodica)


=== Personell ===
Coverdesign – Andrew Reid-Shed
Co-produsent – David Oakes , Steve Rodby
Digital redigering – Niki Gatos , Peter Mews
Musikalsk ingeniør (Live Recording Assistant) – John Harris , Randy Ezratty , Rene Weis , Vincent Pitras , Yves Jaget
Mastering – Ted Jenson (Stering Sound, NYC.)
Miksere – Neil Perry, David Oakes
Innspilling – Effanel Music, Voyageur II, Bob Eaton
Teknikere – Jody Durham (trommer), Scott Mallon (trommer), Carolyn Chrzan (gitar), Guy Vignola (keyboard),
Lydtekniker – Bertrand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Road to You på Discogs 
(en) The Road to You på MusicBrainz 
(en) The Road to You på AllMusic 
Pat Metheny Groups hjemmeside
Mauro Gianetti

Mauro Gianetti (født 16. mars 1964 i Lugano) er en sveitsisk sportsdirektør og en tidligere proffsyklist.  
Med over 30 seiere, er Gianettis største triumf da han vant Liège-Bastogne-Liège og Amstel Gold Race i 1995.
Etter Tour de Romandie i 1998, hvor Gianetti lå 10 dager på sykehus og var i livsfare, ble det etter funn som legene gjorde åpnet en dopingetterforskning mot Mauro Gianetti.


== Kjent for ==


=== Sportsdirektør ===
2004–2008Saunier Duval-Scott2002–2003Vini Caldirola


=== Rytter ===
1995
#1, Liège-Bastogne-Liège
#1, Amstel Gold Race
1996
#2  Verdensmesterskapet i landeveissykling
#3, Overall, Critérium International
1.-plass, på 2. etappe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Mauro Gianetti – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mauro Gianetti – Olympedia 
(en) Mauro Gianetti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mauro Gianetti – ProCyclingStats 
(en) Mauro Gianetti – Cycling Archives 
(en) Mauro Gianetti – CycleBase
Louis Hogganvik

Louis Hogganvik (født 16. mars 1883 i Halse, død 19. januar 1945) var en norsk motstandsmann og torturoffer under andre verdenskrig. Etter å ha blitt arrestert 10. januar 1945 ble han drevet til selvmord i Gestapos fangenskap på Sørlandet. Boken «Himmelarkivet» skrevet av Gaute Heivoll handler om hans historie.


== Referanser ==
General Orlov

Generalløytnant Orlov er en fiktiv person i filmen Octopussy fra 1983. Han ble spilt av den engelske skuespilleren Steven Berkoff.


== Noe fakta ==
Alder: Ca. 46 år
Yrke: General i Den sovjetiske hær
Tilknytning: Den sovjetiske hær, Kamal Khan
Status: Død
Monokord

Monokordet var opprinnelig et plankeinstrument med én streng. Seinere ble planken erstatta med ei trekasse.
Instrumentet finnes i mange varianter fra forskjellige kulturer, fra den kinesiske fiolinen til mere enkle utgaver. Felles for de fleste, er at de er utstyrt med en anordning som gir resonans, og dermed mere fyldig klang. Instrumentet kan i forskjellige utforminger brukes både til klimpring og som strykeinstrument.
Hjemmelagede instrumenter kan bygges opp med en (sigar)boks tredd inn på et kosteskaft. En kjent variant i folkelig musikk-sammenheng bruker en omvendt sink-vaskebalje som bass-resonansbunn og helningen på kosteskaftet for å variere tonehøyde/stramming av strengen.
Rebec

Rebec er et strykeinstrument med rund bunn.
Trolig utvikla det norrøne instrumentet gige seg fra rebec - som også er en tidlig forløper for dagens fiolin.
Rebec kom sannsynligvis til Mellom-Europa over Spania i høymiddelalderen. Som mange strengeinstrumenter fra Nord-Afrika til Sørøst-Asia går navnet tilbake til den arabiske språkrota r-b-b. Instrumentets form minner om den afghanske luttvarianten rubab, men er ulik den tyrkiske rebab. På 1500-og 1600 manglet rebec tverrbånd.
Antallet strenger varierte mellom en og fem, tre var vanligst. Kvintstemming var vanlig, f.eks d' a' e".


== Litteratur ==
Mary Remnant: «Rebec, Fiddle and Crowd in England.» I Proceedings of the Royal Musical Association, 95th Sess. Taylor & Francis, 1968–1969, s. 15–28


== Eksterne lenker ==
Paul Butler: The Rebec Project.
Damnation

Damnation kan sikte til

Damnation, en ungarsk film fra 1988.
Damnation Alley, en amerikansk film fra 1977. Musikken til filmen er skrevet av den kjente komponisten Jerry Goldsmith.
Damnation Alley, romanen som filmen er bygget på, utgitt i 1967/1969
Damnation, et skytespill fra 2009.
Damnation Records, et amerikansk plateselskap.
Damnation Falls, en britisk roman skrevet av Edward Wright.
Damnation Morning, en bok fra 1959 skrevet av Fritz Leiber.Innen Musikk:

Damnation, det syvende studioalbumet til det svenske bandet Opeth
Damnation (Ride the Madness), et soloalbum av det amerikanske deathrock-sangeren Eva O fra 1999
Damnation/Salvation, et studioalbum fra 2005 av samme artist.
Increased Damnation, et album av det norske trashmetal-bandet Aura Noir
Damnation AD, et amerikansk metalband
The Damnation Game, et album av det amerikanske metallbandet Symphony X
Damnation and a Day, et album av det britiske metallbandet Cradle of Filth
Released Damnation, et spor på albumet Deep Tracts of Hell av det norske bandet Aura Noir
Released Damnation er også et spor på albumet Deep Dreams of Hell.
Damnation, et bonusspor på albumet Awaken the Guardian laget av det amerikanske metallbandet Fates Warning
Damnation finnes også på albumet Perfect Symmetry
Damnation finnes også på albumet Chasing Time
Damnation finnes også på albumet Night on Bröcken
Lilac of Damnation, et spor på albumet DIXANADU av det japanske bandet Moi dix Mois
Live in Damnation, en EP fra 2000 av det ungarske bandet Tormentor
Finnes også på albumet The Sick Years
Finnes også på albumet 7th Day of Doom
Damnation, et spor på albumet Altars of Madness fra 1989 av Morbid Angel
My Damnation, et spor på albumet Start a War fra 2005 utgitt av bandet Static-X
Damnation Game, et spor på albumet Perpetual Flame fra 2008 utgitt av Yngwie Malmsteen
Souls of Damnation, et album av det norske metallbandet Blood Red Throne fra 2009
Endless Damnation, en demo av det polske deathmetal-bandet Behemoth.
Hufvudstadsbladet

Hufvudstadsbladet (forkortet HBL, på folkemunne «Husis») er en svenskspråklig finsk dagsavis som utgis i Helsingfors. Med et opplag på rundt 30 000 eksemplarer og 200 000 daglige lesere på nett og papir (2019) er den Finlands største svenskspråklige avis. Avisen betegner seg selv som et uavhengig, borgerlig-liberalt organ.Hufvudstadsbladet ble grunnlagt av August Schauman og utkom første gang 5. desember 1864. Da Hufvudstadsbladet ble dagsavis i 1890, var den også den ledende hovedstadsavisen. Da finsk tok føringen som det ledende kulturspråket i Finland på 1900-tallet, fikk ikke Hufvudstadsbladet den samme betydningen. Imidlertid forble den Finlands eneste svenskspråklige riksavis og en viktig meningsdanner for finlandssvensker.I 1920 ble Hufvudstadsbladets Förlag och Tryckeri AB dannet for å drive avisen. Selskapets eier og direktør var Amos Anderson. Han var dessuten sjefredaktør i årene fra 1928 til 1936. Foreningen Konstsamfundet, som ble dannet av Anderson i 1940, overtok eierskapet i 1945 og har vært eneeier av avisen siden. Fra 2008 utøves eierskapet gjennom mediehuset KSF Media. Mediehuset eier også lokalavisene Västra Nyland, Borgåbladet og Östra Nyland.Papirutgaven gikk over fra fullformat til tabloidformat i 2004. I den europeiske avisdesignkonkurransen European Newspaper Award i 2006 oppnådde avisen tittelen «Europas best designede avis».
Rundt en tredjedel av avisens lesere antas å være finskspråklige fra tospråklige hjem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hufvudstadsbladet på nettet
Historiska tidningsbiblioteket: Hufvudstadsbladet (1864–1909)
KSF Media
Sedertreordenen

Sedertreordenen (arabisk: وسام الأرز الوطني, fransk: Ordre National du Cèdre) er en libanesisk orden innstiftet 31. desember 1936. Ordenen har navn etter sedertreet, et libanesisk nasjonalsymbol, som finnes i landets riksvåpen og flagg. Den tildeles for fortjenester av Libanon, for heltedåd, mot eller oppofrelse, og for lang og tro tjeneste. Ordenen kan tildeles både libanesere og utlendinger. Sedertreordenen rangerer som Libanons nest fremste orden, etter Fortjenstordenen.


== Inndeling ==
Ved innstiftelsen i 1936 hadde Sedertreordenen én klasse, men allerede året etter ble den omorganisert og gitt fem grader:
storbånd (الوشاح الأكبر, grand cordon)
storoffiser (ضابط أكبر, grand officier)
kommandør (كومندور, commandeur)
offiser (رتبة ضابط, officier)
ridder (فارس, chevalier)


== Insignier ==
Ordenstegnet for Sedertreordenen består av en hvitemaljert femtagget stjerne utformet som armene i et malteserkors og med et sedertre i brunt og grønt mellom strålene. Midtmedaljongen er rød og bærer på advers innskriften «لُبْنَان», landets navn, med forgylte bokstaver. Libanons flagg er plassert på reversen. Ordenstegnet er i sølv for riddere, i gull for høyere grader, men har ellers lik utforming. Ordenstegnene er opphengt i båndet i en grønnemaljert krans for riddere og offiserer. For kommandører er leddet utformet som åpne blad. 
Ordensbåndet er rødt med grønne kantstriper.Ordensstjernen er utformet som ordenstegnet, men har i tillegg stråler bak sedertrærne. Stjernen for storkommandører er i sølv med gull midtmedaljong, mens den for storbånd er i gull med sølv midtmedaljong. Begge ordensstjernene er uten emalje. 


== Tildeling ==
Utnevnelse til Sedertreordenen skjer til ordenens laveste trinn, med påfølgende mulighet for forfremmelse. Ordenen tildeles særlig militært personell, etter bestemte kriterier avhengig av grad. Med utnevnelse til ordenen følger det en årlig pensjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Lebanon» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1308–1310


== Eksterne lenker ==
Decorations, Libanons president
Main orders, LIbanons forsvar
Kostas Simitis

Konstantinos Simitis (gresk: Κωνσταντίνος Σημίτης; født 23. juni 1936 i Pireus), vanligvis kjent under navnet Kostas Simitis, er en gresk politiker som var statsminister i Hellas, og leder av det greske sosialistiske partiet PASOK mellom 1996 og 2004.


== Liv og virke ==
Like etter militærkuppet den 21. april 1967 var Simitis en av dem som rømte til utlandet etter å ha vært med på planting av flere bomber i gatene i den greske hovedstaden Athen. Han vendte tilbake til hjemlandet etter få år i utlandet og han ble medlem av det politiske partiet Panhellenic Liberation Movement (PAK) som da var ledet av Andreas Papandreou.
Kostas Simitis begynte på en stilling som universitetslektor i Tyskland og flyttet derfor dit for å undervise. Han vendte tilbake til Hellas i 1974 og var da en av grunnleggerne av det nye politiske partiet PASOK som etterfulgte det tidligere partiet PAK.
Simitis var ikke en kandidat for å bli valgt inn på det greske parlamentet i valget i 1981, men han ble utnevnt til landbruksminister i den første PASOK-regjeringen dette året. Etter valget i 1985, og valget av ham som en vararepresentant til det greske Stortinget, ble han den nasjonaløkonomiske ministeren.
Han foretok da et upopulært stabiliseringsprogram og han gjorde flere forsøk på å dempe prisveksten og redusere underskuddet i Hellas. Han sa opp sin ministerpost i det greske parlamentet i 1987 fordi han følte at hans politikk ble undergravd av hans politiske motstandere så vel som hans medarbeidere.
I 1993 tok han over Departementet for handel og industri, men i 1995 valgte han igjen å trekke seg fra jobben sin i departementet og fra partiets Executive Bureau etter å ha mottatt en offentlig irettesettelse som han mottok fra daværende statsminister Papandreou.
Den 16. januar 1996 gikk Papandreou av som statsminister på grunn av sin dårlige helse som var stadig skrantende. Men Papandreou forble sittende som formann for partiet PASOK i de neste månedene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(grk) Offisielt nettsted 
(en) Konstantinos Simitis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rijeka oljekraftverk

Rijeka oljekraftverk er et varmekraftverk ved Rijeka i Kroatia. Det har en installert produksjonskapasitet på 320 MW fordelt på én turbin. Anlegget ble bygget ut fra omkring 1970 til 1978. Operatør er Hrvatska Elektroprivreda. Utstyret er levert av Ansaldo. Brenseltypen er tungolje.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Croatia».
Zagreb kraftverk

Zagreb kraftverk, også kjent som Zagreb Te-To og Zagreb El-To, er det største varmekraftverket i Kroatia, beliggende ved hovedstaden Zagreb. Anlegget ble bygget ut fra omkring 1955 til 1998. Operatør er Hrvatska Elektroprivreda. Det har to sammenbygde separatanlegg:

Zagreb Te-To har en installert produksjonskapasitet på 335 MW fordelt på én turbin på 25 MW, én 110 MW-dampturbin, og én 200 MW-blokk med 2 + 1 kombinasjonssyklus-turbiner. Utstyret er levert av ABB, General Electric, m.fl. Brenseltypen er tungolje, lettolje og naturgass.
Zagreb El-To har en installert produksjonskapasitet på 89 MW fordelt på én turbin på 11 MW, én på 30 MW, og 2 x 25 MW moderne gassturbiner. Utstyret er levert av jugoslaviske produsenter. Brenseltypen er tungolje og naturgass.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Croatia».
Coloane kraftverk

Coloane kraftverk er et varmekraftverk like utenfor Macao i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 422 MW, fordelt på ulike enheter av ulik alder med både damp- og kombinasjons-gassturbiner. Brenseltypen er dieselolje og tungolje. Operatør er Cia de Electricidade de Macau, og utstyret ble bl.a levert av Mitsui, MAN, Westinghouse, m.fl. Utbyggingen skjedde fra 1978 til 2003.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – Diesel and Gas-Engine Power Plants in China.
Bowin gasskraftverk

Bowin gasskraftverk er et varmekraftverk i provinsen Chonburi i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 740 MW fordelt på 2 x 370 MW blokker med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart for to blokker i 2003. Operatør er selskapet Glow Group. Selskapet har en 25-års konsesjon hos EGAT.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Referanseliste – Innospin AG, Tyskland (på tysk)..
Bangkok Cogen

Bangkok Cogen er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Rayong utenfor Bangkok  i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 115 MW fordelt på 2+1 turbiner med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av General Electric. Brenselkilden er naturgass.
Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1998. Operatør er selskapet Bangkok Cogeneration Co Ltd. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Kaeng Khoi kraftverk

Khaeng Khoi kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Saraburi nord for  Bangkok  i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 1400 MW, brutto 1.510 MW, fordelt på 2 x 700 MW enheter med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom, mens finske Pöyry var konsulent. Brenselkilden er naturgass og dieselolje.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2008 for enhet nr 2. Operatør er selskapet Gulf Electric Public Co Ltd med 50%, og EGCO med 50% – sistnevnte er igjen eid 13,68% av China Light and Power. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
EGCO Power Plants – China Light & Power.
Kim Traavik

Kim Traavik (født 1946) er en norsk diplomat og politiker for Høyre. Han har tidligere vært statssekretær i Utenriksdepartementet og Norges ambassadør i London 2010–14.


== Utdanningstiden ==
Traavik er utdannet cand.polit. (1973) med hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo.  Han var i studietiden aktiv i Norges Konservative Studenterforbund, der han var medlem av seniorkollegiet 1970 til 1971.


== Diplomatiet ==
Han gikk i 1977 inn i utenrikstjenesten, der hans første posteringer utenlands var i Finland fra 1979 til 1982 og deretter fra 1982 til 1985 ved Norges delegasjon til FN i New York. I årene 1987 til 1989 var Traavik ved Norges delegasjon til NATO i Brussel. Han ledet fra 1989 til 1992 avdelingen som har ansvar for sikkerhetspolitikk og våpenkontroll i Utenriksdepartementet. Fra 1992 til 1994 ledet han avdelingen for europeiske saker og fra 1994 til 1997 var han ministerråd ved Norges delegasjon til EU i Brussel. Traavik ble i 1997 utnevnt til ambassadør og fikk ansvar for forberedelsene til og gjennomføringen av Norges formannskap i Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) i 1999. 
I oktober 2001 ble Traavik utnevnt til statssekretær i Utenriksdepartementet. Han var statssekretær for Høyre i Kjell Magne Bondeviks andre regjering til oktober 2005 og fungerte som viseutenriksminister.Etter årene som politiker i Utenriksdepartementet gikk Traavik tilbake til utenrikstjenesten. I 2006 ble han utnevnt til ambassadør ved Norges faste delegasjon til NATO, et embete han har til 2010. Traavik ble i statsråd 23. april 2010 utnevnt til Norges ambassadør i Storbritannia. I 2014 ble han "spesialrådgiver" ved Statsministerens kontor.


== Premier ==
Traavik ble i 2007 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2010 ble han utnevnt til kommandør av Republikken Italias fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kim Traavik hos Norsk senter for forskningsdata
Khanom gasskraftverk

Khanom gasskraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i Nakhon Si Thammarat i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 674 MW, brutto 824 MW, fordelt på en enhet med 4+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Mitsui. Brenselkilden er naturgass.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1995. Operatør er selskapet Electricity Generating Public Co Ltd (EGCO) med 100% eierandel. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
EGCO Power Plants – China Light & Power.
Rayong kraftverk

Rayong kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Rayong utenfor Bangkok i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 1232 MW fordelt på fire like store enheter med 4+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner á 308 MW hver. Teknologien er levert av Alstom, General Electric, m.fl. Brenselkilden er naturgass.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1993. Operatør er selskapet Electricity Generating Public Co Ltd (EGCO).


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
EGCO Power Plants – China Light & Power.
Rayong TLP kraftverk

Rayong TLP kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Rayong utenfor Bangkok i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 117 MW fordelt på en enhet med 2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Siemens, General Electric, m.fl. Brenselkilden er naturgass.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2003. Operatør er selskapet Electricity Generating Public Co Ltd (EGCO). Kraftverket  er lokalisert inne i Rayong Industrial Park.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Sør-Bangkok kraftverk

Sør-Bangkok kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Samut Prakan utenfor Bangkok i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.990 MW fordelt på tre enheter, hvorav den nyeste en 747 MW enhet med 2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av MHI, Melco, m.fl. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2008 for den tredje enheten, som økte kapasiteten fra netto 2.288 MW til 2.990 MW. Operatør er selskapet EGAT. Kraftverket  er lokalisert inne i Samrong Industrial Park. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Wang Noi kraftverk

Wang Noi kraftverk er to varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Ayutthaya 70 km nord for Bangkok i Thailand. Hovedkraftverket har en installert produksjonskapasitet på 2.028 MW fordelt på tre enheter, hver med 650 MW  2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av MHI, Melco, m.fl. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1998 for den tredje enheten. Operatør er selskapet EGAT. Det planlegges å bygge også en fjerde blokk.
Det mindre anlegget Wang Noi Rojana kraftverk ligger på omtrent samme sted.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Wang Noi Rojana kraftverk

Wang Noi Rojana kraftverk er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Ayutthaya 70 km nord for Bangkok i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 251 MW fordelt på 3 x 43 MW enheter, og én 122 MW enhet med 2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av ABB, m.fl. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.
Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2008 for den tredje enheten. Operatør er selskapet Rjana Power Co. 
Det langt større Wang Noi kraftverk ligger på omtrent samme sted.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Simon Markeng

Simon Yihun Stølen Markeng (født 9. september 1992 i Addis Abeba, Etiopia) er en norsk fotballspiller som spiller for Molde Fotballklubb.
Markeng spilte før overgangen til Molde for byrivalen Træff. Han debuterte som Molde-spiller i en bortekamp mot Vålerenga den 12. april 2010. Mot Strømsgodset den 15. april 2010 fikk han 45 minutter spilletid. Han var utlånt til Kristiansund Ballklubb i Adeccoligaen i 2013, og gikk tilbake til Træff før 2014-sesongen.
Den 1. januar 2017 startet han som spiller i Ny-Krohnborg IL i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Markeng – Transfermarkt 
(en) Simon Markeng – Soccerway 
(en) Simon Markeng – FBref