jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georgij Ketojev

Georgij Vazjajevitsj Ketojev, russisk Георгий Важаевич Кетоев (født 19. november 1985 i Tbilisi) er en russisk bryter som bryter i gresk-romersk-stil i 84-kilosklassen. Han representerte Russland under Sommer-OL 2008 der han tok bronse.


== Eksterne lenker ==
(en) Georgij Ketojev – Olympedia 
(en) Georgij Ketojev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georgij Ketojev – FILA
Bakhtijar Akhmedov

Bakhtijar Sjakhabutdinovitsj Akhmedov, russisk Бахтияр Шахабутдинович Ахмедов (født 5. august 1987 i Bujnaksk) er en russisk bryter som bryter i fristil i 120-kilosklassen. Han representerte Russland under Sommer-OL 2008 der han tok sølv.


== Eksterne lenker ==
(en) Bakhtijar Akhmedov – Olympics.com 
(en) Bakhtijar Akhmedov – Olympic.org 
(en) Bakhtijar Akhmedov – Olympedia 
(en) Bakhtijar Akhmedov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bakhtijar Akhmedov – FILA
Fred Karger

Fred Karger (født 31. januar 1950) er en amerikansk republikansk politisk konsulent og aktivist for de homofiles rettigheter.
Karger politiske karriere begynte mens han var ansatt hos Dolphin Group i 1977. Selv om han ikke har stilt til valg til noe offentlig verv, har Karger jobbet under ni presidentvalg og han fungerte som en seniorkonsulent under kampanjene til presidentene Ronald Reagan, George H.W. Bush og Gerald Ford. Karger var partner i Dolphin Group, en kampanje i California som ble drevet av et konsulentfirma. Han pensjonerte seg etter 27 år og har siden jobbet som aktivist for homofiles rettigheter.
10. april 2010 presenterte han sitt kandidatur som presidentkandidat til valget i 2012. Etter at han annonserte at han ville stille som kandidat har han flere ganger vært i delstatene Iowa og New Hampshire der han har holdt møter, offentlige taler til velgerne og hatt flere intervjuer med TV og aviser. Til tross for at han nå er en av de første som har lansert sitt kandidatur, blir han på ingen måte alene. Han har heller ingen større sjanse, selv om han er tidlig ute. Det var 366 kandidater som stilte til presidentvalget i 2008. De færreste har hørt noe særlig om flere av dem.


== Eksterne lenker ==
VG nett: Homofile Fred vil slå Sarah Palin. Besøkt 10. mars 2011
Arcetri

Arcetri er en del av Firenze i Italia og ligger sør for byens sentrum. Arcetri er særlig kjent for en rekke historiske bygninger, blant annet huset til astronomen Galileo Galilei. Det ligger også et astronomisk observatorium der, Osservatorio Astrofisico di Arcetri.


== Eksterne lenker ==
Nettsted for Osservatorio Astrofisico di Arcetri (engelsk)
Live in America (Transatlantic-album)

Live in America er det første konsertalbumet til progressiv rock-supergruppen Transatlantic, utgitt i mars 2001. Albumet dokumenterer bandets SMPT:e-turné i USA sommeren 2000. Innspillingen ble foretatt under bandets konsert i 930 Club i Washington D.C. 24. juni 2000. Konserten 21. juni 2000 i Theater of the Living Arts i Philadelphia i Pennsylvania ble også innspilt. Disse opptakene ble utgitt på VHS under samme tittel, men har et litt annerledes innhold. 


== Sporliste ==
All tekst og musikk av Neal Morse, Roine Stolt, Mike Portnoy og Pete Trewavas unntatt hvor annet er notert.


=== Disk 1 ===
«All of the Above» – 30:47
I. «Full Moon Rising»
II. «October Winds»
III. «Camouflaged in Blue»
IV. «Half Alive»
V. «Undying Love»
VI. «Full Moon Rising (Reprise)»
«Mystery Train» – 15:32 «Magical Mystery Tour» (John Lennon/Paul McCartney)«Strawberry Fields Forever»
«We All Need Some Light» – 6:51 (Morse)


=== Disk 2 ===
«Genesis Medley» – 10:47 (Peter Gabriel/Tony Banks/Steve Hackett/Mike Rutherford/Phil Collins)
«Watcher of the Skies»
«Firth of Fifth»
«My New World» – 16:51
«Final Medley» – 19:10
«There Is More To This World» (Stolt)
«Go The Way You Go» (Morse)
«The Great Escape» (Trewavas/Steve Hogarth/Ian Mosley/Mark Kelly/Steve Rothery/John Helmer)
«Finally Free» (Portnoy/James LaBrie/John Petrucci/John Myung/Jordan Rudess)
«She's So Heavy»  (Lennon/McCartney)


== Personell ==
Neal Morse – vokal, keyboard
Roine Stolt – gitar, vokal
Pete Trewavas – bass, vokal
Mike Portnoy – trommer, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Live in America på Discogs 
(en) Live in America på MusicBrainz
På en grønnmalt benk

«På en grønnmalt benk» er en vise med tekst og melodi av Otto Nielsen (1909–1982). Han har skrevet en rekke viser, men var også en kjent stemme i NRK, blant annet gjennom programmet «Søndagsposten» som han ledet i mange år. Han sang inn flere plater sammen med sin søster Gerd Røstad (1917–1997), under tittelen «Gerd og Otto». Visen «På en grønnmalt benk» er skrevet i 1946, men kom første gang ut på plate i 1948, og ble en av duoens største slagere.  Foruten den grønnmalte benken sang de inn viser som «Det bestemmer jeg» og «Gresskarvalsen».


== Innspillinger (i utvalg) ==
Gerd og Otto med orkester. Innspilt i Oslo 20. oktober 1948. Utgitt på 78-platen Musica A-8482.


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter av Elin Prøysen, Damm 2007
Enduro

Enduro er også en disiplin i terrengsykling.

Enduro er en motorsykkelsport der det kjøres på baner i tøft terreng. Navnet er den italienske og spanske oversettelse av det engelske ordet «endurance», som på norsk betyr utholdenhet. Rally Dakar er et typisk enduro-løp.


== Norge ==
I Norge er utøverne av sporten organisert i Norges Motorsportforbund. Per 2021 er Pål Anders Ullevålseter norsk landslagstrener i enduro.


== Referanser ==
Tramteatrets siste sang

Tramteatrets siste sang er en radiodokumentar som gikk på NRK-programmet Radiodokumentaren. Denne dokumentaren forteller Tramteatrets historie fra 70-tallet og 80-tallet. Den ble laget i Chateau Neuf torsdag den 3. mars 2011 med publikum. Her spilte teatret også sin avskjedskonsert hvor en av sangene var deres siste sang «Så lenge verden består». Radiodokumentaren var av Line Alsaker, Teknisk regi av Merete Antonsen og konsulent Kari Hesthamar. Line Alsaker sa at det var nok penger til å lage bok om Tramteatret. En av dem som snakket om teatret var Ivar Køhn.


== Tramteatret sang ==
«(Her kommer) Pelle Parafins Bøljeband»
«Ingenting er forseint»
«Å, livet svinger»
«Martin Luther»
«Randi og Ronny»
«Vuggesang» (til minne om Billy Betong)
«På tide å drømme»
«Så lenge verden består»
«Det enkleste er pistol»
«Tilbake til by'n»


== Tramteatret ==
Arne Garvang – gitar, sang
Terje Nordby – gitar, sang
John Nyutstumo – klarinett, saksofon, sang
Kine Hellebust – sang
Kirsti Nyutstumo – bass
Marianne Krogness – sang
Anne Nyutstumo – sang
Simen Nyutstumo Stensland – trommer
Anders Rogg – piano, sang
Magne Bruteig – sang
Liv Aakvik – sang
Per Kjeve – sang


== Referanser ==
Eduard Kotsjergin

Eduard Stepanovitsj Kotsjergin (russisk: Эдуард Степанович Кочергин, født i Leningrad i 22. september 1937) er en russisk scenograf, kunstner og forfatter.


== Biografi ==
Kotsjergins foreldre ble ofre for Stalins terror. Faren ble skutt i 1937, moren satt fengslet i 10 år, mens Eduard ble sendt til et barnehjem for «barn av folkefiender» i Omsk i Sibir. I 1945 flyktet han fra barnehjemmet og brukte seks år på flukten tilbake til Leningrad, der han til slutt ble gjenforent med sin mor. Kotsjergin studerte på Det statlige teaterakademiet i St. Petersburg og har det meste av livet jobbet på teateret, fra 1972 på Tovstonogov Bolsjoj Dramateater i St. Petersburg, som kunstner og scenograf. Han har publisert fortellinger i tidsskrifter siden 1997, før han debuterte som forfatter i bokform med novellesamlingen «Engledukken» (Ангелова кукла, 2003). For den selvbiografiske romanen «Med Stalin som gudfar» (Крещенные крестами, 2009) mottok Kotsjergin litteraturprisen «Natsbest» («Nasjonal bestseller»). Kotsjergin har også mottatt tallrike utmerkelser for sitt kunstneriske arbeid på teateret.


== Forfatterskap ==
Kotsjergins forfatterskap er sterkt selvbiografisk. Romanen «Med Stalin som gudfar: opptegnelser på knærne» beskriver Kotsjergins flukt vestover fra barnehjemmet i Omsk. Russlands enorme jernbanenett er den sentrale «kronotop» i Kotsjergins flukt - han reiser som blindpassasjer på ymse vis, som togrøver-hjelpegutt, osv. Hver vinter melder han seg for militsiaen og tar han inn på det lokale barnehjem. Hver vår går flukten videre vestover. Kotsjergin overlever fordi han kan forme Lenins og Stalins profiler av to biter kobbertråd han stadig har i lommen. Han underholder med kunstene sine og får mat i bytte. Boken er en selvbiografi med sterke skjønnlitterære kvaliteter. De presise beskrivelsene er nøkterne og autentiske, men med stor visuell rikdom. Språket er frodig, folkelig, og dialoger og stemmer tegner et unikt tidsbilde av etterkrigstidens vidstrakte Russland, som tar i mot sine seirende og sårede hjemvendte soldater vestfra, et folk som kjemper for overlevelsen, alt sett fra et barns enkle, men gripende, perspektiv.
Novellesamlingen «Engledukken» bygger på Kotsjergins liv etter at han vendte tilbake til Leningrad.


== Utvalgt bibliografi ==
Engledukken (Ангелова кукла, 2003, noveller)
Med Stalin som gudfar: Opptegnelser på knærne (Крещенные крестами: записки на коленках, 2009, roman)


== Eksterne lenker ==
TV-program om Kotsjergins liv, del 1
TV-program om Kotsjergins liv, del 2
Kotsjergin gjest på radiokanalen Ekho Moskvy Arkivert 11. april 2011 hos Wayback Machine.
The Guest

The Guest er et musikkalbum med Ingrid Olava. Albumet ble utgitt den 15. februar 2010. For albumet vant Olava Spellemannprisen 2010 i klassen kvinnelig artist. Hun var også nominert i klassene tekstforfatter og populærkomponist.


== Sporliste ==
«The Queen»
«Passenger»
«Won't Be Silenced»
«Warrior Song»
«You Will Be Moved Though the World Stays the Same»
«Treasure and Pain»
«The Sun»
«Love, Oh Love»
«The Guest»
«I Was Wrong»
«Poster Child»
Juliet’s Wishes

Juliet's Wishes er et musikkalbum med Ingrid Olava. Albumet ble utgitt den 31. mars 2008.


== Sporliste ==
«Stars»
«Headlines»
«Only Just Begun»
«Giant of Time»
«Back to Love»
«William»
«Juliet's Wishes»
«George, Fred and Me»
«It's Alright Ma (I'm Only Bleeding)»
«Elevator»
«Slippery»


== Eksterne lenker ==
(en) Juliet's Wishes på Discogs 
(en) Juliet's Wishes på MusicBrainz
SMPT:e – The Roine Stolt Mixes

SMPT:e – The Roine Stolt Mixes er et demo-album av progressiv rock-supergruppen Transatlantics debutalbum, SMPT:e. Albumet består av bandets gitarist Roine Stolts miks av SMPT:e med identisk sporliste som original-albumet, men med en rekke alternative valg av instrumentering. På flere spor har Stolt valgt å fremheve gitarene, der originalutgivelsen har passasjer som er dominert av keyboard. 
Dette albumet var tilgjengelig i begrenset opplag, og ble solgt fra Radiant Records' nettsted. 


== Sporliste ==
All tekst og musikk av Neal Morse, Mike Portnoy, Pete Trewavas og Roine Stolt unntatt hvor annet er notert.

«All of the Above» – 30:59
I. «Full Moon Rising»
II. «October Winds»
III. «Camouflaged in Blue»
IV. «Half Alive»
V. «Undying Love»
VI. «Full Moon Rising (Reprise)»
«We All Need Some Light» – 5:45 (Neal Morse)
«Mystery Train» – 6:52
«My New World» – 16:16
«In Held ('Twas) In I» –17:21 (Gary Brooker/Matthew Fisher/Keith Reid, arrangert av Morse/Stolt/Portnoy/Trewavas)
I. «Glimpses of Nirvana»
II. «In the Autumn of My Madness»
III. «Look to Your Soul»
IV. «Grand Finale»


== Personell ==
Neal Morse – vokal, keyboard
Roine Stolt – gitarer, vokal
Pete Trewavas – bass
Mike Portnoy – trommer
Live in Europe (Transatlantic-album)

Live in Europe er det andre konsertalbumet fra progressiv rock-supergruppen Transatlantic, utgitt i november 2003. Albumet dokumenterer bandets konsert 12. november 2001 i 013 Club i Tilburg i Nederland. Konserten ble også filmet og utgitt på DVD under samme tittel. 
Albumet består av seks låter hentet fra bandets to første album, samt The Beatles' Abbey Road-medley. Daniel Gildenlöw fra Pain of Salvation er gjestemusiker, og bidrar med utfyllende keyboard, gitar, vokal og perkusjon.


== Sporliste ==
All tekst og musikk av Neal Morse, Roine Stolt, Pete Trewavas og Mike Portnoy unntatt Abbey Road-medleylåtene som er merket *, skrevet av John Lennon/Paul McCartney.


=== Disk 1 ===
«Duel With the Devil» – 26:00
I. «Motherless Children»
II. «Walk Away»
III. «Silence of the Night»
IV. «You're Not Alone»
V. «Almost Home»
«My New World» – 16:20
«We All Need Some Light» – 6:41 (Morse)
«Suite Charlotte Pike Medley» – 30:55
I. «If She Runs»
II. «You Never Give Me Your Money» *
III. «Mr. Wonderful»
IV. «Mean Mr. Mustard» *
V. «Polythene Pam» *
VI. «She Came in Through the Bathroom Window» *
VII. «Temple of the Gods»
VIII. «Motherless Children» / «If She Runs (Reprise)»
IX. «Golden Slumbers» *
X. «Carry That Weight» *
XI. «The End» *
XII. «Her Majesty» *


=== Disk 2 ===
«Stranger in Your Soul» – 30:36
I. «Sleeping Wide Awake»
II. «Hanging in the Balance»
III. «Lost and Found Pt. 2»
IV. «Awakening the Stranger»
V. «Slide»
VI. «Stranger in Your Soul»
«All of the Above» – 30:20
I. «Full Moon Rising»
II. «October Winds»
III. «Camouflaged in Blue»
IV. «Half Alive»
V. «Undying Love»
VI. «Full Moon Rising (Reprise)»


== Personell ==
Neal Morse – vokal, keyboard, gitar
Roine Stolt – gitar, bakgrunnsvokal
Pete Trewavas – bass, bakgrunnsvokal
Mike Portnoy – trommer, bakgrunnsvokalGjestemusiker:

Daniel Gildenlöw – utfyllende instrumentering: keyboard, gitar, perkusjon, vokal og bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Live in Europe på Discogs 
(en) Live in Europe på MusicBrainz
Santa Maria dei Miracoli og Santa Maria in Montesanto

Santa Maria dei Miracoli og Santa Maria in Montesanto er to søsterkirker i Roma i Italia. De ligger ved plassen Piazza del Popolo og vender mot den nordlige porten i Aurelianusmuren. Kirkenes eksteriør er likeartet, men innvendig er forskjellene større.
Opprinnelsen for de to kirkene kan utledes til 1600-tallets restaurering av hovedinngangen til middelalderens og renessansens Roma fra Via Flaminia. Pave Alexander VII bestilte opprustningen av området hos arkitekt Carlo Rainaldi. I oppdraget inngikk to kirker og disse ble finansiert av kardinalen Girolamo Gastaldi (1616-1685). Hans våpenskjold finnes avbildet i begge kirkene.


== Santa Maria in Montesanto ==
Santa Maria in Montesanto ble bygget på plassen til en eldre kirke med samme navn og som administreres av karmelittmunker. Navnet Montesanto, italiensk for hellige fjellet, sikter til Karmelberget i Israel. Byggingen av kirken begynte den 15. juli 1662 og ble avsluttet i 1675, selv om ytterligere påbygning ble utført i 1679. Opprinnelig arkitekt var Carlo Rainaldi, tegningene ble endret av Giovanni Lorenzo Bernini og ble etter hvert sluttført av Carlo Fontana. Helgenstatuene på utsiden anses å være formgitt av Bernini. Klokketårnet ble oppført på 1700-tallet.
Interiøret er elliptisk med en dodekagonal, tolvsidet, kuppel. Det første kapellet til venstre er helliggjort til helgenen Lucia, neste kapell er helliggjort til Santa Maria Maddalena dei Pazzi, en karmelittnonne som ble kanonisert av pave Klemens X i 1669. Det tredje kapellet kalt Cappella Montioni, ettersom det ble finansiert av familien Montioni.
I 1951 innførte monsignoren tradisjonen at i kirken holder en kunstnermesse. Hver søndag fra og med den siste søndagen i oktober til den 29. juni holdes en gudstjeneste hver søndag der en kunstner leser messen blandet med musikkinnslag. Mot slutten ber forsamlingen en særskilt bønn, Preghiera degli Artisti, for kunstnere.


== Santa Maria dei Miracoli ==
Byggingen av Santa Maria dei Miracoli ble innledet 1675 og avsluttes i 1681. Et lite oratorium, Sant'Orsola, måtte gi plass til den nye kirken. Interiøret er sirkulært med en oktagonal, åttesidet, kuppel. Interiøret har en sirlig stukkatur utført av Berninis elev Antonio Raggi. Statuene av kardinalen Girolamo Gastaldi og hans bror, markien Benedetto Gastaldi, formgavs av Carlo Fontana, som også tegnet kuppelen. Bystene i bronse er utført av Girolamo Lucenti.


== Eksterne lenker ==
(en) Santa Maria dei Miracoli e Santa Maria in Montesanto (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Whirld Tour 2010: Live in London

Whirld Tour 2010: Live in London er det tredje konsertalbumet fra progressiv rock-supergruppen Transatlantic, utgitt i oktober 2010. Albumet dokumenterer bandets konsert 21. mai 2010 i Shepherd's Bush Empire i London i England, som også ble filmet og utgitt på DVD med samme tittel. DVD-versjonen inneholder i tillegg blant annet en coverversjon av Genesis-låten «The Return of the Giant Hogweed» (der de spiller sammen med Steve Hackett) og en dokumentar. Konserten var en del av bandets The Whirlwind-turné.
Daniel Gildenlöw fra Pain of Salvation bidrar med utfyllende instrumentering og vokaler, som han gjorde på Live in Europe fra 2003. 


== Sporliste ==
All tekst og musikk av Neal Morse, Roine Stolt, Mike Portnoy og Pete Trewavas unntatt hvor annet er notert.


=== Disk 1 ===
«The Whirlwind» – 79:52
I. «Overture» / «Whirlwind»
II. «The Wind Blew Them All Away»
III. «On the Prowl»
IV. «A Man Can Feel»
V. «Out of the Night»
VI. «Rose Colored Glasses»
VII. «Evermore»
VIII. «Set Us Free»
IX. «Lay Down Your Life»
X. «Pieces of Heaven»
XI. «Is It Really Happening?»
XII.« Dancing With Eternal Glory» / «Whirlwind (Reprise)»


=== Disk 2 ===
«All of the Above» – 30:19
I. «Full Moon Rising»
II. «October Winds»
III. «Camouflaged in Blue»
IV. «Half Alive»
V. «Undying Love»
VI. «Full Moon Rising (Reprise)»
«We All Need Some Light» – 8:40 (Morse)
«Duel With the Devil» – 28:31
I. «Motherless Children»
II. «Walk Away»
III. «Silence of the Night»
IV. «You're Not Alone»
V. «Almost Home»


=== Disk 3 ===
«Bridge Across Forever» – 6:03 (Morse/Prince)
«Stranger in Your Soul» – 30:00
I. «Sleeping Wide Awake»
II. «Hanging in the Balance»
III. «Lost and Found Pt. 2»
IV. «Awakening the Stranger»
V. «Slide»
VI. «Stranger in Your Soul»


== Personell ==
Neal Morse – vokal, keyboard, gitar
Roine Stolt – gitar, bakgrunnsvokal
Pete Trewavas – bass, bakgrunnsvokal
Mike Portnoy – trommer, bakgrunnsvokalGjestemusiker:

Daniel Gildenlöw – utfyllende instrumentering: keyboard, gitar, perkusjon, vokal, bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Whirld Tour 2010: Live in London på MusicBrainz
Háttatal

Háttatal («Verselisten») er den siste seksjonen av Den yngre Edda som ble skrevet av den islandske dikteren og historikeren Snorre Sturlason. Den består av rundt 20 000 ord eller på 102 strofer. Han brukte for det meste sine egne diktkomposisjoner, en lang og merkelig kongehyllest på vers og gir eksempler på ulike verseformer som ble brukt i den gamle norrøne skaldekunsten. Ettersom det er et læredikt er det et nytt versemål for hver strofe. Snorre hadde en beskrivende tilnærming til sitt verk; han systematiserte materialet og noterte ofte at «de eldre skaldene fulgte ikke alltid» disse reglene.
De fleste av formene avhenger av antallet stavelser per linje foruten også assonans, halvrim, klanglikhet, og bokstavrim. Selv om enderim er representert er det ikke i den form som de fleste moderne lesere vil forvente; det vil si former som AAAAAAAA og AAAABBBB, og spiller dessuten en mindre rolle i Snorres eksempler. Det er enklere å forstå dette verket hvis leseren har Den første grammatiske avhandling tilgjengelig, en norrøn avhandling fra rundt 1150 om norrønt språk.
Mange forskere har foreslått at formen til Háttatal antyder en klassisk innflytelse som er avledet fra kristen læring som Snorre uten tvil var utsatt for. Andre har argumentert at dette var et resultat av en logisk tilnærmelse innenfor rammeverket av en dialog og at en del aspekter av verket viser at det ikke var direkte påvirket av klassiske tekster.


== Eksterne lenker ==
Snorre Sturlusons Háttatal i sin opprinnelige tekst
Háttatal, Old Norse
Stålmenn

Stålmenn var et norsk rockeband som eksisterte mellom 1994 og 1998. Det var dannet av Ståle Stålmann Kverndokk (hovedvokal og kompgitar) og Pär Basset (vokal og sologitar). Begge skrev tekster og musikk. Siden kom Lars Gudmestad (bass) og John Terje Johnsen (trommer) med. Bandet hadde sin base i Oslo. Debutalbumet «Ingen spøk» ble gitt ut i 1995. Musikken lå i landskapet mellom powerpop og garasjerock med innslag av punk. Et av sporene på albumet, «Sommerfugler i magen», ble en liten hit på radiokanalen NRK P3. Bandet ga senere ut singelen « Sirkelslange» (1997) og EP-en «Nepe» (1998). Etter en del konsertvirksomhet holdt de sin siste konsert sommeren 1998 i Holmestrand under festivalen Bakgårspop. Bandet gjenoppstod med ny besetning i august 2015, da de spilte på arrangementet Bogerudfest i Oslo. Senere har de holdt det gående med Inge Ztøy (bass) og Tor Linckert (trommer) som nye medlemmer. Våren 2019 ble comeback-albumet «Fra undersiden» utgitt sammen med singelen «Uro / Frie tøyler».


== Diskografi ==
Ingen spøk (album-CD, digital) (1995)
Sirkelslange (single-CD, digital) (1997)
Nepe (EP-CD, digital) (1998)
Bidrag til Betong (album-CD med diverse artister) (1997)
Nifse greier (EP, digital) (2013)
Samling i Kølabånn (live) (album, digital) (2017)
Uro / Frie tøyler (single, digital) (2019)
Fra undersiden (album-LP, digital) (2019)


== Referanser ==
Lydmuren albumpresentasjon
Stålmenn på youtube
Stålmenn på Apple music/ i TunesTilgang i norske bibliotek: 

Grønneberg, Anders (30. august 1995). «Stålmenn mener alvor». Dagbladet. s. 30. 
Paulsen, Kjell (1. september 1995). «Gjør alt selv». Dagbladet. s. 10–11. 
Høgenhaug, Marte (9. juni 1998). «Gudmestad forsøker seg på Sinatra». Aftenposten. s. 30. 


== Eksterne lenker ==
(en) Stålmenn på Apple Music 
(en) Stålmenn på Discogs 
(en) Stålmenn på MusicBrainz 
(no) Stålmenn på Rockipedia 
https://www.facebook.com/StaleKverndokkBand
Transatlantic Demos

Transatlantic Demos er et samlealbum av Neal Morse, utgitt i 2003. Albumet består av en samling demoer av Morse som senere ble bearbeidet av Morse, Mike Portnoy, Roine Stolt og Pete Trewavas og utgitt på Transatlantics to første album SMPT:e og Bridge Across Forever. Etter et forslag fra Portnoy, samlet Neal Morse sammen en CD med demoer og låtsnutter han hadde spilt inn, som en dokumentasjon på hvordan flere av supergruppens låter startet sitt «liv».


== Sporliste ==
All tekst og musikk av Neal Morse.

«Hanging in the Balance» – 18:01
«Working on Mystery Train (on a bus)» – 1:46
«We All Need Some Light» – 5:23
«Dance With the Devil» – 9:01
«Working on Piano Solo in 'All of the Above'» – 0:53
«Bridge Across Forever» – 4:48
«Full Moon Rising» – 22:34


== Personell ==
Neal Morse – produsent, låtskriver, gitarer, synthesizer, piano, orgel, vokaler


== Eksterne lenker ==
(en) Transatlantic Demos på Discogs 
(en) Transatlantic Demos på MusicBrainz
Frederick Meyer

Frederick «Fred» Julius Meyer (født 17. mai 1900 i Chicago, død 12. mars 1983 i Los Angeles) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker i 1920 i  Antwerpen.
Meyer vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på delt tredjeplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 82,5  kg, i fristil bak Robert Roth fra Sveits og sin landsmann Nat Pendleton. Det var åtte brytere fra fem nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 25. til 27. august 1927. 


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, tungvekt  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Meyer – Olympics.com 
(en) Frederick Meyer – Olympic.org 
(en) Frederick Meyer – Olympedia 
(en) Frederick Meyer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Walter Maurer

Walter Stark Maurer (født 9. mai 1893 i Kenosha i Wisconsin, død 18. mai 1983 i Chicago) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker i 1920 i Antwerpen. 
Maurer vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt 82,5  kg, i fristil bak Anders Larsson fra Sverige og Charles Courant fra Sveits. Det var tretten brytere fra åtte nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 25. til 27. august 1927. 


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, lett tungvekt  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Maurer – Olympedia 
(en) Walter Maurer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)