jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjetil Skaslien

Kjetil Skaslien (født 6. juli 1939 i Grue kommune) er en norsk trekkspiller og komponist, som har gitt ut flere musikkalbum. Han er i tillegg medlem av gruppen Gatesangerne.
Han er blant annet kjent for å kunne spille trekkspill feilfritt med votter, noe han blant annet gjorde da han ble verdensmester i hurtigspilling av jazzlåten TIGER RAG. Han har også vært Norgesmester i trekkspilling flere ganger i yngre alder.


== Diskografi ==
Finnskoghøst
Stemningstoner


== Referanser ==
Kaiser (øl)

Kaiser er et costaricansk alkoholfritt øl, det eneste av sitt slag i landet. Det produseres av Cervecería Costa Rica.
Kaiser selges i følgende størrelser:

350 ml glassflaske
350 ml boks


== Eksterne lenker ==
Kaiser hos Florida Ice & Farm Company
Bremen (øl)

Bremen er et costaricansk ølmerke. Det har en alkoholprosent på bare 2,8. Det produseres av Cervecería Costa Rica, og blei gjenlansert i 2009 etter at det hadde vært borte fra markedet siden 1992. Det blei tidligere produsert av det nå nedlagte Cervecería Americana.
Bremen selges i følgende størrelser:

350 glassflaske
350 boks


== Eksterne lenker ==
Bremen hos Florida Ice & Farm Company
El Financiero: Bremen regresa al mercado cervezero nacional 31. august 2009
St. Lambertus (Düsseldorf-Altstadt)

St. Lambertus er en av fire romersk-katolske kirker i Düsseldorf i bydelen Altstadt.


== Historie ==
St. Lambertus er antagelig den eldste bygningen i Düsseldorf, og historisk kan den dokumenteres tilbake til 1159, selv om opprinnelse ligger lenger tilbake i tid. På 600-tallet kom angelsaksiske munker til Rhinen, og vi vet at de bygde et kloster litt nord for dagens Düsseldorf. Under ledelse av biskop Suitbert begynte de å spre kristendommen for folkene som bodde i Westfalen. På 700-tallet bygde de, under Willeikus' ledelse, et kapell på det stedet hvor elva Düssel møter Rhinen. Dette ble innviet av misjonæren Lambertus.
På 1200-tallet ble det lille kapellet omgjort til en landsbykirke. Da grev Adolf V von Berg i 1288 forente seg med de frie kölner-borgerne mot erkebiskop Siegfried von Westerburg, ble det et blodig slagsmål, kjent som Worringen-slaget, og grev Adolf førte erkebiskopen som fange til slottet Burg. Som takk for hjelpa gav han landsbyen Düsseldorf bystatus 14. august 1288. Han ville også at byen skulle få en større kirke og utvidet kapellet mot øst i en gotisk stil, dagens kor. Mot vest forlenget han bygningen og begynte på klokketårnet. Etter hans død stoppet videre bygging opp.
I 1348 ble grevskapene Jülich og Berg forent, og da grevskapet Berg ble hertugdømme i 1380 valgte Wilhelm II von Berg  i 1386 Düsseldorf som sin residensby. Han fullførte utvidelsen av kirken, rev midtskipet som var bygd i romansk stil og bygde videre i gotisk stil. Innvielsen av den nye kirken fant sted 13. juli 1394 til jomfru Marias ære, og som beskyttere ble Lambertus, Apollinaris, Thomas og Pankratius valgt. Denne helgenbeskyttelsen (patrozinium) beholdt kirken helt fram til sekulariseringsprosessen i 1803, se Reichsdeputationshauptschluss.
I 1606 fikk kirken store skader på grunn av storm, og 10. august 1634 eksploderte det nærliggende pulvertårnet. Disse hendelsene førte til nødvendige restaureringer. Etter en brann i 1815 ble tårnet fornyet. Det ble brukt friskt og fuktig treverk, slik at tårnet fremstod skjevt og fordreid. Etter skader under 2. verdenskrig ble tårnet fornyet, og man bygde det – etter folkets ønske – like fordreid som før. Mange kaller det i dag for "det skjeve tårn i Düsseldorf". Den nye vestportalen fra 1950 er laget av billedhuggeren Ewald Mataré.
I 1974 fikk kirken tildelt tittelen Basilica minor av pave Paul VI.


== Litteratur ==
Gustav Bayerle: Die katholischen Kirchen Düsseldorf’s, von ihrer Entstehung bis auf die neueste Zeit. Ein Beitrag zu Geschichte der Stadt, Düsseldorf 1844.
Karl Strauven: Die fürstlichen Mausoleen Düsseldorf’s in der St. Lambertuskirche, der Kreuzbrüder und Hof-(St. Andreas)Kirche, Düsseldorf 1879.
Hermann J. Richartz: Herzlich willkommen in der Basilika St. Lambertus, Düsseldorf-Altstadt (brosjyre uten årstall).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) St. Lambertus (Düsseldorf) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kirkens offisielle hjemmeside
Crocodile Rock

«Crocodile Rock» er en sang skrevet av Elton John og Bernie Taupin, og spilt inn i juni 1972 i Strawberry Studios i Frankrike.
Sangen ble utgitt som singel 27. oktober 1972 i Storbritannia og 20. november 1972 i USA, som den første singelen fra albumet Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player (1973). 3. februar 1973 ble den Elton Johns første singel som nådde førsteplass på Billboard Hot 100 i USA. Musikere på sangen er blant andre Davey Johnstone og Nigel Olsson, som var medlemmer av Elton Johns faste backing-band.


== Eksterne lenker ==
Crocodile Rock på Allmusic
Novatus

Den hellige Novatus (død ca 151) var en meget tidlig kristen helgen. Hans minnedag er 20. juni som han deler sammen med sin bror, martyren Timoteus.
Novatus og hans bror skal ha vært sønner av den hellige senatoren Pudens og hans hustru, den hellige Claudia Rufina. Parets døtre var Pudentia og Prassede som har hver sin kirke oppkalt etter seg på Esquilinhøyden. Pudens ble sagt å være omvendt til kristendommen av Paulus, som skal ha bodd hos ham i syv år under keiser Neros kristenforfølgelser. Pudens er nevnt i Bibelen i Paulus' andre brev til Timoteus: «Skynd deg å komme før vinteren! Evbolos, Pudens, Linus, Claudia og alle våre søsken hilser deg.»Novatus' farfar var Quintus Cornelius Pudens, en romersk senator som sammen med sin hustru Priscilla skal ha vært blant de første som apostelen Peter omvendte til kristendommen i Roma. Apostelen skal ha bodd hos dem mens han var i Roma. En del av strukturen i kirken Santa Pudenziana i Via Urbana antas å være en del av senatorpalasset eller badene som ble bygd av Novatus. Det samme har vært sagt om kirken Santa Prassede lenger oppe på Esquilinhøyden.Men ifølge den greske kirkehistorikeren Filostorgius fra 400-tallet skal Novatus ha vært av frygisk opprinnelse. Novatus døde rundt år 151. Det er grunn til å tro at Novatus er en legendarisk figur som aldri har eksistert.


== Referanser ==
Flymedisin

Flymedisin er et bredt fag innen medisinen som befatter seg med menneskets reaksjon, tilpasning, helse og funksjon under unormale eller ekstreme miljøfaktorer man eksponeres for i luftfart. Hovedmålet er å fremme flysikkerhet og menneskelig effektivitet under påvirkning av stressfaktorer som lavt atmosfærisk trykk, stråling, vibrasjon, ekstreme temperaturer, oksygenmangel og akselerasjon/G-krefter. Andre sentrale fagområder innen flymedisin er seleksjonsmedisin, sanseapparatet, baromedisin og trykkfallsyke, forebyggende medisin, reisemedisin og hygiene, fysikk, fysiologi og psykologi. Den internasjonale betegnelsen for flymedisin er aerospace medicine, som henviser til at faget også inkluderer romfartsmedisin. I Norge er imidlertid fokuset satt på luftfart begrenset til troposfæren og stratosfæren.  
Flymedisin vil i mange tilfeller involvere et tverrfaglig samarbeid mellom leger, psykologer, ingeniører, fysiologer og flere andre spesialister. Arbeidsområdet kan bestå av forskning i alt fra hypoksi og trykkfallsyke til tretthet og menneskelige faktorer, gjennomføring av kontrollert hypobar eksponering i lavtrykkskammer, flymedisinsk sertifisering eller seleksjon av piloter, transport av pasienter med luftambulanse, fly operativt arbeidsmiljø, rådgivning om marginer i relasjon til menneskelig ytelse og begrensninger, undervisning og trening i egne fysiologiske og psykologiske begrensninger, vurdering og rådgivning om utstyr og fly, samt medisinske problemstillinger som kan strekke seg fra enkle utlikningsproblemer hos en flypassasjer til utvikling av avansert medisinsk støtteutstyr for dem som flyr til ekstreme høyder.
Flymedisin og dykkermedisin omfattes av fellesbetegnelsen baromedisin.


== Eksterne lenker ==
Aerospace Medial Association
Liste over Australias generalguvernører

Det følgende er en liste over Australias generalguvernører fra etableringen av Commonwealth of Australia som føderasjon i 1901 til i dag.
Før føderasjonen ble en guvernør i New South Wales, Charles Augustus FitzRoy, utnevnt til «generalguvernør over alle Hennes Majestets australske besittelser».


== Generalguvernører ==

		
		
		


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Christopher Cunneen (1983). Kings' Men: Australia's Governors-General from Hopetoun to Isaacs. Allen and Unwin. ISBN 0-86861-238-3. 
Bill Hayden (1996). Hayden: An Autobiography. Angus & Robertson. ISBN 0-207-18769-X. 


== Eksterne lenker ==
The Office of the Governor-General
The use av the reserve powers
A Mirror to the People a 58 minute documentary film on the Office av Governor-General av Australia 1999. Dir: Daryl Dellora. Features Sir William Deane, Sir Zelman Cowen, Sir Ninian Stephen. Special Commendation ATOM Awards
Nunggubuyu

Nunggubuyu er et gunwinyguansk språk som snakkes av nunggubuyufolket i Nordterritoriet i Australia. Det er hovedspråket i den lille byen Numbulwar.


== Fonologi ==


=== Konsonanter ===
/n̪/ er sjelden. /ɾ/ kan uttales som en trill om den kommer først i et ord, noe som er sjelden.


=== Vokaler ===


== Tall ==
Nunggubuyu bruker et femtallssystem.


== Referanser ==
Bledius

Bledius er en artsrik gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Bledius-artene er spesialiserte i å leve i utgravde ganger nær vann.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-4 millimeter), slanke kortvinger. Kroppen er lang og smal, dekkvingene korte, beina korte og kraftige. Hodet er temmelig stort, hos noen arter med hornlignende utvekster i pannen. Antennene er ganske korte.


== Levevis ==
Bledius-artene graver i sand og mudder ved ferskvann eller saltvann. De lever mesteparten av livet nede i gangene sine og man må vanligvis grave etter dem for å finne disse artene. Arter som lever ved havet kan forsegle gangene sine ved flo sjø slik at de kan klare seg godt om stedet de lever blir oversvømmet. Flere andre biller kan leve sammen med Bledius-artene, blant annet løpebiller i slekten Dyschirius, som delvis lever av Bledius.


== Systematisk oversikt / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien tannkortvinger Oxytelinae Fleming, 1821
Slekten Bledius Leach (eeventuelt Samouelle), 1819
Underslekten Astycops Thomson, 1859
Bledius subterraneus Erichson, 1839
Bledius talpa (Gyllenhal, 1810)
Bledius tibialis Heer, 1839
Underslekten Bledius (i snever forstand)
Bledius tricornis (Herbst, 1784)
Underslekten Dicarenus Gistel, 1834
Bledius fergussoni Joy, 1912
Underslekten Hesperophilus Curtis, 1829
Bledius annae Sharp, 1911
Bledius arcticus J.Sahlberg, 1890
Bledius bernhaueri Poppius, 1909
Bledius bosnicus Bernhauer, 1902
Bledius crassicollis Lacordaire, 1835
Bledius denticollis Fauvel, 1872
Bledius erraticus Erichson, 1839
Bledius femoralis (Gyllenhal, 1827)
Bledius fuscipes Rye, 1865
Bledius gallicus (Gravenhorst, 1806)
Bledius lativentris Jansson, 1928
Bledius littoralis Heer, 1839
Bledius longulus Erichson, 1839
Bledius opacus (Block, 1799)
Bledius pallipes (Gravenhorst, 1806)
Bledius poppiusi Bernhauer, 1902
Bledius terebrans (Schiødte, 1866)
Bledius vilis Mäklin, 1878
Underslektsplassering usikker
Bledius jadarensis Helliesen, 1913


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bledius – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bledius i Encyclopedia of Life 
(en) Bledius i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bledius hos Artsdatabanken 
(sv) Bledius hos Dyntaxa 
(en) Bledius hos Fauna Europaea 
(en) Bledius hos ITIS 
(en) Bledius hos NCBI 
(en) Kategori:Bledius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bledius – detaljert informasjon på Wikispecies
Arkitekturåret 1641

Arkitekturåret 1641 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1641.


== Hendelser ==


== Bygninger ==
1641→1674 Byggingen av Riddarhuset i Stockholm. Følgende arkitekter hadde ansvaret i forskjellige perioder: Simon de la Vallée (1641→1642), Heinrich Wilhelm (1645-1652), Justus Vingboons (1652-1656) og til slutt Jean de la Vallée.
1632→1653: Byggingen av Taj Mahal pågår.
ca. 1640 : Byggingen av en tidligere jesuittskole i Genova (forløperen til Universitetet i Genova) av Bartolomeo Bianco.


== Fødsler ==
Giovanni Battista Contini, italiensk arkitekt under barokkperioden (død 1723)


== Dødsfall ==
…
Tufa

Tufa er en type kalkstein dannet ved utfelling av  karbonatmineraler fra vann under moderat temperatur. I varme kilder kan det av og til oppstå liknende karbonatholdige sedimenter, som kalles travertin, men disse er mindre porøse. Tufa kalles av og til meteogen travertin. Ved litteratur- og websøk må en være oppmerksom på forvekslingsmuligheten med den (ekte) termogene  travertin fra varme kilder, som ofte kalles «kalktuff». Tufa, som altså er sedimentær og kalkbasert må heller ikke forveksles med tuff (fra italiensk «tufo»), som er en   vulkansk bergart selv om navnet har samme etymologiske opphav.


== Egenskaper ==
Både nyere og fossile tufaavleiringer inneholder store mengder av mikroorganismer og makrobiologiske komponenter, noe som gjør dem ekstremt porøse. Tufa enten I langsomt flytende elveløp eller i innsjøer. Ford og  Pedley (1996) gir en oversikt over  tufasystemer over hele verden.


== Anvendelse ==
Tufa brukes noe som basis for utplanting og planteoppsatser. Den porøse konsistensen gjør tufa ideell som element i stein- og fjellhager. Tufa blandes ofte inn i betong til et produkt kalt  hypertufa, som har liknende anvendelse.


== Se også ==
Liste over bergarter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mono Lake Committee page about tufa
Varslingssystem for digital infrastruktur

Varslingssystem for digital infrastruktur (VDI) er et sensornettverk som drives av Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM).VDI er et nasjonalt nettverk av «inntrengningsdeteksjonssensorer» på Internett for offentlige etater og private virksomheter. Sensornettverket skal oppdage om noen prøver å utføre uønsket aktivitet mot kritisk digital infrastruktur i Norge. VDI skal bidra til at virksomheten får beskjed om at datanettverket utsettes for innbrudd eller forsøk på innbrudd. Kriteriene for å bli medlem er at virksomheten er underlagt sikkerhetsloven, pekt ut som en Grunnleggende nasjonal funksjon av sitt tilhørende departement, tilhører en prioritert sektor eller av andre årsaker kan sees på som samfunnsviktige.VDI har røtter tilbake til 1997 og ble operativt i 1999  som et samarbeidsprosjekt mellom Etterretningstjenesten, Politiets sikkerhetstjeneste og NSM. I 2003 ble det bestemt at sensornettverket skulle gjøres permanent, og VDI ble etablert som en seksjon.


== Deltakere ==
Allerede i år 2000 hadde prosjektet åtte deltakere, halvparten private og halvparten statlige virksomheter. Listen over og antall medlemmer er ikke offentlige, men NSM har avslørt at i 2020 er antall medlemmer tresiffret.Noen deltakere har vært åpen om sin deltakelse som NRK som meldte seg ut i 2010  og inn igjen i 2014, Norsk Hydro som hadde koblet fra VDI under et datangrep i 2019  og medlemmer som Equinor og Telenor .
Andre deltakere kan man utlede fra innsynsdokumenter fra eInnsyn 
Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet
Forsvarsbygg
Justis- og beredskapsdepartementet
Statens kartverk
Utlendingsdirektoratet
Samferdselsdepartementet


== Hensikt ==
VDI har ansvar for å:

drive og videreutvikle et inntrengningsdeteksjonssystem for nasjonal kritisk infrastruktur
utvikle analyseverktøy for nettverksdata
utvikle rapporteringsrutiner ved detekterte hendelser
følge opp deltagere i VDI-systemet
analysere angrep og ondsinnet kode
bidra til at NorCERT til enhver tid har et oppdatert IKT-trusselbilde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonal sikkerhetsmyndighet
Arkitekturåret 1723

Arkitekturåret 1723 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1723.


== Hendelser ==


== Bygninger ==
Mavisbank House i Loanhead, Skottland tegnet av William Adam.
Ombygging og restaurering av klosteret Bom Jesus do Monte i Braga, Portugal til barokkstil (1723-1811).
Den norske gården Aanmoen i Åsnes, Hedmark blir ferdigstilt.


== Priser ==
Prix de Rome, arkitektur:
premier grand prix: Pinard
deuxième grand prix: Pierre Mouret


== Fødsler ==
John Carr, engelsk arkitekt (død 1807)
William Chambers, svenskfødt skotsk arkitekt (død 1796)


== Dødsfall ==
25. februar - Christopher Wren, engelsk vitenskapsmann og arkitekt (født 1632)
5. april - Johann Bernhard Fischer von Erlach, østerriksk arkitekt (født 1656)
7. desember - Jan Blažej Santini-Aichel tsjekkiskfødt italiensk arkitekt (født 1677)
Giovanni Battista Contini, italiensk arkitekt under barokkperioden (født 1641)
Eleanor Manning

Eleanor Manning (født 21. mars 1906, død 21. november 1986) var en australsk tjenestekvinne og speiderleder. Hun var medlem av Women's Australian National Services og ble den mest høytstående tjenestekvinnen i Australian Women's Army Service i delstaten New South Wales. 
Da Australian Women's Army Service (AWAS) ble etablert i oktober 1941, ble Manning medlem av denne organisasjonen og fikk graden major. Etter å ha gjennomgått offisersutdannelse ved Yarra Junction i Victoria i november 1941 vendte hun tilbake til Sydney for å fortsette sin militære utdannelse. Sammen med sin stab var hun ansvarlig for rekruttering og den innledende opplæringen av alle nye medlemmer som sluttet seg til Australian Women's Army Service i New South Wales. Manning ble også utnevnt til sjef for Australian Women's Services Officer's Training School, som lå i Darley i Victoria. 
I 1946 reiste Manning og tre andre kvinner til Malaya for å arbeide sammen med Guide International Service (GIS) med rehabilitering etter krigsen. I 1955 ble hun kommissær for Girl Guides Association of Australia, en posisjon hun holdt frem til 1962. Senere ble hun 1960-1969 medlem av World Committee for World Association of Girl Guides og Girl Scouts. Manning ble utnevnt til Australian International Commissioner.
Manning ble utnevnt til offiser (OBE) av den britiske ordenen Order of the British Empire i 1959 for sin militære innsats for Australia. Hun ble også tildelt Kong Georg VIs kroningsmedalje og  Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje. The Eleanor Manning Training Fund, som ble opprettet til minne om Elanor Manning, gir økonomisk støtte til australske kvinner som deltar på utvalgte australske opplæringssentre i Asia-regionen eller Stillehavet. 
Manning døde i november 1986, i en alder av 80 år.


== Referanser ==
Denain

Denain er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Denain


== Referanser ==
Kommunedata fra INSEE


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Denain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Brevik Seilforening

Brevik Seilforening (stiftet 15. september 1918) er en seilforening fra Porsgunn, som er medlem i Norges Idrettsforbund. Foreningen har som mål å være en seilforening for hele Telemark.
Anlegget Seivall i Eidangerfjorden er kretsanlegg for seiling. På Seivall satser foreningen på å utvikle et ungdomsmiljø for seilere. Klubben er godkjent som "barne- og ungdomsvennlig" i hht NIS-regler.
Foreningen har en aktiv jollegruppe og hvert år tar den i mot 20 talls nybegynnere. Klubben samarbeider bla. med Vestfold seilkrets om å arrangere cup-konkurranser for joller og med Kragerød seilforening om koggseilaser. Årlig arrangeres Hydrostrandacamp med  bortimot 100 deltagere fra hele Sør-Norge.
Gjennom dugnadsinnsats de siste årene er seilforeningen rustet opp med nytt klubbhus og naust, slik at den har et moderne og publikumsvennlig idrettsanlegg. Foreningen har et aktivt tur- & havmiljø med regatta hver onsdag og trening på tirsdager i sesongen, dessuten brettseilerkurs og spesielle treningsuker i sommerferien.  «Jomfruland  Rundt», som foreningen arrangerer hvert år, er i en av landets eldste regattaer. I vinterhalvåret arrangeres en rekke kurs som også er åpne for ikke-medlemmer – fra fritidsbåtsertifikat og ISAF-sikkerhetskurs til båtførerprøven.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Leighton Bracegirdle

Leighton Seymour Bracegirdle (født 31. mai 1881 i Balmain i New South Wales, død 23. mars 1970 i Sydney i Australia) var en australsk militær kommandant og politiker.
Han var en offisiell sekretær til de fire australske guvernører-generalene Isaac Alfred Isaacs, Lord Gowrie, hertugen av Gloucester og William McKell. I 1898 ble han medlem av New South Wales Naval Brigade med grad som kadett. To år senere ble han utstasjonert i Kina under bokseropprøret som varte fra november 1899 til september 1901. 
Bracegirdle tjenestegjorde deretter med graden løytnant i løpet av det siste året av boerkrigen i Sør-Afrika i 1902. Han returnerte til Australia etter å ha blitt såret under kampene men han fortsatte å tjenestegjøre i den australske marinen. Han giftet seg med Lillian Saunders i 1910 og i 1911 sluttet han seg til Royal Australian Navy som løytnant, og han tjenestegjorde som distriktsoffiser i Newcastle frem til begynnelsen av den første verdenskrig. 
I august 1914 vervet Bracegirdle seg til den australske sjømilitære Expeditionary Force og han tjenestegjorde som stabsoffiser i Ny-Guinea frem til denne styrken ble oppløst i februar 1915. Den samme måneden ble han utnevnt til kommandør av første Royal Australian Naval Bridging Train og han ble dermed sendt til Gallipoli for å forberede den britiske landgangen av Suvla Bay som var planlagt å skulle finne sted i begynnelsen av august 1915. Hans avdeling presterte godt under Landgangen ved Suvlabukten. Bracegirdle ble såret under kampene på Suvla.
Etter en periode på sykehus etter at han ble smittet av gulsott og malaria var Bracegirdle tilbake sammen men hans enhet, som nå var utstasjonert ved Suez-kanalen. Bracegirdle ble tildelt medaljen Distinguished Service Order i juni 1916. Bracegirdles tjenestetid i Midtøsten var over i mars 1917 og han returnerte til Australia igjen etter å ha blitt forfremmet til kommandør. Mellom 1918 og 1921, var Bracegirdle stasjonert som offiser for sjøforsvaret av distriktet Adelaide. Dette ble etterfulgt av en tilsvarende post i Sydney, hvor han var stasjonert frem til 1923, da han ble utnevnt til direktør for reservestyrkene til den australske marinen. I 1924 mottok han et annen opprykk, denne gangen til graden kaptein. 
Bracegirdle ble utnevnt både til militær og offisiell sekretær til den sittende australske guvernør-generalen i 1931. Hans periode som sekretær strakk seg over en periode på flere guvernører-generaler. Bracegirdle ble adlet nær slutten av hans periode som politisk sekretær, i 1947. Bracegirdle pensjonerte seg fra den australske marinen etter å ha oppnådd graden kontreadmiral. Etter at han pensjonerte seg fra marinen holdt han forskjellige styreverv i flere forskjellige australske selskaper. Han døde den 23. mars 1970 i Sydney, Australia, i en alder av 89 år. Han ble for hans mange militære prestasjoner tildelt flere medaljer. Blant disse utmerkelsene er Knight Commander av Royal Victorian Order, Companion av Order of St. Michael and St. George,Distinguished Service Order og Mentioned in Despatches, som han ble tildelt tre ganger.
Attest

En attest (fra latin attestat(um) ) er en skriftlig erklæring, der et eller annet forhold bevitnes, og som underskrives av en person (attestant) som innestår for riktigheten av innholdet i attesten.
Attester benyttes i flere sammenhenger, og blir ansett som viktige dokumenter i forbindelse med ansettelser i arbeidslivet og i bevisførselen i rettssaker.
Vanlige attester:

Dødsattest
Dåpsattest
Firmaattest
Fødselsattest
Legeattest
Skifteattest
Vandelsattest
Vigselsattest