jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Von der Heydt-Museum

Von der Heydt-Museum er et kunstmuseum i Wuppertal, Tyskland. Museet ble etablert i 1902 i det som tidligere var rådhuset i byen Elberfeld.Museet fikk sitt nåværende navn i 1961 som en hedersbevisning til to av museets viktigste mesèner, nemlig August von der Heydt (1851-1929), som ledet en bank i Elberfeld, og hans sønn Eduard von der Heydt (1882-1964).


== Kunstsamlingen ==
I dag består museets kunstsamling av om lag 3000 malerier, 400 skulpturer og ca. 30 000 grafiske arbeider. Hovedvekten er på hollandsk malerkunst fra 1600-tallet, malerier og grafikk fra 1800-tallet - herunder betydelige eksempler på fransk impresjonisme - og malerkunst fra 1900-tallet. Særlig har museet flere viktige verker i genren ekspresjonisme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Von-der-Heydt-Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Homborsund fyr

Homborsund fyr er en fyrstasjon på øya Store Grønningen sør for Grimstad i Aust-Agder.

Arbeidet med fyrstasjonen kom i gang i 1877, samtidig med Lyngør fyr. Fyret ble tent 1. september 1879. I 1951 ble fyrstasjonen vesentlig forbedret med montering av diafon tåkesignal og utvidelse av bygningen for å gi plass til kompressor, trykktanker og elektriske aggregater som kraftreserve. I 1973 ble stasjonen endret fra familiestasjon til tørnstasjon. Frem til automatiseringen i 1992 ble det tatt dagobservasjoner for Meteorologisk institutt.


== Kilder ==
Bjørkhaug, Birger; Poulsson, Sven (1986).  Gulbrandsen, Tove B., red. Norges fyr. 1. Oslo: Grøndahl & Søn Forlag AS. ISBN 82-504-0813-6. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
«Homborsund fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Homborsund fyrs venner, nettsted, Facebook
Frøis Frøisland

Nils Frøis Frøisland (født 4. februar 1883 på Raufoss, død 29. januar 1930 i Kristiania) var en norsk journalist og krigsreporter, før han ble redaktør i Aftenposten fra 1919 til sin død.Faren var Nils Frøisland (1852–1924) (sønn av Nils og Anne Marie Frøisland), skogeier og leder for  fyrstikkfabrikken Rødfoss Bruk på Vestre Toten. (Se også Johan Enger, svoger til  Nils Frøisland). Frøis Frøislands bror, Arve Frøisland, var Nasjonal Samlings eneste demokratisk valgte ordfører.
Frøis hadde sin examen artium fra Hamar i 1900 og studerte både ved Krigsskolen ett år samt ved legestudiet, før han ble cand.jur. 1907 ved Universitetet i Oslo.  Etter en sci-fi aprilspøk i tidsskriftet Fri Presse 1908 meldte han overgang til Aftenposten og jobb som korrespondent i Paris fra 1911.  Året etter var han avisens reporter fra Sommer-OL 1912 i Stockholm.  
Under den første verdenskrig holdt han en lang rekke populære foredrags-serier i hjemlandet med musikk fra opplevelsene i Frankrike.  I 1919 overtok han redaktørpinnen etter Ola Christofersen, et verv han delte med Thorstein Diesen de første seks år, hvoretter han var eneste leder.  Under hans ledelse ble A-magasinet startet ved nyttår 1926. Det var av ham at Sigrid Undset ble underrettet om sin Nobelpris i 1928. Han døde av kreft.  Hans datter Anne-Marie (1921-2010) var antikvitetshandler og kunster, gift med Jakob Weidemann.  Sønnen Helge (født 1923) tok del i Milorg og ble skutt etter slaget ved Havn gård i Sel den 29. mars 1945.


== Utgivelser ==
Frøis Frøisland (1916). Fra Paris og Frankriges front under krigen. Cammermeyer. 
Frøis Frøisland (1928). Fortellinger fra fronten : ti års minner og mer fra verdenskrigen. Gyldendal.  [Engelsk utgave: The man with the X-ray eyes & other stories from the front (Harper & Brothers, 1930)]


== Referanser ==
Johannes Gelert

Johannes Sophus Gelert (født 10. desember 1852 i Nybøl, Sundeved, død 3. november 1923 i New York) var en dansk-amerikansk billedhugger. Han er mest kjent for verkene «The Haymarket Policeman» og «The struggle for work» i USA. I Danmark er han blant annet representert med Sankt Augustin som  står ved Marmorkirken i København.
Gelert var i 2 år elev hos billedskjærer C.A. Berg i København før han i 1870 begynte ved Kunstakademiet, hvor han i 1875 tok eksamen som modellerer og billedhugger. Kort etter avgangen fra Kunstakademiet stilte han ut en barnegruppe og en statue av sjøhelten Iver Huitfeldt på Charlottenborg.  
Han emigrerte til USA i 1887 og bosatte seg i Chicago. Han fikk etter hvert mange bestillinger og kunne bygge sitt eget ateliér. Han ble amerikansk statsborger i 1892.
Gelert nøt stor anseelse i USA, løste mange store oppgaver og mottok flere utmerkelser. Et av hans mest berømte arbeider er «The struggle for work» (Kampen for arbeidet), som forestiller fattige kvinner og menn som samles utenfor en rik arbeidsgivers hus for å be om arbeid. Han er også kjent for en statuerekke på Haymarket Sqare i Chicago av politibetjentene som var drept i oppstanden som er kjent som  Haymarketopptøyene. 
Han levde sine siste leveår i fattigdom og ble begravet på de fattiges og ukjentes kirkegård Potter´s Field i New York. Han var bror til botanikeren Otto Gelert.


== Verker ==
1874 Lykkelige Barndom – Barnegruppe
1876 Perseus befrier Andromeda – relieff, originalmodell i Ålborg Museum
1876 H. C. Andersen – Statue
1878 Guden Thor bemægtiger sig en Tyrs Hoved, der skal tjene som Madding for Midgaardsormen
1879 Den lille Bygmester – Barnegruppe
1885 Augustinus, 1854-43 – står ved Marmorkirken i København
1889 The Haymarket Policeman, Haymarket Square, Chicago
1891 Statue av General Ulysses S. Grant Galena
1892 The struggle for work, utstilt på Verdensutstillingen i Chicago
1895 Friser til Mac Vicker-Teatret og Chicago Heralds Hus
1895 Byster av Abraham Lincoln, Robert Collyer
1896 H C. Andersen 1896, Lincoln Park, Chicago
1897 Ludwig van Beethoven Lincoln Park, Chicago
1897 Wounded soldier
1900 Byster av Bernhard Olsen, Jacob Brønnum Scavenius Estrup og J. B. Dalhoff
1904 Napoleon, Missouri
1908 Francis Furman, Vanderbilt University, Nashville
1910 Oberst John Stevens, Minneapolis
1902 Theseus, kolossalstatue (Philadelphia Art Club's
1904 Gothic art, statue, St. Louis Art Academy, Missouri
1905 Danmark, statue, U. S. Custom House, New York
1909 The Roma civilization, fire 12 fot høye statuer, Brooklyn Institute of Arts and Sciences
1910 Christus-Buste, dansk Trinitatis kirke, Brooklyn
1911 Tre statuer, Hackensack Raadhus, New Jersey
1915 Byster av Robert Collyer, Jacob Riis og H.H. Bancroft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Johannes Gelert på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
John McCabe

John McCabe (født 21. april 1939 i Liverpool, død 13. februar 2015) var en britisk komponist og pianist. McCabe skrev over 200 musikkverk, deriblant musikk for orkester, brassband, janitsjarkorps, piano, orgel og strykere. McCabe regnes for å være blant de mest betydningsfulle komponistene innen sin genre.


== Utvalgte verker ==
Symfoni Nr. 1, Elegy (1965)
Symfoni Nr. 2 (1971)
Symfoni Nr. 3, Hommages (1978)
Symfoni Nr. 4, Of Time and the River (1994)
Cloudcatcher Fells, for brassband (1985)
Salamander, for brassband (1994). Pliktnummer i forbindelse med EM for brassband 1997.
The Maunsell Forts, for brassband (2001/2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) John McCabe på Internet Movie Database 
(en) John McCabe hos The Movie Database 
(en) John McCabe på Discogs 
(en) John McCabe på MusicBrainz 
(en) John McCabe på Songkick 
(en) John McCabe på AllMusic
Stuxnet

Stuxnet er en Windows-spesifikk dataorm først oppdaget i juni 2010 av VirusBlokAda, et sikkerhetsfirma basert i Hviterussland. Den er bemerkelsesverdig fordi den er den første kjente dataormen som spionerer på og omprogrammerer industrielle systemer. Den ble spesielt skrevet for å angripe systemer for overordnet styring, kontroll og datainnsamling (SCADA). SCADA-systemer brukes til å styre, kontrollere og overvåke industrielle prosesser. Stuxnet har evne til å omprogrammere logiske styringer (PLS) og skjule endringer.
Stuxnet rammet det iranske atomprogrammet og ødela omtrent 20% av uran-sentrifugene i programmet.For å ikke bli oppdaget spres Stuxnet via USB bare videre til tre andre Windows-maskiner og det originale ormen var programmert til å slette seg selv 24. juni 2012.  Dataormen angriper ved hjelp av fire forskjellige 0-dags sårbarheter, og bruker digitalt signerte nøkler stjålet fra JMicron og Realtek. Stuxnet angriper Siemens HMI- og PLC-systemer, og Siemens kom i januar 2011 med en oppskrift hvordan man oppdager og fjerner ormen. Stuxnet lager egne blokker i PLC-programmet som kan bli oppdaget manuelt. "Microsoft Patch KB2347290" sammen med en Simatic sikkerhetsoppdatering forhindrer ormen fra å gjøre skade.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stuxnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sikkerhetseksperten Bruce Schneier om Stuxnet (engelsk)
Rapport fra Antiy CERT om Stuxnet (engelsk)
Zetter, Kim (11. juli 2011). «How Digital Detectives Deciphered Stuxnet, the Most Menacing Malware in History» Threat Level Blog (Condé Nast). Wired. Hentet 24. februar 2015.
På ørnevinger

På ørnevinger er et musikkalbum med Trond Ingebretsen & Bjølsen Valsemølle, utgitt i 1986. Selve tittelsporet ble en suksess på Norsktoppen og dette ble bandets siste plate på 1980-tallet. I 2015 ble albumet tilgjengelig på iTunes og Spotify.


== Sporliste ==
«På ørnevinger» (Ingebretsen)
«Fremmed på veien» (Ingebretsen)
«Så lenge jeg lever» (Ingebretsen)
«Angrep ved daggry» (Ingebretsen)
«Dans søster dans» (Ingebretsen)
«Den mellomamerikanske ekspress» (Ingebretsen)
«For fulle seil» (Ingebretsen)
«Engel i svart» (Ingebretsen)
«Evige jaktmarker» (Ingebretsen)
«Vinterland» (Ingebretsen)


== Medvirkende ==


=== Bjølsen Valsemølle ===
Trond Ingebretsen – sang, gitar, låtskriver, munnspill
Martin Aune – keyboard
Rune Haukum – bass, munnspill, kor


=== Andre medvirkende ===
Knut Lanseng – trommer
Marius Müller – gitar og banjo
Per Kolstad – orgel og flygel
Per Hillestad – trommer
Kjetil Bjerkestrand – programmering og keyboard
Marith Endresen – sang
Dag Spant - foto
Åge Merli - illustrasjon og design


== Eksterne lenker ==
(en) På ørnevinger på Discogs
If This Ain’t Music

If This Ain't Music er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt i 1991.


== Sporliste ==
«If You Don't Come Back» (Stephen Ackles/Terje Sending)
«Down By the Rallroad Track» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Jealousy» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Worst Case of Love» (Joe Keene)
«What More Can i Do» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«If That Ain't Music» (Joe Keene/Loretta Felts)
«Remember» (Terry Skinner)
«Ballad of a Homeless» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Wisper My Name» (Stephen Ackles/J. Berntsen)
«Break Up» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Victim of a Honky Tonk Life» (Al Ferrier/W.O. Scallion)
«My Prayer» (Georges Boulanger/Jimmy Kennedy)
I Ain’t No Different Than You

I Ain't No Different Than You er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt i 1990.


== Sporliste ==
«Funny Familiar Forgotten Feelings» (Mickey Newbury)
«Crawlin' Back» (Al Ferrier/W.O. Scallion)
«Shoeshine Man» (Tom T. Hall)
«Start All Over Again» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Blue Yodel, No.4» (Jimmie Rodgers)
«I Ain't No Different Than You» (Ken Lovelace/Jonathan Richman)
«Sweet Kisses» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Good Morning Boogie» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Sorry» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Next of Kin» (Greg Trooper)
«Unchained Melody» (Alex North/Hy Zaret)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Stephen Ackles - sang, piano, kor
Larry Campbell - gitarer, slidegitar, mandolin, steelgitar, fele, produsent, miksing
Hans Uleberg - elektriske gitarer, låtskriver
Svenn Jonassen - bass
Lars Erik Bakko - trommer
Bjørn Baklie - akustisk piano
Ole Bjørn Berge - elektriske gitarer
Donny Mac - saksofon
Andy Fourtch - trombone
Anne Hægeland Reinhardsen - bakgrunnvokal
Helga Hægeland Thomassen - bakgrunnvokal


=== Øvrige ===
Atle Aamodt - tekniker
Per Fronth - coverfoto
Marianne Thulin - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) I Ain't No Different Than You på Discogs 
(en) I Ain't No Different Than You på Spotify 
(no) I Ain't No Different Than You på Rockipedia
Knud Nellemose

Knud Nellemose (født 12. mars 1908, død 14. januar 1997) var en dansk billedhugger. Han startet karrieren som sportsjournalist og tegner og motiver fra sportsverdenen kom til å oppta ham også som billedhugger. Han var ansatt som sportstegner i BT og Berlingske Tidende 1925-1945.
Nellemose var student på Kunstakademiet under Einar Utzon-Frank i perioden 1927-1933.
Nellemose utførte mange skulpturer og byster, blant annet Søren Kierkegaard (1972) og B.S. Ingemann (oppstilt i 1988) som står oppstilt ved  Marmorkirken i København. 


== Priser – utvalg ==
1944 Eckersbergmedaljen
1968 Thorvaldsenmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knud Nellemose – Olympedia 
(en) Knud Nellemose – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Knud Nellemose hos Kunstonline.dk
Knud Nellemose hos Weilbachs kunstnerleksikon
Lavverdig energiform

Lavverdige energiformer er former for energi som det er vanskelig å omdanne til mekanisk arbeid eller høyverdige energiformer. En lavverdig energiform kan allikevel inneholde mye energi. Et eksempel på en lavverdig energiform er et varmereservoar som bare er litt varmere enn omgivelsene. Slik lavverdig varmeenergi kan utnyttes direkte til oppvarming eller omdannes til mer høyverdig energi i en varmepumpe.


== Kilder ==
(no) Lavverdig energi i Store norske leksikon
Høyverdig energiform

Høyverdige energiformer er former for energi som  lett kan utnyttes eller overføres til nyttige energiformer. Eksempel på høyverdige energiformer er bevegelsesenergi, stillingsenergi, elektrisk energi og kjemisk energi.
I Believe (album)

I Believe er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«I Believe» (Ervin Drake/Irvin Graham/Jimmy Shirl/Al Stillman)
«Are You Sure» (Ike Cargill)
«His Hand In Mine» (Mosie Lister)
«If the Lord» (Henry Slaughter)
«Who am I» (Rusty Goodman)
«Run On» (Trad.)
«In the Garden» (C. Austin Miles)
«Mansion Over the Hilltop» (Ira Stanphill)
«I Got Jesus That's Enough» (Dorothy Love Coates)
«It Is No Secret» (Stuart Hamblen)
«Didn't It Rain» (Trad./Roberta Martin)
«Lead Me, Guide Me» (Doris Akers)
«His Eye is On the Sparrow» (Civilla D. Martin)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Stephen Ackles - sang
Thor Fjellvang - keyboard, produsent
Aril Schøld - gitar
Atle Hundsnes - orgel
David Fjelde - bass
Ruben Rott Dalen - trommer


=== Øvrige ===
Helge Tjelta - tekniker
Kjell Andreas Westby - tekniker
Solradius

Solradius benyttes innen astronomien for å beskrive stjerners og galaksers størrelser. Dens verdi er størrelsen av Solens radius, nemlig:

R☉ = 6,960 * 108 m = 0.00465247 AE, 696 000 kmSolradiusen er rundt 110 ganger jordens radius.
For dvergstjerner blir Jupiters radius noen ganger brukt som enhet.
1 RJ =  2,568·10-4 R☉


== Se også ==
Astronomisk enhet
Solmasse
Solluminositet
Solluminositet

Solluminositet, 
  
    
      
        
          L
          
            ⨀
          
        
      
    
    {\displaystyle L_{\bigodot }}
   , er en konstant luminositetsenhet (effekt utstrålt i form av fotoner) som benyttes innen astronomien for å angi luminositeten hos stjerner. Den er lik med solens middelluminositet, som er 3,827 × 1026 W, eller 3,827 × 1033erg/s.


== Beregning med denne konstanten ==
Det er mulig å beregne hvor mye solenergi som når jorden ved å sammenligne overflaten av et tverrsnitt av jorden med den totale overflaten av en sfære der radius er lik den gjennomsnittlige avstanden fra jorden til solen (en astronomisk enhet).

Jordradiusen er 6 378 km.
Jordens tverrsnittsoverflate = π×radie2 = 128 000 000 km²).
Middelavstanden til solen er rundt 150 000 000 km.
Overflaten på en sfære med den radiusen er 4×π×radie2 = 2,82×1017 km².
Effekten som når jordoverflaten P(jorden) = P(total) × Overflate(jorden)/Overflate(sfære) = 1,77×1017 W.
Effekten som når hver kvadratkilometer av jordoverflaten P(jorden) / Overflate(jorden) = 1,387 GW
Effekten per kvadratmeter øverst i atmosfæren (solkonstanten) = 1 366 W/m².Det er anslått at menneskeheten forbruker totalt ca 12 × 1 012 W. Hvor mye areal ville være nødvendig for å forsyne energibehov med solenergi?

De bestesolcelleene har 33% effektivitet.
Teoretisk nødvendig overflate for solpanelene = 12×1012/(1 387×0.33) = 26×109 m² = 26 000 km², tilsvarende rundt en drøy 160 × 160 kilometerskvadrat. I verkligheten trengs mer overflate ettersom solen ikke alltid er i zenit og ettersom en del av solstrålingen ikke når jordoverflaten på grunn av skyer.


== Se også ==
Solmasse
Solradius


== Referanser ==

I.-J. Sackmann, A. I. Boothroyd (2003). «Our Sun. V. A Bright Young Sun Consistent with Helioseismology and Warm Temperatures on Ancient Earth and Mars». The Astrophysical Journal. 583 (2): 1024-1039.
Herøyspelet Kongens Ring

Herøyspelet Kongens Ring er et historisk spill og en musikal, som utspiller seg på øya Herøy i Herøy kommune på Sunnmøre.
Herøyspelet ble første gang satt opp i 1992 etter et manus av Rolf Losnegård og med musikk av Svein Møller. Gerald Pettersen har helt siden starten vært regissør, men fikk i 2005 for første gang med seg en assistent, Katrine Dale. Helt siden starten har også kjente norske skuespillere hatt roller i Herøyspelet, mellom andre Helge Jordal og Karoline Krüger. Blant skuespillerne som var med i 2007, fant en blant andre Agnes Kittelsen, Gard Skagestad og Hedvig Garshol.


== Manuset ==
Manus er løst basert på teksten i kapittel 142 i Heimskringla, historien om Olav den hellige. Der står det at kongen var innom Herøyane, det som man i dag kaller Herøyholmene, og utfordret de som var i gjestebudet til å reise til Færøyene for å kreve inn skatt. Den som meldte seg, var til slutt Møre-Karl, en av de som i utgangspunktet var imot det kongen stod for. Rundt denne historien er det bygd opp et drama der nære og personlige problemstillinger er sentrale, og da spesielt problemstillinger rundt Unn den fagre. Kristningen av Norge og den hedenske kulturen fungerer som et bakteppe for hendelsene.


== Aktører ==
Regissør: Gerald Pettersen (1992—2018)
Regiassistent: Katrine Dale (2005)
Komponist: Svein Møller
Forfatter: Rolf Losnegård
Forteller: Bjørn Holum (1992—2016)


=== Roller ===
2016 (25 års jubileet)
Kong Olav Haraldsson: Audun Sandem
Ragnar Herøyhovding: Gerald Pettersen
Inga: Sigrid Moldestad
Unn den fagre: Ingrid Megård Sæter
Møre Karl: Frode Bjorøy
Ingolv Ynda: Eirik Del Barco Soleglad
Kjærring Bråte: Hedvig Garshol
Fe den synske: Ghopi Prabaharan
Bjørn Stallar: Sigurd Nygard
Bisp Grimkjell: Morten Gusdal
Edmund Munk: Gunnar Sydhagen
Forteljaren: Bjørn Holum
+ mange frivillige amatørskuespillere/statister som er med å gjør spelet så flott.


== Eksterne lenker ==
Offisiell heimeside
Stjernekart

Et stjernekart er et kart over nattehimmelen. Astronomer deler stjernehimmelen inn i et rutenett for å forenkle bruken. De beynttes for å identifisere astronomiske objekter som stjerner, stjernebilder og galakser. Historisk har de blitt benyttet til navigasjon siden sivilisasjonens morgen. En planisfære er en type stjernekart som er spesielt anvendbar for nybegynnere. Merk at stjernekart ikke er samme sak som astronomiske kataloger som er en liste over astronomiske objekter som skapes for spesifikke formål.
Kartlegging av stjerner, galakser og andre himmellegemer på et stjernekart kalles astrografi.


== Eksterne lenker ==
Gratis stjernekart som kan lastes ned og skrives ut
Onlineverktøy for å lage et stjernekart for en spesifikk dato, tid og sted
Lysforurensning

Lysforurensning  er en betegnelse for negative konsekvenser av «overflødig» menneskeskapt lys. Noen av disse konsekvensene er forringede muligheter for observasjoner av nattehimmelen, sløsing med energi samt forstyrrelse av økosystemer.
Lysforurensning truer ikke flora og fauna på samme måte som luftforurensning og vannforurensning. Fenomenet kan bedre sammenlignes med støyforurensning, da den direkte effekten forsvinner i samme øyeblikk som man slukker lyset. Dessuten er påvirkningen av flora og fauna av en annen karakter enn den som stammer fra for eksempel luft- og vannforurensning. Enkelte forskere mener for eksempel at lysforurensning kan påvirke dyrs adferdsmønster i en slik grad at det medfører alvorlige forstyrrelser i de økosystemer de er en del av. 
Energisløsing som følge av lysforurensning kan ha ikke ubetydelige samfunnsøkonomiske og miljømessige konsekvenser, da sløsing med energi er sløsing med penger og utsetter miljøet for belastninger som kunne vært unngått. Lysforurensning skyldes først og fremst uhensiktsmessig eller direkte gal bruk av lys og dårlig utformede lysarmaturer. Generelt vil en ofte få en bedre lyssetting dersom lyset er indirekte og belyser bakken eller objektet uten å blende omgivelsene. 


== Eksterne lenker ==
(en) Light pollution – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Light pollution – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Astronomisk Selskabs side om lysforurening
Per Tybjerg Aldrich's side om truslen mod nat-naturen
International Dark Sky Association (IDA)
Foreningen Bevar mørket, startet 2020
Stanghelle på fredag, om lyskultur og lysforurensning, NRK P1+
Klippan (sofa)

Klippan er navnet på en sofa fra den svenske møbelkjeden IKEA. Den opprinnelige Klippan- sofaen var en 2- seter, men i dag kan man i tillegg få kjøpt en 4- seter og diverse tilbehør som også går under navnet Klippan. Trekket kan skiftes ut dersom man ønsker det, og IKEA lanserer jevnlig nye farger og mønstre på trekkene de selger.


== Design ==
Klippan er designet av Lars Engman. Ideen til designet kom da Engman opplevde at hans datter ødela to av hans dyre italienske skinnsofaer. Han så dermed behovet for et mer barnevennlig design. Den enkle og stabile utformingen tilsier at sofaen skal være sikker. Trekket kan også fjernes, og skal ideelt sett kunne vaskes i vaskemaskinen. Det første trekket gikk under navnet Bladhult, og var designet av den svenske tekstildesigneren Sven Fristed. IKEA har valgt å relansere dette trekket for å feire Klippans 30- årsjubileum i 2010.Den enkle utformingen og mulighet til å endre trekket blir ofte trukket fram som årsak til at sofaen fortsatt selger godt.


== Historie ==
Klippan debuterte på førstesiden til IKEA- katalogen i 1980. De første årene solgte den ikke spesielt godt. Salget har økt de siste årene, og Klippan er nå en av IKEAs mest solgte møbler med over 1,5 millioner solgte enheter siden 1998. 
Selv om sofaen ser ut som den gjorde da den ble lansert er det en del detaljer som er endret siden 1980. Blant annet har IKEA endret materialet i rammen fra heltre til sponplater og polyuretanskum. Den mest markante forskjellen er at sofaen nå kommer flatpakket. I 2004 ble rammen endret slik at den består av fire deler som kan settes sammen.Produksjonen av Klippan var opprinnelig i Sverige, men ble tidlig flyttet til Polen av økonomiske årsaker. I dag er produksjonen spredt til flere land, blant annet Kina og USA.


== Referanser ==
Park (familienavn)

Park eller Pak eller Bak (uttalt: bahk) er det tredje mest benyttede koreanske etternavn, og har sine røtter tilbake til kong Park Hyeokgeose, grunnlegger av det koreanske kongedømmet Silla i 57 f.Kr..
Navnet translittereres vanligvis som Pak (som i Pak Se-ri) eller Park (som i Park Chung-hee. I dag benytter ni prosent av den koreanske befolkningen dette etternavnet en eller annen variant.


== Kjente personer med navnet ==
Park Ji-sung, sørkoreansk fotballspiller.
Park Tae-hwan, sørkoreansk svømmer.
Park Chung-hee, sørkoreansk president (1963–1979).
Park Chan-wook, sørkoreansk filmregissør og manusforfatter.
Park Chu-young, sørkoreansk fotballspiller.
Park Geun-hye, sørkoreansk politiker, datter av Park Chung-hee.
Pak Se-ri, sørkoreansk golfspiller.
Pak Chol-jin, nordkoreansk fotballspiller.
Pak Nam-chol, nordkoreansk fotballspiller.
Pak Nam-chol, nordkoreansk fotballspiller.
Park Ji-min, sørkoreansk artist.


== Se også ==
Koreanske familienavn


== Litteratur ==
Storey, Robert. Lonely Planet: Korea. Lonely Planet Publications: Melbourne, Aus. 2001.
Barry Watson

Barry Watson er navnet til flere personer:

Barry Watson (skuespiller) (født 1974)
Barry Watson (atlet), britisk langdistanse atlet
Barry Watson (produsent), fjernsynsprodusent