jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sverre Poulsen

Sverre Poulsen (født 21. oktober 1892 i Seljord, død 23. september 1987 i Oslo) var en norsk arkitekt, kjent for en rekke bygninger i Oslo og resten av landet. Poulsen laget hovedsakelig funksjonalistisk arkitektur, men tegnet også bygninger som Grefsenkollen restaurant i nasjonalromantisk stil.
Poulsen studerte ved Norges tekniske høyskole (arkitektavdelingen), uteksaminert i 1915; etterfulgt av ett år ved Statens kunstakademi i Kristiania. Han gikk to år i lære hos arkitekt Ole Sverre i Kristiania og var deretter ansatt hos Boligdirektøren i Kristiania kommune fra 1918 til 1925. Han opprettet deretter sitt eget arkitektkontor.Poulsen var redaktør for magasinet Byggekunst i flere perioder i 1930-årene, og han var sekretær i Norske arkitekters landsforbund 1931–1932. Han var leder for en rekke utenlandsreiser for norske arkitekter, der de blant annet besøkte Nederland. Poulsen var sterkt inspirert av Le Corbusier og også den nederlandske arkitekten Willem Marinus Dudok.Poulsens største prosjekter var de funksjonalistiske bygningene på Marienlyst i Oslo (store deler av området mellom Suhms gate og Majorstuen, samt lamellblokkene langs Kirkeveien og i Suhms gate), punkthusene i Blindernveien 2 og 4) og Folkvang-prosjektet på Grefsen..
Poulsen var sterkt engasjert i byplanleggingen i Oslo. Han utarbeidet blant annet et forslag til opprusting av Slottsplassen, med et større fonteneanlegg og beplantning, samt til utformingen av Jernbanetorget.Etter andre verdenskrig mistet Poulsen retten til å inneha foreningsverv i Norske arkitekters landsforbund i 1 år, fram til 1. januar 1947. Tilsvarende straff ble gitt til arkitekter som under krigen hadde utført arbeid, direkte eller indirekte, for tyskerne eller Nasjonal Samling.Han var sønn av Mina Ebbesen og Vilhelm Poulsen, og var gift med Bergliot Schjelderup. Poulsen var i 1920 trolig den første nordmann som besteg Matterhorn. Poulsen var nabo av Edvard Munch på Ekely.


== Arbeider ==

		
		
		
		
		
		
Et utvalg av Poulsens arbeider:

Grefsenkollen restaurant og sportsstue (1924–27)
Gulsrud kirke (1931)
Villa i Dalheimveien 9, Oslo (1932)
Gråkammen Tennisklubb (1935)
Folkvang-blokkene på Grefsen i Oslo. 283 leiligheter i mur med betongstøpte fundament. Brettevilles gt. 5–27.
Grefsenveien 5
Hans Nielsen Hauges gate 4–30 (1932–33)
Drammensveien 116 sammen med Theo. Kølbel
Lamellblokkene i Kirkeveien104, 106, 108 og 110 (1936) og i Suhms gate 18 og 20 (1937–38), Oslo
Harald Hårfagres gate 10 og 12 (1938)
Hamningberg kapell i Båtsfjord, Finnmark (1948)
Flere funksjonalistiske bygninger på Frogner og Skarpsno i Oslo
Rekkehusene på Sognsletta i Oslo (1950) 
De to punkthusene i Blindernveien 2 og 4, øverst i Marienlystparken (1958) 


== Referanser ==
Hagelberg

Hagelberg er navnet på et berg og en landsby i Fläming (Naturpark Hoher Fläming) i Brandenburg. Landsbyen ligger innenfor byen Bad Belzig i Landkreis Potsdam-Mittelmark.
Hagelberg ligger 200,24 meter over havet og danner dermed det høyeste punkt i Fläming og det tredje høyeste i Brandenburg. 
Området er særlig kjent for slaget ved Hagelberg (Kolbenslaget) i 27. august 1813. Slaget var en opptakt til folkeslaget ved Leipzig under Napoleonskrigene. Prøyssiske soldater, et nytt landforsvar og russiske kosakker møtte Napoleons tropper og påførte dem et tap på ca 6 000 mann, mens de mistet ca 1 500 av sine egne.


== Referanser ==
Eliteserien i volleyball for menn 2012/13

Eliteserien i volleyball for menn 2012–13 var den 45. sesongen på det øverste nivået i volleyball i Norge. Regjerende seriemester var Nyborg Volleyballklubb fra 2011-12 sesongen, som tok gull foran Førde og Kristiansund. Ingen lag rykket ned før sesongen
Seriespillet startet 29. september 2012 og ble avsluttet 7. april 2013. Åtte lag deltok i eliteserien 2012–13.
Seriemester ble Førde, foran Nyborg og Randaberg.


== Poengsystemet ==
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


== Tabellen ==


== Eksterne lenker ==
Mizunoligaen 2012/13
Pleven

Pleven (bulgarsk: Плевен), eldre navn Plevna, er en by i det nordlige Bulgaria. Den har et innbyggertall (pr. 2008) på cirka 137 000. Byen er hovedstad i Pleven oblast.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pleven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hot Rocks 1964-1971

Hot Rocks 1964–1971 er et dobbelt samlealbum av The Rolling Stones, utgitt i desember 1971 i USA.
Samlingen ble utgitt av Allen Kleins ABKCO Records som hadde tatt over rettighetene til London Records i 1970.
Da Hot Rocks 1964–1971 første gang ble utgitt på CD i Europa i 1985, ble dobbelt-albumet gitt ut som Hot Rocks 1 og Hot Rocks 2.
Den tyske utgaven av Hot Rocks 1  inneholder stereoversjoner av «Play with Fire», «(I Can't Get No) Satisfaction» og «Get Off of My Cloud» som ikke finnes på noen av albumene som ble remasteret for CD og SACD i 2002. «(I Can't Get No) Satisfaction»-utgaven på Hot Rocks 1964–1971 i 2002 er en ny remikset stereo versjon.
Hot Rocks nådde 4.-plass på Billboard 200 i 1972, og har vært en av Rolling Stones' mest solgte album i USA.


== Sporliste ==
Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.


=== Disk én ===
Side én«Time Is on My Side» (Norman Meade) – 2:59
«Heart of Stone» – 2:49
«Play with Fire» (Nanker Phelge) – 2:13
«(I Can't Get No) Satisfaction» – 3:43
«As Tears Go By» (Jagger/Richards/Andrew Loog Oldham) – 2:44
«Get Off of My Cloud» – 2:55Side to«Mother's Little Helper» – 2:44
«19th Nervous Breakdown» – 3:56
«Paint It, Black» – 3:23
«Under My Thumb» – 3:42
«Ruby Tuesday» – 3:16
«Let's Spend the Night Together» – 3:37


=== Disk to ===
Side én«Jumpin' Jack Flash» – 3:41
«Street Fighting Man» – 3:14
«Sympathy for the Devil» – 6:18
«Honky Tonk Women» – 3:00
«Gimme Shelter» – 4:31Side to«Midnight Rambler» (Live) – 9:14
«You Can't Always Get What You Want» – 7:28
«Brown Sugar» – 3:49
«Wild Horses» – 5:44


== Personell ==
The Rolling StonesMick Jagger – sang, kor, munnspill, tamburin, perkusjon
Keith Richards – elektrisk gitar, akustisk gitar, kor
Brian Jones – elektrisk gitar, slide gitar, sitar
Charlie Watts – trommer, tamburin
Bill Wyman – bass
Mick Taylor - elektrisk gitar på disk 2 (spor 4, 8 og 9)


== Referanser ==
Dimitrovgrad (Bulgaria)

Dimitrovgrad (bulgarsk: Димитровград) er en by i Haskovo oblast i Bulgaria ved elven Maritsa med 39000 innbyggere (2011). Den ble grunnlagt i 1947. Byen er oppkalt etter den bulgarske kommunisten Georgi Dimitrov.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dimitrovgrad, Bulgaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Forum nettsted for Dimitrovgrad (English language supported)
Portal om Dimitrovgrad
Thorvald E. Johnsen

Thorvald Erling Johnsen (født 30. november 1892 i Kristiania, død 25. mai 1968) var en norsk idrettsleder og sportsjournalist.
Johnsen var i 1907 med på å grunnlegge Ski- og Fotballklubben Trygg. I sin ungdom spilte han fotball og bandy for Trygg og Kristiania Skøiteklub, men han sluttet relativt tidlig som spiller og gikk over til å være dommer. Han ble kretsdommer i fotball i 1917, forbundsdommer i 1918 og dømte i 1920 landskampen Finland–Sverige. I 1922 dømte han cupfinalen mellom Odd og Kvik Halden. Johnsen hadde dessuten flere tillitsverv innen idretten. Han var formann i Trygg og i Oslo Fotballdommerlaug, viseformann i Oslo Fotballkrets i 1916 og forretningsfører i fotballkretsen i 1922.
Johnsen startet sitt virke som journalist i Idrettsliv i 1922. Han arbeidet i avisen inntil 1931 da han gikk over til Sportsmanden. Han var sjefredaktør i Sportsmanden fra 1945 til 1954.


== Referanser ==
Mankessim

Mankessim er en by som ligger i Central Region i Ghana i Vest-Afrika. Den ligger mellom Winneba og Cape Coast på hovedveien fra Accra langs kysten til Sekondi-Takoradi. Dette er hovedbyen til akanerne som snakker språket fante. Lokal historie er knyttet til tre kjente krigere – Obrumankoma, Odapagyan and Oson – som hjalp folket å flykte fra Takyiman omkring et halvt århundre før portugiserne kom til Gullkysten. Mankessim er knyttet til Nananom Pow, en hellig lund ved Obidan. 
En tre-etasjes helligdom – Posubian – hyller de tre mytiske krigerne med statuer i naturlig størrelse.
Byen har et stort markedsområde langs hovedveien og en stor markedshall inne i byen, som trekker kjøpere og selgere fra hele regionen.
Skolen der ble åpnet av President Obama under hans besøk til Ghana i 2009 og skolen bærer i dag hans navn.
Diriangén FC

Diriangén FC er et fotballag fra Diriamba i Nicaragua. Klubbens hjemmebane er Estadio Cacique Diriangén. Klubben ble grunnlagt i 1917. Draktene har sorte og hvite vertikale striper. Laget kalles for «Caciques».
Diriangén er landets mestvinnende lag med 26 seriemesterskap. Den har deltatt to ganger i CONCACAFs cupvinnercup, og kom til kvartfinalen i 1994.


== Eksterne lenker ==
Diriangén FCs offisielle Facebook-side
FutbolNica – Diriangén FC
Estadio Nacional Dennis Martínez

Estadio Nacional Dennis Martínez er Nicaraguas nasjonalstadion. Det befinner seg i hovedstaden Managua, og har en kapasitet på 30 100 tilskuere. Stadionet blei bygd i 1948, og er oppkalt etter den tidligere MLB-spilleren Dennis Martínez. Det brukes først og fremst til baseball, men også til fotball, konserter og andre arrangementer.


== Eksterne lenker ==
World Stadiums – Estadio Nacional Dennis Martínez Arkivert 10. september 2012 hos Wayback Machine.
Clem's Baseball – Estadio Nacional Dennis Martínez
Petukhov

Petukhov (Petuchov, Pietuchow, Petuchow, Petuhov, Petoukhov), Petukhova:

Aleksandr Petukhov
Aleksej Jevgenjevitsj Petukhov (* 1983, Klintsy), en russisk langrennsløper
Sergej Petukhov (* 1983), en russisk friidrettsutøver
Stanislav Afanasjevitsj Petukhov (* 1937, Moskva)
Zoe Robinson

Zoe Robinson (født 30. november 1989 i Bury i Stor-Manchester) er en engelsk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. 
Robinson har cerebral parese. Hun begynte med boccia i 2006, og begynte å representere Storbritannia i 2007.


== Karriere ==
I 2007 deltok hun ved World Cup i boccia, som ble arrangert i Vancouver. Der var hun med på det britisk laget som fikk gull i lagkonkurransen. Året etter ble hun tatt ut til de Paralympiske sommerleker 2008, der hun var med og vinne gull i lagkonkurransen. Det britiske laget bestod av Dan Bentley, Nigel Murray og David Smith, i tillegg til Zoe, som da var eneste kvinne på laget. Individuelt ble hun slått ut i det innledende gruppespillet, der hun fikk tre tap på tre kamper. I 2008 fikk hun også sølv individuelt i det engelske mesterskapet i boccia, i klassen BC2.Ved EM i boccia 2009 gikk hun videre fra gruppespillet, med andreplass i sin gruppe, bak Nigel Murray. Hun fikk tre seire og et tap i gruppespillet. I åttendedelsfinalen tapte hun imidlertid 0-14 mot Fernando Ferreira, og ble slått ut av konkurransen. I lagkonkurransen fikk Storbritannia sølv, bak Portugal. Lagene spilte 6-6 etter full tid, og finalen måtte avgjøres på tie-break. Dette året fikk hun også sølv i det britiske mesterskapet i boccia.Hun deltok ved VM i boccia 2010, men endte der på 49.-plass. Året etter fikk hun en ny internasjonal medalje, da hun fikk bronse i lagkonkurransen ved World Cup 2011 i Belfast. Individuelt kom hun på 42.-plass. Ved utgangen av 2011 var hun rangert som nummer 49 i verden i klassen BC2. 
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London var hun med på Storbritannias lag som fikk bronse i klassen BC1-2, her spilte Robinson sammen Dan Bentley, Nigel Murray og David Smith. Storbritannia slo her Portugal 7-5 i bronsefinalen. Individuelt ble hun slått ut i 16.-delsfinalen, der hun tapte på tie-break mot Adam Dukovich, etter 5-5 ved full tid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos IPC
GB Boccia - BC2 Nigel Murray
British Paralympic Association - Zoe Robinson
London 2012 - Zoe Robinson
London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
Atrytone arogos

Atrytone arogos er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 29-37 millimeter), brunlig smyger. Oversiden kan være ensfarget brun eller brunoransje med brune ytterkanter.
Undersiden er ensfarget gulbrun.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike gress-arter.
I den nordlige delen av utbredelsesområdet flyr arten i juni-juli, lenger sør i to generasjoner mellom april og september.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige USA, vest til Colorado og nord til Minnesota.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Atrytone Scudder, 1872
Atrytone arogos (Boisduval & LeConte, 1834)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Atrytone på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Atrytone arogos i Encyclopedia of Life 
(en) Atrytone arogos i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Atrytone arogos hos ITIS 
(en) Atrytone arogos hos NCBI 
(en) Kategori:Atrytone – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Atrytone – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Atrytone sp. [2]
Asbolis capucinus

Asbolis capucinus er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn ca. 40 millimeter) smyger, ensfarget brun bortsett fra en litt diffus, lys flekk på undersiden ved bakkanten av forvingen. Larven er blekgrønn med gulbrun hodekapsel.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike gress-arter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra det sørlige Florida, frå øyene i Karibia og fra Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Asbolis Mabille, 1904
Asbolis capucinus (Lucas, 1857)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Asbolis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Asbolis capucinus i Encyclopedia of Life 
(en) Asbolis capucinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asbolis capucinus hos ITIS 
(en) Asbolis capucinus hos NCBI 
(en) Kategori:Asbolis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asbolis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Asbolis sp. [2]
Beyşehirsjøen

Beyşehirsjøen (tyrkisk Beyşehir Gölü) er den største innsjøen i provinsene Isparta og Konya sørvest i Tyrkia. Innsjøen ligger 75 km fra byen Konya og er landets nest største innsjø samt største ferskvannssjø . Den har et areal på 650 km² og er 45 kilometer lang og 20 kilometer bred. Innsjøen har fått navnet sitt etter den største byen i regionen, Beyşehir.
Vannivået varierer en del gjennom året. Beyşehirsjøen blir brukt  til kunstig vanning, selv om den også er en nasjonalpark. Det er 32 øyer i innsjøen. Beyşehirsjøen er også et viktig sted for mange fuglearter, som taffeland, sothøne, rødhodeand med flere andre. 
Den største dybden er 10 meter. Innsjøen får vann fra elver fra Sultanfjellene.
Hvert år feires Beyşehirsjøfestivalen ('Beyşehir Gölü Festivali') i byen Beyşehir.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Beyşehir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Google Maps
Sya kraftverk

Sya kraftverk er et vannkraftverk sør for Meldal sentrum i Orkland kommune i Trøndelag.
Kraftverket utnytter et fall på 193 meter i elva Sya i Orklavassdraget.
Installert effekt er 1,2 MW fra en vertikal peltonturbin. Årsproduksjon er 4,9 GWh.
Eier er grunneierselskapet Sya Kraft AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Muan Gård om Sya kraftverk
Breivold kraftverk

Breivold kraftverk er et vannkraftverk i Kvernelva i Sørdalen i Åfjord kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 90 meter. 
Installert effekt er 1 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 5,3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
adressa.no om Breivold kraftverk
Kvernstad kraftverk

Kvernstad kraftverk er et vannkraftverk ved Åstfjorden i Orkland kommune i Trøndelag. Eier er Kvernstad Kraft AS. 
Det er et magasinkraftverk som utnytter et fall på 280 meter fra Litlevatnet til fjorden.
Installert effekt er 2,8 MW fra en Small Turbin Partners peltonturbin. Årsproduksjon er 16,6 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Energi- og klimaplan Snillfjord (arkiv)


== Se også ==
Bygde rørgate og kraftverk ulovlig
Takleilighet

En takleilighet er en leilighet som er bygget på taket av en bygning. Arkitektonisk karakteriseres takleiligheter av at de er plassert tilbake fra bygningens ytre vegger, slik at de ikke dekker hele taket. Dette gir mulighet for betydelig større og mer skjermede terrasser enn  frittbærende balkonger i leilighetene under.
Ideen om takleiligheter ble født i 1920-årene, da økonomisk vekst brakte en kraftig oppsving i byggevirksomheten i New York, hjertet av USAs økonomi. Den store etterspørselen etter boliger i urbane strøk og amerikanernes velstand førte til bygging av luksusleiligheter på bygningenes tak. Forleggeren Condé Nasts toetasjes leilighet på Park Avenue var et av de første eksemplene på en slik takleilighet – på engelsk kalt penthouse, avledet fra gammelfransk  apentis.


== Eksterne lenker ==
(en) Penthouses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Manhattan’s $300,000 Roof Dwellings» Arkivert 21. juli 2018 hos Wayback Machine., artikkel i Modern Mechanix, november 1929 (engelsk)
Generalinspektør

Generalinspektør har flere betydninger.


== Norge ==
I Norge var generalinspektør tittelen på hovedansvarlig offiser i én av Forsvarets forsvarsgrener: Generalinspektøren for Hæren, Generalinspektøren for Sjøforsvaret, Generalinspektøren for Luftforsvaret og Generalinspektøren for Heimevernet. I tillegg kommer Generalinspektoratet for informasjonsinfrastruktur.


== USA ==
I USA er generalinspektør (engelsk inspector general) en tjenestemann med ansvar for å granske virksomheten til et offentlig organ. Alle føderale departementer og frittstående etater har en generalinspektør, som rapporterer direkte til ledelsen og samtidig er pålagt å holde Kongressen direkte orientert. Generalinspektørene skal bidra til at organisasjonen oppnår sine målsetninger ved å benytte en systematisk og strukturert metode for å evaluere og forbedre effektiviteten og hensiktsmessigheten av organisasjonens prosesser og programmer, og skal forebygge og bekjempe sløsing og svindel med føderale midler.


== Referanser ==
Justin Welby

Justin Portal Welby (født 6. januar 1956) er en engelsk biskop. Han ble 9. november 2012 utnevnt til erkebiskop av Canterbury, og ble innsatt 21. mars 2013. Han ble vigslet til biskop i Durham kun ett år før han ble utnevnt til erkebiskop av Canterbury, den øverste lederen for den globale anglikanske kirken. Welby har profesjonell bakgrunn innen oljeindustrien, og ble først prest i voksen alder. Som prest har han jobbet spesielt med forsoning i konfliktområder, særlig i Afrika.


== Bakgrunn ==
Justin Welby ble født i London i 1956. I 2016 gjenomførte han en DNA-test der det ble kjent at hans far var Anthony Montague Browne, tidligere sekretær for Winston Churchill. Resultatet var en stor overraskelse både for Welby og hans mor. På morssiden kommer han fra en familie med flere prester. 
Han studerte historie og jus ved Eton College og Trinity College i Cambridge, før han i elleve år jobbet med finans i oljeindustrien. I denne perioden ble han legleder i den store menigheten Holy Trinity i Brompton i London og han satt i menighetsråd i en menighet i Paris.
I 1983 mistet Welby sin sju måneder gamle datter i en bilulykke. Dette omtaler han som et vendepunkt i livet, og sier det førte han og konen nærmere Gud. Seks år senere sluttet han i oljejobben og begynte på teologistudier for å bli prest.


== Virke ==
Justin Welby studerte på St. John's College i Durham og ble ordinert til diakon i 1992. Han jobbet de neste 15 årene i ulike menigheter i Coventry bispedømme. Welby skal ha fornyet menighetene, som opplevde vekst i denne perioden. I 2002 begynte han å jobbe med forsoningsarbeid med base i Coventry Catherdal. Sammen med to andre prester jobbet han med forsoningsarbeid i Midtøsten og Afrika, særlig i Kenya, Den demokratiske republikken Kongo og Nigeria. Dette er arbeidet han fremdeles er involvert i. Han har også jobbet med forsoningsarbeid mellom væpnede grupper i Niger-deltaet og mellom religiøse ledere i Israel og Palestina. I 2006 gjenåpnet han den anglikanske kirken i Bagdad kort tid etter invasjonen av Irak. Fra 2006 var han ledende prest i Coventry Cathedral.
8. desember 2007 ble han domprost i Liverpool Cathedral, Englands største katedral. Katedralen ligger i et svært belastet område, og i løpet av sin tid i kirken førte Welby menigheten til nærmere kontakt med folk i bydelen, blant annet gjennom arbeid med asylsøkere og menigheten vokste betraktelig. 
2. juni 2011 ble han utnevnt til biskop av Durham og ble innsatt i stillingen 26. november samme år. Et knapt år senere, 9. november 2012, utnevnte dronningen ham til den 105. erkebiskopen av Canterbury. Han tok over etter Rowan Williams.
I studiet fokuserte Welby særlig på forretningsetikk. Dette er et område han har jobbet med også senere, og han har publisert artikler om etikk, internasjonal finans og forsoning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på archbishopofcanterbury.org
Kort faktaark