jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francis Wilson (1939–2022)

Francis Wilson var en sørafrikansk akademiker som jobbet på University of Cape Town i 40 år. Han skrev mye om landets politiske økonomi, med særlig fokus på felt som landbruk, fattigdom og forskjeller samt globalisering og relaterte emner.
Wilson grunnla Southern African Labour & Development Research Unit og var leder for  den andre Carnegie-undersøkelsen om fattigdom og utvikling. Han har også ledet et nasjonalt råd for vannbruk og vært styreleder for University of Fort Hare
I 1990 fikk han Noma-prisen for bøker publisert i Afrika for Uprooting Poverty: The South African Challenge som han skrev sammen med Mamphela Ramphele.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Kort biografi hos Franschhoek Literary Festival
(engelsk) Oversikt over bøker hos goodreads.com
(engelsk) Oppslag hos African Seer
Poul Ruders

Poul Ruders (født 27. mars 1949 i Ringsted) er en dansk komponist.
Poul Ruders er utdannet organist, men som komponist hovedsakelig selvlært. Han har oppnådd stor berømmelse i utlandet, ikke minst for sine orkesterverker. Operaen Tjenerindens fortælling blev en stor suksess både i Danmark og i utlandet. Hans opera Proces Kafka hadde premiere i mars 2005 i Operaen på Holmen og Dancer in the Dark, bygget på filmen med samme navn, i 2010.
Poul Ruders har komponert fire symfonier. Den fjerde symfoni An organ symphony (Dansk: En orgelsymfoni), med en fremtredende stemme for orgel, er et international bestillingsverk bestilt av Dallas Symphony Orchestra i samarbeid med Odense Symfoniorkester og City of Birmingham Symphony Orchestra. Verdenspremieren fant sted i Dallas, Texas, den 20. januar 2011


== Kjente verker ==
OperaTjenerindens fortælling (The Handmaid's Tale)
Proces Kafka
Dancer in the DarkOrkesterConcerto in Pieces


== Hedersbevisninger ==
2010: Ridderkorset av 1. grad av Dannebrogordenen
Statens Kunstfonds hædersydelse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Poul Ruders på Internet Movie Database 
(en) Poul Ruders på Discogs 
(en) Poul Ruders på MusicBrainz 
(en) Poul Ruders på Spotify 
(en) Poul Ruders på AllMusic 
(en) Biografi, verkliste m.m. hos forlaget Edition Wilhelm Hansen.
(en) Per Erland Rasmussen, 'Acoustical Canvases – the Music of Poul Ruders' (2007), DMT Publishing.
Internationales Congress Centrum Berlin

Internationales Congress Centrum Berlin (ICC Berlin) var et av de største kongressentra i verden og ligger i orsteilen Westend i Berlins bydel Charlottenburg-Wilmersdorf. Bygningen er 320 meter lang, 80 meter bred og 40 meter høy, og ble oppført av arkitektene Ralf Schüler og Ursulina Schüler-Witte og åpnet 2. april 1979. Senteret ble stengt i 2014.


== Referanser ==
«Soldaten og den smilende piken»

«Soldaten og den smilende piken» er et oljemaleri fra rundt 1657/1658 av den nederlandske maleren Johannes Vermeer. Maleriet er 50,5 cm høyt og 46 cm bredt. Motivet er en ung pike og en soldat som sitter ved et bord. Maleriet er en del av Frick Collection i New York.


== Motiv og beskrivelse ==
Maleriet skildrer en ung pike som sitter sammen med en soldat ved et bord. Piken har et vinglass i hånden og smiler imøtekommende til ham. Hun har åpnet venstre hånd i en retorisk gest for å illustrere en livlig samtale. Lyset fra et åpent vindu strømmer ned over piken. 
I kontrast til piken sitter soldaten med ryggen til og i dyp skygge. Vermeer har malt han med en kraftig perspektivforskyving slik at han virker flere ganger større enn piken. Det gjør at piken virker mer sårbar. En effekt som ytterligere forsterkes ved skyggen han sitter i og uniformens røde farve. 
På veggen bak piken henger et kart som er malt med en slik en presisjon at det har vært mulig å identifisere det; det er tegnet av Balthasar Florisz. van Berckenrode og utgitt i Nederlandene i 1620 og forestiller de nederlandske og vestfrisiske provinsene. Farvene har Vermeer imidlertid endret; landområdene har blitt blå for å skape harmoni med maleriets farveskala. Det er også mulig at Vermeer ved å male landområdene blå signalerte hærens forminskede innflytelse og Nederlandenes tilknytning til flåten. I virkeligheten hadde kartet avdempede okerfarver som på hans maleri «Fruktsommelig kvinne leser et brev» hvor det samme kartet finnes. 
Rommet med det samme vindu, bord og stoler ses også på et annet av Vermeers malerier «Pike som leser et brev ved et vindu» fra 1657, hvor piken er kledd i samme kjole. Vermeer kan ha vært inspirert til «Soldaten og den smilende piken» av den samtidige nederlandske maleren Pieter de Hooch som ofte malte soldater som slappet av i hjemlige omgivelser. Vermeer har imidlertid en annen idé med motivet enn de Hooch; vinglasset og soldaten som tårner seg opp over og dominerer piken, lyset fra vinduet og pikens hvite slør; alt som narrative referanser for å illustrere maleriets historie om en soldat i ferd med å forføre en ung uskyldig pike.
«Soldaten og den smilende piken» ble kjøpt av den amerikanske kunstsamleren Henry Clay Frick for $ 300 000 i 1911.  


== Eksterne lenker ==
Soldaten og den smilende piken på essentialvermeer.com
Karl Staaffs andre regjering

Karl Staaffs andre regjering regjerte i Sverige fra 7. november 1911 til 17. februar 1914.


== Eksterne lenker ==
Ministärer 1905-1920
Katarina Köhler

Katarina Köhler (født 1954) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010 (vararepresentant i 2006 og 2007). Hun ble valgt inn i riksdagen for Västerbottens läns valkrets på plass 138. Av yrke er Köhler førskolelærer.Köhler var vararepresentant en kortere periode i 2006, samt i perioden september til desember 2007. I sistnevnte periode var hun vararepresentant i utdanningskomiteen, og senere i trafikkomiteen. Etter riksdagsvalget i 2010 har Köhler vært vararepresentant i tre komiteer: Sveriges riksdags trafikkomité|trafikkomiteen, sivilkomiteen og i miljø og landbrukskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Katarina Köhler hos Sveriges riksdag 
Katarina Köhler på Twitter
Kenneth G. Forslund

Kenneth G. Forslund (født 1967) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2002. Han ble valgt inn i riksdagen for Västra Götalands läns västra valkrets på plass 68.
Forslund sitter i utenrikskomiteen, samt at han er vara i EU-nemnda og i forsvarskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth G. Forslund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Kenneth G. Forslund hos Sveriges riksdag 
(sv) Kenneth G. Forslund på Twitter
Fortaleza Metro

Fortalezametroen (portugisisk: Metrô de Fortaleza, også kalt Metrofor) er den nye tunnelbanen i Fortaleza i Brasil. Utbyggingen startet 1999, og en delstrekning på den den første linjen med 12 av 20 stasjoner ble åpnet juni 2012, resten av strekningen i juli 2013. Det skal bygges ut 5 linjer med tilsammen 53 stasjoner, delvis med basis i eldre forstadsbaner og bytog hvor standarden gjøres om til metrostandard.


== Utbygging ==


== Eksterne lenker ==
Fortaleza Metro hjemmeside (pt)
Agriades

Agriades er en gruppe av blåvinger som enten blir regnet som en egen slekt eller som en underslekt av Plebejus. De er dagsommerfugler i gruppen glansvinger.


== Utseende ==
Små til mellomstore blåvinger. Hannene er lyst blågrå på oversiden, betydelig mindre fargerike enn mange andre blåvinger, hunnene er mørkt gråbrune. Det er som oftest en liten, svart flekk på hver vinge. Undersiden er grå med hvite felter og små, svarte flekker, ved bakhjørnet av bakvingen gjerne også én eller to oransje flekker.


== Levevis ==
Agriades-artene lever langt mot nord og høyt til fjells. Larvene lever på planter i erteblomstfamilien (Fabaceae), sildrefamilien (Saxifragacaea) og lyngfamilien (Ericaceae).


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Holarktis, mest langt i nord og i fjellområder. De er blant de sommerfuglene som går lengst mot nord og forekommer blant annet på Grønland.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae
blåvinger (Polyommatini)
slekt Plebejus Kluk, 1780
underslekt Agriades Hübner, 1819
Plebejus (Agriades) cassiope Emmel & Emmel, 1998
Plebejus (Agriades) diodorus (Bremer, 1861)
Plebejus (Agriades) franklinii (Curtis, 1835)
polarblåvinge, Plebejus (Agriades) glandon (de Prunner, 1798)
Plebejus (Agriades) podarce (C. & R. Felder, [1865])
Plebejus (Agriades) ellisi (Marshall, 1882)
Plebejus (Agriades) errans (Riley, 1927)
Plebejus (Agriades) janigena (Riley, 1923)
Plebejus (Agriades) jaloka (Moore, [1875])
Plebejus (Agriades) kurtjohnsoni Bálint, 1997
Plebejus (Agriades) morsheadi (Evans, 1923)
Plebejus (Agriades) aegargus (Christoph, 1873)
Plebejus (Agriades) dardanus (Freyer, 1845)
Plebejus (Agriades) forsteri Sakai, 1978
Plebejus (Agriades) pheretiades (Eversmann, 1843)
Plebejus (Agriades) pyrenaicus Boisduval, 1840)
Plebejus (Agriades) zullichi Hemming, 1933
Plebejus (Agriades) dis (Grum-Grshimailo, 1891)
Plebejus (Agriades) sikkima (Bath, 1900)
Plebejus (Agriades) walterfoster (Koçak, 1996)


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org.
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Plebejus i Tree of life web service


== Eksterne lenker ==
(en) Agriades i Encyclopedia of Life 
(en) Agriades i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Agriades hos Artsdatabanken 
(sv) Agriades hos Dyntaxa 
(en) Agriades hos Fauna Europaea 
(en) Agriades hos NCBI 
(en) Kategori:Agriades – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agriades – detaljert informasjon på Wikispecies 
Moths and Butterflies of Europe and North Africa - flott bildesamling.
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
www.funet.fi – Agriades
Avisåret 1911

Avisåret 1911 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1911.


== Hendelser ==


== Etableringer ==
9. september: Avisen Folkeviljen utkommer med første nummer. Avisen ble startet på Sjøvegan av sokneprest og stortingsmannen Kr. Tønder. I februar 1917 ble Folkeviljen partiavis for Arbeiderpartiet og flyttet til Harstad. Avisen ble nedlagt i 1956.
September: Avisen Nybrott som sympatiserte politisk med Arbeiderpartiet, utkommer for første gang i Larvik i Vestfold. Dem ble nedlagt i 1984
El Tiempo en daglig utgitt morgenavis i Colombia utkommer for første gang.
Den svenske avisen Mellersta Skåne utkommer for første gang under dette navnet. Den het tidligere Hörbyposten. Samtidig som den skiftet navn endret den også politisk farge.


== Nedleggelser ==
Den samiske avisen Saǥai Muittalægje som ble grunnlagt av Anders Larsen i 1904, nedlegges.
Stavanger Avis som utkom i Stavanger nedlegges. Den ble grunnlagt i 1888.


== Fødsler ==
12. februar – Hans Habe, tysk journalist, forfatter og manusforfatter (død 1977)
20. februar – Hans Scholz, tysk forfatter, journalist og maler (død 1988)
3. april – Theo Schuster, tysk sjakkspiller og sjakkjournalist (død 1998)
17. april – Lester Rodney, amerikansk journalist (død 2009)
14. mai – Arne S. Lundberg, svensk journalist, næringslivsleder og diplomat (død 2008)
6. august – Kadidja Wedekind, tysk skuespiller og journalist (død 1994)
18. juni – Ingrid Segerstedt-Wiberg, svensk journalist og politiker (død 2010)
10. oktober – Clare Hollingworth, britisk journalist
19. oktober – Hilde Spiel, østerriksk journalist og forfatter (død 1990)
2. november – Henry Cassirer, amerikansk journalist og forfatter (død 2004)
18. november – Herbert Alois Kraus, østerriksk journalist og politiker (død 2008)
20. november – David Seymour, amerikansk fotograf og fotojournalist (død 1956)
27. desember – Heinz Maegerlein, sportsjournalist (død 1998)


== Dødsfall ==
29. oktober – Joseph Pulitzer, ungarskfødt avisutgiver og journalist (født 1847)


== Se også ==
Den svenska björnstammen

Den svenska björnstammen er en svensk musikkgruppe fra Norrköping.
År 2010 skrev gruppen kontrakt med plateselskapet Pope Records som har distribusjonsavtale med Universal Music Group. Den svenska björnstammen var i  2010 et av tre band som gikk til finalen i musikkonkurransen Metro On Stage.Musikkåret 2011 slapp Den svenska björnstammen låten «Vart jag mig i världen vänder» som steg til nummer en på Sverigetopplistan for singler og fikk høye plasseringer på Itunes- samt Spotifylistene.
21. januar 2012 vant gruppen to priser på P3 Guld-utdelingen, for årets nykommer og for årets låt 2011 med «Vart jag mig i världen vänder». De har solgte til seksdobbel platina og har over 70 millioner streams på spotify.


== Diskografi ==


=== Album ===
2022 – Djur och människa
2019 – Iskanten
2015 – Country
2014 – I forhållande till
2012 – Ett fel närmare rätt


=== EP ===
2010 – Dansmusik EP
2010 – Classics


=== Singler ===
2011 – «Svalkar vinden»
2011 – «Vart jag mig i världen vänder»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den Svenska Björnstammen på Discogs 
(en) Den Svenska Björnstammen på MusicBrainz 
(en) Den Svenska Björnstammen på Spotify 
(en) Den Svenska Björnstammen på Songkick 
(en) Den Svenska Björnstammen på Last.fm 
(en) Den Svenska Björnstammen på AllMusic
Vart jag mig i världen vänder

«Vart jag mig i världen vänder» er en sang av Den svenska björnstammen. Sangen fra 2011 var nummer en på Sverigetopplistan for singler og fikk høye plasseringer på Itunes- samt Spotifylistene.


== Referanser ==
Schloss Arnsberg

Schloss Arnsberg var en borg på det 256 meter høye Schlossberg i Arnsberg i det nåværende Nordrhein-Westfalen som ble anlagt i tiden omkring 1100 for grevene av Werl-Arnsberg. Frem til 1368 tjente den som bolig for grevene av Arnsberg. Med overgangen til de kölniske erkebiskoper og senere kurfyrster, ble den et herskapssentrum for hertugdømmet Westfalen. Der residerte kurfyrstene ved deres besøk, der hadde Landdrosten sitt sete som stattholder og der fant delvis også Landdagen sted. Kurfyrste Salentin von Isenburg omarbeidet borgen i 1575 i renessansestil. Under Maximilian Heinrich av Bayern kom det i 1654 til en fortsatt ombygging. En grunnleggende endring i stil med barokken ble gjennomført fra 1739 under kurfyrste Clemens August av Bayern gjennom arkitekten og byggmesteren Johann Conrad Schlaun. Under syvårskrigen ble slottet ødelagt i 1762. Anlegget er idag en ruin.
HMS «Warrior» (1905)

HMS «Warrior» var en panserkrysser av Warrior-klassen som ble bygget for Royal Navy tidlig på 1900-tallet. Da første verdenskrig brøt ut i 1914 var hun stasjonert i Middelhavet og tok del i jakten på de tyske krigsskipene SMS «Goeben» og SMS «Breslau». Hun ble overført til Grand Fleet i desember 1914. I 1916 tok hun del i Jyllandsslaget, der hun ble sterkt skadet.  Dette førte til at hun sank på sokkelen, sør for 62 gr N.


== Referanser ==


== Kilder ==
Campbell, John (1998). Jutland: An Analysis of the Fighting. London: Conway Maritime Press. ISBN 1-55821-759-2. 
Chesneau, Roger; Kolesnik, Eugene M., red. (1979). Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905. Greenwich: Conway Maritime Press. ISBN 0-8317-0302-4. 
Gardiner, Robert; Gray, Randal, red. (1984). Conway's All the World's Fighting Ships: 1906–1921. Annapolis: Naval Institute Press. ISBN 0-85177-245-5. 
Marder, Arthur J. (1978). From the Dreadnought to Scapa Flow, The Royal Navy in the Fisher Era, 1904–1919. III: Jutland and After, May 1916 – December 1916 (Second utg.). London: Oxford University Press. ISBN 0-19-215841-4. 


== Eksterne lenker ==
«HMS «Warrior» (1905)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(en) HMS Warrior (ship, 1905) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Women’s Royal Air Force

Women's Royal Air Force (WRAF) var en kvinnelig lotteorganisasjon av Royal Air Force som fantes på slutten av første verdenskrig og etter andre verdenskrig.
Det første WRAF var en støtteorganisasjon til Royal Air Force. Intensjonen bak organisasjonen var å bruke kvinner som mekanikere, for å frigjøre menn til fronttjeneste. Organisasjonen opplevde stor pågang som gjorde at rollene ble utvidet. Det første WRAF ble langt ned i 1920.
Navnet ble tatt opp igjen i 1949 som en omdøping av Women's Auxiliary Air Force som hadde fungert under andre verdenskrig. WRAF og RAF vokste seg stadig mer sammen etter som flere og flere deler av RAF ble åpnet opp for kvinner. RAF og WRAF ble slått sammen i 1994.
Trettøytunnelen

Trettøytunnelen er en tunnel på den meget rasutsatte strekningen av riksvei 70 mellom Sunndalsøra og Ålvundeid i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er 1182 meter lang. Tunnelen ble erstattet av den 7,5 km lange Oppdølstrandtunnelen da denne åpnet i 2014.. Etter et ras i 1969, ble Trettøytunnelen forlenget med 500 meter, og gjenåpnet i 1974. 15. August 2014 ble vegen gjennom Oppdølstranda stengt for godt etter at Oppdølstrandtunnelen ble åpnet. Tunnelen er i dag fysisk stengt med porter i hver ende. 


== Se også ==
Oppdølstrandtunnelen
Fonnafonntunnelen
Midtbekktunnelen
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Risikovurdering av steinsprangfare på Oppdølsstranda Arkivert 22. februar 2017 hos Wayback Machine.
Sørsiden av tunnelen på Google StreetView.
Nordsiden av tunnelen på Google StreetView.
Fonnafonntunnelen

Fonnafonntunnelen er en tunnel på den meget rasutsatte strekningen av riksvei 70 mellom Sunndalsøra og Ålvundeid i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er 610 meter lang. Tunnelen ble erstattet av den 7,5 km lange Oppdølstrandtunnelen da denne åpnet i 2014. Den er i dag fysisk stengt med porter i hver ende.


== Se også ==
Oppdølstrandtunnelen
Trettøytunnelen
Midtbekktunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets veikart
Risikovurdering av steinsprangfare på Oppdølsstranda Arkivert 22. februar 2017 hos Wayback Machine.
Sørsiden av tunnelen på Google StreetView.
Nordsiden av tunnelen på Google StreetView.
Midtbekktunnelen

Midtbekktunnelen er en tunnel på den rasutsatte strekningen av riksvei 70 mellom Sunndalsøra og Ålvundeid i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er 1 040 meter lang. Tunnelen ble erstattet av den 7,5 km lange Oppdølstrandtunnelen da denne åpnet i 2014.Tunnelen ble bygget etter et ras i 1969 som krevde et menneskeliv, og den ble ferdig i 1974. Vegstrekningen ble anlagt på slutten av 1920-tallet. 
15. August 2014 ble vegen gjennom Oppdølstranda stengt for godt etter at Oppdølstrandtunnelen ble åpnet. Tunnelen er i dag fysisk stengt med porter i hver ende.


== Se også ==
Oppdølstrandtunnelen
Fonnafonntunnelen
Trettøytunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets veikart
Sørsiden av tunnelen på Google StreetView.
Nordsiden av tunnelen på Google StreetView.
Kreistag

Kreistag (i Schleswig-Holstein og Nordrhein-Westfalen kalt Kreis (norsk: kretsdag)) er den folkevalgte forsamling i på forvaltningsnivået landkreis i Tyskland. En kreistag har ingen lovgivende makt og hører således til forvaltningen, det vil si den utøvende makt. Kretsdagene er opprettet med hjemmel i den tyske grunnloven Grundgesetz, Artikkel 29.Kretsdagen består av medlemmer valgt av borgerne i kretsen (herunder borgere fra andre EU-land). Valgperioden er i de fleste delstatene fem år, i Bayern seks år.
I noen delstater ledes kretsdagens møter av en Landrat (landråd), som også er leder av kretsens administrasjon. 


== Se også ==
Tysklands lokalforvaltning
Landdag (historisk) – særlig om bruken av stavelsen -dag i ordet kretsdag.
Tysklands politiske system


== Referanser ==
Azul Linhas Aéreas

Azul Linhas Aéreas (IATA-kode: AD) er et flyselskap fra Brasil som drives etter en lavprismodell. Hovedkontoret ligger i Barueri og selskapet opererer flygninger til en rekke destinasjoner i Brasil. Selskapet ble grunnlagt  den 5. mai 2008 av David Neeleman, grunnlegger av og tidligere administrerende direktør for JetBlue. Selskapet ble kalt Azul (portugisisk for Blå) etter en navnekonkurranse i 2008, hvor Samba var det mest populære navnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Azul Linhas Aéreas Brasileiras – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Azul, kommentarer fra passasjerer
Losnaætten

Losnaætten var en norsk stormannsætt i middelalderen. Deres hovedsete var på gården Losna på øya Losna, nord for Sognefjordens munning.


== Fremtredende slektsmedlemmer ==
Erlend Filippusson (ukjent–1407)
Eindride Erlendsson (ukjent–1440/1441)
Erlend Eindridsson (ca. 1400–ca. 1450)


== Våpenskjold ==
I blått ni sølv ruter stilt i kors. På hjelmen er hjelmtegnet en blå og en sølv lindorm med halsene om hverandre (Munthe figur 5)


== Litteratur ==
Danmarks Adels Aarbog, København 1902
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928
Hallvard Trætteberg: Norges våbenmerker. Norske by- og adelsvåben, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933, med hans tegninger av skjoldene i våpenene til den eldre og den yngre Losnaætten.
Harald Nissen og Terje Bratberg: Schønings våpenbok – Gamle Norske Adel Efter et gammelt Manuskript Assessor Ifver Hirtzholm tilhørende, Pirforlaget, Trondheim 2013
Johan Marius Setsaas: «Schønings våpenbok: Til glede og bekymring», Genealogen nr. 2/2014, Oslo 2014, side 45-51
Into the White

Into the white er en film regissert av Petter Næss, basert på hendelser på Strynefjellet under invasjonen av Norge i 1940. Filmen handler om tre tyske flygere og to britiske som blir skutt ned og må nødlande på henholdsvis Heilstuguvatnet og Breidalsvatnet 27. april 1940. Flygerne må søke ly i samme jakthytte under vinterstormene og tvinges til å samarbeide for å overleve.
Det britiske flyet var Blackburn Skua L2940 som i 1974 ble hevet fra Breidalsvatnet. Restene av det tyske Heinkel-flyet ligger fortsatt i fjellet ved Grotli, til filminnspillingen ble det laget en kopi som en stund etter innspillingen var å se ved hotellet.


== Roller ==


== Mottakelse ==
Dagbladet, VG og Dagsavisens anmeldere gav filmen terningkast fire. 
Øystein David Johansen i VG mente filmen rommet «glitrende skuespillerprestasjoner» selv om historien var noe velmenende: «Gjennom smått absurde, fint timede «husholdningsutfordringer» utvikler historien seg nesten til en «buddy»-film etter de førte uforsonlige møtene». Inger Merete Hobbelstad i Dagbladet omtalte den som en «dramakomedie som er noe nær en feelgood-film fra okkupasjonstiden, med stort hjerte og mellomhøy panne». Hun mente filmen var  varm og inkluderende, men tam. Espen Svenningsen Rambøl fra Dagsavisen roste skuespillerne og mente den var «tradisjonell, men vellaget».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Into the White på Internet Movie Database 
(no) Into the White i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Into the White hos Filmfront 
(sv) Into the White i Svensk Filmdatabas 
(da) Into the White i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Into the White på Allociné 
(nl) Into the White på MovieMeter 
(en) Into the White på AllMovie 
(en) Into the White på Turner Classic Movies 
(en) Into the White på Rotten Tomatoes