jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Taoufik Makhloufi

Taoufik Makhloufi (arabisk: توفيق مخلوفي; født 29. april 1988 i Souk Ahras) er en algerisk mellomdistanseløper, som ble olympisk mester på 1500 meter og afrikansk mester på 800 meter i 2012. 


== Karriere ==
Makhloufi ble senior i 2009, og ved Middelhavslekene 2009 kom han på 4.-plass på 1500 meter med tiden 3:39,37. Hans landsmann Antar Zerguelaine vant gullet på denne distansen. Ved Golden Gala samme år satte han ny personlig rekord på 3:34,34 på 1500 meter, og han vant sin første nasjonale tittel dette året. Ved VM i friidrett 2009 nådde han semifinalen, men ble der slått ut med tiden 3:37,87. Han vant sin første algeriske tittel på 1500 meter i 2009. 
I 2010 foredret han sin personlige rekord til 3:32,94 ved Herculis-stevnet i Monaco, den 26. beste tiden utendørs i verden i 2010. Han nådde finalen på 1500 meter ved Afrikamesterskapet i friidrett 2010, men fullførte ikke løpet.Hans raskeste 1500 meterløp i 2011, 3:34,4 minutter, oppnådde han på et stevne i Alger i juli. Han deltok i to Diamond League-løp denne sesongen (Doha og Stockholm, uten å plukke poeng. Etter å ha vunnet sin andre nasjonale tittel ble han kvalifisert til VM i friidrett 2011 i Daegu i Sør-Korea. Der nådde han semifinalen, men ble der slått ut. Hans internasjonale gjennombrudd kom i Panafrikanske leker 2011, der han fikk bronse på 1500 meter, bak kenyanerne Caleb Ndiku og Collins Cheboi. I tillegg vant han gull på 800 meter, der han slo Boaz Lalang med 8 hundredeler. 
I 2012 begynte han å konkurrere mer på 800 meter. Hans første 1500 meter var ved stevnet Rabat Meeting, der han fikk andreplass. Han deltok på 800 meter ved DN Galan i Stockholm, der han forbedret sin personlige rekord til 1:44,88. Videre vant han gull på 800 meter ved Aftikamesterskapet i friidrett 2012, med ny personlig rekord på 1:43,88, og han satte også ny personlig rekord på 1500 meter ved Herculis-stevnet i Monaco, med tiden 3:30,80. 
Ved sommer-OL 2012 i London vant han gull på 1500 meter. Han var også påmeldt i 800 meter, men ønsket ikke å løpe denne distansen. Den algeriske olympiske komiteen meldte ham ikke av, og han måtte dermed stille til start i kvalifiseringsheatet. For å spare krefter løp han sakte, og avbrøt løpet. Fordi han ikke hadde løpt sitt beste ble han først diskvalifisert fra OL, men IAAF omgjorde dette vedtaket samme dag, og han kunne delta videre i OL, og løpe finalen på 1500 meter.Den 17. august 2012 satte han ny personlig rekord på 800 meter ved DN Galan i Diamond League, med 1:43,71, og kom på andreplass i dette stevnet, bak Mohammed Aman.Han tok sølv under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Taoufik Makhloufi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Taoufik Makhloufi – Olympics.com 
(en) Taoufik Makhloufi – Olympic.org 
(en) Taoufik Makhloufi – Olympedia 
(en) Taoufik Makhloufi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taoufik Makhloufi – World Athletics 
(en) Taoufik Makhloufi – Diamond League 
(en) Taoufik Makhloufi – Track and Field Statistics
Englemakeri

Englemakeri er et tidligere folkelig navn på den forbrytelse å motta pleiebarn, især født utenfor ekteskap, mot betaling og med forsett forsømme eller mishandle dem slik at de omkom, jamfør Almindelig borgerlig Straffelovs § 219, §§ 233 og 242.
I gamle dager, den gang Staten ikke så det som sin plikt å ta seg av gamle, syke og svake, hendte det at nyfødte barn, som var født utenfor ekteskap eller som foreldrene ikke så seg i stand til å forsørge, ble overlatt til et pleiehjem og en såkalt englemakerske. Englemakerskens jobb var å ta vare på barnet til etter konfirmasjonen. For dette fikk de en liten sum av moren, som selvsagt ikke dekket de virkelige kostnadene. Derfor ble flere englemakersker fristet til å ta livet av ungene, for deretter å ta inn en ny. 
Begrepet skal være brukt i aviser omkring 1860.
I dag forbindes en englemakerske med en som sørget for at ungen fikk så lite mat og pleie at den til slutt døde som følge av hva vi i dag vil karakterisere som grov omsorgssvikt. Hensikten var imidlertid oppnådd: Barnet var omskapt til en engel og foreldrene fri for enda en munn å mette, og ingen ble tiltalt for verken aktsomt eller uaktsomt drap. Omsorgssvikt var ikke straffbart på den tiden, da det bare var en nødvendig konsekvens av datidens fattigdom og nød.
Senere kan uttrykket også ha vært brukt om den illegale abortvirksomheten som gjerne ble utført av såkalte «kloke koner».


== Referanser ==
Friedrich Ebert junior

Friedrich Ebert (født 12. september 1894 i Bremen; død 4. desember 1979 i Øst-Berlin), også kalt Fritz Ebert, var en sosialdemokratisk politiker i SPD under Weimarrepublikken, og etter avslutningen av den andre verdenskrigen, Overborgermester for SED i Øst-Berlin. 


== Liv ==
Friedrich Ebert junior var sønn av den sosialdemokratiske politiker og Reichspräsident Friedrich Ebert. Friedrich junior utdannet seg som boktrykker og var fra 1910 medlem av Sozialistische Arbeiterjugend og fra 1913 av SPD. Fra 1915 til 1918 var han soldat i den første verdenskrigen.


=== Weimarrepublikken ===
Under Weimarrepublikken var Ebert redaktør av ulike sosialdemokratiske tidsskrifter, bl.a. Vorwärts. Han var i begynnelsen av 1930-årene medlem av Det prøyssiske statsråd og fra 1928 til 1933 av Riksdagen.


=== Under nasjonalsosialismen ===
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen satt Friedrich Ebert junior i forskjellige konsentrasjonsleire, bl.a. i KZ Oranienburg og KZ Börgermoor.


=== Etter den andre verdenskrigen ===
Da den sovjetiske okkupasjonsmakten slo sammen SPD og SED, ble Friedrich Ebert junior i 1946 en av delstatslederne i SED, medlem av partiets representantskap (tysk: Vorstand), senere sentralkomiteen og fra 1949 politbyrået i SEDs sentralkomite. Fra 1946 til 1967 var han overborgermester i Øst-Berlin. Ebert var medlem av Statsrådet fra 1960 til sin død i 1979. Han var dets nestformann fra 1971 til 1979 og fungerende formann 1. august – 3. oktober 1973.


=== Æresbevisninger og strykninger ===
I DDR-perioden ble han tildelt Karl Marx-ordenen, Vaterländischer Verdienstorden og Großer Stern der Völkerfreundschaft. 
Øst-Berlins magistrat utnevnte ham 5. juli 1967 til æresborger av Berlin. Etter Die Wende ble han i 1992 strøket av listen over Berlins æresborgere.
Eberts urne er satt ned på Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Lichtenberg i Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Friedrich Ebert junior – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Friedrich Ebert junior på Internet Movie Database 
(de) Verk av og om Friedrich Ebert junior i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Riksdagsmedlemmer Bayerische Staatsbibliothek
Kumla kirke (Närke)

Kumla kirke (svensk: Kumla kyrka) ligger i Kumla i Närke i Sverige.
På 1100-tallet ble det reist en romansk kirke med veststilt tårn på stedet hvor dagens kirke ligger. På 1200-tallet ble kirken bygget om og tilført midtskip. 
Den middelalderske kirken ble revet da en nyklassisistisk kirke ble bygget 1829–34. Arkitekt var Per Axel Nyström. 
I 1968 oppsto det brann i kirken og en ny kirke ble reist 1971–72 ved arkitekt Jerk Alton. Den ble innviet av biskop Tord Simonsson. 
I klokketårnet finnes et museum.


== Eksterne lenker ==
Kumla församling
Kyrkan brinner! fra Riksantikvarieämbetet
Kumla kirke

Kumla kirke kan vise til

Kumla kirke (Närke)
Kumla kirke (Västmanland)
Kumla kirke (Östergötland)
Vattenfall Cyclassics 2012

Vattenfall Cyclassics 2012 var den 17. utgaven av UCI WorldTour-rittet Vattenfall Cyclassics som arrangeres i Hamburg-området i Tyskland. Rittet ble arrangert 19. august og gikk over 245,9 km.
I tillegg til de 18 ProTeam deltok Team NetApp og Argos-Shimano


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sprint-NM på skøyter 1992

Sprint-NM på skøyter 1992 ble avholdt 4. og 5. januar 1992 på Hønefoss idrettspark i Hønefoss.Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Liv/Fossekallen.
Norgesmestere ble Edel Therese Høiseth, Geithus IL for damene og Grunde Njøs, Leinstrand IL for herrene.


== Mesterskapsrekorder ==


== Sammenlagt damer senior ==


== Sammenlagt herrer senior ==


== Kilder ==
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 90. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 22. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Senior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 49. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 22. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-NM på skøyter 1992, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter 1992, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Frihetsberøvelse

Frihetsberøvelse er å frata noen deres frihet. Frihetsberøvelse regnes som en forbrytelse med mindre det foreligger lovhjemmel. I det siste tilfellet er frihetsberøvelse å regne som straff (frihetsstraff) som sones i fengsel, eller som varetekt. Ulovlig frihetsberøvelse kan ta form av kidnapping (barnebortføring).
Snegle-Halle og andre småsoger

Snegle-Halle og andre småsoger er en bok i Samlagets serie Norrøne bokverk, først utgitt i 1939 med tittelen Islandske småsogor, og gjenutgitt i 1980 med tittelen Snegle-Halle og andre småsoger. Samlingen inneholder et utvalg tætter, korte fortellinger fra den islandske sagalitteraturen. 
Samlingen inneholdt disse tættene: Tåtten om Snegle-Halle, Audun fra Vestfjordene, Brand den rause, Tåtten om Stuv, Torvald den vidfarande, Tåtten om Gisl Illugesson, Tåtten om Torstein Oksefot, Tåtten om Gunnar Tidrandebane, Tåtten om Reidar, Tåtten om Egil Side-Hallsson, Tåtten om Ravn Gudrunsson og Tåtten om Odd Ofeigsson.
Den første utgaven var oversatt av Johan Hovstad, mens 1980-utgaven var nyoversatt av Sveinbjørn Aursland.


== Bibliografiske opplysninger ==
Snegle-Halle og andre småsoger. Omsett av Sveinbjørn Aursland. Samlaget, 1980. (Norrøne bokverk ; 34). ISBN 82-521-1834-8.  Første utgave 1939 med tittel: Islandske småsogor, omsett av Johan Hovstad. Gjenutgitt i bd 3 av Sagalitteraturen. Samlaget, 1984. ISBN 82-521-2423-2
New York City Department of Education

New York City Department of Education (NYCDOE) er en kommunal etat i New York med ansvar for det offentlige skolevesenet. Det er det største skolevesenet i USA, med over 1,1 millioner elever i mer enn 1 700 forskjellige skoler, 136 000 ansatte og et budsjett på 23 milliarder dollar. Etaten dekker alle de fem bydelene i New York.
En artikkel fra The New York Times fra 11. mai 2012 viste at NYCDOE er det tredje mest segregerte store byskolevesenet i USA etter Chicago og Dallas.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) New York City Department of Education – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  EN/MUL
Eiendomsforvaltning

Eiendomsforvaltning, eiendomsdrift eller fasilitetsstyring (engelsk: facility management, FM) er å integrere forskjellige prosesser innenfor en virksomhet, både ved å opprettholde og utvikle avtalte tjenester
som støtter og forbedrer effektiviteten av virksomhetens kjerneoppgaver.
Facility management er primært en intern administrasjons- og ledelsesfunksjon til støtte for en bedrifts kjernevirksomhet.
Facility managements «tre P-er» er People, Places, Processes («Folk, Steder, Prosesser»).
FM består også av fem kjerneområder: kapitalforvaltning, økonomi- og administrasjonsledelse, arealforvaltning, driftsledelse, service management.


== Se også ==
FDV-dokumentasjon, dokumentasjon til forvaltning, drift og vedlikehold av eiendom


== Referanser ==
Russell Mark

Russell Andrew Mark (født 25. februar 1964 i Ballarat, Victoria) er en profesjonell sportsskytter (hagle) fra Australia, og representerer hjemlandet og skytterklubbene Sebastapol Gun Club og Werribee Victorian Clay Target Club. Han deltok under Sommer-OL 2012 i grenen skyting og øvelsen dobbel-trap hvor han tok en 20.-plass.
Mark er olympisk mester i dobbel-trap fra Sommer-OL 1996 i Atlanta, USA, og tok en sølvmedalje i Sydney, Australia fire år senere i samme øvelse.
Han er gift med Lauryn Mark, som også har deltatt i skeetskyting under sommer-OL (2004 og 2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Russell Mark – Olympedia 
(en) Russell Mark – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Russell Mark – Australian Olympic Committee 
(en) Russell Mark – Commonwealth Games Federation 
(en) Russell Mark – Commonwealth Games Federation 
(en) Russell Mark – ISSF 
Offisielt nettsted
Russell Mark på Twitter
Profil på CorporateShootingStars.com.au
Profil på London2012.com
Profil på BBC Sport Olympics 2012
Profil på Sports.Yahoo.com
Profil på www.NBColympics.com
Wilfried Reininghaus

Wilfried Reininghaus (født 26. april 1950 i Schwerte) er en tysk historiker og arkivar. Han er professor i Westfalens landshistorie ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster, og er siden 2004 president ved Landesarchiv Nordrhein-Westfalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilfried Reininghaus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kumla kirke (Västmanland)

Kumla kirke (svensk: Kumla kyrka) ligger i Kumla kyrkby i Sala kommune i Västmanland, Sverige.
Kirken ble bygget av gråstein omkring år 1300 og bestod av et langhus og en klokkestøpul. På slutten av 1400-tallet ble tretaket erstattet av et stjernehvelv av murstein med kalkmalerier av Albertus Pictor. På 1700-tallet ble vinduene forstørret og klokketårnet reist.


== Eksterne lenker ==
(en) Kumla kyrka, Västmanland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kumla kirke (Västmanland)
Hebei bangzi

Hebei bangzi (kinesisk: 河北梆子) er en sjanger innen kinesisk opera fra provinsen Hebei. Man finner den også i byene Beijing og Tianjin, og i provinsene Shandong, Henan, Heilongjiang, Jilin, Liaoning og Indre Mongolia, såvel som i noen områder sør for Yangtze som i Shanghai og Wuhan.
Hebei bangzi har sin opprinnelse i Qinqiang- og Shanxi bangzi-operaene, som ble introdusert i Hebei under Qing-dynastiet.[1] Det synges på beijingdialekt.[2]
Det finnes mer enn 500 historier som benyttes i Hebei bangzi.[3]


== Eksterne lenker ==
Hebei bangzi
Baidu
Stefan Frich

Stefan Fredrik Frich (født 17. desember 1844 i Hjørundfjord, død 14. mars 1927 i Fåberg) var en norsk skolemann, redaktør, forfatter og nynorskforkjemper. Han drev en privat skole i Fåberg 1874–1903.
Han var oppvokst i Stjørdal som prestesønn, og tok artium i 1862. Ved siden av skolearbeidet og lokalpolitiske verv var han engasjert i Austmannalaget, Noregs Mållags distrikslag for det indre østlandet. Han agiterte for et talemålsnært nynorsk med østnorske dialekttrekk.
Han var redaktør for bladene Framgang (1896–97) og Bonden (1911–21). Han skrev barneboka Smaafolk (1908), selvbiografien Fraa arbeidslive mitt. Ei liti dølabok (1922), noen målpoltiske skrifter, og oversatte Topelius og greske og norrøne tekster til landsmål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Stefan Frich i Norsk biografisk leksikon
Stefan Frich hos Allkunne.no
Stefan Frich hos lokalhistoriewiki
Olav Aasmundstad

Olav Tordsson Åsmundstad (født 29. november 1850 i Nord-Fron, død 3. april 1925 samme sted) var skolemann og nynorskforkjemper. 
Åsmundstad var elev ved Vonheim folkehøgskole hos Christopher Bruun 1868–1870, og ved Askov højskole 1870–71. Han drev friskole i Gausdal 1873–1891, og underviste i denne perioden også på Vonheim. Fra 1899 til 1912 var han lærer ved Møre Folkehøgskule i Ørsta. I 1912 flyttet han tilbake til hjembygda Kvikne i Fron, hvor han bygde seg et hus på hjemgården. Huset er i dag museum.
Han var med på å stifte målforeningene Austmannalaget i 1899 og Dølaringen i 1914. Han oversatte norrøne sagaer til nynorsk og utga en samling folkeminne fra hjemtraktene: Ovanum Helgefell (1924). Han var ugift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Olav Åsmundstad hos Allkunne.no
Olav Åsmundstad hos lokalhistoriewiki
dolen.no «Bok om ein `kvassøygd og skjeggfager` kviknever»
Flystyrten på Messel i 1945

Flystyrten på Messel i 1945 skjedde med et tysk Junkers Ju 188 fra Rekogniseringsavdeling 3.(F)/22, 5. mai 1945 på Messel i Froland kommune.
Flyet kom fra Danmark, og hadde fem personer om bord. Det kretset rundt over Messel, Reiersøl og Løddesøl, før det prøvde å nødlande på Messel. Under nødlandingen traff det en telefonstolpe og en vedstabel med høyre vinge, noe som førte til at vingen ble kappet av. Flyet flippet tilslutt over og landet opp ned. Bilde som ble tatt av flyet viser at skroget fikk store skader. 
Flere av de som var ombord døde umiddelbart, og resten, unntatt en ung gutt, døde rett etterpå, blant annet en høyere tysk offiser. Det viste seg i ettertid at flere tyske fly hadde tatt av fra Danmark med kurs mot Kjevik flystasjon den dagen, fem av dem kom frem.
I databasen til Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge er det oppført tre personer med dødssted Blakstad
-Feldwebel (sersjant) Walter Gerhard, f. 26. mai 1920 fra Breslau.
-Feldwebel (sersjant) Günther Konzack, f. 5. september 1920 fra Forst.
-Oberleutnant (førsteløytnant) Wolfgang Krumei, f. 8. desember 1922 fra Olmütz.
Restene av det styrtede flyet havnet etterhvert hos Sørlandets Tekniske Fagskole i Grimstad og ble brukt i undervisningen der. Eleven Herbert Waarum ble fascinert av akrylglasset som ble brukt som cockpit-glass, og studerte dette videre i USA, noe som igjen ledet til at han i 1953 startet suksessbedriften Herwa, hvor de produserte landets første plastbåter.


== Teorier ==
Årsaken til flystyrten er ukjent, men man tror at flyet gikk tom for drivstoff siden det ikke tok fyr etter den mislykkede nødlandingen. Man vet ikke med sikkerhet hvorfor disse flyene fløy fra Danmark til Norge, og hvem som var med i dem. Tidspunktet for styrten førte til at man ikke brydde seg så mye om den aktuelle flystyrten i Norge, da landet kun få dager etter var i seiersrus. Men vitner har bekreftet at det var en høytstående offiser i flyet, og at gutten som overlevde var mest sannsynlig oppasseren hans, da han hadde vist stor bekymring for den forulykkede offiseren. 


== Litteratur ==
Froland historielag: Årbok 2015 Tysk tilstedeværelse i Froland under okkupasjonsårene 1940-45. Arkivert 24. juli 2020 hos Wayback Machine.
Knut Mæsel: Ni Dager I April: Luftkampene over Norge 1940, Ex Libris, 1990 ISBN 9788273842343
Knut Mæsel: Luftkrigen over Sørlandet: hva skjedde når flyalarmen gikk? 1982 ISBN 8290581203
Knut Mæsel: Luftkrigen over Sørlandet II, 2012 ISBN 9788299899703


== Kilder ==
Kjevik 1945: Hitlers fortapte ørner
Froland og Mykland Historielag: Årbok 1994
Bjarne Svare

Bjarne Svare (født i Vefsn 20. juli 1897, død i Eidsvoll 10. februar 1973) var en norsk  skolemann og historiker.Han var cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1927 med mellomfag i tysk og norsk og hovedfag i historie. I 1940 ble han dr. philos. ved samme universitet.Bjarne Svare skrev noen skolebøker til bruk i latinundervisningen i gymnaset, oversatte bøker fra latin til nynorsk og et utvalg av greske og latinske tekster. Han skrev bøker om Frederik Stang (doktoravhandling) og Thorstein Veblen og «Vefsnbygdene fram til 1830» i bind 1 (1974) av Vefsn bygdebok. Han skrev også mange tidsskriftsartikler.Bjarne Svare ble ansatt som lektor ved Eidsvoll landsgymnas i 1928. 1. april 1942 ble han arrestert, og etter et opphold på Grini sendt til Kirkenes sammen med cirka 650 andre lærere fordi norske lærere hadde nektet å melde seg inn i lærerorganisasjonen Norges Lærersamband som var blitt opprettet av Nasjonal Samling i februar 1942. Lærerne ble satt til tvangsarbeid i Kirkenes. Flere av fangene holdt foredrag og underholdt medfangene for å stimulere tanker og følelser" og "styrke motet og muntre sinnet hos kameratene". Bjarne Svare holdt tre forelesninger om økonomiske kriser. Svare ble løslatt 21. november 1942. Lektor Svare ble avsatt av nazistiske myndigheter i 1942 og ble gjeninnsatt i stillingen i 1945. 1944–1945 vikarierte han ved Fagerborg skole i Oslo. I 1951–1952 var han Research fellow ved Harvard. Han vikarierte i historieprofessoratet ved Norges lærerhøgskole fra 1954 til 1956. ,Han var rektor for Eidsvoll landsgymnas 1959–67.Bjarne Svare var en aktiv samfunnsdeltaker. Som student var han formann i Studentmållaget i Oslo høstsemesteret 1923. Seinere var han bl.a. medlem i Eidsvold herredstyre i tolv år og formannskapsmedlem i åtte år. Han representerte Arbeiderpartiet.


== Referanser ==
Orazio Vecchi

Orazio Tiberio Vecchi (1550–1605) var en italiensk kapellmester og komponist fra senrenessansen mest kjent for sin såkalte «madrigalkomedie» L'Amfiparnasso.
Vecchi ble oppdratt i benediktinerklosteret St. Pietro i Modena hvor han fikk musikkundervisning av munken Salvatore Essenga. Vecchi, som selv ble prest, var musikklærer i Modena før han ble domkapellmester i Salò. Noen år senere fikk han samme post ved katedralen i Modena. To år senere mistet han denne stillingen fordi han uten sine overordnedes viten hadde søkt på en post i Reggio Emilia – som han uansett ikke fikk. Sannsynligvis gjorde økonomiske problemer at han forsøkte å få en bedre betalt jobb. Vecchio arbeidet nå noen år i Correggio før han i 1593 vendte tilbake til Modena og sin gamle stilling som domkapellmester. En intrige førte til at han ble avsatt i 1604, en hendelse som kanskje bidro til hans tidlige død året etter.


== Musikk ==
Vecchi hadde suksess som komponist av både verdslig musikk og kirkemusikk. Kirkemusikken viser påvirkning fra den venetianske skolen med flerkorsteknikker og kontrasterende seksjoner i to- og tredelt takt. Vecchi skrev madrigaler, motetter, canzoner, messer, canzonetter og enkelte andre verk. Mye av det han skrev ble trykt – ikke sjelden i flere opplag.
Vecchi var spesielt berømt for madrigalene som han satte sammen til en ny form ved navn madrigalkomedie, en musikkdramatisk underholdningsform med en løselig sammensatt handling som inneholdt en miks av seriøse og komiske elementer. Eksemplar på slike verk er Selva di varia ricreatione (1590), L'Amfiparnasso (1597), Il convito musicale (1597) og Le veglie di Siena (1604).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Orazio Vecchi i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en)  Orazio Vecchi hos AllMusic

(en) Fritt tilgjengelige noter av Orazio Vecchi i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
(en) Fritt tilgjengelige noter av Orazio Vecchi i International Music Score Library Project