jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bernsdorf (Oberlausitz)

Bernsdorf (øversorbisk: Njedźichow) er en by nordøst for Dresden i Landkreis Bautzen i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Byen er hovedsete for forvaltningsfellesskapet Bernsdorf og har 6 065 innbyggere (31. desember 2009).
Bernsdorf befinner seg i den nordlige delen av Oberlausitz. Byen ligger nord for skogene nær Biosfærereservatet i Oberlausitz omkring 11 km nord for Kamenz, 14 km sørvest for Hoyerswerda og 17 km sør for Senftenberg langs Bundesstraße 97. I nord og nordøst finnes restene av et brunkull-dagbrudd. Byen er omgitt av et stort sett flatt hedelandskap. Bernsdorf er fortsatt en raskt voksende industriby.
Bernsdorf var en by i Kreis Hoyerswerda fra 1952 til 1990, og i Landkreis Hoyerswerda fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var byen en del av Landkreis Kamenz, som oppstod gjennom en sammenslåing av kretser i forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996. Siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Bautzen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bernsdorf (Oberlausitz) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det hender så mangt på Hovedøen

«Det hender så mangt på Hovedøen» er en norsk slager med melodi av danske Willy Kierulff og tekst av Vilhelm Dybwad. Kari Diesens mor, Signe Heide Steen, sang den for henne da hun var liten. Sangen handler om en kjærlighetshistorie som utspiller seg på Hovedøen. Fortelleren er en ung pike som er på båttur med sin beiler Johan. De går i land på Hovedøen, og tilbringer natten der. På overflaten forteller teksten at  "Timevis satt vi der hånd i hånd", men antyder likevel at det skjedde noe mere i løpet av natten ("Det hender så mangt på Hovedøen en midtsommernatt".) I ettertid varer ikke forholdet ("Kjærlighets lykke kan gå i knas"), noe som gjør at fortelleren sier "Gå aldri en deilig sommernatt i land på Hovedøen." 
Kari Diesen med Arild Andresens orkester spilte den inn i 1957. Det var den første norske ekko-innspillingen (Refrenget har ekko på Diesens stemme). Den ble utgitt som B-siden til Diesens versjon av landeplagen «Tango for to». Sangen ble raskt så populær at den ble gjenutgitt som A-side på platen His Master's Voice AL 6054 med Sverre Bævres «I min ungdoms vår» på den andre siden.
Diesen gjorde to nyinnspillinger av den: Versjonen til Kari Diesen med Tor Hultins orkester ble utgitt på LP-platen Det hender så mangt (Philips 6327 019) i 1979. Versjonen til Kari Diesen med Frank Cooks orkester ble utgitt på den doble LP-platen Jeg har mitt hjerte i Oslo – Toner fra Tigerstaden (Talent TLS 6001).


== Andre versjoner ==
Inger Lise Rypdal – Utgitt på singlen RCA NA 1381 i 1971.
Lars Lillo-Stenberg – Sett fra en manns perspektiv. Utgitt på CD-platen Oslo (Sonet 159 380-2) i 2000.
The Source: of Summer – Med indiske Sunanda Sharma på tanpura og som vokalist. Utgitt på platen "The Source: of Summer" på Grappa i 2013.


== På TV ==
Kari Diesen fremførte den under et filminnslag på NRK fjernsyn i begynnelsen av 1960-tallet. Arvid Nilssen var Johan.
Kari Simonsen fremførte den på Fjeldboden Friluftsteater i et TV-program i 1971. Johan (spilt av Rolf Just Nilsen) kom med sure kommentarer under fremførelsen, og det endte med «krangel» for åpen scene.
Brede Bøe fremførte «Hovedøen», som Hilde Lyrån korrigerte slik at den passet dagens ungdom.


== Dansk versjon ==
Thøger Olesen har laget en dansk tekst. Den danske tittelen er «På Æbleøen». Lis Jannie med Ib Renards orkester spilte den inn på singlen Triola TD 45-3 i 1958


== Se også ==
Hovedøen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Diesen, Kari: Ballade.no
An Zhengwen

An Zhengwen (kinesisk: 安正文, pinyin: Ān Zhèngwén, Wade-Giles: An Cheng-wen; født i Wuxi med ukjent fødsels- og dødsår) var en keiserlig kinesisk kunstmaler under Ming-dynastiet (1368–1644).
Han var kjent for sine malerier av personer, landskap, og bygninger.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Kilder ==
Zhongguo gu dai shu hua jian ding zu (中国古代书画鑑定组). 2000. Zhongguo hui hua quan ji (中国绘画全集). Zhongguo mei shu fen lei quan ji. Beijing: Wen wu chu ban she. Bind 10.


== Eksterne lenker ==
(en) An Zhengwen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Königsbrück

Königsbrück (øversorbisk: Kinspork) er en by 25 km nordøst for Dresden i den vestlige delen av det historiske landskapet Lausitz i Landkreis Bautzen i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Byen er hovedsete for forvaltningsfellesskapet Königsbrück og har 4 491 innbyggere (31. desember 2009). 
Königsbrück var en by i Kreis Kamenz fra 1952 til 1990, og i Landkreis Kamenz fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den kretshovedstad i Landkreis Kamenz, som oppstod gjennom en sammenslåing av kretser i forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996. Siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Bautzen.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Königsbrück – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Königsbrück – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hoffselva

Hoffselva er en elv som renner gjennom Hoff og Skøyen i Oslo og som munner ut i Bestumkilen ved Sjølyst. Elven har sine kilder i området rundt Holmenkollen, Voksenåsen og Vettakollen, og passerer gjennom Holmendammen, Smestaddammen og Hoffsdammen.
Hoffselva går gjennom kulverter under jernbanen på Skøyen og under E18 ved Sjølyst. Beregninger viser at kulverten under E18 har dykket innløp når vannføringen i elven er over 13 m³/s, noe som tilsvarer en flom med gjentaksintervall på 20 år. Hoffselva forårsaker jevnlig flomsituasjoner på Skøyen.Elva har bestand av sjøørret. Den 29. september 2009 ble det observert fiskedød i elva, og dette ble satt i sammenheng med et utslipp av fosforsyre gjennom en spillvannsledning. Kommunens vann- og avløpsetat (VAV) besørget undersøkelse og dokumentasjon av skaden. Det ble konkludert med en dødelighet på ca 50% for fisk, og at bunndyrfaunaen ble utryddet på strekningen ned til sjøen. Det ble likevel forventet at bunndyrfaunaen ville normaliseres i løpet av påfølgende vinter, og at fisk i fjorden ville sikre ny bestand.


== Se også ==
Liste over elver i Oslo


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hoffselva». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 247. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Tor Dagre, red. (1980). «Hoffselva». Natur og miljø i Oslo. Oslo: Universitetsforlaget. s. 60-61. ISBN 82-00-05320-2. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hoffselva – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1598

Kunståret 1598 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personligheter med tilknytning til kunst i 1598.


== Hendelser ==


== Verk ==
Caravaggio maler:
 Santa Caterina d'Alessandria
 Sacrificio di Isacco
 Marta e Maria Maddalena
Ritratto di Maffeo Barberini (Portrett av Maffeo Barberini)
		
		
		


== Fødsler ==
23. mai - Claude Mellan - fransk gravør og kunstmaler (død 1688)
31. juli - Alessandro Algardi, italiensk billedhugger (død 1654)
7. november - Francisco Zurbarán, spansk kunstmaler i barokken (død 1664)
før 13. november - Bartholomeus Breenbergh, nederlandsk kunstmaler, gravør og tegner (død 1657)
7. desember - Gian Lorenzo Bernini, italiensk billedhugger og arkitekt i barokkens Roma (død 1680)
Daniele Crespi, italiensk kunstmaler (død 1630)
Giovanni Andrea De Ferrari, italiensk kunstmaler (død 1669)
Artemisia Gentileschi, datter av en anerkjent maler, underviste kunst i Napoli og malte fremstående kvinner innen romersk og bibelsk historie (død 1653)
Lambert Jacobsz – nederlandsk kunstmaler (død 1636)
Chen Hongshou – kinesisk kunstmaler i den seinere delen av Ming-dynastiet (død 1652)
Giovanni Andrea de Ferrari - italiensk kunstmaler i barokken som arbeidet i Genova (død 1669)
Wang Jian - kinesisk landskapsmaler under Qing-dynastiet (død 1677)
ca. 1597 - Pieter Claesz, nederlandsk kunstmaler (død 1661)
1597 eller 1598 - Jan van Bijlert, nederlandsk kunstmaler (død 1671)


== Dødsfall ==
1. februar - Scipione Pulzone, italiensk kunstmaler (født ca. 1550)
Mai - Philipp Renlin, tysk maler og kartograf (født ca. 1545)
25. juni - Giacomo Gagini, italiensk billedhugger (født 1517)
3. juli - Lorenzo Vaiani, italiensk kunstmaler (født 1540)
11. juli - Weimar Heinemann, tysk billedhugger og steinhugger (fødselsår ukjent)
22. august - Carlo di Cesare del Palagio,	italiensk billedhugger (født 1538)
Alberto di Giovanni Alberti, italiensk arkitekt og kunstmaler (født 1525/26)
Erasmus Braun, tysk billedhugger, hoffbilledhugger for Bamberg og Bayreuth (fødselsår ukjent)
Johann Theodor de Bry, flamskfødt gravør, tegner og bokredaktør og utgiver (født 1528)
Benedetto Caliari, italiensk kunstmaler (født 1538)
Iacopino del Conte, italiensk kunstmaler (født ca. 1515)
Guillaume Le Bé, fransk gravør og typograf (født 1524/25)
Marcin Kober - polsk kunstmaler ved hoffet til kong Stefan Báthory (født 1550)
Gillis Mostaert – nederlandsk kunstmaler, sønn av Jan Mostaert (født 1528)
Scipione Pulzone,	italiensk kunstmaler (født ca. 1550)
		


== Referanser ==
Springer Science+Business Media

Springer Science+Business Media S.A. er et internasjonalt akademisk forlag registrert i Luxembourg og med hovedkontor i Berlin. Selskapet er, etter Elsevier, verdens nest største forlag innen naturvitenskap, teknikk og medisin. I tillegg til hovedkontoret i Berlin har selskapet kontorer i Heidelberg, Dordrecht, New York City, Norwell, Wien, Paris, Milano og New Delhi. Selskapet har ca. 5 000 ansatte og omsatte i 2009 for 857 millioner euro. Det er bl.a. kjent for sin online-tjeneste SpringerLink. Selskapet har ingen forbindelse til Axel Springer AG.
Selskapet ble grunnlagt av Julius Springer som bokhandel i Berlin i 1842, og utviklet seg raskt til et forlag, Springer-Verlag, som utgav både politiske skrifter, skolebøker, skjønnlitteratur og akademisk litteratur. Etter at sønnene til Julius Springer overtok fokuserte forlaget på akademisk litteratur. Selskapets navn gjennom flere år var Julius Springer GmbH. I 1999 ble selskapet kjøpt opp av Bertelsmann, som omdannet det til BertelsmannSpringer. Selskapet ble så, i 2003, solgt til to britiske selskaper, Cinven og Candover, som kort tid før også hadde kjøpt det nederlandske akademiske forlaget Kluwer Academic Publishers. Forlagene ble fusjonert under navnet Springer Science+Business Media. I 2009 ble det kjent at selskapet skulle selges til investeringsselskapene EQT Partners og Government of Singapore Investment Corporation.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Springer Science+Business Media – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
SpringerLink Arkivert 22. januar 2012 hos Wayback Machine.
Storbritannia under Sommer-OL 1960

Storbritannia under Sommer-OL 1960. 260 sportsutøvere fra Storbritannia deltok i 17 sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. De kom på tolvteplass med to gull-, seks sølv- og tolv bronsemedaljer. Bokseren Richard McTaggart var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Chen Youliang

Chen Youliang (tradisjonell kinesisk: 陳友諒, forenklet kinesisk: 陈友谅, pinyin: Chén Yǒuliàng, Wade-Giles: Ch'en Yu-liang; født 1320 i Mianyang 沔陽 i det som nå er provinsen Hubei i Kina, død 23. august 1363) var grunnleggeren av opprørerriket Dahan (大漢, Store Han) sent i Yuan-dynastiets tid i Kina.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Chen Youliang hadde opprinnelig slektsnavnet Xie 謝. Han kom fra fiskerbakgrunn, og fikk etter hvert arbeid som distriktsembedsmann. 


=== Opprører ===
Som general i de røde turbaners opprør kjempet han under Ni Wenjun (倪文俊). Chen drepte senere Ni under foregivende at Ni skal ha hatt planer om å myrde Xu Shouhui, deres øverste leder. Senere drepte han også Xu.
I 1357 utropte han seg selv til konge av Han i Jiangzhou (江州, i dag Jiujiang i  Jiangxi), og neste år til keiser, etter Xus død. Hans æranavn, og selve rikets navn, var Dahan. 
I tiden fra 1359 til 1363 var Chens flåtestyrke den sterkeste i Yangtzeflodens øvre løp. Han var minst like mektig som den unge leder Zhu Yuanzhang, som senere ble keiser av Ming-Kina.
I 1360 innledet Chens flåte og hær en langvarig krig mot Wu – som den gang hadde sitt høykvarter i Jiqing (nå Nanjing) og senere tok navnet Ming i 1368. Et angrep på Wu-hovedstaden slo feil på grunn av Wus utmerkede kunnskap om fiendens slagplaner (noe som nok skyldtes at den del av Chens flåte tidligere samme år hadde byttet side). Krigen kulminerte med slaget på Poyangsjøen der Wu-flåten etter tre dagers kamp klarte å seire over Chen Youliangs større flåte.
En måned etter slaget forsøkte Chens flåte å komme seg ut av Poyangsjøen, og i forsøket falt Chen; han skal ha blitt rammet av en pil i hodet. Han ble 43 år gammel.
Han ble etterfulgt av sin sønn, Chen Li (陳理), som snart etter ble angrepet av Wus flåte og hær. Det tok Wu ytterligere to år å erobre Chens rike, men i april 1365 var Han-riket en saga blott og alle dets områder ble del av Wus maktområde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edward Dreyer: Early Ming China: A Political History, Stanford: Stanford University Press. ISBN 0-8047-1105-4.
The Cambridge History of China bind 7, sidene 65-89 (denne delen skrevet av Dreyer)
David Murray (saksofonist)

David Murray (født 19. februar 1955 i Oakland, California, USA) er en amerikansk jazzsaksofonist. For det meste spiller Murray tenorsaksofon, men han spiller også bassklarinett.


== Norgesbesøk ==
I 2010 spilte Murray med det norske bandet Lonely Woman på Kongsberg Jazzfestival.


== Priser (utvalg) ==
1991 – Jazzpar Prize


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) David Murray (jazz) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Murray på Internet Movie Database 
(en) David Murray på Discogs 
(en) David Murray på MusicBrainz 
(en) David Murray på MusicBrainz 
(en) David Murray på Spotify 
(en) David Murray på Songkick 
(en) David Murray på Last.fm 
(en) David Murray på AllMusic 
David Murray på Facebook 
(en) David Murray på Myspace 
(en) Management og publikasjoner for David Murray
(en) Uoffisiell webside for David Murray
Foochow Romanized

Foochow Romanized, også kalt Bàng-uâ-cê (BUC; kinesisk: 平話字) eller Hók-ciŭ-uâ Lò̤-mā-cê (福州話羅馬字), er et romaniseringssystem for den kinesiske fuzhoudialekten innen språkgruppen mindong. Det ble utviklet fra midten av 1800-tallet av vestlige protestantiske misjonærer; etter en del variasjon ble det standardisert i 1890-årene. Foochow Romanized ble mest benyttet i kristne kretser, som på misjonsskoler i Fuzhou. Men i motsetning til sin motpart Pe̍h-ōe-jī for språkgruppen minnan slo aldri Foochow Romanized helt igjennom, ikke en gang i kristne kretser.


== Referanser ==
Meizhou (øy)

Meizhou (kinesisk: 湄洲岛, også romanisert  Meichow og Meichou) er en øy i Meizhoubukten i bydistriktet Xiuyu i byprefekturet Putian i Folkerepublikken Kinas provins Fujian. Den er på 16 kvadratkilometer og har en 20 kilometer lang sandstrand.Øyas mest kjente severdighet er Mazutempelet som ble bygd i år 987. Her rager en 14,5 meter høy statue av gudinnen Mazu. Den er bygd med 365 steiner, en for hver av årets dager. Ettersom Mazus fødselsdag markeres 23. mars hvert år, fører 323 trinn opp fra tempelet til statuen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Meizhou Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Meizhou (Guangdong)

Meizhou (kinesisk: 梅州; pinyin: Méizhōu) er en by på prefekturnivå i østre del av provinsen Guangdong sør i Folkerepublikken Kina med en befolkning på 4 863 800. 


== Historie ==
Meizhou ble først etablert som prefektur ved navn Jingzhou i Nanhan-tiden (911-971). Navnet ble endret til Meizhou under Song-dynastiet og til Jiaying/Kaying under Qing-dynastiet. Det har også hatt navn som Meixian, til det ble Meizhou igjen i 1988. 


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Meizhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 6 fylker (县 xiàn). 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Kinas riksvei 206, som også passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Ellers ligger Qingxi-demningen i denne bykommunen.


== Eksterne lenker ==
Meizhou-prefekturets nettsider
https://web.archive.org/web/20060822120202/http://www.getgd.net/gd_city/meizou/mzintr.e.html
Storbritannia under Sommer-OL 1972

Storbritannia under Sommer-OL 1972. 284 sportsutøvere, 210 menn og 74 kvinner fra Storbritannia deltok i atten sporter under Sommer-OL 1972 i München. De kom på tolvteplass med fire gull-, fem sølv- og ni bronsemedaljer. Rytteren David Broome var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Leizu

Leizu, Xi Ling-Shi eller Xilingshi (kinesisk: 嫘祖; pinyin: Léi Zǔ) er en legendarisk kinesisk keiserinne, hustru (eller konkubine] til Huang Di, som skal ha levd på 2700-tallet f.Kr. Ifølge legenden ska hun ha oppdaget silken og oppfunnet silkevevingen.
Hun dyrkes som «Cangu-gudinnen» (蚕姑圣母, Cángū shèngmǔ); Cángū betyr silkeorm. 
Lenge var menneskene ukjent med silkeormens nytteverdi. Men Leizu lærde menneskene hvordan de skulle pleie silkeormen, tvinne ut silketråder av dens kokong, og veve silkekleder. Dyrkingen av Laizu er særlig kjent fra områdene rundt Baoding i provinsen Hebei. Tempelet Cangu-nainai (Cangu ta, 蚕姑坨, eller Cangu nainai miao, 蚕姑奶奶庙) ligger i fylket Yi ved Baoding, og ble bygd under Det nordlige Wei-dynasti. (Cangu Nainai betyr «silkeormens moder»). Tempelet ligger nord for Langya Shan. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kuhn, Dieter (1984). "Tracing a Chinese Legend: In Search of the Identity of the 'First Sericulturalist.'" T'oung Pao 70: 213–45.


== Eksterne lenker ==
Fan  Lizhu: The Cult of the Silkworm Mother as a Core of Local Community Religion in a North China Village: Field Study in Zhiwuying, Boading (sic!), Hebei
Zhongguo daojiao Arkivert 30. juni 2011 hos Wayback Machine.
Huangdi kämpft gegen Chiyou
Fushan (Busan)
Alan L. Miller: Woman Who Married a Horse: Five Ways of Looking at a Chinese Folktale Journal; Asian Folklore Studies, Vol. 54, 1995 (PDF; 446 kB)
Huangdi yuanfei Leizu miao – Cangu shengmu ci kao
Baijiaxing

Baijiaxing, eller De hundre familiers navn (kinesisk: 百家姓, pinyin: Bǎijiāxìng), er et klassisk kinesisk dikt fra Songdynastiets tid. Det består av rimende strofer på åtte skrifttegn.Diktet ble gjengitt i Sanbaiqian, som var en av de mest utbredte skolebøker i landet før Folkerepublikken Kinas tid.
I sin tidligste versjon omfattet det 411 navn, men senere ble det økt til 504. Av dem er det 444 navn bestående av ett skrifttegn og 60 navn som har sammensatte tegn. Det er etter hvert blitt derivert om lag 800 navn av disse navnene.Navnene er ikke organisert etter hyppighet. Men de første fire var de viktigste i det gamle Kina:

Zhao (趙), under Songdynastiet.
Qian (錢), Wuyue-kongenes navn.
Sun (孫), fra Wuyue.
Li (李), herskerne av Tangdynastiet.


== De hundre familiers navn ==
赵钱孙李 周吴郑王 冯陈褚卫 蒋沈韩杨
朱秦尤许 何吕施张 孔曹严华 金魏陶姜
戚谢邹喻 柏水窦章 云苏潘葛 奚范彭郎
鲁韦昌马 苗凤花方 俞任袁柳 酆鲍史唐
费廉岑薛 雷贺倪汤 滕殷罗毕 郝邬安常
乐于时傅 皮卞齐康 伍余元卜 顾孟平黄
和穆萧尹 姚邵湛汪 祁毛禹狄 米贝明臧
计伏成戴 谈宋茅庞 熊纪舒屈 项祝董梁
杜阮蓝闵 席季麻强 贾路娄危 江童颜郭
梅盛林刁 钟徐丘骆 高夏蔡田 樊胡凌霍
虞万支柯 昝管卢莫 经房裘缪 干解应宗
丁宣贲邓 郁单杭洪 包诸左石 崔吉钮龚
程嵇邢滑 裴陆荣翁 荀羊于惠 甄曲家封
芮羿储靳 汲邴糜松 井段富巫 乌焦巴弓
牧隗山谷 车侯宓蓬 全郗班仰 秋仲伊宫
宁仇栾暴 甘钭厉戎 祖武符刘 景詹束龙
叶幸司韶 郜黎蓟薄 印宿白怀 蒲邰从鄂
索咸籍赖 卓蔺屠蒙 池乔阴郁 胥能苍双
闻莘党翟 谭贡劳逄 姬申扶堵 冉宰郦雍
郤璩桑桂 濮牛寿通 边扈燕冀 郏浦尚农
柴瞿阎充 慕连茹习 宦艾鱼容 向古易慎
戈廖庾终 暨居衡步 都耿满弘 匡国文寇
广禄阙东 欧殳沃利 蔚越夔隆 师巩厍聂
晁勾敖融 冷訾辛阚 那简饶空 曾毋沙乜
养鞠须丰 巢关蒯相 查后荆红 游竺权逯
盖益桓公 万俟司马 上官欧阳 夏候诸葛
闻人东方 赫连皇甫 尉迟公羊 澹台公治
宗政濮阳 淳于单于 太叔申屠 公孙仲孙
辕轩令狐 钟离宇文 长孙幕容 鲜于闾丘
司徒司空 丌官司寇 仉督子车 颛孙端木
巫马公西 漆雕乐正 壤驷公良 拓拔夹谷
宰父谷梁 晋楚阎法 汝鄢涂钦 段干百里
东郭南门 呼延归海 羊舌微生 岳帅缑亢
况后有琴 梁丘左丘 东门西门 商牟佘佴
佰赏南官 墨哈谯笪 年爱阳佟　第五言福
百家姓终
Siste linje inngår ikke i oppramsingen, men betyr «her slutter de hundre familiers navn».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bai Jia Xing
Geocities.com.
Kinesiske navn.
Namibia under Sommer-OL 2000

Namibia under Sommer-OL 2000. Elleve sportsutøvere, ni menn og to kvinner fra Namibia deltok i seks sporter, friidrett, boxing, skyting, svømming, sykling og turn under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var tredje gangen som Namibia deltok i  et sommer-OL, de vant ikke noen medalje.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 11. november 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Namibia under Sommer-OL 2004

Namibia under Sommer-OL 2004. Åtte sportsutøvere, sju menn og en kvinne fra Namibia deltok i fem sporter, friidrett, boxing, bryting, skyting og sykling under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var fjerde gangen som Namibia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Bokseren Paulus Ambunda var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 4. juni 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Wang Shenzhi

Wang Shenzhi (kinesisk: 王審知, pinyin: Wáng Shěnzhī, født 862 i Gushi fylke i Henan i Kina, død 925), posthumt navn Min Taizu, var grunnlegger av kongeriket Min på Kinas sørøstkyst under de fem dynastiers og ti kongerikers tid i kinesisk historie.
Wang Shenzhis ble utnevnt oppsynnsmann for Fujian av tanghoffet i 892.  Wang Shenzhi ble militærguvernør og fyrste av Min i 909 etter Tangdynastiets fall.
Min var et fattig område, og Wang Shenzhi forsøkte å rekruttere dyktige administratorer og gjennomføre politiske endringer som ville stimulere utviklingen der. Det ble bygd opp et effektivt byråkrati og skattesystem og innført tjenlige økonomiske retningslinjer. Hans anstrengelser gavnet også senere maritim handel. 
Wang Shenzhi døde i 925. Han ble etterfulgt av sin sønn Wang Yanhan, som utropte seg selv til keiser av Min og posthumt sin far til Min Taizu (grunnleggende keiser).  Men så fulgte et opprør som i sin tur skulle bane veien for at riket ble oppslukt av Det sørlige Tang i 945.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mote, F.W. (1999). Imperial China (900-1800). Harvard University Press. s. 11, 15–16. ISBN 0-674-01212-7. 


== Eksterne lenker ==
Chinese History – Ten States 十國 – Min 閩 – Chinaknowledge
Marius Neset

Marius Neset (født 2. januar 1985 i Os, Hordaland) er en norsk jazzsaksofonist. Han er medlem av bandene People Are Machines, Kaktusch og JazzKamikaze.
I 2010 turnerte Neset med Klüvers Big Band i deres Rolling Stones-prosjekt, der de blant annet hadde en konsert på Kongsberg Jazzfestival. Han mottok i 2011 Statoils Sildajazzpris og JazZtipendiatet på Moldejazz. Sistnevnte førte frem til bestillingsverket Lion til Trondheim Jazzorkester som ble fremført 2012. Dagsavisens Roald Helgheim fremhevet konserten som et høydepunkt i festivalens historie. Han ble i 2014 nominert til Nordisk råds musikkpris 2014 for det samme verket og vant Spellemannprisen 2014 i klassen jazz for utgivelsen av verket.
Han var også nominert til Spellemannprisen 2012 i åpen klasse for Neck Of the Woods sammen med Daniel Herskedal og til Spellemannprisen 2017 i klassen jazz for Circle of Chimes.


== Diskografi ==


=== Soloalbum ===
Suite For The Seven Mountains (2009) – Calibrated Records
Golden Xplosion (2011) - Edition Records
Birds (2013) - Edition Records
Pinball (2015) - ACT
Snowmelt (2016) - ACT
Circle of Chimes (2017) - ACT


=== Med JazzKamikaze ===
Mission I (2005) – Stunt Records
Travelling at the speed of sound (2007) – Stunt Records
Emergin pilots - EP (2008) – SevenSeas Music
The revolution's in your hands - EP (2009) – SevenSeas Music
Supersonic revolutions (2010) – SevenSeas Music
The return of JazzKamikaze (2012) - Stunt Records


=== Daniel Herskedal / Marius Neset ===
Neck of the Woods (2012) - Edition Records


=== Med Trondheim Jazzorkester ===
Lion (2014) 


=== Med Ole Amund Gjersvik ===
Duo Improvisations (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Marius Neset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marius Neset på MySpace
JazzKamikaze
Plateanmeldelse av Suite For The Seven Mountains (dk)