jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De alfonsinske tabeller

De alfonsinske tabeller (latinsk: Tabulae Alphonsinae, spansk: Tablas Alfonsíes, ofte også Tabulae Alphonsine) er en historisk astronomisk samling av tabeller,  efemeride, for å beregne planetenes posisjoner. Tabellene ble utarbeidet på slutten av 1200-tallet i Toledo, Spania, på oppdrag av Alfonso X av Castilla. Verket utgjør den første astronomiske tabellsamlingen i det kristne Europa.


== Tabellen ==
Tabellen var et matematisk instrument for å kunne beregne posisjonene og bevegelsene for solen, månen og de fem planetene Merkur, Venus, Mars, Jupiter og Saturn.
De alfonsinske tabellene bestemte årets lengde til 365 dager, 5 timer, 49 minutter og 16 sekunder.
Tabellen forenklet de astronomiske posisjonsberegningene og kunne dermed benyttes uten de underliggende matematiske modellene i de Ptolemeiske planettabellene. Dette gjorde det lettere for de tidlige oppdagelsesreisene til sjøs.


== Historie ==
Astronomiske beregninger var hittil basert på de ptolemeiske planettabellene som var utarbeider av Klaudios Ptolemaios så tidlig som på 100-tallet. Disse hadde imidlertid i lengre tid ikke vært tilstrekkelig nøyaktige.
Alfonso X samlet et femtitalls astronomer under ledelse av Jehuda ben Moses Cohen og Isak ben Sid. Arbeidet med å skape de nye beregningstabellene baserte seg på iakttagelser av moriske astronomer.
Arbeidet ble påbegynt i 1248 og avsluttet rundt 1252 og ble trolig presentert i sin helhet for første gang 31. mai 1252.Verket er opprinnelig skrevet på spansk og ble senere oversatt til latin. Tabellen ble det mest innflytelsesrike astronomiske arbeidet i Europa frem til 1600-tallet. Verket ble blant annet studert av Nikolaus Kopernikus ved det jagellonske universitet i Kraków. Selv Georg Peurbach benyttet seg av tabellene i sin bok Theoricæ novæ planetarum, id est septem errantium siderum nec non octavi seu firmamenti som kom ut i 1472.
Den nye beregningstabellen ble imidlertid enda mer nøyaktig da man som Ptolemaios forklarte planetbanene gjennom epicykler.4. juli 1483 utkom det første trykte bokopplaget utgitt av den tyske boktrykkeren Erhard Ratdolt i Venezia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Detaljbilde av 1492 års opplag
Team Fortress Classic

Team Fortress Classic (også kjent som TFC og Team Fortress 1.5) er et team-basert flerspiller-førstepersonsskytespill utviklet av Valve Corporation. Det er en nyutgave av Team Fortress-modifikasjonen for Quake. Team Fortress Classic ble sluppet for Windows 7. april 1999 som et gratis tillegg til Half-Life. En frittstående versjon ble senere utgitt med Valves Steam-system i 2003. Utviklingen av Team Fortress Classic ble ledet av John Cook og Robin Walker, designerne av den opprinnelige Team Fortress-modifikasjonen.


== Gameplay ==
Kamper i Team Fortress Classic har generelt to lag: rødt lag og blått lag. Spillet har også ni forskjellige spillbare figurer. Alle de forskjellige klassene har forskjellige våpen og evner som gjør de unike. Lagkamerater jobber sammen for å klare objektivet. En spillserver i Team Fortress Classic kan klare å holde opp til 32 spillere samtidig, og det er forskjellige tilgjengelige spillmoduser som: «ta flagget» (engelsk: «capture the flag» eller «CTF»), nyttelast («payload») og flere.


== Eksterne lenker ==
(en) Team Fortress Classic på Steam 
(en) Team Fortress Classic hos MobyGames 
(en) Team Fortress Classic på Metacritic 
(en) Team Fortress Classic hos Giant Bomb 
(en) Team Fortress Classic hos Internet Game Database
Alien Swarm

Alien Swarm er et gratis top-down shoot-em-up spill av Valve Corporation.
Det er en remake av Alien Swarm mod for Unreal Tournament 2004, og den ble utviklet av det opprinnelige teamet, som ble leid inn av Valve i løpet av utviklingsprosessen.


== Handling ==
Etter hvert oppdrag oppnår spilleren erfaringspoeng. Hver gang man kommer ett nivå opp, kan spilleren låse opp nye våpen og gjenstander. Forskjellige oppdrag innebærer viktige punkter som blokkerer fremdriften, men som kan ryddes gjennom en rekke metoder, fra sveising til skyting eller hacking. I mellomtiden kommer mange romvesen som angriper spillerne med jevne mellomrom. Det finnes mange forskjellige romvesen, med ulik oppførsel og angrepsmønster. Spilleren kan slåss mot romvesen ved hjelp av forskjellige verktøy, inkludert ulike våpen, eksplosiver eller andre metoder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alien Swarm på Steam 
(en) Alien Swarm hos MobyGames 
(en) Alien Swarm på Metacritic 
(en) Alien Swarm hos Internet Game Database
Al-Battani

Muhammad ibn Jābir al-Battānī eller Abū Abd Allāh Muḥammad ibn Jābir ibn Sinān al-Raqqī al-Ḥarrānī al–Ṣābiʾ al-Battānī også latinisert som Albategnius og Albatanius (født 850 i Harran i Mesopotamia, død 929 i Qasr al-Jiss) var en arabisk astronom og anses som en av arabernes største astronomer.
Albategnius er hovedsakelig kjent for sine iakttagelser av solens apogeum, hvor han vesentlig bidro til oppdagelsen av dette punktets bevegelse og for sine bestemmelser av vårjevndøgnpunktets tilbakegang. Han beregnet solårets lengde til 365 dager, 5 timer, og 46 minutter – kun et par minutter for kort. Han medvirket også til trigonometriens utvikling; for eksempel innførte han bruken av sinus i stedet for halve korden.


== Referanser ==


== Kilder ==
«el-Battani, Mohammed ibn Djabir». Nordisk familjebok.
Half-Life 2: Episode Two

Half-Life 2: Episode Two er det tredje spillet i Valve Corporations serie av episodiske spill for førsteperson skytespillet Half-Life 2.
De to første episodene av Half-Life 2 ble utviklet samtidig av egne team. Denne episoden ble utgitt som en del av en samlet pakke, The Orange Box. En egen kopi av Episode Two er tilgjengelig via Steam.


== Handling ==
"The Combine" er et flerdimensjonalt imperium som har gjort hele menneskeheten til slaver, og har brukt ødeleggelsen av Citadel til å åpne en massiv portal. Dette kan tillate dem å tilkalle forsterkninger, og ødelegge all motstandsbevegelse. I et fjell utenfor By 17 unnslipper to motstandskrigere, Gordon Freeman og Alyx Vance, fra vraket av et tog som de brukte for å unnslippe fra byen. De etablerer kommunikasjon med vitenskapsmenn Dr. Kleiner og Eli Vance, ved White Forest-basen. De oppdager at motstandsbevegelsen muligens kan lukke portalen ved hjelp av en Combine Transmission som Alyx eier.


== Eksterne lenker ==
(en) Half-Life 2: Episode Two på Steam 
(en) Half-Life 2: Episode Two hos MobyGames 
(en) Half-Life 2: Episode Two på Metacritic 
(en) Half-Life 2: Episode Two på Internet Movie Database 
(en) Half-Life 2: Episode Two på Behind The Voice Actors 
(en) Half-Life 2: Episode Two hos Giant Bomb 
(en) Half-Life 2: Episode Two hos Internet Game Database 
(en) Half-Life 2: Episode Two hos VGMdb 
(en) Half-Life 2: Episode Two hos GameFAQs
Half-Life 2: Episode One

Half-Life 2: Episode One er den første i en serie av episodiske spill-episoder som fungerer som en oppfølger til førstepersonsskytespillet Half-Life 2 fra 2004.
Episoden ble utviklet av Valve Corporation, og gitt ut 1. juni 2006. Den ble opprinnelig kalt Half-Life 2: Aftermath, men ble senere omdøpt til Episode One etter Valve det ble bestemt å bruke en episodisk struktur for spillet. I likhet med Half-Life 2, bruker Episode One også Source. Spillet brukte en ny type belysnings- og animasjonteknologier, og kunstig intelligens.


== Handling ==
Spilleren må ta seg gjennom en rekke nivåer, og møter forskjellige fiender og allierte. Utfordringene deles opp mellom kamp-orienterte utfordringer, og fysikk-baserte oppgaver. Statistikk på skjermen viser karakterens helse, energi og ammunisjon. Gjennom hele spillet får man tilgang til nye våpen og ammunisjon som kan brukes til å forsvare karakteren fra fientlige styrker. I motsetning til Half-Life 2, hvor spillerens første våpen var et brekkjern, anskaffer spilleren denne gangen et våpen kalt Gravity Gun - som har en avgjørende rolle ved å la spilleren bruke fysikk til å manipulere gjenstander.


== Eksterne lenker ==
(en) Half-Life 2: Episode One på Steam 
(en) Half-Life 2: Episode One hos MobyGames 
(en) Half-Life 2: Episode One på Metacritic 
(en) Half-Life 2: Episode One på Internet Movie Database 
(en) Half-Life 2: Episode One på Behind The Voice Actors 
(en) Half-Life 2: Episode One hos Giant Bomb 
(en) Half-Life 2: Episode One hos Internet Game Database 
(en) Half-Life 2: Episode One hos VGMdb 
(en) Half-Life 2: Episode One hos GameFAQs
Kemal Koyuncu

Kemal Koyuncu (født 25. januar 1985 i İnegöl i Tyrkia) er en tyrkisk mellom- og langdistanseløper, som løper både på bane og terrengløp. Han representerer friidrettsklubben Fenerbahçe Athletics, og har flere EM-medaljer for Tyrkia.  


== Junior ==
Ved Lag-EM i terrengløp (European Clubs Cross Country Championships) i Istanbul i februar 2007 kom han på sjetteplass, som bidro til at laget hans, Kocaeli Büyüksehir Belediyesi kom på fjerdeplass i lagkonkurransen.I juli 2007 deltok han i U23-EM i friidrett i Debrecen, der han deltok på 5.000 meter og 10.000 meter. På 10.000 meter fullførte han ikke, men på 5.000 meter løp han på 13.54,32, og vant bronse bak Noureddine Smail og Andrej Safronov. Senere på året deltok han ved EM i terrengløp i Toro i Spania, og vant der gull på 8,2 km i U23-klassen. Han løp på 24,31 minutter, og vant foran Jevgenij Rybakov og Andy Vernon. 


== Senior ==
Ved innendørs-EM i mars 2008 deltok han på 1.500 meter, men gikk ikke videre fra kvalifiseringen, selv om han løp inn på ny personlig rekord på 3.57,70. Han deltok i European Cup 10000 m i Istanbul og april, der han kom på 12.-plass med tiden 30.06,22. Ved EM i terrengløp 2008 i Brussel i desember deltok han også, men greide bare en 49.-plass på 10 km, med tiden 32.43.I 2009 vant han bronse på 5.000 meter ved Middelhavslekene, som ble arrangert i Pescara i Italia i månedsskiftet juni-juli. Anis Selmouni vant løpet, foran Stefano La Rosa. Koyuncu løp på 14.04,99, og var bare et halvt sekund bak sølvet (14.04,44). 
Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona deltok han både på 5.000 og 10.000 meter. Han endte på 13.-plass på 5.000 meter og 22.-plass på 10.000 meter.I 2011 vant han en ny internasjonal medalje, da han vant sølv på 1.500 meter ved EM i friidrett innendørs i Paris. Manuel Olmedo vant gullet, men Koyuncu satte ny tyrkisk rekord med tiden 3.41,18.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kemal Koyuncu – World Athletics 
(en) Kemal Koyuncu – Diamond League 
Profil hos European Athletics
Nicolas-Louis de Lacaille

Nicolas Louis de Lacaille (født 15. mars 1713 i Rumigny nær Reims i Frankrike, død 21. mars 1762 i Paris) var en fransk astronom, matematiker og kartograf.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nicolas-Louis de Lacaille begynte på skole i Mantes-sur-Seine (nå Mantes-la-Jolie). Etterpå studerte han retorikk og filosofi ved Collège de Lisieux og så teologi ved Collège de Navarre. Faren døde i 1731, og det gjorde ham ganske ubemidlet. Faren hadde innehatt en post i huholdet hos hertuginnen av Vendôme. 
Men han fikk så sine videre studier støttet av Louis Henri, hertugen av Bourbon.Etter avsluttede teologistudier avslo han prestevielsen, men ble diakon. Han viet seg snart mer og mer til matematikken og astronomien. Han la da de kirkelige fremtidsplaner til side. 


=== Astronom ===
I perioden 1739-40 kontrollerte han de franske grademålingene på vegne av astronomen Giovanni Cassini. Dette var et element i arbeidet med å finne ut av jordens omfang. Han ble deretter ansatt ved det franske vitenskapsakademiet. I 1739 ble han utnevnt til professor i matematikk ved Collège Mazarin som i 1746 stilte et lite observatorium til hans rådighet. Her utførte han omfattende observasjoner for revisjon av stjernekataloger.
I 1741 ble han valgt til medlem av vitenskapsakademiet. På disse oppdragene gjorde han en ekspedisjon med skipet «The Cape of Good Hope» til den sørlige halvkule og tilbrakte perioden 1751–54 ved Kapp det gode håp for å utføre målinger for bestemmelser av månens parallakse. Der utførte han også en grademåling og anskaffet materiealet for sin omfattende stjernekatalog, Coelum australe stelliferum (1763), som bestod av 10 000 objekter. Han navnga 14 stjernebilder hvor han systematisk valgte betegnelser av diverse vitenskapelige instrument og verktøy – i motsetning til navnene på den nordlige himmelen som er inspirert av gresk mytologi. 
En annen viktig vitenskapelig prestasjon var at han ved måling av en meridianbue ved Cape Town var i stand til å vise at jorden ikke var kuleformet, men snarer lignet på en pære. Dermed ga han støtte til Isaac Newtons teori om jordens utflating ved polene. de la Caille var kjent for å være ytterst nøye, men likevel har det i ettertid blitt bevist at målebandene han brukte ved målingen av meridianbuen var 10 cm for kort.
I forbindelse med arbeidet med meridianbuen bestemte han den eksakte lengdegraden for observatoriet i Cape Town ved astronomiske observasjoner av Neptuns måner.
Etter hjemkomsten til Frankrike fortsatte han observasjonene ved Collège Mazarin. Lacaille skrev også en rekke avhandlinger og lærebøker innen matematikk, mekanikk, optikk og astronomi.
De Lacaille hadde den kirkelige tittelen abbé. I 1754 ble han innvalgt som utenlandsk representant nummer 29 av  Kungliga Vetenskapsakademien.


== Referanser ==


== Se også ==
Luftpumpen
Struves meridianbue


== Eksterne lenker ==
Historikk over de la Cailles arbeide i Sør-Afrika (Astronomical Society of Southern Africa)
Erytritoltetranitrat

Erytritoltetranitrat (ETN) er et høyeksplosivt organisk stoff som er i nær slekt med det mye brukte sprengstoffet pentaerytritoltetranitrat 
(PETN).  Kjemisk formel er  C4H6N4O12. 
ETN er noe mere sensitivt for slag og friksjon enn PETN.  ETN er i ren form hvite og luktfrie krystaller som ligner vanlig sukker. ETN brukes som hjerte- medisin under navnet Nitroglyn. Det fungerer som en vasodilator på samme måte som nitroglyserin. ETN er meget lagringsstabilt, og viser ingen tegn på forandringer i molekylstrukturen etter lagring i fire år i romtemperatur. ETN har en positiv oksygen balanse, noe som betyr at molekylstrukturen inneholder nok oksygen til å oksidere alle karbon- og hydrogenatomene fullstendig. Faktisk produserer ETN et overskudd av oksygen når det detonerer:

C4H6N4O12 → 4 CO2 + 3 H2O + 2 N2 + ½ O2ETN er oppløselig i etanol, aceton og andre ketoner, men uoppløselig i vann.
ETN ble først syntetisert av den britiske kjemikeren John Stenhouse i 1849.
ETN kan fremstilles ved å nitrere søtningsmiddelet erytritol i en blanding av konsentrert salpetersyre og svovelsyre. ammoniumnitrat kan brukes som erstatning for konsentrert salpetersyre i produksjonsprosessen, men det gir et lavere utbytte. Erytritol er et sukkeralkohol som selges under navnet Sukrin. ETN er et populært sprengstoff blant hobby-kjemikere på grunn av lett tilgang på råstoffet erytritol, og en meget høy detonasjonshastighet på ca. 8100 m/sek. Til sammenligning har sprengstoffet trinitrotoluen  (TNT) en detonasjonshastighet på 6900 m/sek.  Det betyr at ETN kvalifiserer til bruk i panserbrytende hulladninsgranater.


== Kilder ==
Justus Liebigs, Annalen der Chemie und Pharmacie, vol. 70, no. 2, side 218-228. Komprimert versjon (på tysk): John Stenhouse (12 Sept. 1849) "Über die näheren Bestandtheile einige Flechten," Pharmaceutisches Centralblatt, vol. 20, no. 40,12.September 1849,side 625-628
Surfer Girl

Surfer Girl er det tredje studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i september 1963. Albumet er det første der Brian Wilson er kreditert som produsent. Surfer Girl kom på 7.-plass på Billboard 200 i USA hvor den ble liggende på listen i 56 uker. Albumet ble sertifisert til gullplate. Albumet ble utgitt på nytt i Storbritannia i 1967, og kom da på 13.-plass på UK Albums Chart. 
Tittelsporet, «Surfer Girl», er en av Brian Wilsons første komposisjoner. Han skrev den som 19-åring, og brukte «When You Wish upon a Star» som mal. Sangen var albumets første singel og kom på 7.-plass på Billboard Hot 100. B-siden «Little Deuce Coupe» ble en av bandets mest suksessfulle B-sider, med en 15.-plass på samme liste. «In My Room» var kanskje den første personlige sangen fra Brian Wilson, og handler om å ha et sted man kan trekke seg tilbake til når man trenger litt fred fra stress og mas. Dette er det eneste The Beach Boys-albumet som ble utgitt med både David Marks og Al Jardine som medlemmer av bandet.


== Sporliste ==


=== Side en ===
«Surfer Girl» (Brian Wilson)
«Catch a Wave» (B. Wilson, Mike Love)
«The Surfer Moon» (B. Wilson)
«South Bay Surfer» (instrumental) (B. Wilson, Carl Wilson, Al Jardine)
«The Rocking Surfer» (trad. arr. B. Wilson)
«Little Deuce Coupe» (B. Wilson, Roger Christian)


=== Side to ===
«In My Room» (B. Wilson, Gary Usher)
«Hawaii» (B. Wilson)
«Surfers Rule» (B. Wilson, M. Love)
«Our Car Club» (B. Wilson, M. Love)
«Your Summer Dream» (B. Wilson, Bob Norberg)
«Boogie Woodie» (instrumental) (trad. arr. B. Wilson)Albumet ble i 1990 utgitt på nytt av Capitol Records i en «to-for-en»-utgivelse som Surfer Girl/Shut Down Volume 2 sammen med Shut Down Volume 2 med tre bonusspor.

«Fun, Fun, Fun» (singelversjon) (B. Wilson, G. Usher)
«In My Room» (tysk versjon) (B. Wilson, G. Usher)
«I Do» (B. Wilson)


== Personell ==
Brian Wilson – piano, orgel, bass, vokal
Carl Wilson – gitar, vokal
Al Jardine – bass, vokal
Mike Love – vokal
David Marks – gitar, vokal
Dennis Wilson – trommerAndre medvirkende

Hal Blaine – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Surfer Girl på Discogs 
(en) Surfer Girl på MusicBrainz 
(en) Surfer Girl på Spotify
Louis Ricardou

Louis Ricardou (født 19. juni 1910 i Lespignan i Hérault, død 5. august 1944 i Normandie) var en fransk soldat. Under andre verdenskrig utmerket han seg i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset med sverd.


== Militær karriere ==
Ricardou meldte seg i 1928 til tjeneste i 363. artilleriregiment. Han tjenestegjorde han ved forskjellige artilleriavdelinger til 1938, da han forlot hæren. I 1939 meldte han seg igjen til tjeneste, gikk inn i Fremmedlegionen og ble stasjonert i Oran.Etter at Tyskland angrep Norge 9. april 1940 ble Ricardou sendt nordover som en del av Fremmedlegionens 13. halvbrigade i det fransk ekspedisjonskorps. I slaget om Narvik utmerket legionær Ricardou seg og ble innstilt til det norske Krigskorset med sverd. Innstillingen beskriver hans innsats: «ledsaget sin pelotonchef under håndgranatangrep på et fiendtlig motstandsrede og fremkalte derved at den siste motstand på cote 220 falt sammen, hvilke hadde vært lenge forsvart med forbitrelse.» I statsråd 20. mars 1942 ble Ricardou tildelt Krigskorset med sverd.
Etter at de allierte styrkene ble evakuert fra Norge sluttet Ricardou seg sist i juni 1940 til De frie franske styrker under general Charles de Gaulles ledelse. I Storbritannia bidro han til å etablere Fremmedlegionens 3. kompani og i september 1940 ble han sendt til Vest-Afrika der han deltok i slaget om Dakar. Deretter var han i Gabon og tjenestegjorde i 1941 i Eritrea og Syria, der han ble alvorlig skadet.Etter å ha blitt frisk igjen gikk han i mai 1942 inn i det frie franske flyvåpenet og tjenestegjorde ved staben i Beirut. I januar 1943 vendte han tilbake til Storbritannia og ble i november skytter i en gruppe av bombefly. Fra april til juli 1944 deltok han i 32 kampoppdrag. Natten til 5. august 1944 ble han skutt ned over Calvados og omkom.


== Utmerkelser ==
I tillegg til det norske Krigskorset med sverd, ble Ricardou utnevnt til medlem av Frigjøringsordenen, mottok Médaille militaire og Croix de guerre 1939–1945 med seks utmerkelser, samt andre franske medaljer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi fra nettstedet for Frigjøringsordenens museum
Gjems-Onstad, Erik (red.): Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995
Astropartikkelfysikk

Astropartikkelfysikk er et forskningsfelt som tar for seg sammenhengen mellom de minste og største hendelsene i universet og knytter sammen kosmologien, partikkelfysikken og astrofysikken.


== Referanser ==
Meteorologiåret 1870

Meteorologiåret 1870 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1870.


== Hendelser ==


=== Mars ===
12. mars - En stor snøstorm herjer i det sørlige Ontario, Canada.
14.-16. mars – Snøstorm i USA slår til mot Iowa og sørvestre Minnesota.
27. mars - Ytterligere en stor snøstorm herjer i den sørlige delen av Ontario, Canada.


=== August ===
22. august – Nedbøren over Minnesota, USA ødelegger store deler av hveteavlingen.


=== Oktober ===
Oktober – Rekord for antallet observerte orkaner i Nord-Amerika slås med 6 stykker.


=== November ===
8. november – Det nystartede Weather Bureau lager sin første offisielle værmelding: «High winds at Chicago and Milwaukee... and along the Lakes» («Kraftige vinder ved Chicago og Milwaukee... og langsmed sjøene»).


=== Desember ===
Desember – I Sverige noteres flere nye lokale døgnmiddeltemperaturrekorder for måneden, −4,7° i Göteborg, −4,7° i Lund, −7,3° i Växjö og −8,9° i Örebro.


=== Ukjent dato ===
Det norske meteorologiske institutt oppretter målestasjonen ved Værnes i Norge.
I Norge begynner Det norske meteorologiske institut værobservasjoner i Trondheims sentrum.


== Publiseringer ==
I Norge publiserer Henrik Mohn Det norske meteorologiske institutts stormatlas.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Weather in 1870 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
I Should Have Known Better

«I Should Have Known Better» er en sang skrevet av John Lennon, men kreditert Lennon/McCartney.
Den ble gitt ut på den engelske versjon av albumet A Hard Day's Night og ble også brukt i The Beatles spillefilm A Hard Day's Night hvor den spilles i en scene der The Beatles sitter i et tog. Orkesterversjonen av denne sangen er arrangert av George Martin og ble gitt ut på den amerikanske versjonen av albumet.
John Lennon ble inspirert av Bob Dylan til å lage sangen, og dette også er en grunn til at han bruker munnspill.


== Innspilling ==
Innspillingen av «I Should Have Known Better» startet 25. februar 1964 i Abbey Road Studio der det ble gjort 3 opptak, men bare et av dem var komplett. Sangen ble tatt opp på ny neste dag etter at det var gjort noen endringer.
I introen spiller John Lennon munnspil og er den siste sangen som har intro med det instrumentet. George Harrisons nye Rickenbacker 360/12 12 stenger brukes i sangens gitarsolo.


== Utgivelse ==
«I Should Have Known Better» ble gitt ut på albumet A Hard Day's Night som ble gitt ut 10. juli 1964. Sangen ble ikke gitt ut som single i England før den dukket opp på singlen Yesterday som B-side i 1976. i USA ble den utgitt som B-side på singlen A Hard Day's Night i juli 1964.


== Referanser ==