jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jakob von Uexküll

Carl Wolmar Jakob von Uexküll (født 19. august 1944 i Uppsala) er en tysk-svensk filantrop, filatelist, forfatter, politiker og tidligere medlem av Europaparlamentet for De grønne i Tyskland, grunnlegger av Right Livelihood Award (1980), grunnlegger av World Future Council (2004) og grunnlegger av Den estiske renessanseprisen (1993).
Han tilhører en tysk-baltisk adelsfamilie som flyktet fra Estland etter første verdenskrig, og er barnebarn av biologen og filosofen Jakob Johann von Uexküll, en av det 20. århundres mest kjent zoologer. Faren Gösta von Uexküll var journalist og bl.a. aktiv i anti-atomvåpenbevegelsen på 60-tallet. Han kom til Sverige som flyktning fra naziregimet, men reiste senere tilbake til Vest-Tyskland. Jakob von Uexküll vokste opp i Hamburg, har både tysk og svensk statsborgerskap, og studerte filosofi, statsvitenskap og økonomi ved University of Oxford (Christ Church, Oxford), hvor han tok mastergrad i 1966.
Jakob von Uexküll ble tidlig opptatt av miljøspørsmål, og foreslo for Nobelstiftelsen at den skulle opprette en eller to miljøpriser. Dette forslaget ble avvist. Han arvet en meget betydelig og verdifull frimerkesamling og begynte å handle med frimerker; disse verdiene gjorde det mulig for ham å opprette Right Livelihood Foundation og Right Livelihood Award i 1980, da han donerte en million dollar til formålet. Prisen framstilles av utdelerne selv også som Den alternative Nobelprisen. Den har siden 1985 blitt utdelt i Riksdagshuset i Stockholm. Den gis for fortjenester for humanitære, sosiale og økologiske prosjekter som bidrar til en bedre verden.
Jakob von Uexküll var medlem av Europaparlamentet for De Grønne i Tyskland fra 1984 til 1989. Han har fått en rekke priser og utmerkelser selv. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakob von Uexküll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jakob von Uexküll hos Europaparlamentet
Giovanni Battista Contini

Giovanni Battista Contini (født 1641 i Roma, død 1723 i Roma) var en italiensk arkitekt under barokkperioden. Contini var elev av Bernini.
Contini var 1683-1719 principe (direktør) for Accademia di San Luca.


== Bygging i Roma (utvalg) ==
1671 – Cappella di Santa Caterina, Santa Sabina, Aventinerhøyden
ca. 1671 – Santa Maria della Visitazione e San Francesco di Sales, Trastevere (verdsliggjort)
1675 – Santa Maria Annunziata delle Turchine, Esquilinhøyden (usikker opphavsmann; verdsliggjort)
1670-tallet – Palazzo Chigi, Piazza Colonna (siden 1961 er det bosted for Italias statsminister)
1670-tallet – Sidekapell, Santa Maria del Suffragio, Via Giulia
1684 – Høyalteret, Sant'Ivo alla Sapienza
1714-1721 – Santissime Stimmate di San Francesco


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giovanni Battista Contini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zheng Zhengqiu

Zheng Zhengqiu (kinesisk: 郑正秋, egentlig Zheng Fangze; født 25. januar 1889 i Shanghai i Kina, død 16. juli 1935 samme sted) var en kinesisk filmmanusforfatter og regissør. Han regnes som en av pionerene innen kinesisk film. Han var med på å grunnlegge filmstudioet Mingxing i Shanghai i 1922. Han var involvert i produksjonen av 53 filmer.
Zheng Zhengqiu var politisk venstreorientert, likesom mange andre kinesiske kinofolk i denne tiden.


== Filmer i utvalg ==
Sister Flowers (1934)
Twin Sisters II (1934)
chun shui qing bo (1933)
Re xie zhong hun (1933)
The Heroine in Black (1928)
White-Cloud Pagada (1928)
The Lady's Lover (1928)
Imperial Concubine Yang of Beijing (1927)
The Tablet of Blood and Tears (1927)
Die for Marriage (1913)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zheng Zhengqiu på Internet Movie Database 
(en) Zheng Zhengqiu hos The Movie Database
Carlo de Dominicis

Carlo de Dominicis (født 26. februar 1696 i Roma, død 2. oktober 1758 i Roma) var en italiensk arkitekt i seinbarokken.


== Biografi ==
De Dominicis arbeidet til å begynne med under arkitekten Filippo Raguzzini og tillegnet seg et  borrominisk formspråk, som sees på blant annet fasaden til kirken Santi Celso e Giuliano (1733). På fasaden arbeidet de Dominicis med konvekse og konkave former og brutte pediment.
Ved Piazza Colonna renoverte de Dominicis kirken Santi Bartolomeo e Alessandro dei Bergamaschi og laget blant annet fasadens kroneformede kurvelinje pediment. I det nordlige Trastevere oppførte han i 1740 kirken Sant'Eligio dei Sellai (revet 1902) med en uvanlig kuppel med spontak.
I kirken Sant'Agata dei Goti har de Dominicis utført kardinal Carlo Bichis (1638–1718) gravmonument.
De Dominicis tilskrives også fasaden til den romanske nasjonens kirke, San Salvatore delle Coppelle.


== Referanser ==


== Kilder ==
Blunt, Anthony, Guide de la Rome baroque. Paris: Éditions Hazan 1992. ISBN 2-85025-265-4
Mallory, Nina A., Roman Rococo Architecture from Clement XI to Benedict XIV (1700–1758). New York: Garland Publishing 1977. ISBN 0-8240-2710-8
Sun Yu

Sun Yu (tradisjonell kinesisk: 孫瑜; forenklet kinesisk: 孙瑜; pinyin: Sūn Yú, født 21. mars 1900 i Chongqing i Kina, død 11. juli 1990 i Shanghai) var en kinesisk filmregissør. Særlig i 1930-årene ble han kjent for sine sosialistiske filmer.
Sun Yu fikk sin høyere utdannelse ved Tsinghuauniversitetet i Beijing og så i 1920-årene innen drama på University of Wisconsin-Madison og Columbia University.I begynnelsen av 1930-tallet begynte Yu å arbeide ved det venstreorienterte filmstudioet Lianhua i Shanghai, der han skulle komme til å bli en av de sentrale blant de sosialt engasjerte regissørene, sammen med blant annet Cai Chusheng og Fei Mu.
I 1950-årene ble han deportert på ordre av Mao Zedong, og hans karriere var over. Han døde i Shanghai i 1990.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Li Cheuk-To: «A Gentle Discourse on a Genius: Sun Yu», i Cinemaya: The Asian Film Magazine, Vol. II, 1991, s. 53-63, ISSN 0970-8782
Paul G. Pickowicz: «The Theme of Spiritual Pollution in Chinese Films of the 1930s», i  Modern China 17(1), Januar 1991, s. 38-75, ISSN 0097-7004
Derek Elley: «Peach Blossom Dreams: Silent Chinese Cinema Remembered», i Griffithiana, October 1997, s. 127-180, ISSN 0393-3857
Sun Yu: Yinhuifanzhou: hui yi wo di yi sheng. Shanghai: Shanghai wen yi chu ban she: Xin hua shu dian jing xiao, 1987
Jay Leyda: Dianying: An Account of Films and the Film Audience in China. Cambridge, Mass: MIT Press, 1972, ISBN 0-262-12046-1
Li Suyuan: Chinese Silent Film History, tr. Wang Rui et al. Beijing: China Film Press, 1997, ISBN 7-106-01259-9
Yingjin Zhang og Zhiwei Xiao, red.: Encyclopedia of Chinese Film. London: Routledge, 1998, ISBN 0-415-15168-6


== Eksterne lenker ==
(en) Sun Yu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sun Yu på Internet Movie Database 
(fr) Sun Yu på Allociné 
(en) Sun Yu på AllMovie 
(en) Sun Yu hos The Movie Database 
(en) Sun Yu og nasjonal film
(en) Biografi
(en) Filmografi
Jacob Ager Laurantzon

Jacob Ager Laurantzon (født 7. januar 1878, død 17. september 1965) var en norsk offiser. 
Han var norsk militærattaché i Helsingfors 1924–1925, kommanderende offiser fra 1926, generalinspektør i artilleriet 1932–1935, og generalmajor og sjef for 5. divisjon (med sete i Trondheim) 1935–1940. 
Under andre verdenskrig, 9. april 1940, gav han klar instruks om at det ikke skulle tas opp kamp mot tyskerne, og ønsket dessuten å melde seg for den tyske kommandanten i Trondheim. Det sistnevnte ble avverget av fylkesmann Håkon Five i Nord-Trøndelag, og Five og oberstene Getz og Wettre fikk fjernet Laurantzon fra stillingen 27. april. 
I rettsoppgjøret etter krigen ble Laurantzon dømt til 60 dagers vaktarrest for grov uforstand i tjenesten, men ble også frikjent for mer alvorlige anklager om forsømmelse eller overtredelse av tjenesteplikt.Han var far til sivilagronom Trygve Dehli Laurantzon.


== Referanser ==
Stephen J. Walton

Stephen John Walton (født 16. mai 1958 i Leicester, England) er en britiskfødt nynorsk-ekspert og forfatter. Han er siden 2015 professor i kulturfag på Høgskolen i Telemark.


== Liv og virke ==
Walton studerte nordisk på University College London og tok doktorgraden på Ivar Aasen og nasjonalromantikken ved University of Cambridge (1986). 
Han var ansatt på University College London fra 1983 til 2003, først som universitetslektor, senere dosent og så professor i norsk. Etter 1984 har han hvert år undervist på Den internasjonale sommerskole på Universitetet i Oslo. Walton har også undervist i norsk på Polytechnic of Central London og på University of Surrey. 
På slutten av 1980-tallet arbeidet han på Agder distriktshøgskole som førsteamanuensis i fagoversetting. I 1997 ble han ansatt som professor II i nynorsk skriftkultur på Høgskulen i Volda. Han ble Norges første professor i nynorsk skriftkultur, og leder for Ivar Aasen-instituttet. Fra 2003 til 2006 var Walton leder for prosjektet «Det opne språket», finansiert av Norges forskningsråd. Han har også vært leder for to Nordplus-nettverk.
Walton er en aktiv språk- og samfunnsdebattant. Han skriver blant annet jevnlig i avisen Dag og Tid og i Klassekampen.I 2009 fikk han Språkprisen, tildelt for god bruk av nynorsk i sakprosa. Den fikk han for bøkene Den teksta versjonen. Amerikanisering og modernitetens intellektuelle og Skaff deg eit liv. Om biografi. For den siste boka fikk han også Melsom-prisen, tildelt samme året. Etter å ha gitt ut sin første roman mottok han i 2012 Norlis debutantpris.
Walton er bosatt i Telemark.


== Bibliografi ==
Farewell the spirit craven : Ivar Aasen and national romanticism Samlaget (1987) ISBN 9788252130256
Ivar Aasens nedre halvdel Samlaget (1991) ISBN 9788252138221
Ivar Aasens kropp , Samlaget (1996) ISBN 9788252145311
Den teksta versjonen. Amerikanisering og modernitetens intellektuelle, Samlaget (2006) ISBN 9788252169430
Skaff deg eit liv. Om biografi, Samlaget (2008) ISBN 9788252171433
Roadmovie. Manuset, Aschehoug, roman (2012) ISBN 9788203351471


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Omtale av Walton på Samlagets sider
(no) Presentasjon av Stephen J. Walton i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
(no) Publikasjoner av Stephen J. Walton i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Stephen J. Walton i BIBSYS
HVDC Gezhouba-Shanghai

HVDC Gezhouba–Shanghai er et høyspent likestrømsoverføringssystem mellom Gezhouba og Nanqiao nær Shanghai i Folkerepublikken Kina satt i drift i 1989.
HVDC Tre kløfter-Changzhou

HVDC Tre kløfter-Changzhou er et høyspent likestrømsoverføringssystem mellom De tre kløfters demning og Zhengping i byprefekturet Changzhou vest for Shanghai i Folkerepublikken Kina satt i drift i 2003.
Alle elsker en hodeløs kvinne

Alle elsker en hodeløs kvinne er en roman av Knut Faldbakken og den er Faldbakkens første kriminalroman. Hovedpersonen i boka er den suspenderte og alkoholiserte etterforskeren Petter Mandt, og historien begynner med at Mandt finner et lik på Aker Brygge i Oslo.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2002.
HVDC Tre kløfter-Guangdong

HVDC Tre kløfter-Guangdong er et høyspent likestrømsoverføringssystem mellom De tre kløfters demning og Huizhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina satt i drift i 2004.
Turneren

Turneren er en roman av Knut Faldbakken, og er hans andre kriminalroman. Hovedpersonen i boka er overbetjent Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer. Dette er den første romanen hvor leseren blir introdusert til Valmann-karakteren som går igjen i flere av Faldbakkens senere kriminalromaner. I Turneren oppdager Valmann raskt at pensjonistmiljøet i byen ved Mjøsa er å sammenlikne med et erotisk ormebol. Mistenkelige dødsfall blant byens eldre garde må etterforskes.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2004.


== Eksterne lenker ==
Turneren Arkivert 16. juli 2014 hos Wayback Machine. – Omtale av boken på gyldendal.no
HVDC Tre kløfter-Shanghai

HVDC Tre kløfter-Shanghai er et høyspent likestrømsoverføringssystem mellom De tre kløfters demning og Shanghai i Folkerepublikken Kina.
HVDC Yunnan-Guangdong

HVDC Yunnan-Guangdong er et høyspent likestrømsoverføringssystem mellom Chuxiong i Yunnan og Zengcheng i Guangzhou i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina satt i drift i 2009.
Grensen (roman)

Grensen er en roman av Knut Faldbakken, og er hans tredje kriminalroman. Hovedpersonen i boka er, som i Faldbakkens forrige krim Turneren, overbetjent Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer. I Grensen tar Valmann for seg det kriminelle miljøet rundt svenskegrensen i de sørlige delene av Hedmark og Värmland på den svenske siden. Kriminaliteten i området er i ferd med å bli råere og mer alvorlig.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2005. Den er også oversatt til svensk, dansk og russisk.


== Eksterne lenker ==
Grensen – Omtale av boken på gyldendal.no
Nattefrost (bok)

Nattefrost er en roman av Knut Faldbakken, og er hans fjerde kriminalroman. Hovedpersonen i boka er overbetjent Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer. I denne romanen rulles det skjulte livet til en av Hamars finere familier opp. Familiemedlemmene var tidligere kjenninger av Valmann. Overbetjenten får derfor ikke etterforske saken og må i stedet ta en annen drapssak som dukker opp. I boka utvikler samtidig Valmanns forhold til kollegaen Anita Hegg seg ytterligere fra sist gang, romanen Grensen.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2006. Den er også oversatt til svensk og russisk.


== Eksterne lenker ==
Nattefrost Arkivert 16. juli 2014 hos Wayback Machine. – Omtale av boken på gyldendal.no
Colin Wyatt

Colin William Wyatt (født ca. 1909, død 1975 i Guatemala) var en britisk skiløper, friluftsmann og dokumentarforfatter. Han ble tre ganger britisk mester på ski, og deltok i ski-VM i 1931. Han var også sommerfuglsamler og entomolog.
Som representant for Cambridge vant han universitetskampen på ski mellom Cambridge og Oxford i 1928 og 1929. Han deltok i de internasjonale studentlekene i Davos i januar 1930, der det britiske laget ble nummer 2. Han vant utforrennet under den britisk-sveitsiske universitetskampen i 1931, og vant begge de to første offisielle slalåmrennene i Norge, som ble arrangert i 1933.
Sammen med Guy Nixon og Percy Legard deltok Wyatt i ski-VM i Oberhof i 1931, der han ble nummer 40 av 73 deltakere i spesielt hopp. De tre var for øvrig de første britene som hoppet over 50 meter på ski. Under Morven Cup i Olympiabakken i St. Moritz i 1931 satte Colin Wyatt britisk rekord med 57,5 meter. I 1933 var han den første brite som deltok offisielt i Holmenkollen.
Etter karrieren som aktiv idrettsmann besteg han flere fjell på ski. Han fotograferte og skrev bøker om disse turene.
Colin Wyatt bodde i Australia fra august 1939 til januar 1947, og brukte der mye av fritiden til å samle sommerfugler. I mai 1947 ble han dømt i England for å ha stjålet rundt 1600 sjeldne sommerfugler fra flere museer i Australia. Wyatt innrømmet tyveriet, og fikk en bot på 100 britiske pund. Han fortsatte å dyrke sommerfuglhobbyen resten av livet.
Wyatt døde i en flyulykke i Guatemala i 1975. Etter hans død ble sommerfuglsamlingen hans solgt til Staatliches Museum für Naturkunde i Karlsruhe i Vest-Tyskland.


== Bibliografi ==
1952 – The call of the mountains
1955 – Going wild


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tim Ashburner: The history of ski jumping. Quiller Press, Wykey, Shrewsbury 2003. ISBN 1-904057-15-2, s. 58-59, 68-72, 75
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 149
Roger Laurence Kitching: Biology of Australian butterflies. CSIRO, Collingwood 1999. ISBN 0-643-05027-2, s. 16-17 (forhåndsvist på Google Books)
The Sydney Morning Herald: Butterfly theft - Colin Wyatt fined (22. mai 1947)
The Sydney Morning Herald: The strange case of the stolen butterflies (6. september 1947)
Arkeologiåret 1607

Arkeologiåret 1607 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1607.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==
Johann Jacob Grasser utgir De antiquitatibus Nemausensibus dissertatio (om romerske antikviteter fra Nîmes)


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
16. oktober – Henry Lyte, engelsk botaniker og antikvar (født ca. 1529)


== Referanser ==
James Hepburn, 4. jarl av Bothwell

James Hepburn (født cirka 1536, død 14. april 1578) var en skotsk adelsmann, kjent som jarlen av Bothwell. Han endte sitt liv som statsfange i Danmark. 
Han er den antatte gjerningsmannen for mordet på Maria Stuarts mann lord Darnley i 1567. Han ble gift med henne etterpå, noe som vakte så stor oppmerksomhet at hun måtte abdisere fra Skottlands trone. Hepburn flyktet til Norge, hvor han ble arrestert for brudd på et tidligere ekteskapsløfte til en norsk adelsdame, Anna Rustung, datter av Christoffer Trondsen. Fra 1567 var Hepburn statsfange i Danmark, blant annet på Malmøhus, men det meste av tiden på Dragsholm slott, hvor han satt fengslet fra 1573 til sin død i 1578. Han ble bisatt i Fårevejle kirke, hvor et mumifisert lik har helt siden 1858 blitt ansett å være hans.


== Liket ==
I mai 2006 ble det uenighet om jarlens endelige hvilested. I Skottland ønsket en av jarlens etterkommere å få jarlen tilbake til fødelandet. Det var likevel ingen i Danmark som mente at dette var en god idé. Jarlen av Bothwell oppfattes både som en del av områdets og av Danmarks kultur og historie. Det sies at jarlen av Bothwell hjemsøker Dragsholm slott.


== Referanser ==
Tyvene

Tyvene er en roman av Knut Faldbakken, og er hans femte kriminalroman. Igjen møter vi den sindige overbetjenten Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer. Her får Valmann besøk av en ung slektning, Konrad Walmann, som vil ha hjelp til å spore opp en annen slektning. Noen dager senere blir Konrad funnet død i Oslo under uklare omstendigheter, og overbetjenten starter en personlig etterforskning parallelt med Oslo-politiet som ikke vil ha noen innblanding fra Valmann.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2007. Den er også oversatt til svensk.


== Eksterne lenker ==
Tyvene – Omtale av boken på gyldendal.no
Senskade

Senskade er en roman av Knut Faldbakken. Boka er hans sjette kriminalroman og den femte med den sindige overbetjenten Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer som hovedperson.  Nå må Jonfinn Valmann og kollegene hans i Hamar-politiet oppklare hva som skjedde den dagen fortiden innhentet nåtiden.  Det hele starter med at en kvinne blir funnet voldtatt og drept. Det finnes to mistenkte, og det er de "klassiske" eksmann og elsker.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2008. Den er også utgitt på dansk og russisk.
Senskade ble godt mottatt av mange litteraturkritikere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Senskade – Omtale av boken på gyldendal.no
Fårevejle Kirkeby

Fårevejle Kirkeby er en liten by på Nordvest-Sjælland med 731 innbyggere (2013). Byen er naboby til Fårevejle Stationsby og befinner sig i Odsherred kommune, Region Sjælland.
I krypten under Fårevejle kirke ligger en kiste med Jarlen av Bothwells jordiske levninger.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1522

Arkeologiåret 1522 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1522.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
Ca. 1523 – Girolamo Maggi, italiensk akademiker, jurist, dikter, militær ingeniør, byplanlegger, filolog, arkeolog og matematiker (død 1572)


== Dødsfall ==
...
Arkeologiåret 1521

Arkeologiåret 1521 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1521.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
Ca. 1523 – Girolamo Maggi, italiensk akademiker, jurist, dikter, militær ingeniør, byplanlegger, filolog, arkeolog og matematiker (død 1572)


== Dødsfall ==
Ca. 1521 – Richard Arnold, engelsk antikvar og krønikeskriver (ukjent fødselsår)
Arkeologiåret 1524

Arkeologiåret 1524 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1524.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
12. november – Diego de Landa Calderón, biskop, forfatter og mayanist (død 1579)
Ca. 1523 – Girolamo Maggi, italiensk akademiker, jurist, dikter, militær ingeniør, byplanlegger, filolog, arkeolog og matematiker (død 1572)


== Dødsfall ==
...
Arkeologiåret 1525

Arkeologiåret 1525 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1525.


== Fødsler ==
Ca. 1523 – Girolamo Maggi, italiensk akademiker, jurist, dikter, militær ingeniør, byplanlegger, filolog, arkeolog og matematiker (død 1572)
Ca. 1525 – John Stow, engelsk historiker og antikvar (død 1605)


== Dødsfall ==
12. juli – Nicolaus Marschalk (også Thurius, Marschalk de Grohenberg), tysk filolog, jurist, historiker, humanist og antikvar (født ca. 1470)


== Referanser ==
Totem (roman)

Totem er en roman av Knut Faldbakken, og er hans sjuende kriminalroman. Dette er sjette bok hvor overbetjent Jonfinn Valmann ved Hamar politikammer er hovedpersonen. En fremmed mann med tvilsomt utseende går av toget på stasjonen i Hamar, og han har tydeligvis aldri vært der før. Dagen etter blir han drept i en jernvarehandel og Valmann tar saken.
Store deler av handlingen utspiller seg i Hamar sentrum og bortover Ridehusstranda mot Domkirkeodden.
Boka ble utgitt på Gyldendal forlag i 2009 og ble nominert til Bokhandlerprisen. Den er også oversatt til dansk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Totem – Omtale av boken på gyldendal.no
Myklebustdalselva

Myklebustdalselva (også kalt Myklebustelva) er ei elv som renner fra Myklebustdalen til Byrkjelo i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Elva har utløp fra Sanddalsvatnet, renner gjennom det grunne Lonevatnet, før den faller ned til Byrkjelo og munner ut i Breimselva. Elva er nederste strekning i vassdraget med samme navn.
Byrkjelo kraftverk nytter fallet i elva og ligger nærmere Byrkjelo sentrum.


== Referanser ==
Johanna II av Burgund

Johanna II av Burgund (født 15. januar 1292, død 21. januar 1330) var dronning av Frankrike og Navarra gjennom sitt ekteskap med Filip V av Frankrike. Hun var selv regjerende  monark (grevinne) av Burgund.
Etter at Johanna ble enke i 1322 bosatte hun seg på sine egne eiendommer. I sitt testamente stiftet hun et universitet i Paris. 
I sitt ekteskap med Filip fødte hun følgende barn:

Johanna (1308–1349). Grevinne av Burgund og Artois, gift med Eudes IV av Burgund. Grevskapet og hertugdømmet Burgund var forent gjennom deres ekteskap.
Margaret (1310–1382). Gift med Ludvig I av Flandern.
Isabelle (ca. 1312–1348). Gift med Guigues VIII de La Tour du Pin, Dauphin de Viennois.
Blanche av Frankrike, 1313–1358, døde ugift og uten barn.
Filip, 1313–1317.
Louis, levde 1316–1317
En datter, født 1322.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joan II of Burgundy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johanna II av Burgund hos The Peerage
Arkeologiåret 1520

Arkeologiåret 1520 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1520.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
1520 eller 1535 – Étienne Dupérac, fransk kunstmaler, tegner og gravør, topograf og antikvar (død 1604)


== Dødsfall ==
...
Store Sommarøya

Store Sommarøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger mellom Kvaløya og Hillesøya og det er broforbindelse til begge naboøyene. Bebyggelsen på Store Sommarøy er en del av fiskeværet og tettstedet Sommarøy.
Fårevejle Stationsby

Fårevejle Stationsby er en liten by på Nordvest-Sjælland i Odsherred kommune. Byen har 1 775 innbyggere (2014). Byen er naboby til Fårevejle Kirkeby med cirka to kilometer imellom de to byene. Begge ligger i den nå tørrlagte Lammefjord.
Fårevejle Stationsby ligger i Odsherred kommune og hører under Region Sjælland.


== Referanser ==
Fårevejle

Fårevejle kan vise til to nabobyer i Danmark:

Fårevejle Kirkeby
Fårevejle Stationsby