Det internasjonale barnekunstmuseet

Det Internasjonale barnekunstmuseet er et museum for barnetegninger og annen barnekunst. Museets oppgave er å samle, bevare og formidle kunst fra hele verden laget av barn og unge opptil 18 år. 
Museet ble etablert av Rafael Goldin og Alla Goldin i 1986, og har en samling på mellom 150 000 og 200 000 objekter skapt av barn fra over 180 land. Museet regnes som et av de første i sitt slag i verden.


== Historie ==
Den sovjetiske filmkunstneren Rafael Goldin (1920–1994) kom til Norge i 1973 og begynte å arbeide med barnekunst etter en skilsmisse der han mistet kontakten med sønnen sin. I 1978 giftet han seg med legen Alla Goldin (1938–2007), også opprinnelig fra Sovjetunionen, og sammen etablerte de i 1980 Stiftelsen Barnas, Historie, Kunst og Kultur, som eier og driver museet.Etter at grunnleggeren av SOS-barnebyer, Hermann Gmeiner i 1986 donerte 600 000 kroner, kunne de kjøpe en villa på Frøen i Oslo og museet ble åpnet av statsminister Gro Harlem Brundtland 1. oktober 1986. I 1992 forelå det planer om å utvide bygningen med 600 til 700 kvadratmeter under bakken, men planene ble stanset av Vinderen bydelsutvalg etter naboprotester.Rafael Goldin fikk Teskjekjerringprisen i 1981 for sitt arbeid med barnekunst. Museet fikk Telenors kulturpris - Grenseløs kommunikasjon i 2006.Siden Alla Goldins død i 2007 har museet vært ledet av hennes datter, Angela Goldin. Museets styreleder er sønn av grunnleggerne, Hannington Goldin. 
I perioden 2009–2011 ble et utdrag fra museets permanente billedsamling fotografert og katalogisert med prosjektstøtte fra Eckbos legater. Barnekunstmuseet i Oslo ble i 2013 samarbeidspartner til Google Arts & Culture.


== Virksomhet ==
Samlingen daterer seg fra 1970-tallet og frem til i dag, og rommer mellom 150 000 og 200 000 objekter skapt av barn fra over 180 land. Verkene er bilder, keramikk, tekstilarbeider, skulpturer, bøker og annet. Museet har permanente utstillinger av barnetegninger fra mange land og et eget aktivitetsrom hvor barn kan tegne og skape sin egen kunst.
Hovedmålsettningen til museet er å fremme «barnas rettigheter» i henhold til FNs barnekonvensjon og i fremtiden fungere som et forskningssenter for barnas kunst, historie og kultur. Retten til å kunne ha og bevare sin egen kultur, som ellers er et anerkjent prinsipp når man snakker om folkeslag eller andre befolkningsgrupper. I tillegg til den estetiske verdien bidrar museet gjennom barnekunsten å få bedre forståelse for barnas verdinormer og visjoner.
Barnekunstmuseet har siden 1986 arrangert utstillinger i over 25 land.
Nettverk; Museet er medlem av Norsk ICOM, International Council of Museums, UNESCO, USA National Arts Education Association, InSEA, Mangfoldsnettverket, Norges Museumsforbund, Digitalt Museum og partnere med Faber-Castell, Google Arts & Culture og ARTstor. 


== Litteratur ==
Rafael Goldin (1979). Far - sett med norske barns øyne. Oslo: Tiden ; Bokklubbens barn. ISBN 8252508324. 
Rafael Goldin og Alla Goldin, red. (1981). Der Kinder Kunst / Barnas kunst / Children's art / L'Art des enfants. Oslo: Tiden. ISBN 8210021508. 
Rafael Goldin og Jo Benkow, red. (1991). Barnas konge : Kong Olav V sett med barneøyne. Damm. ISBN 8251794609. 
Angela Goldin og Alla Goldin, red. (1996). Store åpne øyne. Oslo: Det internasjonale barnekunstmuseum. ISBN 8273930610. 
New York Times (1991); Art by Children on grown up themes; http://barnekunst.wpengine.com/wp-content/uploads/2015/02/NYTIMES_1992.pdf
Norad (2001): HMH Dronning Sonja åpnet kunstutstillingen "Orphan Voices": https://www.norad.no/migrering/nyheterrunde2/hennes-majestet-dronning-sonja-apnet-kunstutstillingen-orphan-voices/
Nationen (2016) ; Norske barn med "flukttegninger" - http://www.nationen.no/intervjuet/norske-barn-med-flukttegninger/


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Det Internasjonale Barnekunstmuseet; Digitalt Museum
The International Museum of Children’s Art, Artstor Digital Library