jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erasmus Simon Kongsberg

Erasmus Simon Kongsberg (født 1695 i Kongsberg, begravd 28. mars 1774 samme sted) var en norsk stempelskjærer og medaljekunstner.
Kongsberg var sønn av sogneprest Jørgen Nilsen Kongsberg. I 1715 ble han satt i lære hos stempelskjærer Anders Jonsen Lunder ved Den Kongelige Mynt. I 1721 fikk han et treårig kongelig reisestipend for å fortsette sin utdannelse i utlandet og fikk samtidig løfte om å få stillingen som stempelskjærer ved mynten. I utlandet studerte Kongsberg videre i Dresden. 
Fordi Olaus Wiff var ansatt som stempelskjærer ved Mynten da Kongsberg vendte tilbake til Norge i 1725, måtte han vente på stillingen i flere vanskelige år. I 1729 ble han skiktmester (regnskapsfører) ved Kongsberg Sølvverk og i 1730, da Wiff døde, fikk han endelig stempelskjærerposten ved Mynten. Han ble i denne stillingen til han gikk av på grunn av alderdom i 1763.På Kongsberg utførte han stemplene til myntene som ble slått fra 1730 til 1763. Etter 1746 fikk han hjelp av Gabriel Andersen Lunder i dette arbeidet. Kongsbergs utførelse av den norske løve, Norges riksvåpen, på myntene ble nedfelt som allmennhetens oppfatning av hvordan dette skulle se ut.Kongsberg gjorde også noen medaljer, deriblant medaljen til minne om kong Christian VIs reise i Norge i 1733. Berghauptmann Joachim Andreas von Stukenbrock tegnet modellen til denne medaljen. Kongsberg utførte også medaljen som sølvverket fikk laget til hundreåret for innføringen av eneveldet i Danmark-Norge.


== Referanser ==
Bertil Gerhardt

Inge Bertil Pontus Gerhardt (født 1942, død 21. august 2010) var en svensk oppvisningspilot. 
Gerhardt hadde bakgrunn fra det svenske Flygvapnet, og var en av Sveriges mest erfarne flygere med over 30 000 timer i lufta. Han begynte som elev i flyvåpenet i 1964 og har fløyet for selskapet Biltema siden 1978. Han omkom da han havarerte med en Spitfire under forberedelser til et flystevne på Tynset flyplass i 2010.


== Referanser ==
Stempelskjærer

Stempelskjærer er en eldre yrkesbetegnelse på håndverkere som graverer stemplene som ble benyttes til å prege mynt og medaljer, tilsvarende den moderne betegnelse myntgravør. Betegnelsen er også benyttet om gravører som laget stempler til støping av skrift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fagordliste: Myntgravør, Myntkabinettets elektroniske utstilling
Louis Jones

Louis «Lou» Woodard Jones (født 15. januar 1932 i New Rochelle i New York, død 3. februar 2006) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Jones ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 400 meter stafett foran Australia og Storbritannia. De andre på laget var Tom Courtney, Charlie Jenkins og Jesse Mashburn.
Han vant gull på 400 meter og på 4 x 400 meter stafett under de Panamerikanske leker 1955 i Buenos Aires i Argentina.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Louis Jones – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Louis Jones – Olympedia 
(en) Louis Jones – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louis Jones – World Athletics 
(en) Louis Jones – Track and Field Statistics
Jesse Mashburn

Jesse William Mashburn (født 14. februar 1933) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne. 
Mashburn ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 400 meter stafett foran Australia og Storbritannia. De andre på laget var Tom Courtney, Charlie Jenkins og Louis Jones.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter stafett  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Jesse Mashburn – Olympedia 
(en) Jesse Mashburn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Oudegracht

Oudegracht, eller «gamle kanal», går gjennom sentrum av Utrecht i Nederland.
Kanalen starter sørøst i byen. Her møter Kromme Rijn (det opprinnelige hovedløpet til Rhinen) og Vaartse Rijn (en kanal fra middelalderen som forbandt Utrecht med elva Lek, det nyere hovedløpet til Rhinen) den originale befestningen rundt byen, og Oudegracht går derfra inn til sentrum. Deler av Oudegracht følger det opprinnelige elveløpet til Rhinen, men det er noe uenighet om hvilke deler. Den nordre delen er sannsynligvis en tidlig kanal (rundt år 1000) som forbandt Rhinen med elva Vecht. Den søndre delen ble påbegynt i 1122, etter at nivået til Rhinen i Utrecht sank som følge av den nye demningen i Wijk bij Duurstede. Den utgravde massen ble brukt til å forhøye kanalsidene, for å redusere risikoen for flom. 
Byens slusesystem som var ferdig i 1275 stabiliserte vannivået. Det gjorde det mulig å lage tørre kjellere og anløp ved vannkanten. Dermed fikk man bryggekanter under gatenivå, noe som er spesielt for Utrecht. Idag er mange av kjellerne og bryggekanten utenfor gjort om til restauranter og kafeer.
23. serierunde i Tippeligaen 2010

23. serierunde i Tippeligaen 2010 startet lørdag 11. september klokken 17:00 med Tromsø mot Brann. Runden fortsatte med seks kamper søndag 12. september, fem kamper klokken 18:00 og hovedkampen mellom Vålerenga og Stabæk på Ullevaal Stadion klokken 20:00. Runden ble avsluttet mandag 13. september klokken 19:00 med Strømsgodset mot Molde.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Tippeligaen 2010: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Reason (Melanie C-album)

Reason er Melanie Cs andre album. Det var oppfølgeren til Northern Star og ble utgitt 10. mars 2003. Det nådde opp til 5.-plass på de britiske albumlistene. Albumet solgte ikke like godt som Northern Star, men Reason oppnådde likevel gullplate i Storbritannia med et salg på 101 889 eksemplarer, og hadde et totalt salg på 800 000 på verdensbasis.


== Sporliste ==
«Here It Comes Again» (Melanie Chisholm, Marius De Vries, Robert Howard) – 4:17
«Reason» (Melanie Chisholm, Peter-John Vettese) – 4:20
«Lose Myself In You» (Melanie Chisholm, Matte Rowe, Stefan Skarbek) – 4:12
«On the Horizon» (Gregg Alexander, Melanie Chisholm, Rick Nowels) – 3:36
«Positively Somewhere» (Colin Campsie, Melanie Chisholm, Phil Thornalley) – 3:44
«Melt» (Guy Chambers, Melanie Chisholm) – 3:44
«Do I» (Melanie Chisholm, Dave Munday, Phil Thornalley) – 3:34
«Soul Boy» (Paul Buchanan) – 4:27
«Water» (Melanie Chisholm, Tore Johansson) – 3:37
«Home» (David Arnold, Melanie Chisholm) – 4:38
«Let's Love» (Melanie Chisholm, Dave Munday, Phil Thornalley) – 3:23
«Yeh Yeh Yeh» (Melanie Chisholm, Rhett Lawrence) – 4:20
«Independence Day» (kun på den japanske utgaven) (Melanie Chisholm, Rhett Lawrence) – 4:20
«Love To You» (kun på den japanske utgaven) (Melanie Chisholm, Gary Clark) – 4:36


== Eksterne lenker ==
(en) Reason på MusicBrainz 
(en) Reason på Spotify 
(en) Reason på AllMusic
U20-EM i friidrett

U20-EM i friidrett (engelsk: European Athletics U20 Championships), tidligere Junior-EM i friidrett (engelsk: European Athletics Junior Championships), er et europamesterskap i friidrett, som arrangeres av Det europeiske friidrettsforbundet hvert andre år, for utøvere fra 16 til 19 år per 31. desember det året mesterskapet arrangeres.Europamesterskapet ble første gang arrangert i 1970, men opphav i de Europeiske juniorleker i friidrett (engelsk: European Junior Games) som ble arrangert tre ganger fra 1964 til 1968.


== Mesterskap ==


== Se også ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det europeiske friidrettsforbundet
Løvseth+Partners

Løvseth+Partner er et norsk arkitektfirma med kontor i Oslo. Firmaet ble etablert av Morten Løvseth i 2003 og er en videreføring av hans tidligere praksis i firmaet Lunde & Løvseth, som han etablerte i 1986 sammen med Ivar Lunde. Partnere er Anne-Marie Lööf og Morten Løvseth. 
Løvseth+Partners viktigste prosjekter er boligprosjektene Kværnertoppen og  Sinsenveien 55 i Oslo, Arneberg Hage i Bærum og Neder Bleiker Gård i Asker samt kjøpesenteret Kuben Hønefoss, Kolomoen bru på E6, fem trebroer på E6 ved Eidsvoll, Andelva storkiosk på E6,  to rasteplasser på E6 ved Mjøsa og ombygging av Norges Bank i Skien til kunstnersenter samt ombygging av Berg skole i Oslo.


== Eksterne lenker ==
LØVSETH+PARTNERS
facebook.com/lovsethpartners/
Robert Morey

Robert Morey (født 23. august 1936, død 18. januar 2019) var en amerikansk roer som deltok i OL i 1956 i Melbourne.
Morey ble olympisk mester i roing under Sommer-OL i 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Thomas Charlton, David Wight, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean, som var styrmann.


== OL-medaljer ==
OL 1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Morey – Olympics.com 
(en) Robert Morey – Olympic.org 
(en) Robert Morey – Olympedia 
(en) Robert Morey – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Morey – FISA
Thomas Charlton

Thomas J. Charlton (født 12. juli 1934) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Charlton ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, David Wight, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Charlton – Olympics.com 
(en) Thomas Charlton – Olympic.org 
(en) Thomas Charlton – Olympedia 
(en) Thomas Charlton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Charlton – FISA
Caldwell Esselstyn

Caldwell B Esselstyn jr (født 12. desember 1933) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne, og som senere ble en kjent og profilert medisiner.
Esselstyn ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, David Wight, John Cooke, Donald Beer, Thomas Charlton, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Bibliografi ==
Prevent and Reverse Heart Disease: The Revolutionary, Scientifically Proven, Nutrition-Based Cure. Penguin, 2007 (ISBN 9781101215838)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Caldwell Esselstyn på Internet Movie Database 
(en) Caldwell Esselstyn hos The Movie Database 
(en) Caldwell Esselstyn – Olympics.com 
(en) Caldwell Esselstyn – Olympic.org 
(en) Caldwell Esselstyn – Olympedia 
(en) Caldwell Esselstyn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Caldwell Esselstyn – FISA
Donald Beer

Donald A. E. Beer (født 31. mai 1935, død 25. januar 1997) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Beer ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, David Wight, John Cooke, Caldwell Esselstyn, Thomas Charlton, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donald Beer – Olympics.com 
(en) Donald Beer – Olympic.org 
(en) Donald Beer – Olympedia 
(en) Donald Beer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Donald Beer – FISA
John Cooke

John Cooke (født 9. april 1937 i Ansonia i Connecticut i USA, død 26. desember 2005) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Cooke ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, David Wight, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Thomas Charlton, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Cooke – Olympics.com 
(en) John Cooke – Olympic.org 
(en) John Cooke – Olympedia 
(en) John Cooke – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Cooke – FISA
David Wight

David Wight (født 28. juli 1934 i London, død 9. november 2017) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Wight ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Thomas Charlton, Charles Grimes, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Wight – Olympics.com 
(en) David Wight – Olympic.org 
(en) David Wight – Olympedia 
(en) David Wight – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) David Wight – FISA
Charles Grimes

Charles Livingston Grimes (født 9. juli 1935, død 5. februar 2007) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Grimes ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Thomas Charlton, David Wight, Richard Wailes og William Becklean som var styrmann.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Grimes – Olympics.com 
(en) Charles Grimes – Olympic.org 
(en) Charles Grimes – Olympedia 
(en) Charles Grimes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Grimes – FISA
William Becklean

William Becklean (født 23. juni 1936) er en amerikansk tidligere roer som deltok i OL 1956 i Melbourne.
Becklean ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var styrmann på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Robert Morey, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Thomas Charlton, David Wight, Richard Wailes og Charles Grimes.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Becklean – Olympics.com 
(en) William Becklean – Olympic.org 
(en) William Becklean – Olympedia 
(en) William Becklean – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Becklean – FISA
Jens Otto Krags tredje regjering

Jens Otto Krags tredje regjering var Danmarks regjering  11. oktober 1971 – 5. oktober 1972.
Den besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet:

Statsminister: Jens Otto Krag
Utenrigsminister: Knud Børge Andersen
Finansminister: Henry Grünbaum
Økonomi- og budsjettminister: Per Hækkerup
Arbeidsminister: Erling Dinesen
Justitsminister: K. Axel Nielsen
Fiskeriminister: Chr. Thomsen
Minister for utenriksøkonomi, europeiske markedsanliggender samt nordiske anliggender: Ivar Nørgaard
Boligminister: Helge Nielsen
Innenriksminister: Egon Jensen
Minister for kulturelle anliggender: Niels Matthiasen
Minister for Grønland: Knud Hertling
Forsvarsminister: Kjeld Olesen
Minister for offentlige arbeider og for forurensingsbekjempelse: Jens Kampmann
Sosialminister: Eva Gredal
Undervisningsminister: Knud Heinesen
Landbruksminister: Ib Frederiksen
Kirkeminister: Dorte Bennedsen
Handelsminister (minister for handel, håndverk, industri og sjøfart): Erling Johannes Jensen


== Eksterne lenker ==
Statsministeriet
Anker Jørgensens første regjering

Anker Jørgensens første regjering var Danmarks regjering 5. oktober 1972  – 6. desember 1973. Fungerte som forretningsministerium inntil 19. desember 1973.
Endringer: 27. september 1973
Den besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet:

Statsminister: Anker Jørgensen
Utenriksminister: K.B. Andersen
Finansminister: Henry Grünbaum
Økonomi- og budsjettminister: Per Hækkerup til 27. september 1973, deretter kun økonomiminister
Arbeidsminister: Erling Dinesen
Justisminister: K. Axel Nielsen til 27. september 1973, deretter Karl Hjortnæs
Fiskeriminister: Chr. Thomsen til 27. september 1973
Minister for utenriksøkonomi, europeiske markedsanliggender samt nordiske anliggender: Ivar Nørgaard
Boligminister: Helge Nielsen til 27. september 1973, deretter Svend Jakobsen
Innenriksminister: Egon Jensen
Minister for kulturelle anliggender: Niels Matthiasen
Minister for Grønland: Knud Hertling
Forsvarsminister: Kjeld Olesen til 27. september 1973, deretter Orla Møller
Minister for offentlige arbeider og for forurensingsbekjempelse: Jens Kampmann til 27. september 1973, deretter minister for offentlige arbeider
Sosialminister: Eva Gredal
Undervisningsminister: Knud Heinesen til 27. september 1973, deretter Ritt Bjerregaard
Landbruksminister: Ib Frederiksen fra 27. september 1973 landbruks- og fiskeriminister
Kirkeminister: Dorte Bennedsen
Handelsminister: Erling Johannes Jensen
Budsjettminister: Knud Heinesen fra 27. september 1973
Miljøminister: Helge Nielsen fra 27. september 1973


== Eksterne lenker ==
Statsministeriet
Poul Hartlings regjering

Poul Hartlings regjering var Danmarks regjering fra 19. desember 1973 til 29. januar 1975, hvorpå den fungerte som forretningsministerium inntil 13. februar 1975 da den ble avløst av Anker Jørgensens andre regjering.
Den besto av følgende ministre fra Venstre:

Statsminister: Poul Hartling
Utenriksminister: Ove Guldberg
Finansminister: Anders Ejnar Andersen
Justisminister og minister for kulturelle anliggender: Nathalie Lind
Økonomiminister og handelsminister: Poul Nyboe Andersen
Kirkeminister og minister for offentlige arbeider: Kresten Damsgaard
Miljøminister og minister for Grønland: Holger Hansen
Arbeidsminister og boligminister: Johan Philipsen
Innenriksminister og sosialminister: Jacob Sørensen
Landbruks- og fiskeriminister: Niels Anker Kofoed
Undervisningsminister: Tove Nielsen
Forsvarsminister: Erling Brøndum


== Eksterne lenker ==
Om Poul Hartlings regjering på Statsministeriets nettsted
Richard Wailes

Richard «Rusty» Donald Wailes (født 21. mars 1936, død 11. oktober 2002) var en amerikansk roer som deltok i OL 1956 i Melbourne og OL 1960 i Roma.
Wailers ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på den amerikanske åtteren som vant konkurransen foran Canada og Australia. De andre roerne var Thomas Charlton, David Wight, John Cooke, Donald Beer, Caldwell Esselstyn, Charles Grimes, Robert Morey og William Becklean som var styrmann.
Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han sin andre olymipiske gullmedalje i roing. Sammen med Arthur Ayrault, Ted Nash og John Sayre vant han klassen firer uten styrmann foran Italia og Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i roing, åtter  USA
1960  Roma -  Gull i roing, firer uten styrmann  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Wailes – Olympics.com 
(en) Richard Wailes – Olympic.org 
(en) Richard Wailes – Olympedia 
(en) Richard Wailes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richard Wailes – FISA
Husum slott

Husum slott ved Husum i Hertugdømmet Slesvig ble bygget i nederlandsk renssansestil i årene 1577-82. Byggherren var den slesvigske hertug Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp.


== Historie ==

Det trefløyede slottet ble oppført på et område, hvor franciskanere på 1400-tallet hadde oppført et kloster, og som den gang ikke var en del av byen Husum. Slottet er pyntet med tre tårn og har flere spir. Forbildet var Frederik II s Frederiksborg slott i Hillerød, og dets utseende kjennes fra en gjengivelse i Den Danske Vitruvius. 
På 1600-tallet ble slottet fortrinnsvis benyttet som enkesete for gottorpske hertuginner. Den dansk-norske prinsesse Augusta av Danmark, som var datter av kong Frederik II, gjorde slottet til et kulturelt senter. Hun døde på slottet 5. februar 1639.
Etter den store nordiske krig kom slottet i 1721 i dansk eie. Det var forfallent, og kong Frederik V gjennomførte en omfattende ombygging og forenkling i årene 1750-52, ved Otto Johann Müller og Cay Dose. Det ble etablert en rekke representative trapper og værelser på slottet, og samtidig forsvant de svungne gavlene, som fremdeles kan ses på portbygningen. 
Mittårnets spir ble rekonstruert på 1970-tallet ved arkitekten Karsten Rønnow, etter stikket i Thuras Den Danske Vitruvius.
I slottsparken finnes et minnesmerke over dikteren Theodor Storm. Kunstverket er skapt av Husums billedhugger Adolf Brütt. Hver vår er plenen farget mere blålig enn grønn, grunnet samtidig blomstring av tusenvis av krokus som vokser vilt sammen med plenen. Blomstringen er en turistattraksjon.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Schloss vor Husum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Husum slott på nissenhaus.de
Anker Jørgensens tredje regjering

Anker Jørgensens tredje regjering, som også kaltes SV-regjeringen, var Danmarks regjering 30. august 1978 – 26. oktober 1979.
Endringer den 22. desember 1978, 5. januar 1979 og 13. mars 1979.
Det er den eneste gang Socialdemokratiet og Venstre har sittet i regjering sammen når man ser bort fra samlingsregjeringene under og etter andre verdenskrig.
Regjeringen besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet (S) og Venstre (V):

Statsminister Anker Jørgensen (S),
Utenriksminister Henning Christophersen (V),
Finansminister Knud Heinesen (S),
Minister uten portefølje med henblikk på økonomisk samordning Per Hækkerup (S), til 13. mars 1979,
Miljøminister Ivar Nørgaard (S),
Kirkeminister Egon Jensen (S),
Minister for kulturelle anliggender Niels Matthiasen (S),
Sosialminister Erling Jensen (S),
Justisminister Nathalie Lind (V),
Fiskeriminister Svend Jakobsen (S),
Minister for Grønland Jørgen Peder Hansen (S),
Undervisningsminister Ritt Bjerregaard (S) til 22. desember 1978,
Undervisningsminister Dorte Bennedsen (S) fra 5. januar 1979,
Minister uten portefølje med særlig henblikk på utenrikspolitiske spørsmål Lise Østergaard (S),
Økonomiminister og minister for skatter og avgifter Anders Ejnar Andersen (V),
Landbruksminister Niels Anker Kofoed (V),
Forsvarsminister Poul Søgaard (S),
Arbeidsminister Svend Auken (S),
Innenriksminister Knud Enggaard (V),
Handelsminister Arne Christiansen (V),
Boligminister Erling Heymann Olsen (S),
Minister for offentlige arbeider Ivar Hansen (V),


== Eksterne lenker ==
Statsministeriet
Anker Jørgensens andre regjering

Anker Jørgensens andre regjering var Danmarks regjering 13. februar 1975  – 30. august 1978
Endringer: 8. september 1976, 26. januar 1977, 26. februar 1977, 1. oktober 1977 og 1. juli 1978.
Den besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet:

Statsminister: Anker Jørgensen
Utenriksminister: Knud Børge Andersen (inntil 1. juli 1978) deretter Anker Jørgensen
Finansminister: Knud Heinesen
Økonomiminister: Per Hækkerup
Minister for udenrigsøkonomi og for nordiske anliggender: Ivar Nørgaard (inntil 26. februar 1977)
Innenriksminister: Egon Jensen
Minister for skatter og avgifter: Svend Jakobsen (inntil 26. februar 1977) deretter Jens Kampmann
Arbejdsminister: Erling Dinesen (inntil 8. september1976) deretter Erling Jensen (indtil 1. oktober 1977) deretter Svend Auken
Justisminister: Orla Møller (inntil 1. oktober 1977) deretter Erling Johannes Jensen
Forsvarsminister: Orla Møller (inntil 1. oktober 1977) deretter Poul Søgaard
Boligminister: Helge Nielsen (inntil 26. januar 1977) deretter Svend Jakobsen (inntil 26. februar 1977) deretter Ove Hove
Miljøminister: Helge Nielsen (inntil 26. januar 1977) deretter Svend Jakobsen (inntil 26. februar1977) deretter Niels Matthiasen
Minister for offentlige arbeider: Niels Matthiasen (inntil 26. februar 1977) deretter Kjeld Olesen
Minister for kulturelle anliggender: Niels Matthiasen
Sosialminister: Eva Gredal
Handelsminister: Erling Johannes Jensen (inntil 8. september 1976) deretter Per Hækkerup (inntil 26. februar 1977) deretter Ivar Nørgaard
Undervisningsminister: Ritt Bjerregaard
Kirkeminister og minister for Grønland: Jørgen Peder Hansen
Landbruksminister: Poul Dalsager
Fiskeriminister: Poul Dalsager (inntil 26. februar 1977) deretter Svend Jakobsen
Minister uten portefølje med særlig henblikk på utenrikspolitiske spørsmål: Lise Østergaard fra 26. februar 1977


== Eksterne lenker ==
Statsministeriets hjemmeside