jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Munch-Ellingsen

Munch-Ellingsen er en norsk slekt som utgår fra rederen Arne Ellingsen (1889-1965) fra Sigerfjord, gift med Andrea Sofie Munch (1896–1980). Arne Ellingsen var sønn av Jens Ellingsen. De tilhørte en norsk slekt fra Meløy i Nordland som stammer fra Elling Kristoffersen (1676–1730). Hans etterkommere bodde i Fiskevåg, Sortland og andre steder i Nordland. Andrea Sofie Munch tilhørte den norske slekten Munch som stammer fra Søren Rasmussen Munch (1686–1748) og var datter til Peter Andreas Munch (f. 1865), som var gift med Johanne (født Kinck), og bror til maleren Edvard Munch.  
Munch-Ellingsen-familien har i flere forbindelser vært fremme i media da de er de nærmeste nålevende slektninger av Edvard Munch. Den har sammen med Oslo kommune sittet med opphavsretten til hans kunstverk frem til 1. januar 2015, da Munchs arbeider ikke lenger ble beskyttet av åndsverkloven.


== Referanser ==
Hexodon

Hexodon er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
Middelsstore (10-20 millimeter), korte og brede, matte, mørke biller med kraftige bein. Disse artene mangler horn eller knøler på hodet. Dekkvingene er påfallende brede, med tydelige punktstriper. Dekkvingene har en flat brem langs ytterkanten, denne er ofte rødlig.


== Utbredelse ==
Slekten finnes bare på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Hexodontini Lacordaire, 1856
Slekten Hexodon Olivier, 1789
Hexodon griseosericans Fairmaire, 1901
Hexodon kochi Frey, 1957
Hexodon latissinum Arrow, 1912
Hexodon minutum Sternberg, 1910
Hexodon montandoni Buquet, 1840
Hexodon patella Arrow, 1912
Hexodon quadriplagiatum Frey, 1957
Hexodon reticulatum Olivier, 1789
Hexodon unicolor Olivier, 1789
Hexodon unicostatum Arrow, 1912


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hexodon i Encyclopedia of Life 
(en) Hexodon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hexodon hos NCBI 
(en) Kategori:Hexodon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hexodon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Hexodon sp.
Oryctoderus

Oryctoderus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, avlangt ovale, blankt svarte eller mørkt brunlige hornbiller. Denne slekten mangler horn eller knøler på hodet og pronotum og ser derfor ikke ut som typiske hornbiller. Beina er kraftige, leggene på yttersiden med tenner, fotleddene ganske brede.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia, gjennom Indonesia til Oseania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctoderini Endrödi, 1971
Slekten Oryctoderus Boisduval, 1835
Oryctoderus albertisi Gestro, 1876
Oryctoderus coronatus Bates, 1877
Oryctoderus godeffroyi Fairmaire, 1877
Oryctoderus gracilior Fairmaire, 1877
Oryctoderus latitarsis Boisduval, 1835


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Oryctoderus i Encyclopedia of Life 
(en) Oryctoderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oryctoderus hos NCBI 
(en) Kategori:Oryctoderus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oryctoderus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Oryctoderus latitarsis
Knappentunet

Knappentunet er en allmennpsykiatrisk behandlingsenhet ved Haukeland universitetssykehus. Tunet ligger i Knappenveien 23d i Straumsgrend i Fana. 


== Bakgrunn ==
Etter krigen ble det bygd psykiatriske sykehjem beregnet på langtidspasienter som ikke egnet seg til privat forpleining. Bergen kommune, fylkene Hordaland og Sogn og Fjordane vedtok i 1951 å omgjøre en tidligere tysk offisersforlegning og senere fangeleir til et hjem for sinnslidende i Bergen, Hordaland og Sogn og Fjordane. Institusjonen, Knappen pleieheim, ble opprettet i 1954 som en av landets første åpne psykiatriske institusjoner. 
Det medisinske og økonomiske tilsyn var og er underlagt Sandviken sykehus, tidligere Neevengården. Etter lov av 1999 om psykisk helsevern ble Knappentunet ytterligere tilknyttet sykehuset.
I 1971 endret pleiehjemmet navn til Knappen sjukeheim, og til Knappentunet i 1987. I vedtektene ble det nedfelt at hjemmet eies og drives i fellesskap av Bergen kommune og de to fylkene. Fra 1972 stod fylkene som eiere, og fra 1979 ble Hordaland fylkeskommune eneeier. Institusjonen ble overtatt av staten i 2002. 
Bergen Byarkiv oppbevarer deler av arkivet etter Knappentunet.


== Se også ==
Sandviken sykehus
Haukeland universitetssykehus
Neevengården sykehus


== Litteratur ==
Hartvedt, Gunnar Hagen 1999: Bergen byleksikon.
Rud, Finn 1964: "Betenkning vedrørende den psykiatriske service for Bergen fylke, dens nåværende status, den fremtidige utvikling og behovsdekning." Bergen


== Eksterne lenker ==
Knappentunet - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
Dr. Martens sykehus

Dr. Martens sykehus er en avdeling for psykiatriske pasienter ved Sandviken sykehus i Bergen. 


== Historie ==
Opprinnelig ble sykehuset grunnlagt i 1865 av brigadelege Daniel G. Martens (1817-1898) som privatasyl for sinnslidende. Den gang var navnet Møllendal asyl. Institusjonen skiftet navn i 1956 til Dr. Martens sykehus. Den 1. januar 1962 ga den daværende eier Louise Grolle Olsen (1886-1979) asylet til en stiftelse (Stiftelsen Dr. Martens sykehus) knyttet til Neevengården sykehus, i dag Sandviken sykehus. 
I 1963 flyttet institusjonen til sin nåværende adresse i Hatleveien 7d, en tomt på Neevengårdens grunn skjenket av Bergen kommune. De syke kunne flytte inn i et helt nytt bygg tegnet av arkitektene Torgeir Alvsaker og Einar Vaardal-Lunde. Sykehuset var funksjonelt forbundet med Neevengården sykehus, men hadde sin egen administrasjon. Overlegen ved Neevengården skulle være fast tilsynslege ved Dr. Martens. Pasientene ble overført fra Sandviken sykehus og fra Sentralhjemmet Floen.  
Frem til 1985 var altså Dr. Martens sykehus en frittstående økonomisk og administrativ institusjon. Men det var en faglig nær relasjon med Sandviken sykehus. I 1985 ble sykehuset kjøpt av Hordaland fylkeskommune og integrert i Sandviken sykehus som avdeling IV. Staten overtok eierskapet i 2002. 
Bergen Byarkiv oppbevarer arkivet etter Dr. Martens sykehus. Hordaland fylkesarkiv oppbevarer også arkivmateriale etter Dr. Martens.


== Se også ==
Sandviken sykehus
Neevengården sykehus
Møllendal asyl


== Litteratur ==
Geelmuyden, Carl & Schetelig, Haakon (red.): "Bergen 1814-1914" bd. I og II. Utgitt av Bergen kommune 1914 og 1915
Hartvedt, Gunnar Hagen 1999: Bergen byleksikon. Bergen
Pihl, Torbjørn 2003: "Sykehus i bybildet." i årbok for Gamle Bergen 2003. Bergen
Rud, Finn 1964: "Betenkning vedrørende den psykiatriske service for Bergen fylke, dens nåværende status, den fremtidige utvikling og behovsdekning." Bergen
Skålevåg, Svein Atle 2003: "Dårekiste og psykiatrisk sykehus." i Elvbakken, Kari Tove & Riise, Grete (red.): Byen og Helsearbeidet. Bergen
Statistisk sentralbyrå: "Psykiatriens historie i Norge, del 1: Sykeplasser ved asyler/sinnssykehus 1900–1960."


== Eksterne lenker ==
Dr. Martens sykehus - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
Carl Johansen

Carl Johansen (f. 1974) er en norsk forfatter og politiker fra Sunndalsøra. 


== Utdannelse og politisk virke ==
Johansen har studert statsvitenskap og idéhistorie ved Universitetet i Oslo, og gått Forfatterstudiet i Bø. I perioden 2021–2025 er han folkevalgt til fylkestinget i Møre og Romsdal for Miljøpartiet De Grønne. Han er utenrikspolitisk talsperson for partiet fra 2022.


== Forfatterskap ==
Han ga ut sin første roman, Skinn, på forlaget Vigmostad & Bjørke i 2011. I 2017 kom novellesamlingen Grünerløkka. I 2020 ga han ut romanen Ferguson. A novel på engelsk. Han har bidratt med noveller i en rekke antologier, samt skrevet manus for TV. Johansens tekster er oversatt til kinesisk, polsk og latvisk, og brukes som pensum i VGS. 


== Utgivelser ==
2005: Bidrag i antologien til Forfatterstudiet i Bø
2008–2010: 25 episoder av Hotel Cæsar (TV-serie)
2010: «Lonely is the word», essay i Vinduet 4/2010
2011: Skinn (roman), Vigmostad & Bjørke
2005–2013: Noveller i antologiene Tapt og funnet, Pilot, Det er bare å lukke øya og Jakten på tirsdag, Cappelen Damm
2017: Grünerløkka (fortellinger), Vigmostad & Bjørke
2018: Kynismer (aforismer og dikt), Vigmostad & Bjørke
2020: «Rattus norvegicus» (novelle) i Intertekst VG1, Fagbokforlaget – opprinnelig publisert i Grünerløkka
2020: Ferguson. A novel (roman), Grey Slate Press


== Referanser ==
Gudbrandsdalens Arbeiderblad

Gudbrandsdalens Arbeiderblad var en norsk lokalavis utgitt på Lillehammer fra 1919 til 1924, opprinnelig med navnet Gudbrandsdalens Social-Demokrat.
Det var imidlertid en Arbeiderparti-avis, og AP var på begynnelsen av 1920-tallet med i den kommunistiske internasjonalen. Komintern aksepterte i 1923 ikke begrepet «socialdemokrat» i partipublikasjonenes navn, derfor ble det endret 31. mars 1923.
Etter den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november samme året fulgte avisen det nystiftede Norges Kommunistiske Parti.
Avisen kom nå som talerør for «nykommunistene» i distriktet to eller tre ganger per uke fram til 14. februar 1924. Da innlemmet NKP den i sin Hamar-dagsavis Arbeideren, som deretter kom ut med det lange navnet Arbeideren og Gudbrandsdalens Arbeiderblad.


== Redaktører ==
Olaf Rossow 1919
Carl S. Hornli 1923


== Referanser ==
NORCAP

NORCAP er en sivil beredskapsstyrke drevet av Flyktninghjelpen og finansiert av norske myndigheter. NORCAP jobber for å styrke FN, regionale organisasjoner og nasjonale myndigheters evne til å forebygge og respondere på kriser gjennom å tilby erfarent nøkkelpersonell som kan rykke ut på kort varsel til hele verden.


== Virksomhet ==
Beredskapsstyrken består av 650 kvinner og menn fra Norge og land i Afrika, Asia, Midtøsten og Latin-Amerika. De har kompetanse innen blant annet ernæring, utdanning, ingeniørfag, juss, prosjektledelse, kommunikasjon, husly, logistikk og beskyttelse av barn. Til enhver tid er ca. 160 av ekspertene på oppdrag i rundt 40 land. NORCAPs eksperter har gjennom årene vært ute på mer enn 7500 oppdrag. 
En uavhengig evaluering fra 2012 viser at NORCAP er den største tilbyderen av beredskapspersonell til FNs organisasjoner.


== Historie ==
NORCAPs forløper NORSTAFF ble opprettet i 1991 i forbindelse med den humanitære responsen til Gulfkrigen. Det internasjonale samfunnet hadde problemer med å ta hånd om de mange kurdiske flyktningene som søkte tilflukt i nabolandene og FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) ba norske myndigheter om å bistå med personell med erfaring fra kriser. Det norske utenriksdepartementet sa seg villig til å finansiere en sivil beredskapsstyrke og Flyktninghjelpen (da Flyktningerådet) fikk jobben med å bygge opp, administrere og videreutvikle den.
NORSTAFF ble raskt en del av NOREPS, det norske beredskapssystemet for humanitære kriser, som består av norske nødhjelpsvarer, norsk beredskapspersonell og pakkeløsninger (varer og personell/tjenester). Flyktninghjelpen opprettet også regionale beredskapsstyrker, NORAFRIC, NORMIDEAST og NORASIA, der personell fra Afrika, Midtøsten og Asia stod klar til å ta oppdrag for FN-organisasjoner i ulike deler av verden.
I 2009 ble de ulike beredskapsstyrkene, NORSTAFF, NORAFRIC, NORMIDEAST, NORASIA og observatørstyrken NOROBS, slått sammen under navnet NORCAP (Norwegian capacity to international operations).
I dag rekrutterer og sekonderer NORCAP personell til 14 ulike FN organisasjoner, regionale organisasjoner som Den afrikanske union og til Temporary International Presence in Hebron og International Monitoring Team på Mindanao, Filippinene. Tidligere har NORCAP sekondert personell til Joint Monitoring Mission i Nubafjellene i Sudan og til observatørstyrken Sri Lanka Monitoring Mission.


== Samarbeidspartnere (FN) ==
FNs barnefond (UNICEF)
FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR)
FNs utviklingsprogram (UNDP)
FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO)
Verdens matvareprogram (WFP)
FN-sekretariatets kontor for samordning av humanitære aktiviteter (OCHA)
Den internasjonale organisasjonen for migrasjon (IOM)
FNs organisasjon for hjelp til palestinaflyktninger i Midtøsten (UNRWA)
FNs organisasjon for utdanning, vitenskap og kultur (UNESCO)
FNs bosettingsprogram (UN Habitat)
FNs befolkningsfond (UNFPA)
UN Women
FNs miljøvernprogram (UNEP)
FNs høykommissær for menneskerettigheter (OHCHR)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NORCAP – offisiell side
Flyktninghjelpen - Offisiell side
NOREPS
Marianne

Marianne er et kvinnenavn med flere opphav. Det kan være en fransk form av Maria, som kan bety «sterk, vakker»,  eller en variant av det latinske navnet Marina som kan bety «som hører til havet». Det kan også være en sammentrukket form av navnene Maria og Anne, hvor sistnevnte er avledet av Hannah og betyr «gunst» eller «nåde».
Det har også blitt påstått at navnet har opprinnelse i et hemmelig fransk selskap under det andre keiserdømme. Etter den franske revolusjon ble Marianne gitt som navn til en kvinnefigur som symboliserte den franske republikken. Denne personifikasjonen ble avbildet som en ung bondejente med frygisk lue, ytterligere et symbol på frihet. Flere franske modeller og artister har siden stått modell for denne franske Marianne-figuren og blitt portrettert på franske rådhusbyster og frimerker. Det gjelder blant andre Catherine Deneuve, Brigitte Bardot, Mireille Mathieu og Laetitia Casta.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Marianne og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Navnet Marianne er kjent i Norge fra 1500-tallet. I nyere tid har Marianne vært blant de mest populære døpenavnene på jenter i Norge i perioden ca. 1955 til 1985, med en topp i 1967.


== Kjente personer med navnet ==
Marianne Heiberg (1945–2004), sosialantropolog.
Marianne Heske (1946–), kunstner
Marianne Viermyr (1947–), forfatter
Marianne Antonsen (1970–), musiker og fagforeningskvinne
Marianne Faithfull (1946–), engelsk sanger og skuespiller
Marianne Moe (1975–), kunstner/designer


== Se også ==
Marianne på sykehus – barnebok og film
Mariannenplatz i Berlin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Marianne
(en) Think Baby Names: Marianne
Axel Swartling

Frans Johan Axel Swartling (født 18. mars 1840 i Norrköping, død 15. september 1918) var en svensk forretningsmann og politiker. Han var talman i andra kammaren (tilsvarende Odelstingspresident) 1903–1912.
Swartling begynte sin karriere som femtenåring hos en silkehandler før han i 1860 ble fabrikkasserer. Han fortsatte utviklingen til han som 35-åring var disponent for klesfabrikken Drags AB i Norrköping. Han beholdt stillingen til han døde 43 år senere, og unner hans ledelse ekspanderte firmaet kraftig.
37 år gammel begynte hans politiske løpebane. I 1898 ble han valgt inn i Riksdagens andrekammer, og han hadde ledelsen av dette frem til 1913. Swartling hadde ledet den urtima riksdagen i forbindelse med unionsoppløsningen i 1905, og han var blant de som ble spurt om å bli statsminister etter at Erik Gustaf Boström gikk av. Swartling takket nei.Politisk var Swartling konservativ, men moderat i skolespørsmål. Han ble også mer liberal på stemmerettsreformer. Økonomisk var han proteksjonist.


== Referanser ==
Eilif Gundersen

Eilif Gundersen (født 2. oktober 1956 i Klæbu i Sør-Trøndelag) er en norsk musiker bosatt i Ål i Hallingdal. Han har hentet frem igjen musikken og tradisjonen på lur og bukkehorn i Hallingdal. I tillegg bruker han instrumentene sine i nye sammenhenger. Eilif Gundersen skriver også musikk og har deltatt på en rekke plateinnspillinger. Han vant klassen for eldre folkemusikkinstrumenter på Landskappleiken i 2004. I 2014 mottok han Egil Storbekkens musikkpris. Siden 2014 har han vært fast live-medlem av bandet Wardruna.


== Diskografi ==
Trolltakter Buskmål (1994)
Hyrdestund Heilo (plateselskap) (1996)
I Hallingdal, i Hallingdal Heilo (plateselskap)/Hol Mållag (1996)
Vil du vera venen min Buskmål (1996)
Kvint og kvart BUSKFOLK (1996)
Hallingroser i kraftfelt Oslo Energi (1997)
Det tilla og det let Landskappleiken (1997)
Masterpieces from Norway: Traditional folk music Grappa og Heilo (plateselskap) (1997)
Meisterspel Norild (1999)
Norsk folkemusikk og folkedans Grappa (2001)
Huldra med håret Kulturstreif Hallingdal(2003)
Gjenklang - folkemusikk gjennom 100 år Grappa (2006)
Buskerudtonar med tradisjonar vol 3, Folkemusikksenteret i Buskerud (2006)
Hallingtimen Talik Records (2007)
Sådagen (Etnisk musikklubb, 2008) Solo
Hibernation All Ice Records (2009)
Baba toulenga Talik Records (2010)
Salen var av silkety, pika bor i neste by Etnisk musikklubb (2010)
Sol av Isfolket Studio Stabbur (2010)
Det måtte vera her Boksmia forlag (2012) Solo
Til himmels med gangar og pols Kvarts (2012)
Skuggsja Season of Mist (2016)
Runaljod - Ragnarok By Norse (2016)
Seafarer  Ván Records (2019)
Kvitravn Columbia Records (2021)


== Komposisjoner ==
alu sar, bestillingsverk til Veien kulturminnepark 2000
Beowulf-kvadet, 2001
galdr, bestillingsverk til Veien kulturminnepark 2003
Huldra med håret, 2003
Kulturlandskapet, musikk til videoer, Landbruksforlaget, 2003
5 om dagen, fanfare til BAMA (senere Bendit) alpinfestival, 2004
Graset utanfor gjerdet, NRK1 2005
Fragment av eit liv til dok. filmen ”Sugata – han som går den lykkelege vegen” TV2 2006
Hallingforsk-fanfare, fanfare til off. opning av Undervisningssjukeheim og Hallingforsk, Ål, 2008
Lur-(k)lokkar”, fanfare for 5 lurer til grunnsteinsnedlegging Geilo kulturkyrkje, 2009
Jubelihonn, bestillingsverk til Hornindal spelemannslag 50 år, 2010
Landskappleikfanfare-2014, fanfare for 3 lurer til Landskappleiken 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sådagen, Gondwanasound
Bothynus

Bothynus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt-ovale, svarte biller. Kroppen er glatt og noe blank. På hodet er clypeus tilsmalnet til en smal trekant som ender i to spisser, mandiblene stikker ut med tre tenner på sidene av denne. Hodet er uten horn. Pronotum har jevnt rundede sider, i midten foran med en knøl, bak denne med en stor, rund grop som dekker mye av oversiden. Hos hannene av noen arter har pronotum et rett horn på hver side. Dekkvingene er uten tydelige punktrekker.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika og det sørlige Mellom-Amerika (nord til Honduras).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Bothynus Hope, 1837
Bothynus alvarengai Martínez, 1983
Bothynus araya Duarte & Grossi, 2020
Bothynus ascanius (Kirby, 1818)
Bothynus complanus (Burmeister, 1847)
Bothynus complexus Dechambre, 2006
Bothynus condacki Duarte & Grossi, 2020
Bothynus cribrarius (Fairmaire, 1878)
Bothynus cunctator (Mannerheim, 1829)
Bothynus cyclops (Burmeister, 1847)
Bothynus cylindricus (Arrow, 1937)
Bothynus dasypleurus (Germar, 1824)
Bothynus deiphobus (Burmeister, 1847)
Bothynus entellus (Lepeletier & Audinet-Serville, 1828)
Bothynus exaratus (Burmeister, 1847)
Bothynus herbivorus (Arrow, 1937)
Bothynus herteli Endrödi, 1968
Bothynus horridus Endrödi, 1968
Bothynus laevipennis Arrow, 1937
Bothynus lancifer Dechambre, 1981
Bothynus laticifex Burmeister, 1847
Bothynus medon (Germar, 1824)
Bothynus minor Steinheil, 1872
Bothynus niger Blanchard, 1846
Bothynus nyx Ratcliffe, 2010
Bothynus peninsularis Casey, 1915
Bothynus quadridens (Taschenberg, 1870)
Bothynus ruginasus LeConte, 1856
Bothynus stenelus (Burmeister, 1847)
Bothynus striatellus (Fairmaire, 1878)
Bothynus thrix Hardy, 2017
Bothynus tricornis Arrow, 1937
Bothynus validus (Burmeister, 1847)
Bothynus villiersi Endrödi, 1968


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynus i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bothynus hos NCBI 
(en) Kategori:Bothynus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bothynus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Bothynus sp., hann
Bilder av Bothynus entellus, hann
Mariana (kvinnenavn)

Mariana er et kvinnenavn med flere opprinnelser, blant annet fra det romerske mannsnavnet Marianus og som en kombinasjon av Maria og Ana. Navnet er utbredt blant annet i Sør- og Mellom-Amerika og i flere østeuorpeiske land.


== Etymologi ==
Mariana er en feminin form av det romerske mannsnavnet Marianus, som kan være relatert til gudenavnet Mars eller bety «mann». Mariana kan også være en kombinasjon av Maria og Ana. På portugisisk er Mariana er form av Mariamne.


== Utbredelse ==
Mariana er kjent brukt i Sverige i 1403. I USA var navnet mest populært rundt år 2005.
Mariana har navnedag 16. april på Færøyene, 30. april i Sverige og 8. september i Tsjekkia.
Mariana er i dag et vanlig navn i mange land i Sør- og Mellom-Amerika, og i flere østeuorpeiske land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Mariana og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mariana Oberti (f. 1951), norsk politiker
Mariana Mazzucato (f. 1968), italiensk økonom
Mariana Monteagudo (f. 1976), venezuelansk kunstner
Mariana van Zeller (f. 1976), portugisisk journalist
Mariana Chenillo (f. 1977), meksikansk filmregissør
Mariana Klaveno (f. 1979), amerikansk skuespiller
Mariana Aydar (f. 1980), brasiliansk popsanger
Mariana Atencio (f. 1984), venezuelansk journalist
Mariana Palova (f. 1990), meksikansk maler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Mariana
(en) Think Baby Names: Mariana