jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peter Collett Solberg

Peter Collett Solberg (født 28. oktober 1866, død 10. desember 1934) var en norsk forretningsmann og stortingsrepresentant for Høyre. Han var knyttet til familiebedriften And. H. Kiær & Co fra 1890 og var styreformann for Norsk Elektrisk & Brown Boveri. Han ble innvalgt på Stortinget i 1898 for Fredrikstad og gjenvalgt i 1900 og 1904. Han var også medlem av bystyret i Fredrikstad fra 1905 til 1907 og bystyret i Oslo en periode.
Han var sønn av grosserer i Drammen og stortingsrepresentant Svend Adolph Solberg (1831–1890) og Christiane Louise Arbo, og ble utdannet cand.jur. i Christiania i 1888.Han var gift med sin tremenning Anna Margrete Kiær (1872–1963), datter av Anders F. Kiær og Martine Cappelen. De hadde tre døtre og to sønner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peter Collett Solberg hos Norsk senter for forskningsdata
Toten skolehjem

Toten skolehjem ble opprettet på Sletner gård i Eidsberg kommune i 1900 under navnet Sletner skolehjem. Da hjemmet ble flyttet til Øvre Rogneby gård på Østre Toten i 1913, endret det navn til Toten skolehjem. I årene 1951–1977 var navnet Toten offentlige skole, i 1977–1992 Rogneby skole, og i 1992–1999 Rogneby kompetansesenter. Til 1992 fungerte skolen som en tradisjonell spesialskole. 
Frem til 1989 var skolen forbeholdt jenter mellom 12 – 16 år. 


== Eksterne lenker ==
Toten skolehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av  Åsta Vadset, Bergen Byarkiv.
Toten offentlige skole

Toten offentlige skole var en skole opprettet på Sletner gård i Eidsberg kommune i 1900 under navnet Sletner skolehjem. Da hjemmet ble flyttet til Øvre Rogneby gård på Østre Toten i 1913, endret det navn til Toten skolehjem. I årene 1951–1977 var navnet Toten offentlige skole, i 1977–1992 Rogneby skole, og i 1992–1999 Rogneby kompetansesenter. Til 1992 fungerte skolen som en tradisjonell spesialskole. 
Frem til 1989 var skolen forbeholdt jenter i alderen 12–16 år med atferdsvansker .
Arkivet etter skolen befinner seg ved Statsarkivet i Hamar. I arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer, oppbevart ved lokale NAV-kontor eller kommunale arkivinstitusjoner, kan det finnes opplysninger om plassering av barn i denne institusjonen.


== Eksterne lenker ==
Toten offentlige skole - oppslagsverket oVe, artikkel av  Åsta Vadset, Bergen Byarkiv.
Björn Nilsson

Björn Nilsson (født 8. april 1960) er en svensk tidligere fotballspiller. Nilsson, som var spiss, har spilt for blant andre Malmö FF og Young Boys.Nilsson står også notert med 16 kamper og én scoring for Sveriges herrelandslag i fotball.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Malmström, Håkan; 100 MFF:ARE, Sydsvenska Dagbladets AB (2010), s. 23. ISBN 978-91-85319-71-8 (sv)


== Eksterne lenker ==
(en) Björn Nilsson – Transfermarkt 
(en) Björn Nilsson – national-football-teams.com
Brannfunksjonærenes byggeselskap

Brannfunksjo­nærenes bygge­selskap var et boligselskap i Bergen som i 1919 reiste 42 leiligheter som en buet murrekke i skrått terreng på nordsiden av Rothaugen i Bergen. Rekken er vertikalt delt i 14 eiendommer med tilhørende parsellhager. Hver eiendom inneholder tre leiligheter over hverandre i samme trappeoppgang. Eieren bodde selv i en leilighet og måtte leie ut de to andre. Boligene er idag kjent som Ladegården Terrasse


== Historikk ==
Prosjektet var det tredje kooperative boligprosjektet arkitekt Olaf Jahnsen tegnet på Sandviksiden i årene 1910–1915. De to andre, Typebyen og Kommunefunksjonærers Boligselskap, var allerede oppført da byggearbeidene etter lang tid kom i gang. Forsinkelsen hadde opprinnelig sin årsak i et ønske om rasjonell arealutnyttelse, noe som ikke uten videre lot seg kombinere med eiendommenes struktur og byggeforskriftenes bestemmelser om to trappeløp for boliger på 2 etasjer eller mer. For å unngå det som ble ansett som unødvendige trapper, skulle det bygges altaner som kunne fungere som rømningsvei til naboens leilighet. En slik løsning ville gi en gevinst tilsvarende ½ værelse pr. etasje i hver bygning. Byggeanmeldelse på dette grunnlag ble i første omgang avvist og det ble derfor den 6. oktober 1915 sendt søknad til Kongen om dispensasjon fra «Bergens bygningslov» av 1899.
Den 11. januar 1919 mottok stadskonduktøren departementets melding om at dispensasjonen var innvilget, noe som imidlertid var vel seint i forhold til muligheter for å komme i gang: Da Bergen brant 15. januar 1916 ble 2700 mennesker husløse. Forholdene de kommende år gjorde at prosjektet først var ferdig tre år senere.
Informasjon om Brannfunksjo­nærenes bygge­selskap finnes i arkivet etter Olaf Jahnsen, oppbevart ved Bergen Byarkiv. Her kan en vente seg å finne diverse originaltegninger, blåkopier, byggeanmeldelser og korrespondanse.  


== Litteratur ==
Bull, Schak: Bygningsforholdene i Bergen i Aarene 1880 -1930 (maskinskrevet kopi av Bulls upubliserte manuskript fra 1932). Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design 1982.
Jakobsen, Petter Tønder: Sosial boligbygging i Bergen 1910 - 1930. Hovedfagsoppgave i kunsthistorie, Universitetet i Bergen 1990.
Kulturminnegrunnlag for kommunedelplan Sandviken og Fjellsiden nord. Byantikvaren 1999


== Eksterne lenker ==
Brannfunksjonærenes byggeselskap - oppslagsverket oVe, artikkel av  Bjørn R. Jahnsen, Bergen Byarkiv.
Gert-Arne Nilsson

Gert-Arne Nilsson (født 31. oktober 1941) er en svensk tidligere fotballspiller. Nilsson, som var spiss, har spilt for blant andre Malmö FF og Helsingborgs IF.
Nilsson spilte første kamp i Allsvenskan den 20. april 1960, da Malmö FF møtte Hammarby IF.Nilsson har en B-landskamp for Sverige, samt fem U-landslagskamper.


== Referanser ==
EEA

EEA er forkortelse for følgende:

European Economic Area, det europeiske økonomiske samarbeidsområde (EØS)
European Environment Agency, Det europeiske miljøbyrået...men kan også vise til:

Eëa (eller Aeaea), en øy i gresk mytologi
Eea (elv), en elv i Cumbria, England
Overud gård

Overud gård er en godseiendom som ligger i dagens kommuner Kongsvinger og Eidskog, ca. 5 km. utenfor Kongsvinger sentrum. Den har et areal på 37 800 dekar, hvorav 400 dekar dyrket mark og 34 750 dekar produksjonsskog. 
Godset ble i 1859 kjøpt av Thorvald Meyer som ca. 1875 fikk oppført den herskapelige hovedbygningen som senere er ombygget. Overud ble i 1895 overtatt av hans dattersønn Thorvald Løvenskiold; senere gikk gården i arv til Thorvald Løvenskiolds sønn Herman og dennes sønn Thorvald. Dagens eier er Carl Axel Løvenskiold (f. 1976), sønn av Carl Axel Løvenskiold (f. 1942), Ask gods, og sønnesønn av Axel Løvenskiold (f. 1912). Carl Axel Løvenskiold kjøpte i 2009 Overud fra sin fars tremenning, Thorvald Løvenskiold, som er barnløs. Dagens eier er også etterkommer av Thorvald Meyer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Overud i Store norske leksikon
Axel Løvenskiold (1968). «Overud». Thorvald Meyer 1818 - 23. september - 1968. Oslo. s. 66-71. 
«Overud og Kabberud». Hedmark fylke. Fra Norges næringsveier i tekst og billeder. Kristiania: Aktieforlaget Johannes Hanche. 1924. s. 1-2.
ADRA Norge

ADRA Norge (Adventist Development and Relief Agency, Norge) er Adventistsamfunnets utviklings- og nødhjelpsorganisasjon. Organisasjonen ble etablert i 1984 og er en del av et globalt nettverk med arbeid i ca. 130 land. I 1993 ble den organisert som en stiftelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.adranorge.no/
Broketmaki

Broketmaki (Varecia Variegata) er en primatart av familien Lorier/makier som er utbredt i Øst-Madagaskar.Den store broketmakien eller varien er hvit eller rødhvit og er svart i ansiktet og på skuldrene, brystet, flankene, hendene, føttene og halen. Broketmakien eter mer frukt enn noen annen maki. Den bygger bol av balder til de 2 - 3 ungene i et hult tre eller greinkløft. Hunnen er drektig i 90 - 102 dager. Ungene bilr bolet i flere uker og klynger seg deretter til moren. Flokkene består av 2 - 20 individer, med flere dominante hunner som forsvarer territoriet.


== Utseende ==
Lengde: 55 cm
 Vekt: 3,5 - 4,5 kg
Hale: 1,1- 1,2 m
Sosial enhet: Flokk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) broketmaki i Encyclopedia of Life 
(en) broketmaki i Global Biodiversity Information Facility 
(en) broketmaki hos Fossilworks 
(en) broketmaki hos ITIS 
(en) broketmaki hos NCBI 
(en) Kategori:Varecia variegata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Varecia variegata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Varecia variegata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Gustaf Nilsson

Gustaf Nilsson (født 20. oktober 1922, død 2004) var en svensk fotballspiller. Nilsson, som var spiss, spilte for Malmö FF og Råå IF, begge i Allsvenskan, fra henholdsvis 1940 til 1950 og 1950 til 1952.Nilsson var på Malmö FF-laget som tok første svenske mesterskapstittel i 1943/44-sesongen. De to siste sesongene han spilte for klubben, fikk han ikke medalje som svensk mester med klubben, på grunn av for liten spilletid, og Nilsson, sammen med flere andre spillere fra Malmö FF, gikk etter hvert over til Råå IF.I Nilssons eneste landskamp for Sverige, scoret han tre mål, da Finland ble slått 7-0 i Helsingfors.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 
Malmström, Håkan; 100 MFF:ARE, Sydsvenska Dagbladets AB (2010), s. 53. ISBN 978-91-85319-71-8 (sv)


== Eksterne lenker ==
(en) Gustaf Nilsson – national-football-teams.com
Verreauxsifaka

Verreauxsifakai (Propithecus verreauxi) er en primatart av familien indrier som er utbredt i de tørre områdene sørvest på Madagaskar. Den finnes helst i torneskog og i skog langs elver, men er også funnet i andre skogtyper.
Denne store lemuriden er hovedsakelig hvit, med brunsvarte felt i ansiktet oppå hodet og under beina og armene. De kraftige beina gjør store, spretne hopp mellom kaktusliknende trær. Verreauxsifakaen eter mange forskjellige blader, blomster, frukt og bark. Den lever i skiftende flokker, som skriker «sifaka» til hverandre når de slåss om territoriegrensene.


== Utseende ==
Lengde: 43 - 45 cm
 Vekt: 3 - 5 kg
Hale: 56 - 60 m
Sosial enhet: Flokk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Verreauxsifaka i Encyclopedia of Life 
(en) Verreauxsifaka i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Verreauxsifaka hos ITIS 
(en) Verreauxsifaka hos NCBI 
(en) Kategori:Propithecus verreauxi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Propithecus verreauxi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Propithecus verreauxi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Søfren Søfrenssøn

Søfren Søfrenssøn (eller Søren Sørensen) var en dansk-norsk geistlig, trolig av jysk opprinnelse, kjent fra 1500-tallets siste halvdel.
I 1564 virket han som prest ved Solum og Mælum, men ble i 1570 forflyttet til Bø (Telemark) prestegjeld. Han var gift med Ingerid og hadde en datter Marin, men ellers vites ikke så meget om hans privatliv. På oppstanderen i en stolestade i Bø gamle kirke ses et skjold med hans bomerke omkranset av to S'er med årstallet 1579 over. På en annen oppstander ses hans kones bomerke i form av en lilje med initialene I. S. over.Under ansettelsen i Bø, begynte han på sin Memorial bog om hues bispen och prouisterne i theris vissitering och scriffuilser anrettet haffue her hos os i Skie søssel i nogen forgangen aar, som datumit vduisser, utgitt i 1898 av historiker og boksamler Andreas Emil Erichsen. Memorialboken inneholder beretninger om bispevisitaser og kopier av mottatte embedsskrivelser, og er et verdifullt kildeskrift. Den siste notis med hr. Søfrens hånd (han brukte gotisk skrift og skrev på dansk og latin) stammer fra 1599, hvorfor det må antas at han var død etter dette tidspunkt.


== Referanser ==
Henrik Nilsson (fotballspiller)

Henrik Nilsson (født 25. juli 1972) er en svensk tidligere fotballspiller. Nilsson, som var midtbanepiller, har spilt for Malmö FF og Landskrona BoIS, og har også vært en del av Sveriges tropp til fotball under OL 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Nilsson – Olympedia 
(en) Henrik Nilsson – Transfermarkt 
(en) Henrik Nilsson – FootballDatabase.eu 
(en) Henrik Nilsson – FBref
Røyskattmaki

Røyskattmakien (Lepilemur mustelinus) er en halvape av familien Makier og Lemurer som er utbredt i nordøst på Madagaskar.
Denne små halvapen er et nattdyr som hovedsakelig eter frukt og blader. Den har gripeføtter og en lang, myk, brun pels som blir mørkere mot haletippen. Som hos andre trehoppende primater vender øynene framover, noe som gir godt, stereoskopisk syn og evne til å bedømme avstander nøyaktig. Røyskattmakien lever i territorier på 0,15 - 0,5 hektar.


== Utseende ==
Lengde: 30 - 35 cm
Vekt: 1 kg
Hale: 25 - 30 cm
Sosial enhet: Alene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Røyskattmaki i Encyclopedia of Life 
(en) Røyskattmaki i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Røyskattmaki hos ITIS 
(en) Røyskattmaki hos NCBI 
(en) Kategori:Lepilemur mustelinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepilemur mustelinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Animaldiversity: [2] (en)
Indri

Indri (Indri indri) som er den største av lemuridene er en primatart av familien indrier som er utbredt på Øst-Madagaskar.
Den har svært lange bakbein som den gjør enorme sprang med, men veldig kort hale. Pelsen er hovedsakelig svart, med store hvite felt. Selv om den er et dagdyr, er den inaktiv i lange perioder om dagen. Den foretrekker blader, men tar også frukt, blomster og frø. Indrier lever i par sammen med ungene. Hannen forsvarer territoriet, og hunnen har førsterett på maten.


== Utseende ==
Lengde: 60 cm
Vekt: 6 - 7 kg
Hale: 5 cm
Sosial enhet: Par


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Indri i Encyclopedia of Life 
(en) Indri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Indri hos Fossilworks 
(en) Indri hos ITIS 
(en) Indri hos NCBI 
(en) Kategori:Indri indri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Indri indri – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Indri indri – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Indonesiaspøkelsesape

Indonesiaspøkelsesapen med det latinske navnet(Tarsius bancanus) er en primatart av familien spøkelsesaper som er utbredt i Sørøst-Asia.
Denne halvapen er en liten, langhalet, nattaktiv art som for det meste lever i trær. Kroppen er kompakt, fingrene slanke og tærne har tredeputer og skarpe klør som den kan gripe tak i greiner med. Den kan snu hodet for å se bakover og dermed oppdage bytteetere eller byttedyr med de svære øynene og skarpe ørene. Kosten består for det meste av insekter. Etter å ha oppdaget et byttedyr, kryper den nærmere, hopper så på det og griper det med forlabbene. Hunnen føder én unge etter en drekkhetstid på ca. 180 dager. Ungen blir først båret av moren, men den lærer kjapt å klamre seg til pelsen hennes.


== Utseende ==
Lengde: 12 - 15 cm
Vekt: 85 - 135 g
Hale: 18 - 23 cm
Sosial enhet: Alene


== Eksterne lenker ==
(en) Indonesiaspøkelsesape i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Indonesiaspøkelsesape hos Fossilworks 
(en) Indonesiaspøkelsesape hos ITIS 
(en) Indonesiaspøkelsesape hos NCBI 
Cephalopachus bancanus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Porta Pia

Porta Pia er en byport i den aureliske forsvarsmuren rundt Roma.


== Bygging ==
Byggingen av byporten ble initiert av pave Pius IV (Giovanni Angelo de' Medici) som en forsterkning av byen forsvar, og porten er oppkalt etter ham. Porten ble tegnet av Michelangelo (1475–1564) som en erstatning  for Porta Nomentana som ligger noen hundre meter lengre sør og som ble stengt på denne tiden. Byggearbeidene foregikk i årene 1561–1565, og ble følgelig fullført etter Michelangelos død.
Fasaden som vender ut fra byen ble fullført i 1869 av Virginio Vespignani.


== Hendelser ved byporten ==


=== Porta Pia-bresjen (1870) ===

Porta Pia har fått sitt navn knyttet til kampene som førte til Italias samling i 1870. Den 20. september 1870 klarte de italienske styrkene ved hjelp av artilleriild å slå en rundt 12 meter bred bresje rett vest for Porta Pia, slik at soldater fra Bersaglieri kunne rykke inn i byen. 
Ved området for bresjen har det blitt reist et monument og en bronseplate til minne om disse hendelsene. På plassen på utsiden av porten fikk Mussolini i 1932 reist et monument til minne om Bersaglieri. I bygningen mellom de to søylene i porten var det tidligere et tollhus for innreisende til byen. I dag huser bygningen Bersaglieris historiske museum. Gaten som går fra Porta Pia og videre inn mot byens sentrum het tidligere Via Pia, men har blitt omdøpt til Via XX Settembre («20. september-gaten»).


=== Attentat mot Mussolini (1926) ===
Den 11. september 1926 ble Mussolini utsatt for et attentat på dette stedet, da anarkisten Gino Lucetti kastet en bombe mot ham, uten noen virkning.


== Eksterne lenker ==
(it) Le decorazioni di Porta Pia
Torrefaction

Torrefaction, eller torrefiering på norsk, er en teknikk for å lage pellets av biomasse med et høyere innhold av energi enn vanlige pellets. Prosessen er den samme som ved rosting av kaffe. Biomassen varmes opp til 250-300 C under fravær av oksygen. I prosessen forsvinner mye væske og slike pellets blir vannavstøtende (hydrofobe) og kan lagres utendørs. De kan dessuten, med små justeringer, brukes i kullkraftverk istedenfor kull.


== Referanser ==
Feriekoloniene i Bergen

Feriekoloniene i Bergen var sommerferiehjem for barn i Bergen, opprinnelig opprettet av "Komiteen for skolebarns ferieophold paa landet" i 1882. Feriekoloniene ble opprettet for å skaffe barn i Bergen mulighet for opphold på landet i feriene.


== Historikk ==
Forløperen til feriekoloniene i Bergen var "Komiteen for skolebarns ferieophold paa landet", opprettet i 1882. Komiteen hadde som formål å sende flest mulig skolebarn til fritt landopphold. De første årene greide komiteen å hjelpe ca. 2000 skolebarn årlig. Reise og opphold ble finansiert gjennom bidrag fra Bergens Samlag, Bergens Sparebank, gaver og frivillig arbeid.
Den første feriekolonien som fikk en egen bygning til dette formålet var Ferstad feriekoloni i Os i 1906. Tomten var en gave fra Christian Michelsen. Etter hvert ble det reist feriekolonier en rekke steder i Bergens omegn: Steinestø, Hylkje, Brattholmen på Sotra, Mjølfjell m.v. Stedene ble drevet av privatpersoner, menigheter, sanitetsforeninger, arbeiderforeninger m.v., og tok i mot trengende skolebarn til 3-4 ukers sommeropphold.
Det opprinnelige formålet med feriekoloniene var å skaffe barn fra fattige familier et opphold på landet, slik at barna kunne komme til krefter ved hjelp av nærende kost, sol og frisk luft. Barna ble behørig veid og målt både før og etter oppholdet. Moralsk skulle barna hjelpes ved at de kom bort fra den dårlige påvirkningen i gaten og arbeiderstrøkene. 
Etter hvert forsvant en del av fattigstempelet ved feriekoloniene. Under 2. verdenskrig ble feriekoloniene brukt for å få flest mulig barn bort fra byen og krigen. I 1950-årene ble feriekoloniene avviklet og avløst av leirskoler.
Bergen Byarkiv oppbevarer arkivmateriale etter Ferstad feriekoloni, Elisa Knutzons feriekoloni, Bømoen feriekoloni, Mjølfjell feriekoloni, Steinestø feriekoloni, Brattholmen feriekoloni, Hylkje feriekoloni, Lissi Kuhnles Minde og Manger feriekoloni. 


== Referanser ==
Charmian Clift

Charmian Clift (30. august 1923 – 8. juli 1969) var en australsk forfatter og essayist på midten av 1900-tallet. Hun var andre hustru og litterær samarbeidspartner av forfatteren og journalisten George Henry Johnston (1912–1970), også fra Australia.


== Liv ==
Clift var født i Kiama i New South Wales i 1923. Hun giftet seg med George Johnston i 1947 og fikk tre barn med ham, den eldste av dem er poeten Martin Johnston (1947-1990).
Etter Clifts og Johnstons samarbeidsprosjekt High Valley (1949) ble utgitt og ga dem begge anerkjennelse, forlot de Australia med sin unge familie og arbeidet i London for en stund, før de flyttet til den greske øya Hydra for å leve som forfattere. På Hydra ble de rundt 1960 en del av et lite, internasjonalt forfatter- og kunstmiljø med den norske forfatteren Axel Jensen (1932-2003), svenske Göran Tunström (1937-2000) og den kanadiske sangeren og forfatteren Leonard Cohen (1934-).Johnston reiste tilbake til Australia for å motta Miles Franklin-prisen for sin roman My Brother Jack. Clift flyttet tilbake til Sydney med deres barn i 1964 etter at hennes bøker Mermaid Singing, Peel Me a Lotus, og Honour's Mimic ble en suksess. Hun ble velkjente for sine essayer i aviser i Sydney og Melbourne; blant dem «Images in Aspic» og «The World of Charmian Clift». I mellomtiden hadde ekteskapet gått i oppløsning.
Den 8. juli 1969, rett før utgivelsen av Johnstons Clean Straw for Nothing begikk Clift selvmord ved å ta en overdose  av barbiturater (sovemidler) i Mosman, en forstad til Sydney. Hennes aske ble senere spredt i rosehagen i Northern Suburbs Crematorium i Sydney. Hennes ektemann overlevde henne med et år, og døde i 22. juli 1970, 58 år gammel.


== Bibliografi ==
Romaner og annen prosaHigh Valley, (sammen med George Johnston) 1949
The Big Chariot, (sammen med Johnston) 1953
The Sponge Divers, (sammen med Johnston) 1955
Walk to the Paradise Gardens, 1960
Honour's Mimic, 1964
Strong Man from Piraeus and Other Stories, (sammen med Johnston) 1983SelvbiografierMermaid Singing, Indianapolis, 1956
Peel Me a Lotus, London, 1959SakprosaImages in Aspic, utvalgte essayer, Sydney, 1965
The World of Charmain Clift, Sydney, 1970
Trouble in Lotus Land, Sydney, 1990
Being Alone with Oneself, Sydney, 1991
Charmian Clift: Selected Essays, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wheatley, N. (2001): The Life and Myth of Charmian Clift, Flamingo (Harper Collins), Sydney.
Brown, M. (2004): Charmian and George, Rosenberg, Sydney.


== Eksterne lenker ==
Books, forfatterskapet til George Johnston & Charmian Clift
Gravsted, kort bio og bilder