jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Farlig beskytter

Farlig beskytter (originaltittel: Unlawful Entry) er en amerikansk thriller fra 1992 med Kurt Russell, Ray Liotta og Madeleine Stowe i hovedrollene. Regi er ved Jonathan Kaplan.


== Handling ==
En psykologisk thriller om en psykopatisk politimann som trenger seg inn i forholdet til et ungt par. Han blir etterhvert besatt av den unge vakre konen etter å ha blitt innkalt for å beskytte dem på grunn av et tyveri. Det utvikler seg til et helvete for paret, men politimannen er overbevist om at hans handlinger er rett.


== Om filmen ==
AnmelderneFilmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 73% på Rotten Tomatoes (juli 2011). Den amerikanske kritikeren Roger Ebert gav den tre av fire stjerner.Aftenpostens anmelder beskrev den som en forholdsvis effektiv thriller, men som ikke tok ut sitt potensial.
PublikumDen innbrakte $57 millioner på amerikanske kinoer.
PriserRay Liotta ble nominert til MTV-Movie award i klassen «beste skurk».


== Rollebesetning ==
Kurt Russell : Michael Carr
Ray Liotta : Politimann Pete Davis
Madeleine Stowe : Karen Carr
Roger E. Mosley : Politimann Roy Cole
Ken Lerner : Roger Graham
Deborah Offner : Penny
Carmen Argenziano : Jerome Lurie
Andy Romano : cap. Russell Hayes
Johnny Ray McGhee : Ernie Pike
Dino Anello : Leon
Sonny Carl Davis : Jack
Djimon Hounsou : Fange


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig beskytter på Internet Movie Database 
(no) Farlig beskytter hos Filmfront 
(sv) Farlig beskytter i Svensk Filmdatabas 
(da) Farlig beskytter i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Farlig beskytter på Allociné 
(nl) Farlig beskytter på MovieMeter 
(en) Farlig beskytter på AllMovie 
(en) Farlig beskytter på Turner Classic Movies 
(en) Farlig beskytter på Rotten Tomatoes 
(en) Farlig beskytter på Box Office Mojo
Internasjonal Reporters journalistpris

Internasjonal Reporters journalistpris er en pris som årlig deles ut av Internasjonal Reporter til en journalist som har produsert et journalistisk produkt som på en innsiktsfull, overraskende og engasjerende måte har kastet lys over et internasjonalt tema med vekt på Afrika, Asia eller Latin-Amerika.
Produktet kan være enkeltstående reportasjer (også fotoreportasjer), reportasjeserier eller reportasjebøker og må ha vært publisert i et uavhengig norsk presseorgan eller utgitt på et norsk forlag. 
Prisen kan også gis til en journalist som over tid har utmerket seg innen utenriksjournalistikk med særlig vekt på å belyse utviklingsperspektiver i den ikke-vestlige verden.
Juryen består av fagfolk innen media og medieforskning. Prisen ble utdelt for første gang i 2010.


== Prismottakerne ==
2010: Inger Sunde og Harald Eraker, NRK Brennpunkt, for dokumentarfilmen «Connecting people»
2011: Kristin Solberg, Aftenposten, for reportasjeboken «Gjennom de renes land»
2012: Eskil Engdal og Aleksander Nordahl, Dagens Næringsliv, for reportasjen «Jakten på bloddiamanten»
2013: Erling Borgen og Harald Eraker for dokumentaren «Oppgjørets time», og Atle Andersson, Lasse Lambrechts og Eystein Røssum for artikkelserien «Spillet om klimakronene».
2014: Kristin Solberg for reportasjen «Burkaen er usynlighetskappen som gjør reisen mulig».
2015: Kristoffer Egeberg for reportasjeserien ”Nigeriabåtene” som avslørte Forsvarsdepartementets salg av marinefartøyer til en krigsherre i Nigeria.
2016 Anders Sømme Hammer for reportasjen Talibanistan og artikkelserie om effekter av norsk engasjement i Afghanistan, Irak og Syria. [som gir] «unik innsikt i sosiale og politiske realiteter på bakken i de landene som beskrives som ikke er filtrert gjennom norske politiske briller».


== Se også ==
Internasjonal Reporter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Det saksiske vitenskapsakademiet

Det saksiske vitenskapsakademiet (tysk Sächsische Akademie der Wissenschaften) er et vitenskapsakademi som holder til i Leipzig. Det har i dag 145 medlemmer, først og fremst fra de tyske delstatene Sachsen, Sachsen-Anhalt og Thüringen.
Det saksiske vitenskapsakademiet ble stiftet av en gruppe av 13 professorer ved universitetet i Leipzig 1. juli 1846, 200-årsdagen for Gottfried Wilhelm Leibniz’ fødselsdag. Til å begynne med het akademiet «Det kongelige saksiske vitenskapsselskapet», men fikk sitt nåværende navn i 1919. Etter 2. verdenskrig ble akademiet stengt, men det åpnet igjen i 1948 og har fått bestå gjennom DDR-tiden og tiden etter Tysklands gjenforening.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sächsische Akademie der Wissenschaften – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
DS «Færdesmanden»

DS «Færdesmanden» var et dampskip som gikk i trafikk på Mjøsa.
«Færdesmanden» var bestilt fra England av Oplandske Dampskibsselskab, som ble konstituert i 1854. Maskinen var imidlertid laget ved Akers mekaniske verksted. Skipet kom i fart på Mjøsa i 1856, samme år som DS «Skibladner». I begynnelsen gikk «Færdesmanden» i daglig rute mellom Eidsvoll og Hamar og Smørvika ved Kapp, mens «Skibladner» gikk mellom Eidsvoll og Lillehammer to ganger ukentlig. Senere ble denne ruten forandret.
«Færdesmanden» ble ansett for verdiløs i 1888.


== Kilder ==
Amund Helland: Topografisk-statistisk beskrivelse over Hedemarkens amt, bind 1. Kristiania: Aschehoug, 1902, s. 780
Dmitrij Abramovitsj

Dmitrij Ivanovitsj Abramovitsj (russisk Дми́трий Ива́нович Абрамо́вич, 26. julijul./ 7. august 1873greg. i guvernementet Volynia, død 4. mars 1955 i Vilnius) var en sovjetisk filolog og litteraturhistoriker.
Abramovitsj kom fra en prestefamilie, og gikk ut av presteseminaret i Volynia. Han ble deretter elev ved det teologiske seminaret i St. Petersburg, hvor han siden fikk en lærestol i russisk og kirkeslavisk språk og russisk litteraturhistorie. I 1909 måtte han forlate lærerstillingen på grunn av uttalelser han hadde kommet med under undervisningen i moderne russisk litteratur. I årene fra 1909 til 1919 underviste han i russisk litteraturhistorie og språk ved forskjellige skoler. Fra 1910 til 1927 var han dessuten medarbeider ved avdelingen for håndskrifter i Det russiske nasjonalbiblioteket.
I 1927 ble Abramovitsj arrestert og sendt til Solovki-øyene. Han satt i fengsel i fem år. Fra 1939 til 1941 underviste han ved lærerskolen i Smolensk. Etter andre verdenskrig ble han professor i russisk litteraturhistorie ved universitetet i Vilnius.


== Referanser ==
Det finske vitenskapsakademiet

Det finske vitenskapsakademiet (finsk Suomalainen Tiedeakatemia, latin Academia Scientiarum Fennica) er et vitenskapsakademi som har som formål å fremme vitenskapelig forskning og virke som et møtepunkt for forskere. Akademiet arrangerer foredrag og diskusjoner, utgir vitenskapelige publikasjoner, deler ut stipender og tar initiativ i saker som berører forskere.
Det finske vitenskapsakademiet ble stiftet i 1908 for å styrke båndene blant de finskspråklige forskerne, og var en parallell til det svenskspråklige Finska Vetenskaps-Societeten, som ble stiftet alt i 1838.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Veikko Väänänen

Veikko Ilmari Väänänen (født 28. november 1905 i Sankt Michel, død 1. juni 1997 i Helsingfors) var en finsk latinist og romanist.
Väänänen studerte ved Helsingfors universitet, og besøkte Frankrike og Italia på studiereiser. Han skrev en grunnleggende doktoravhandling om utviklingen av vulgærlatin, Le latin vulgaire des inscriptions pompéiennes. I 1938 ble han assistentprofessor i klassisk filologi. I 1951 overtok han lærestolen i romanistikk ved samme universitet, og beholdt denne stillingen til han gikk av i 1971. Fra 1959 til 1962 og fra 1968 til 1969 var han dessuten direktør for Det finske instituttet i Roma.
Väänänen var en av sin tids betydeligste latinister og romanister. Han skrev en Introduction au latin vulgaire («Introduksjon til vulgærlatin»).


== Referanser ==
Ji Xianlin

Ji Xianlin (kinesisk 季羡林, født 6. august 1911 i Linqing, død 11. juli 2009 i Beijing) var en kinesisk indolog, språkforsker, paleograf og historiker.
Ji gikk på skolen i Jinan og studerte ved universitetet i Shandong og universitetet i Tsinghua. I 1935 dro han som utvekslingsstudent til universitetet i Göttingen og spesialiserte seg på sanskrit og pali under Ernst Waldschmidt. Han tok doktorgraden i 1941 og studerte tokharisk under Emil Sieg. I 1946 vendte han tilbake til Kina og ble professor ved universitetet i Beijing. Her grunnla han fakultetet for østlige språk, hvor han selv ble dekan. Under kulturrevolusjonen oversatte han Ramayana til kinesisk i hemmelighet. Han beskrev denne perioden i eridringene han utga i 1998. I 1978 ble han visepresident for universitetet.
Ji var en av Kinas fremste eksperter på det gamle India, og kartla spredningen av buddhismen fra India til Kina.


== Referanser ==
Papyrussamlingen ved Universitetsbiblioteket i Oslo

Papyrussamlingen ved Universitetsbiblioteket i Oslo er en samling av papyrer fra Egypt. Samlingen ble påbegynt i 1910 og er Nordens største papyrussamling.


== Historie ==
Professor i klassisk filologi ved universitetet i Kristiania, Samson Eitrem kjøpte i 1910 inn papyrer i Egypt for egne midler. Da han senere donerte disse til universitetsbiblioteket, kom de til å danne grunnstammen for papyrussamlingen. I 1920 reiste han igjen til Egypt for å kjøpe papyrer, denne gangen med støtte fra Nansenfondet. Innkjøpene ble senere fortsatt av Eitrem og professor Leiv Amundsen på 1920- og 1930-tallet. På 2000-tallet har det blitt arbeidet med å digitalisere samlingen.


== Innhold ==
De 2200 papyrene i samlingen stammer fra Egypt, og er for det meste skrevet på gresk. Enkelte er skrevet på latin, demotisk, koptisk eller arabisk. Det finnes dessuten noen få før-hellenistiske papyrer fra professor Jens Liebleins samling. Et tredvetalls ostraka (potteskår) hører også med til samlingen. De fleste papyrene er brev eller dokumenter, for eksempel skatteangivelser. Andre er fragmenter av litterære tekster som Iliaden eller religiøse tekster som Matteus-evangeliet.


== Utgivelse ==
Et par hundre papyrer ble utgitt av Eitrem og Amundsen i Papyri Osloenses (1925–1936), og et hundretall har vært publisert i tidsskrifter, som Symbolae Osloenses. De fleste er fremdeles upubliserte.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside ved Universitetsbiblioteket i Oslo
Oslo Papyri Electronic System Arkivert 25. oktober 2015 hos Wayback Machine.
UiOs papyrussamling 100 år
Max Niedermann

Max Niedermann (født 19. mai 1874 i Winterthur, død 12. januar 1954 i Neuchâtel) var en sveitsisk klassisk filolog.
Niedermann stammet fra en kjøpmannsfamilie. Han gikk på gymnaset i Winterthur, og studerte fra 1893 til 1894 ved universitetet i Zürich, fra 1894 til 1897 ved universitetet i Basel. Han tok doktorgraden i 1897 med en avhandling om vokalismen i latin. Etter flere opphold i Paris og Freiburg im Breisgau mellom 1897 og 1899, var han fra 1900 til 1906 lærer ved gymnaset i La Chaux-de-Fonds. Deretter var han privatdosent, og fra 1909 til 1911 ekstraordinær, fra 1911 til 1925 ordinær professor i sammenlignende språkvitenskap ved universitetet i Basel. I 1925 forlot han Basel og ble professor i latinsk språk og litteratur og allmenn språkvitenskap ved universitetet i Neuchâtel. Han var rektor mellom 1933 og 1935.
Niedermann skrev blant annet en latinsk historisk fonetikk, Précis de phonétique historique du latin (1906), en litauisk ordbok, samt flere bøker om Polen og de baltiske statene.


== Referanser ==
Apoteksgruppen

Apoteksgruppen er en svensk apotekorganisasjon.
I forbindelse med en omregulering av apotekmarkedet i 2009, ønsket den svenske regjeringen å gi mindre næringsdrivende en bedre mulighet til å eie sine egne apotek. Dette for lettere å kunne konkurrere med de større kjedene som dominerte markedet. Den besluttet derfor å opprette en felles serviceorganisasjon for de mindre næringsdrivende i apotekbransjen. Resultatet ble Apoteksgruppen, med felles systemer for blant annet økonomi, informasjonsteknologi og vareinnkjøp. Per 2010 hadde organisasjonen 154 apoteker, fra Gällivare i nord til Borrby i sør.


== Eksterne lenker ==
Apoteksgruppen
Manisarus

Manisarus (ca. 115 e.Kr.) er det latinske navnet på en kurdisk konge av Gordyene (gresk: Κορδυηνή, Kordyene), også stavet Corduene eller Commagene, en liten vasallstat i antikken i nordlige Mesopotamia (dagens sørøstlige Tyrkia og nordlige Irak), hovedsakelig den tyrkiske provinsen Şırnak.Det er knapt med informasjon om Manisarus. Han var kanskje en fyrste eller høvding av «den arabiske stamme kalt praetavi som hadde hovedstad i Singara», i henhold til Plinius den eldre, I løpet av hans tid som hersker tok han kontroll over deler av oldtidens Armenia og Mesopotamia, noe som antagelig førte til at Oroses I av Partia erklærte krig mot ham. Manisarus sendte bønn til den romerske keiser Trajan hvor han tilbød land fra Osroes’ allierte i bytte for romersk militær støtte. Dette ble øyensynlig akseptert. Trajan skal også ha underlagt seg Gordyene ved denne anledningen, men kun midlertidig.Manisarus er bevitnet med en del mynter som han preget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Names of Corduene Kings», Within the Land of Kurda
Lynn Chadwick

Lynn Russell Chadwick (født 24. november 1914 i London, død 25. april 2003 i Gloucestershire) var en britisk billedhugger. Hans gjennombrudd kom i 1940-årene med skulpturer i form av metall-mobiler.
Chadwick ble Commander of the Order of the British Empire i 1964, og offiser av l'Ordre des Arts et des Lettres i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lynn Russell Chadwick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reg Butler

Reginald Cotterell Butler (født 28. april 1913 i Buntingford, død 23. oktober 1981) var en engelsk billedhugger.Han fikk sitt gjennombrudd med seieren i konkurransen om et minnesmerke over Den ukjente politiske fange i 1953, og var en av de sentrale billedhuggere i 1950- og 1960-årene. Hans senere arbeider bygge blant annet på kvinnekropper. Flere av hans verk finnes i Museum of Modern Art, New York og i Tate Gallery i London.


== Referanser ==
Victor Pasmore

Edwin John Victor Pasmore (født 3. desember 1908 i Surrey, død 23. januar 1998 i Valletta) var en britisk maler, kjent som en foregangsmann for abstrakt kunst i 1940- og 1950-årene. Han var tilknyttet Euston Road School.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Victor Pasmore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Finnfjordeidet

Finnfjordeidet er ei grend i Lenvik kommune i Troms. Tradisjonelt har stedet vært sentrum i bygda Aspelund, med tidligere både postkontor og butikk. Stedet ligger ved Finnfjordvatnets nordende, ved Rossfjordvassdragets innløp. Nord-Norsk Trafikksenter og Høllanes grendehus ligger like ved Finnfjordeidet. På stedet er det også to viktige veikryss på fylkesvei 855, hvor fylkesvei 856 (mot Rossfjordstraumen via Langnes) og fylkesvei 261 (Troms) (mot Rossfjordstraumen via Tårnelv) tar av.
Nordens Ark

Nordens Ark er en dyrepark i Sotenäs kommune ved Åbyfjorden, mellom Lysekil, Munkedal og Kungshamn i Västra Götalands län. Parken drives av Stiftelsen Nordens Ark som et avlsanlegg for truede arter. Nordens Ark er åpen for besøkense hele året, og mottar besøk fra cirka 100 000 per år. Navnet Nordens Ark er et ordspill med Bibelens beretning om Noas ark.


== Stiftelsen Nordens Ark ==
Stiftelsen Nordens Ark som driver parken støttes blant annet av sponsorer samt gaver og donasjoner fra privatpersoner og bedrifter.


== Støtteforeningen Nordens Arks Venner ==
Nordens Ark har en egen støtteforening, kalt Nordens Arks Vänner. Den har cirka 6 000 medlemmar.


== Dyr ved Nordens Ark (utvalg) ==
 

Amfibier
Amurleopard
Amurtiger
Berguv
Europeisk villkatt
Dverggås
Svensk Fjällras
Fjellrev
Snøugle
Gemse
Hvitnakketrane
Gotlandsruss
Tahrgeit
Jamtgeit
Jerv
Klippefasan
Lappgeit
Lappugle
Landrase
Gaupe
Nordsvensk brukshest
Malle
Mankeulv
Moluk kakadue
Slanger
Orusthøne
Pallaskatt
Vandrefalk
Przewalskihest
Svensk rödkulla
Rød panda
Slagugle
Finsk skogsrein
Skruegeit
Snøgeit
Snøleopard
Svensk blå and
Sydlig pudu
Tadzjikiskt steppefår
Oter
Ulv
Hvitryggspett
Stork
Värmlandsfår


== Referanser ==


== Kilder ==
Mattsson, Kjell A., och Lindén, Lena M. – Nordens ark – fristad för hotade djur. – 1991. –  Bohuskust. – 1991. – (Svenska turistföreningens årsbok, ISSN 0349-229x ; 1992). ; s. [170]-179 : ill. (vissa i färg)
Nordens ark (1997). Guide- och informationsbok (swe). Hunnebostrand: Nordens ark. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nordens Ark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
ISSF-skyteøvelser

ISSF anerkjenner flere typer skyteøvelser. Noen av dem blir også brukt under Sommer-OL. De er delt inn i fire disipliner: rifle, pistol, hagle og viltmål.
Den største forskjellen mellom de forskjellig rifleøvelsene, er avstanden til blinken og de forskjellige skytterposisjonene som blir brukt i en helmatch (ev. halvmatch); liggende, knestående og stående. Hos de andre disiplinene er posisjonen alltid stående, mens forskjeller innebærer begrenset skytetid og ulike typer blink.


== Dagens øvelser ==


== Olympiske skyteøvelser ==
ISSF-øvelsene som brukes under Sommer-OL er:

50 m rifle (cal .22"), 3x40 skudd, 3 posisjoner for menn.
50 m rifle (cal .22"), 60 skudd, liggende for menn.
50 m rifle (cal .22"), 3x20 skudd, 3 posisjoner for kvinner.
10 m luftrifle(cal .177"), 60 skudd, stående for menn.
10 m luftrifle (cal .177"), 40 skudd, stående for kvinner.
50 m fripistol (cal .22"), 60 skudd, stående for menn.
25 m sportspistol (cal .22"), 2*30 skudd, stående for kvinner.
10 m luftpistol (cal .177"), 60 skudd, stående for menn.
10 m luftpistol (cal .177"), 40 skudd, stående for kvinner.
Trap (), hagle, 125 skudd, stående for menn.
Trap (), hagle, 75 skudd, stående for kvinner.
Skeet () hagle, 125 skudd, stående for menn.
Skeet () hagle, 75 skudd, stående for kvinner.


== Bøker om ISSF-skyteøvelser ==
Buhlmann et al., Ways of the Rifle, Rev. Ed. (2009)
Leatherdale & Leatherdale, Successful Pistol Shooting, Rev. Ed. (1995)
Antal, Competitive Pistol Shooting, 2nd Ed. (1989)
Leatherdale & Leatherdale, Successful Pistol Shooting (1988)
Yur'Yev, Competitive Shooting (1985)
Antal, The Target Gun Book of UIT Pistol Shooting (1985)
Antal & Skanaker, Pistol Shooting (1985)
Chandler, The Target Gun Book of Pistol Coaching, 2nd Ed. (1985)
Antal, Competitive Pistol Shooting (1983)
Chandler, The Target Gun Book of Pistol Coaching (1983)
Freeman, Target Pistol Shooting (1981)
Hinchliffe, Target Pistol Shooting (1981)
Antal, Pistol Shooting, Small-Bore Pistols and Air Pistols (1980)
Standl, Pistol Shooting as a Sport (1976)
Freeman, Modern Pistol Shooting (1968)


== Eksterne lenker ==
ISSF Rule Book
ISSF 300 meter rifle match

300 m rifle match er en av skyteøvelsene innen ISSF som innebærer at man skyter 40 skudd i hver av stillingene liggende, stående og knestående; en såkalt helmatch. Senere har en slik øvelse også blitt innført for kvinner, men de skyter bare halvparten så mange skudd, derav navnet halvmatch.
300 m rifle har vært en øvelse i nedgang gjennom flere tiår på grunn av kostnadene med å delta i øvelsen og problemene med å finne skytebaner for den. Den olympiske statusen ble sløyfet etter OL i 1972, noe som gjorde at 50 m rifle var den eneste rifleøvelsen under OL. Senere har 10 m luftrifle kommet til. 300 m rifle blir allikevel fremdeles skutt i VM og regionale mesterskap.


== Gjeldende verdensrekorder ==


== Eksterne lenker ==
OL-resultater i øvelsen Arkivert 19. august 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
300 m rifle

300 m rifle (tidligere kalt Frigevær) er navnet på to ISSF-anerkjente øvelser:

300 m rifle liggende
300 m rifle match
ISSF 50 meter rifle match

50 m rifle match er en av skyteøvelsene innen ISSF som innebærer at man skyter 40 skudd i hver av stillingene liggende, stående og knestående; en såkalt helmatch. Senere har en slik øvelse også blitt innført for kvinner, men de skyter bare halvparten så mange skudd, derav navnet halvmatch. Øvelsen er en miniatyrversjon av 300 m rifle match hvor deltagerne skyter på kortere avstand med geværer med mindre kaliber (.22 Long Rifle), mens programmet ellers er likt.
Øvelsen består av en innledende eller kvalifiseringsrunde etterfulgt av en 10-skudds finaleskyting som andre ISSF-skyteøvelser. I finalen blir de 10 skuddene dømt med en desimal, mens skuddene i den innledende skytingen bare blir dømt som heltall. Det betyr at et skudd som blir dømt som en 9-er (med 10-er som maks) kan bli dømt opp til 9,9 i finalen, hvor maks er 10,9 for ett skudd. Dette gjør at en teoretisk maksimal poengsum i en finale blir 109,0 (10 skudd som alle blir dømt 10,9).
Det endelige resultatet i konkurransen blir bestemt av den sammenlagte poengsummen fra innledende skyting og finaleskyting. Verdensrekorder godkjennes både for innledende skyting og for totalsum inkl. finale.


== Standardgevær og sportsgevær ==
Damene pleide å konkurrere i standardgevær med flere restriksjoner på våpenet i motsetning til herrenes frigevær. Reglene for dameklassen ble så forandret til sportsgevær, som stort sett tilsvarer frigevær, men med noe lavere totalvekt (6,5 kg i stedet for 8 kg). Begge versjoner kalles nå offisielt for 50 m rifle.
Siden 300 m standardrifle er en øvelse kun for menn, konkurrerer kvinner også i 50 m rifle (tre stillinger og liggende) i CISM-VM.


== Gjeldende verdensrekorder ==


== Eksterne lenker ==
Regler på skyting.no
50 m rifle

50 m rifle (tidligere kalt Frigevær for herrer, Standardgevær og Sportsgevær for damer) er navnet på to ISSF-anerkjente øvelser:

50 m rifle liggende
50 m rifle match
Det liberale parti (Sør-Sudan)

Det liberale parti (engelsk: South Sudan Liberal Party; arabisk: الحزب الليبرالي لجنوب السودان) er et politisk parti i Sør-Sudan. Partiet ble dannet 1. oktober 2010 av gruppen the Southern Sudanese Liberals. Partiets ideologi strekker seg fra liberalisme til sosialliberalisme og er medlem i det afrikanske liberale nettverk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Königstein festning

Königstein festning (tysk: Festung Königstein) finnes ved Elbens venstre bredd i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i den tyske delstaten Sachsen. Festningen er en av Europas største fjellborger og er plassert på fjellet med samme navn. Landsbyen like ved heter også Königstein. 
Det 95 dekar store fjellplatået hever seg 240 meter over Elben. Muren er 1 800 meter lang og opptil 42 meter høy. I sentrum av anlegget finnes en 152,5 meter dyp brønn.
Festningens kjente historie skriver seg tilbake til 1241. Den har i århundrer blitt brukt som fengsel og dette er intakt, men ikke i bruk. Under andre verdenskrig ble flere norske offiserer holdt som krigsfanger i fengselet, bl.a  Otto Ruge. 
Festningen besøkes årlig av ca 700 000 personer, noe som gjør den til en av Sachsens største turistattraksjoner.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Festung Königstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Festung Königstein – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell hjemmeside til Festung Königstein GmbH
Mark Dempsey

Mark Dempsey (født 14. januar 1964) er en britisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Dempsey er med i trenerteamet til Manchester United.Som spiller spilte han for Manchester United i sin ungdom. Han spilte en obligatorisk kamp mot Ipswich 7. desember 1985, der United vant 1-0. Han var etter det innom en rekke engelske lag; Swindon Town, Sheffield United, Chesterfield FC, Rotherham United og Macclesfield Town. Han var også talentutvikler i Manchester United i en kort periode. I 2009 ble han ansatt i Tromsø Idrettslag som spillerutvikler.
Fra 2010- 2014 var han assistenttrener i Molde FK. Så ble det samme rolle i Cardiff City under manager Ole Gunnar Solskjær. Fra 2015 var han først assistenttrener og så hovedtrener i Fotballklubben Haugesund. I 2016 var han en periode i Djurgårdens IF Fotboll for så å vende tilbake til Molde som førstelagstrener. 1. desember 2017 ble han ansatt som ny trener i Idrettsklubben Start, men fikk sparken i mai 2018. Han var så trener for Kongsvinger fra juni til november 2018, før han i desember samme år returnerte til Manchester United for å bli med i Solskjærs trenerteam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Dempsey – Transfermarkt 
(en) Mark Dempsey – Transfermarkt (manager)