jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Titulærbiskop

En titulærbiskop er en biskop som ikke har en reell ledelsesfunksjon over et eksisterende bispedømme. Tittelen brukes i den katolske kirke og ortodokse kirker om prelater som har rangen av en biskop (dvs. er ordinert som biskop), men utøver andre kirkelige oppgaver enn å lede et bispedømme. Siden kirkeretten krever at enhver biskop må ha et bispesete, får titulærbiskoper tildelt et historisk, opphevet bispesete (titulært bispedømme).
Hvis de opphevede bispedømmene var metropolitan- eller andre erkebispedømmer, har de respektive prelatene rang som titulære metropolitter eller erkebiskoper. Per 2009 fantes det i den katolske kirken totalt 95 titulære metropolitter, 88 øvrige titulærerkebiskoper og 1904 vanlige titulærbiskoper.
Tittelen gis blant annet til ledere av særkirker som ikke er bispedømmer (apostoliske prefekturer, vikariater, territorialprelaturer osv.), til hjelpebiskoper, til apostoliske nuntiuser og til prelater med embeter i den romerske kurie. De to sistnevnte gruppene blir oftest utnevnt til titulærerkebiskoper. Et eksempel er pavens nuntius til de nordiske landene, Emil Paul Tscherrig, som ikke leder noe bispedømme, men er titulærerkebiskop av Voli. Voli var et bispedømme i Karthagos kirkeprovins i Nord-Afrika.
De titulære bispesetene var opprinnelig blant annet bispeseter i Nord-Afrika og Vest-Asia, som har gått under som en følge av islams utbredelse. Behovet for titulærbiskoper har imidlertid etter hvert økt utover tallet for disse tapte bispesetene. På 1900-tallet har paven derfor begynt å ta i bruk blant annet europeiske bispeseter som har blitt opphevet av andre årsaker (f.eks. sammenslåinger).
Situasjonen er noe mer kompleks for titulære patriarker. Ofte omtales alle patriarker uten egen kirkelig jurisdiksjon som titulære. Dette omfatter imidlertid også enkelte patriarker som faktisk har sete i patriarkatet sitt (per i dag gjelder dette patriarkatene Jerusalem, Lisboa og Venezia). Det romersk-katolske patriarkatet Østindia og de melkittisk-katolske patriarkatene Alexandria og Antiokia er derimot rene ærestitler. Flere titulære patriarkater har blitt opphevet eller vært vakante siden 1964, mens de opphevede patriarkatene Aquileia og Grado har blitt «gjenopplivet» som titulære metropolitanerkebispedømmer i 1969.


== Eksterne lenker ==
«Giga-Catholic Information» om og oversikter over
titulærbispedømmer
titulære erkebispedømmer
titulære metropolitanerkebispedømmer
titulære patriarkater
Æthelflæd av Damerham

Æthelflæd av Damerham (angelsaksisk: Æðelflæd) var den andre hustruen til kong Edmund I av England etter Ælfgifu av Shaftesbury som døde i 944, og Æthelflæd ble gift samme år. Hennes angelsaksiske navn består av sammensetning av navnleddet Æthel, «edel», og andre ledd flæd, «lys, vakker».


== Liv og virke ==
Hennes mors navn er ikke nedtegnet, men hun var en datter av ealdorman Ælfgar, antagelig i Essex. Hun hadde minst en bror og en søster, Ælfflæd (død ca 1002). Ælfflæd ble gift med Byrhtnoth, som antagelig etterfulgte hennes far som ealdorman av Essex. Bryhtnoth ble drept i slaget ved Maldon i 991 mot en større hær av norrøne vikinger, muligens ledet av Olav Tryggvason som siden ble norsk konge. Æthelflæd og Ælfflæd var Ælfgars arvinger ved hans død, en gang mellom 946 og 951, basert på dateringen av hans testamente.

Æthelflæd ble gift med Edmund i 944 etter hans første hustru Ælfgifu døde, mor til de framtidige engelske regionale kongene Edwy (eller Eadwig) og Edgar (eller Eadgar). Det er ikke kjent om Æthelflæd fikk barn med kongen, og da han ble drept i 946 ble hun en rik enke. Nedtegnelser ved Elykatedralen, som hun, hennes søster, og hennes svoger, var store velgjørere av, forteller at hun giftet seg på nytt med en ealdorman ved navn Æthelstan. Det er flere ealdormen med dette navnet i løpet av regimet til Edmunds bror og etterfølger Eadred. Det er sannsynlig at Æthelflæd giftet seg med en mann kjent som Æthelstan Rota, skjønt det er også grunner til å tro at hun giftet seg med en mann kjent som Æthelstan Halvkonge.
Æthelflæds testamente har blitt bevart. Fra dette er hennes død blitt datert til mellom 962 og 975 I tillegg til gaver til Elykatedralen skjenket hun midler til Glastonbury Abbey, Canterburykatedralen, Bury St Edmunds Abbey og til familieklosteret ved Stoke-by-Nayland.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Æthelflæd 14 (Female) of Damerham; second wife of King Edmund 14, c.944-946», Prosopography of Anglo-Saxon England.
Stafford, Pauline: Unification and Conquest: A Political and Social History of England in the Tenth and Eleventh Centuries. London: Edward Arnold, 1989. ISBN 0-7131-6532-4
Mikaelshulen

Mikaelshulen, også kalt Sankt Mikaels kirke, er en fredet hule i den bratte fjellveggen på østsiden av innsjøen Norsjø i Skien kommune i Telemark. Den ligger ved gården Gisholt ca. to kilometer nordvest for Skotfoss. Grotten ligger midt i klippeveggen, ca. 30 meter over Norsjø og er godt synlig fra vannflaten. Den er 20 meter dyp, sju meter bred og tre meter høy i åpningen.


== Historie og betydning ==

Hulen skal i sin tid ha vært utstyrt som en kirke med forhall, skip, kor og alter og i katolsk tid ble den innviet til erkeengelen Mikael. Her ble det holdt messer også etter katolsk tid. Den var også et viktig valfartssted for pilegrimer.
Huleåpningen er halvsirkelformet 4–5 meter bred og omtrent like høy. Innenfor åpner rommet seg til større høyde og går 20 meter inn i fjellet. Hulen er en naturformasjon, men mennesker har nok også bearbeidet hulerommet.
Det kjennes til rundt 20 mikaelskirker i Norge. De var ofte lagt i huler eller på berg, for på slike steder skulle erkeengelen Mikael kjempe mot Satan i skikkelse av en orm eller drake. På toppen av fjellet skal det også ha vært en gravplass, det er på en måte en kirke med kirkegården på taket.
Opp gjennom tidene har hula vært mye omtalt. Biskop Eysteins jordebok eller Den røde bok fra omkring 1400 lister opp jordegods som lå til «Kirkja i Mikjálsbergi». En beskrivelse på latin i 1643 kaller den Templum Mirabile, «det forunderlige tempel». Dette henspiller på at kirken skal ha vært vigslet kirke i katolsk tid fram til 1537.
Fra reformasjonen og fram til 1843 ble hulen et siste tilholdssted for tilhengere av katolisismen. I denne perioden var det dødsstraff for munker og Fader Sylvester var den siste munk i omegnen. Han døde her og ble begravet innenfor kirkens bakvegg, hvor man antar at kirkens sakristi var.


== Adkomst ==
Mikaelshulen er et spennende turmål og er tilgjengelig med båt og til fots, men adkomsten er vanskelig. Med båt kan en fortøye rett under hulen. Det går en bratt sti opp til hulen. Stien har både trappetrinn og rekkverk. Vil man gå over land, følg skilting til Pollen fra Skotfoss sentrum, det er parkering på Omdalsvegen og blåmerket løype frem til hulen. De siste meterne frem til hulen går i bratt terreng. Ved nedbør er det glatt på stien, særlig i det bratte partiet opp til hulen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
St. Mikalshulen i Thelemarken. Ny illustreret Tidende No. 22. Kristiania, 4de Mai 1879, s. 172 og 175.


== Eksterne lenker ==
(no) Skien kommune: St. Mikaels kirke i fjellet
«Mikaelshulen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Peter Tidemand Malling

Peter Tidemand Malling (født 24. november 1807 i Drammen, død 19. april 1878 i Christiania) var en norsk boktrykker og bokhandler.


== Liv ==
Mallings foreldre var drammenskjøpmannen Mikal Malling og hustru Maren Elisabeth Klein. Han var elev på Strømsø Borgerskole og i noen år på Latinskolen i Drammen. Senere arbeidet han som læregutt i Det Rhodeske Bogtrykkeri i Drammen. Ved endt læretid reiste han til Amsterdam, og fikk plass ved et av byens større trykkerier.
Etter å ha perfeksjonert seg i utlandet vendte han omsider tilbake til Norge, som faktor i Det Wintherske Trykkeri, og dernest hos Guldberg & Dzwonkowski i Christiania. I 1838 grunnla han på en liten arv han mottok sitt eget trykkeri, og året etter en forlagsbokhandel. Denne forretningen lå i Sverdfegerbakken 25, ble etter hvert utvidet til å bli en av de fremste bokhandlerforretningene i Norden. I 1840 begynte han også å forlegge bøker. Forretningen ble værende på samme adresse inntil gården ble solgt til et interessentskap i 1873, og Malling inngikk kompaniskap med Georg Kristian Johannessen Parmann (1839 - 1916), som «Assocìe». De flyttet forretningen til den langt større Køckeritzke Væveribygning i Øvre Slottsgate, og utvidet virksomheten til også å omfatte asortimentshandel og undervisningsmateriell. Ganske raskt tok skolemeteriellet så mye tid og oppmerksomhet at de ga opp assortementshandelen for bare å konsentrere seg om læremidler.
Malling var gift tre ganger og etterlot seg ni barn.
Peter Tidemand Malling var i mange år medlem av Kristiania kommunestyre, formann i Bokhandlerforeningen, og deltok i forskjellige foreninger og almennyttige tiltak. For eksempel var han den første kassereren i Den norske historiske forening. Forretningen hans gikk ved hans død over til kompanjongen Parmann. Forretningen opphørte i 1899.
Malling var Ridder av St. Olavsordenen.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Keilhau, W.:  «Malling, Peter Tidemand», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. XVI, København: J. H. Schultz, 1924, s. 484.
«Boghanler Malling» (s. 137-138). I: Ny illustreret Tidende No. 18. Kristiania, 5te Mai 1878.
Mikael Strøm Henriksen Lie

Mikael Strøm Henriksen Lie (født 22. august 1873 i Kongsvinger, død 26. oktober 1926) var en norsk jurist og professor, kjent som ekspert på folkerett.Lie ble cand. jur. i 1894 og fikk i 1899 Kronprinsens gullmedalje for den rettshistoriske avhandling «Om de kongelige lensmænds rettlige stilling i Norge i tidsrummet 1536-1660». Så ble han i 1897 sekretær i Justisdepartementet.  Etter flere ganger å ha vært på reiser til utlandet med offentlig stipend, ble han fra 1907 ansatt som konsulent i folkerett ved Nobel-instituttet. I 1908 ble han universitetsstipendiat, i 1918 dosent og i 1919 professor i rettsvitenskap ved universitetet i Kristiania. Han var en av Norges sakkyndige utsendinger til Folkeforbundsrådets møter.
Lie leverte en rekke bidrag til aviser og tidsskrifter. Han offentliggjorde dessuten flere bøker om forskjellige rettsvitenskapelige emner.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Taranger, Absalon:  «Lie, Mikael Strøm Henriksen», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. XV, København: J. H. Schultz, 1923, s. 780.
Niels Arntzen Sem

Niels Arntzen Sem (født 1782 i Ringebu, død 1859) var en norsk embetsmann. Han var stortingsrepresentant i 1824, 1827, 1830, 1842 og 1845, og stortingspresident i 1830 og 1845.


== Liv ==


=== Familie ===
Niels Arntzen Sem var sønn av Egidius Sem, som ved sønnens fødsel var kapellan i Ringebu, og Birgitte Truine Arntzen. Han var gift med Søster Wilhelmine Matthia Sibbern (1804–1827) som var datter av statsråd V. C. W. Sibbern. Datteren Søster Truine Catharina Alette Sem (1824–53) var gift med Joseph Frantz Oscar Wergeland mens Valentine Egidia Sem (1826–1896) var gift med bylegen Stener Severin Heyerdahl.


=== Jobb ===
Sem ble student i 1801 og tok latinsk juridisk eksamen i 1806. Samme år ble han utnevnt til stiftsoverrettsprokurator i Kristiansand stift. I 1809 ble han regimentskvartermester, i 1811 overauditør og i 1812 prokurator ved alle over- og underretter i Norge og Danmark, unntatt høyesterett, landsover-, hov- og stadsretten. I 1815 ble han advokat i høyesterett.
I 1823 ble Sem utnevnt til sorenskriver i Jæren og Dalene, og i 1828 ble han amtmann i Buskerud amt. I 1831 ble han stiftamtmann i Akershus stift, og i 1837 stiftamtmann i Kristiansand stift.


=== Stortingsmann ===
Han var stortingsmann for Stavanger amt i 1824 og 1827, for Buskerud amt i 1830 og for Kristiansand by i 1842 og 1845. Han var stortingspresident i 1830 og 1844 og lagtingspresident i 1824, 1830 og 1845. I 1827 var han medlem av stortingets deputasjon til Stockholm. I en samtidig skildring fremheves «hans alsidige Dannelse, hans lyse Hoved og hans udmærkede Veltalenhed», mens han kritiseres for sin «totale Mangel paa Arbeidslyst».


== Utmerkelser ==
Sem ble i 1831 ridder og i 1839 kommandør av Nordstjerneordenen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Moe, Bernt: Biographiske Efterretninger om Eidsvold-Repræsentanter ogStorthingsmænd i Tidsrummet 1814–1845. Christiania: Chr. Schibsted, 1845, s. 130–131.


== Eksterne lenker ==
(no) Niels Arntzen Sem hos Norsk senter for forskningsdata
Jordskjelvet i Baja California 2010

Jordskjelvet i Baja California var et jordskjelv med styrke 7,2 på Richters skala som rammet Mexico den 4. april 2009 klokken 15:40:40 lokal tid (UTC-8). Episenteret var 26 kilometer sydøst for Ciudad Guadalupe Victoria i delstaten Baja California. To personer omkom da en bygning raste sammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2010 Baja California earthquake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 2010 Baja California earthquake – galleri av bilder, video eller lyd på Commons kart over jordskjelvet og etterskjelv(en) USGS maps and charts of this quake.
(en) USGS map of the aftershocks of Baja California, Mexico 2010 quake.  Last Updated: 06 April 2010, 22:55:23 UTC.
Pierre Puget

Pierre Puget (1620–1694) var en fransk maler, billedhogger og arkitekt. Puget ble utdannet i Italia, og laget blant annet marmorrelieffer og skulpturer i barokkstil. Verkene hans var ofte preget av sterk naturalisme.


== Referanser ==
Møst

Møst er et landsted på Frei i Kristiansund kommune. Tettstedet har omtrent 500 innbyggere, og ligger sørvest på Freiøya mot Averøy kommune.
Live Landmark

Live Landmark (født 1969) er en norsk foredragsholder og lederutvikler med grunnlag i positiv psykologi. Hun var tidligere journalist i VG.  


== Biografi ==
Landmark er utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo og jobbet flere år i VGs featureavdeling. Hun har en mastergrad i ledelse fra Handelshøyskolen BI (organisasjonspsykologi) og er blitt kjent som instruktør i kurset The Lightning Process.Landmark fikk diagnosen Kronisk utmattelsessyndrom (CFS/ME) i 2004, men ble frisk i 2007, noe hun selv tilskriver forståelse fra stressteori og mentale teknikker lært på kurset Lightning Process. Hun fortalte sin historie i boken Vekk meg når det er over  utgitt på Kagge Forlag i 2009, senere ut i nytt opplag på Cappelen Damm forlag. Samtidig startet hun eget selskap «livelandmark.no».
Landmark har vært en aktiv samfunnsdebattant og har argumentert for en biopsykososial modell-tilnærming til CFS/ME og liknende tilstander siden 2010. I 2012 søkte Folkehelseinstituttet om 9 millioner kroner til å forske på kurset . Landmark satt i forskningsgruppen. I 2016 foreslo hun sammen med flere et forskningsprosjekt på CFS/ME og Lightning Process . I 2017 ble det søkt midler til en studie på Lightning Process av en forskergruppe ledet av Vegard Bruun Wyller. 
I 2020 fikk en ny forskningsgruppe ledet av professor Leif Edward Ottesen Kennair på NTNU tildelt midler fra Forskningsrådet til prosjektet «En 3-dagers intervensjon for CFS/ME hos voksne: en randomisert kontrollert studie».  og Landmark ble phd-student i psykologi på NTNU. Studien ble godkjent av Regional etisk komite høsten 2020 i to omganger.Etter omfattende klager fra ME-foreningen ble vedtaket enstemmig omgjort av Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag (NEM) våren 2021. Komitéen mente at Landmarks økonomiske interessekonflikt var uforenlig med den nødvendige tiltroen til studiens resultater. Forskerne svarte med å påpeke det de hevdet var faktafeil i grunnlaget for vedtaket.  
Forskningsprosjektet på 120 pasienter med CFS/ME utgår fra NTNU og har fått støtte fra Helsedirektoratet, NAV og Nasjonal kompetansetjeneste for CFS/ME. Studien gjennomføres i samarbeid med kommuner i Viken. Landmark var selv en av dem som stiftet Recovery Norge, organisasjonen som skal bistå med brukermedvirkning i studiet.


== Referanser ==
Lars Sætra

Lars Sætra (født 24. juli 1991) er en norsk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Kalmar FF.Sætra startet sin karriere i Strømsgodset i ung alder og var tro mot klubbens spillerutviklingssystem. I 2007 ble han operert grunnet en kneskade og var derfor ikke aktuell hele sesongen. I 2008 var Sætra tilbake på banen og fikk tidlig sin debut for Strømsgodsets andrelag i 2. divisjon. Men det var først i 2009-sesongen Sætra fikk sitt gjennombrudd. Først gjorde han en god figur i den årlige JET-turneringen på Hamar. Dette var nøkkelen for å prøve seg på A-laget, der han debuterte fra start borte mot Aalesund på slutten av sesongen. I 2010 spilte Sætra flere kamper i Strømsgodsets midtforsvar, og han ble innkalt av Nils Johan Semb til G19-landslaget. I 2011 fikk han noe mindre spilletid og gikk 31. august på utlån til Sandefjord Fotball resten av sesongen. I de to neste sesongene slet Sætra med skader og manglende tillit, men han sikret seg seriesølv og seriegull med Strømsgodset. Sommeren 2014 gikk kontrakten hans med klubben ut, og Sætra, som hadde fått spille mye i vårsesongen, avslo tilbud om forlengelse og skrev under for Stockholms-klubben Hammarby.Kontrakten med den kinesiske klubben Baoding Rongda ble løst i januar 2018, og Sætra signerte for gamleklubben Strømsgodset i februar samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Sætra – Transfermarkt 
(en) Lars Sætra – WorldFootball.net 
(en) Lars Sætra – Soccerbase.com 
(en) Lars Sætra – Soccerway 
(en) Lars Sætra – PlaymakerStats.com 
(en) Lars Sætra – FBref 
Spillerprofil på godset.no
Aven

Aven er en bygd i Høyanger kommune i Vestland. Den har rundt 15 innbyggere og ligger ved Avebukta på nordsiden av Sognefjorden.Navnet «Aven» stammer fra ordet «vin», som betydde fruktbar slette i Vikingtiden. Dette gjør det sannsynlig at det har vært bosetning i området i over tusen år. Stedet opplevde en avfolkning, som mange andre steder, etter de store generasjonene født etter andre verdenskrig og har gått fra i overkant av 60 til det det er i dag. Før var det også en butikk på denne plassen, men den ble nedlagt for mange år siden. 


== Referanser ==
Trond Innebandy

Trond Innebandy er innebandyklubben til Idrettslaget Trond, som ble opprettet da Bakklandet Innebandyklubb (stiftet 16. mai 2006) ble til en særavdeling av idrettslaget høsten 2013.Klubben er tilknyttet Midt-Norge Bandyregion og deltar i regionalt seriespill i regi av regionen. For tiden spiller A-laget for menn i 3. divisjon og A-laget for kvinner i 1. divisjon.


== Historikk ==
Bakklandet Innebandyklubb ble stiftet av en gruppe spillere som tidligere hadde tilhørt Nidaros Innebandyklubb. Bakklandet hadde lyseblå drakter og spilte sine hjemmekamper i Rosenborghallen. Klubbens nedslagsfelt ble definert som skolekretsene Singsaker og Bispehaugen. Bakklandet var i 2009 og 2010 den nest største innebandyklubben i Midt-Norge.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Trond Innebandy hjemmeside|https://www.facebook.com/#!/iltrondinnebandy
Levi Lincoln sr.

Levi Lincoln sr. (født 15. mai 1749 i Hingham i Massachusetts, død 14. april 1820 i Worcester i Massachusetts i USA) var en amerikansk revolusjonær og politiker (fra Det demokratisk-republikanske parti) samt en «Minuteman» (soldat) under den amerikanske uavhengighetskrigen. Han hadde vervet som USAs justisminister (eng: United States Attorney General) i Thomas Jeffersons regjering fra 1801 til 1805 og brukte mye av sin resterende politiske karriere i hjemstaten Massachusetts med flere verv. Han var også medlem i Representantenes hus.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lincoln ble født i Hingham Massachusetts Han studerte jus og ble uteksaminert fra Harvard University i 1772.


=== Amerikansk patriot, politiker ===
Da slaget ved Lexington fant sted meldte han seg frivillig til å kjempe med Minutemen.
Fra 1775 til 1781 tjenestegjorde han som kontorist ved hoffet og skifterett dommer i Worcester County. Lincoln var medlem av Massachusetts House of Representatives i 1796 og var også medlem i Senatet i 1797. Han ble valgt inn til Kongressen i 1800 og 5. mars 1801 avsluttet han sitt medlemskap her, da president Jefferson utnevnte ham justisminister i USA. Han hadde embetet til 5. mars 1805. Lincoln var også fungerende utenriksminister fra 5. mars 1801 til 2. mai 1801.
Lincoln var medlem av Rådet for Massachusetts i 1806, og var løytnantguvernør (2. guvernør) i 1807–1808. Da guvernøren James Sullivans død tok Lincoln over som guvernør, men ble ikke gjenvalgt i 1809. Han døde i Worcester, Massachusetts 14. april 1820.


=== Slekt ===
Lincoln var fjernt beslektet Abraham Lincoln idet de hadde en felles stamfar, Samuel Lincoln, som hadde slått seg ned i Hingham, Massachusetts, i det 17. århundre. Han hadde to sønner som også ble guvernører; Levi Lincoln jr., som også var guvernør i Massachusetts, og Enok Lincoln, som var guvernør i Maine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Levi Lincoln, Sr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Levi Lincoln, Sr. – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Levi Lincoln sr. hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Levi Lincoln sr. hos American National Biography 
(en) Biografi på delstatens hjemmesider
Anne Margrethe Lund (politiker)

Anne Margrethe Lund (født 1987 på Skotterud i Eidskog) er en norsk politiker.
Fra 2010 til 2012 var hun leder i Europeisk Ungdom, som arbeider for et norsk medlemskap i EU. Hun satt før dette ett år i sentralstyret og som fylkesleder i Oslo Europeisk Ungdom. Hun var leder i Barne- og Ungdomsrådet i Oslo (BURO) fra 2009 til 2010. Hun har også vært fylkesleder i Hedmark Unge Høyre.Hun har vært ansatt som seniorrådgiver i NHO og senere som sjef for NHOs Brussel-kontor. Hun har også arbeidet for sekretariatet i EFTA.Lund har studert Sentral-Europa-studier, statsvitenskap og samfunnsgeografi ved Universitetet i Oslo. Hun tok mastergraden i internasjonal politikk ved Newcastle University.


== Referanser ==
Algerie under Sommer-OL 1972

Algerie under Sommer-OL 1972. Fem mannlige sportsutøvere fra Algerie deltok i friidrett og boksing under Sommer-OL 1972 i München. Det var tredje gangen Algerie deltok i et OL, de vant ingen medaljer.


== Medaljer ==


== Kilder ==
Resultater og profilside Arkivert 21. januar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Kenya under Sommer-OL 1972

Kenya under Sommer-OL 1972. 57 sportsutøvere fra Kenya deltok i fire sporter under Sommer-OL 1972 i München. Det var femte gangen Kenya deltok i et OL. De kom på 19.-plass på medaljestatistikken med to gull-, tre sølv- og fire bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
OL-resultater på Sports-reference.com Arkivert 26. juli 2011 hos Wayback Machine.
Trachycarpus wagnerianus

Trachycarpus wagnerianus er en palme i slekten Trachycarpus og er en ukjent art i det fri. Man tror palmen kan ha blitt kultivert i Japan og det var her palmen først ble oppdaget tidlig på 1900-tallet.
Som flere av palmene i Trachycarpus-slekten har palmen en tynn stamme dekket av en tett duk av fibrer. Stammen blir vanligvis inntil 9 meter høy, men i noen tilfeller også høyere. I motsetning til vindmøllepalmen har palmen stivere og kortere palmeblad som er 45–65 cm lang. Det gjør palmen bedre egnet i kystnære strøk med mye vind.
I likhet med vindmøllepalmen er T. wagnerianus svært kuldeherdig, og etablerte individ tåler lett kortvarige temperaturer ned mot -15 til -20 grader celcius.


== Eksterne lenker ==
(en) Trachycarpus wagnerianus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trachycarpus wagnerianus hos ITIS 
(en) Trachycarpus wagnerianus hos NCBI 
(en) Trachycarpus wagnerianus hos The International Plant Names Index
Malawi under Sommer-OL 1972

Malawi under Sommer-OL 1972. Seksten sportsutøvere fra Malawi deltok i tre sporter under Sommer-OL 1972 i München. Det var første gangen Malawi deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 12. november 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com