jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Monochamus urussovii

Taigabukk (Monochamus urussovii) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne store arten er bare kjent fra Østlandet i Norge og det er sannsynlig at arten er utdødd her.


== Utseende ==
En stor (20–35 mm), slank, svart trebukk med lange antenner og bein. Den ligner de andre Monochamus-artene, men er større enn de to andre artene som forekommer i Norden. Antennene er nesten dobbelt så lange som kroppen hos hannen, noe lengre enn kroppen hos hunnen. Hodet er litt avrundet. Pronotum er rektangulært med en stor, trekantet pigg midt på hver side. Det har ikke gule sidekanter. Scutellum er tett kledt med gule hår. Dekkvingene er temmelig lange og smale med markerte, rettvinklede skuldre. De har en rynkete skulptur og er ganske blanke. Hos hannen er de helt svarte, hos hunnen har de spredte, gule flekker. Beina er lange og kraftige.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i nylig døde graner. Når hunnen legger egg, gnager hun en oval trakt inn i veden, denne kan være opptil 5 millimeter bred. Larven lever vekselvis ute ved barken og inne i veden. Gnagesponene faller ut fra gangen og danner etter hvert en haug utenfor utgangshullet. Utviklingen tar to år. De voksne billene klekker i juli-august og etterlater seg et centimeterbredt klekkehull. De spiser på bark og bar av gran. Arten blir favorisert av skogbranner, men tåler moderne skogbruk dårlig.


== Utbredelse ==
Det er en østlig art som er utbredt i Skandinavia, Baltikum, østover gjennom Russland til Korea. I Norge er den funnet noen ganger på Østlandet for over 100 år siden, i tillegg er det ett funn fra Troms men dette dreier seg mest sannsynlig om et dyr importert med trevirke. Arten har trolig gått sterkt tilbake i de siste tiårene. På Norsk rødliste for arter fra 2006 er arten oppført som Regionalt utdødd (RE) i Norge.
Imidlertid er den et par ganger de siste årene funnet tallrikt i tømmer importert fra Baltikum.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Monochamini
taigabukk, Monochamus urussovii (Fischer von Waldheim, 1806)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Monochamus urussovii
Kvamme, T. 2008. «Er taigabukken utdødd i Norge?» I: Norsk skogbruk. pdf


== Eksterne lenker ==
(en) Monochamus urussovii i Encyclopedia of Life 
(en) Monochamus urussovii i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Monochamus urussovii hos Artsdatabanken 
(sv) Monochamus urussovii hos Dyntaxa 
Monochamus urussovii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten, fotograf Oleg Berlov
Michael Ball (komponist)

Michael Ball (født 1946 i Manchester) er en engelsk komponist. 
Ball ble i 2001 utnevnt til Doctor of Music ved University of London. Han har særlig bidratt til repertoaret for brassband. Komposisjonen Frontier! ble benyttet som pliktnummer i forbindelse med europamesterskapet for brassband i 1987.


== Utvalgte verker ==
Frontier! (1984), for brassband
Midsummer Music (1991 rev. 1997), for brassband
Cortège (1992), for kornettsolist og brassband
Whitsun Wakes (1997), for brassband
An English Suite (1999), for brassband
Ceremony (2000), for brassband
A Cambrian Suite (2001), for brassband
...all the flowers of the mountain (2004), for brassband


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
chesternovello.com Biografi
Bupyeong-gu Office undergrunnsstasjon

Bupyeong-gu Office undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.
I løpet av 2011 vil stasjonen få overgangsmulighet til linje 7 på Seouls undergrunnsbane, når denne ferdigstilles.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Galsan ungdomsskole, Eorinyi park, Galsan grunnskole, Bupyeong tekniske videregående skole, Galwol grunnskole.
Utgang 2: Geunlin park, Bupyeong-gu office, Gaeheung grunnskole.
Utgang 3: Bupyeong politistasjon, Bupyeong Selim sykehus, Majang grunnskole, Daewoo Motors inngang sør.
Utgang 4: Daewoo Motors hovedinngang.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Galsan undergrunnsstasjon

Galsan undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Bupyeong brannstasjon, E-Mart.
Utgang 2: Bupyeong Gwangwang Hotel.
Utgang 3: Daewoo Motors.
Utgang 4: Woolim Lions Valley.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Jakjeon undergrunnsstasjon

Jakjeon undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Stasjonen ligger i et område med stor befolkningskonsentrasjon i form av flere høyblokker, noe som gjør trafikken spesielt tett i rushtiden.

Utgang 1: Gyeyang gu's kommunestyre, kontorer for Jakjeon 2 dong, Woori Bank Corporation.
Utgang 2: Kontorer for Jakjeon 1 dong, Jakjeon Market, Jakjeon ungdomsskole, Jakjeon videregående skole, Jakjeon videregående skole for jenter.
Utgang 3: National Health forsikring, Jakjeon postkontor.
Utgang 4: Buk Incheon skattekontor.
Utgang 5: Hyoseong grunnskole, Home Plus, Hi-mart.
Utgang 6: Gyeyang Shinhyup.
Utgang 7: Hyoseong Dong grunnskole, Hyoseong ungdomsskole.
Utgang 8: Saemaeul Geumgo.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Gyeongin National University of Education undergrunnsstasjon

Gyeongin National University of Education undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Bupyeong grunnskole, Gyesan Market.
Utgang 2: Gyesan postkontor.
Utgang 3: Gyeyang dong.
Utgang 4: Gyeongin National University of Education.
Utgang 5: Bupyeong Hyanggyo.
Utgang 6: BukIncheon ungdomsskole.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Gyesan undergrunnsstasjon

Gyesan undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Annam grunnskole, Annam ungdomsskole, Gyeyang-gu office, Gyeyang police office, Gyesan jenteungdomsskole, Gyeyang postkontor, Grand Mart, Homever.
Utgang 2: Samsung Plaza, Daewoo Motors, Gyesan tekniske videregående skole, Gyeyang brannstasjon, Gyesan videregående skole for jenter.
Utgang 3: Bupyeong grunnskole.
Utgang 4: Gyesan postkontor, Gyeongin kvinneuniversitet, Gyesan grunnskole.
Utgang 5: Gyesan-2-dong.
Utgang 6: Geunlin park, Gyesan videregående skole, Ansan grunnskole, Gyeyang bibliotek.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Imhak undergrunnsstasjon

Imhak undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Imhak ungdomsskole, Byeongbang grunnskole.
Utgang 2: Gyeyang videregående skole, Gilju grunnskole, Grand Mart, Gyeyang poltistasjon, Gyesan videregående skole for jenter, Gyeyang postkontor, Jakjeon grunnskole.
Utgang 3: Kookmin Bank, Gyeyang bibliotek.
Utgang 4: Saemaeul Geumgo.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Bakchon undergrunnsstasjon

Bakchon undergrunnsstasjon er en stasjon på linje 1 på Incheons undergrunnsbane.


== Omgivelser ==
Utgang 1: Bakchon-dong, Dongyang-dong.
Utgang 2: Yeil videregående skole, Bangchook ungdomsskole, Yangchon grunnskole, Yangchon ungdomsskole.
Utgang 3: Gyeyang Nonghyup.
Utgang 4: Soyang grunnskole.


== Passasjerer ==


== Referanser ==
Furubukk

Furubukk (Monochamus sutor) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er utbredt over hele Norge der det vokser bartrær.


== Utseende ==
En ganske stor (15–25 mm), slank, svart trebukk med lange antenner og bein. Selv om den er den minste av de nordiske Monochamus-artene er den et ganske imponerende insekt. Den ligner mye på de andre to nordiske artene i slekten, et godt kjennetegn kan være at scutellum har en svart stripe i midten. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannen, litt lengre enn kroppen hos hunnen. Hodet er kort og bredt, grovt punktert. Pronotum er bredere enn langt med kraftige, trekantede pigger midt på siden. Dekkvingene er grovt, rynket punkterte og ganske blanke. Hannen har bare noen få, spredte gule flekker på dekkvingene, hunnen er ganske flekkete. Beina er lange og kraftige.


== Levevis ==
Larvene lever under barken på nylig død furu og gran, også på innplantede, eksotiske arter. Brannskadede trær ser ut til å være spesielt attraktive. Som de andre Monochamus-artene, gnager hunnen en traktformet grop i barken på et egnet tre og legger et egg i bunnen av denne. Larven gnager en gang inn i veden, men denne brukes bare som bosted, næringen henter den fra sevjelaget. Som de andre artene i slekten skyver larven gnagesponene ut, slik at det dannes en haug under utgangshullet. Larveutviklingen tar ett eller to år. De voksne billene flyr i juni-august, gjerne i solskinn, og spiser på bark og bar. Arten kan lage en tydelig gnisselyd.


== Utbredelse ==
Arten har en litt østlig utbredelse i Europa, i vest finnes den bare i fjellområder. Videre forekommer den like øst til Japan. I Norge er den utbredt over praktisk talt hele landet, men mangler gjerne ytterst ved kysten der det er lite barskog.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Monochamini
furubukk, Monochamus sutor (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bakke, Alf. 1990. Furubukkene og dens samboere. Insekt-Nytt 15 (1) side 3-6.
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Monochamus sutor


== Eksterne lenker ==
(en) furubukk i Encyclopedia of Life 
(en) furubukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furubukk hos Artsdatabanken 
(sv) furubukk hos Dyntaxa 
(en) furubukk hos Fauna Europaea 
(en) furubukk hos NCBI 
(en) Kategori:Monochamus sutor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monochamus sutor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monochamus sutor – detaljert informasjon på Wikispecies
S.o2

S.o2 er et musikkalbum utgitt av Christer André Cederberg i 2008 under navnet Stille opprør.


== Sporliste ==
«L Tune»
«Meanwhile»
«Reconnect»
«Reconnect Outro»
«Disquietude»
«S.o2»
«Instrumental»
Anders Madslien

Anders Madslien (født 10. mai 1938 i Lørenskog) er en norsk økonom, embedsmann og politiker (Senterpartiet). Han har stått på stortingsvalgliste for sitt parti. 
Madslien er utdannet siviløkonom ved Norges Handelshøyskole (1962). Etter utdanningen var han avdelingsleder i Ford Motor Norge 1964-67, og økonomisjef i Det Norske Samlaget 1967-72.Anders Madslien var statssekretær i Samferdselsdepartementet fra 1983 til 1986 for Johan J. Jakobsen. Han har vært medlem av fylkestinget i Akershus (1979-1995) og arbeidet som spesialrådgiver i Kommunal- og arbeidsdepartementet.


== Bibliografi ==
Nord-norske kommuners økonomi, 1976
Utdannelsesforhold i Nord-Norge, 1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anders Madslien hos Norsk senter for forskningsdata
Vever (bille)

Vever (Lamia textor) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er utbredt langs kysten i Sør-Norge. I motsetning til de fleste andre vedbukker (Lamiinae) lever larven underjordisk på levende røtter.


== Utseende ==
En stor (15–32 mm), bred og kraftig, matt svart trebukk. Antenner, bein og kjever er meget kraftige. Antennene er tykke og omtrent så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, de nedoverrettede kjevene (mandiblene) store og kraftige. Kroppen er sparsomt kledt med fine, korte hår, og hele overflaten er læraktig. Pronotum er litt bredere enn langt med svakt rundede sider, midt på sidekanten med en lang, kraftig pigg. Dekkvingen er en del bredere enn pronotum, har markerte, rettvinklede skuldre, bak disse er de parallellsidige. Beina er påfallende grove. 


== Levevis ==
Larven utvikler seg i levende røtter av selje og andre vier-arter, og osp. Den kan også finnes i den nederste delen av stammene på de samme trærne. Tidligere, da kurvpil ble dyrket i et visst omfang, ble arten regnet som et alvorlig skadedyr i denne produksjonen. Larveutviklingen tar 2-4 år. De voksne billene er tunge og trege, og finnes krypende rundt røttene på egnede trær i mai-september. Det er sannsynlig at de voksne billene kan leve i flere år, noe som er svært uvanlig mellom nordiske trebukker (eller insekter i det hele tatt). De voksne billene eter store mengder bark fra de samme trærne som larvene utvikler seg på. De kan også gnage på blader.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, men er sjelden lengst i sør. Videre finnes den østover til Japan. I Norge forekommer den langs kysten i Sør-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Lamiini
vever, Lamia textor (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Lamia textor


== Eksterne lenker ==
(en) vever i Encyclopedia of Life 
(en) vever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vever hos Artsdatabanken 
(sv) vever hos Dyntaxa 
(en) vever hos Fauna Europaea 
(en) vever hos NCBI 
(en) Kategori:Lamia textor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lamia textor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lamia textor – detaljert informasjon på Wikispecies
Ferle

Ferle, (fra latin: ferula stav, via dansk) er et pryleredskap, som ble brukt i skolen. Ordet brukes også om andre prylredskaper tidligere benyttet i skoleverket.
Om bruken skriver Den norske kirkeodinans av 1607 at «Ferle maa de ikke bruge at lemlæste Børn med, dog maa de vel have Ferler udi Skolerne, om nogen store Rebeller ville sætte sig op mod dem».


== Noter ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Western, August: Fredrikstad høiere almenskole gjennem 300 aar, Centraltrykkeriet, Fredrikstad 1915
Sjømenn fra Askøy som falt under andre verdenskrig

Liste over sjømenn fra Askøy som falt under andre verdenskrig er en oversikt over personer bosatt i Askøy kommune som omkom under tjeneste på sjøen under andre verdenskrig. Listen omfatter kun personer som bodde innenfor kommunegrensene under krigen; frem til 1964 var deler av det som idag er Askøy kommune underlagt kommunene Meland og Herdla.
Verdt å merke seg er det at to av personene på listen omkom før angrepet på Norge 9. april 1940.


== Eksterne lenker ==
Sjømennenes minnehall i Stavern
Symon Petljura

Symon Vasyljovytsj Petljura (ukrainsk: Симон Васильович Петлюра), født 10. maijul./ 22. mai 1879greg. i Poltava, Det russiske keiserrike, død 25. mai 1926 i Paris, Frankrike) var en ukrainsk politiker, utgiver, forfatter og journalist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Symon Petljura var sønn av bykosakker i Poltava. Denne herkomst gav han et bedre utgangspunkt enn de i det store og hele rettsløse bøndene hadde, og det ble slik mulig for ham å studere. Hans foreldre ville at han skulle bli ortodoks prest.
Under sine år 1895 til 1901 i det russisk-ortodokse presteseminare i Poltava sluttet Petljura seg til det hemmelige selskap Hromada (1898). Dette medlemskapet ble ikke oppdaget før i 1901, og da ble han utvist.


=== Politisk arbeide ===
Petljura var i 1905 med på å grunnlegge det ukrainske arbeiderparti. Han  flyktet i eksil på grunn av sin deltakelse i den ukrainske revolusjonære bevegelsen. Men han vendte tilbake til Det russiske keiserriket etter 1905-revolusjonen. 
Han var utgiver av tidsskriftene Slovo og Ukrajinskaja Zjysn mellom 1905 og 1909. 
Da Den ukrainske folkerepublikk ble opprettet i juni 1917, ble han republikkens første krigsminister og deltok personlig i den russiske borgerkrigen i kampen mot bolsjevikene. 
Men så rykket tyske styrker inn. Under Tysklands okkupasjon av Ukraina i 1918 ble Petljura leder i den all-ukrainske landsunionen. Samme år ble han utnevnt til leder for opprørshæren mot tyskerne, og senere mot både bolsjevikene og Den hvite armé. I 1919 ble han skjøvet tilbake av Anton Denikins hvite armé.


=== President ===
Petljura overtok som president etter at Volodymyr Vynnytsjenko trakk seg 11. februar 1919, som følge av at Vinnitsjenko ikke hadde klart å skape enighet innen innen regjeringen. Petljuras styre var preget av et ukrainsk nasjonalt patos, men denne ble kombinert med antisemittisme og pogromer. Kampen mot flere fiender samtidig tvang Petlura å trekke seg tilbake til Polen i 1920.
Han ble senere myrdet av den jødiske anarkisten Sholom Schwartzbard, sannsynligvis som en hevn for de pogromene Petliura var ansvarlig for.


== Referanser ==
Pål Enghaug

Pål Enghaug (født 1961) er en norsk journalist. Han har vært ansvarlig redaktør i Moss Avis siden oktober 2009. Han har vært nyhetsredaktør i Moss Avis siden 2005. 
Enghaug har tidlligere vært ansatt i blant annet Aftenposten, TV 2, NRK Østfold og NRK Dagsnyttredaksjon. 
Enghaug er utdannet cand. philol. fra Universitetet i Oslo og har gjennomført flere lederutviklingsprogrammer. Han har i tillegg mottatt flere journalistpriser for god journalistikk, blant annet SKUP-prisen i 1999.


== Referanser ==
Auditorio Nacional

Auditorio Nacional (spansk for «Nasjonalauditoriet») er et kulturkompleks i Mexico by. Det ligger i Chapultepec, langs Paseo de la Reforma, i området Polanco. Auditorio Nacional brukes til de viktigste kulturbegivenhetene i landet, deriblant konserter, teater- og danseforestillinger.
Auditorio Nacional ble tegnet av Pedro Ramírez Vázquez og Gonzalo Ramírez del Sordo,  åpna i 1952, og ble ombygd i 1990 med arkitekter: Abraham Zabludovsky og Teodoro González de León. Det har en kapasitet på 10 000 personer.
Auditoriet var arena for turnkonkurransene under Sommer-OL 1968.


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Auditorio Nacional, México – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
George Kenning

George Kenning (født 23. september 1913, død 3. november 1988) var en amerikansk konsulent, i Norge kjent for sine teorier om ledelse. 
Kenning vokste opp på en gård i Wisconsin, nær Chicago. Han begynte som ung ved General Motors' (GM) fabrikk i Janesville. Kenning gjorde karriere i GM og ble i 1950 sendt til Antwerpen i Belgia der han deltok i ledelsen av gjenoppbygging av en av GMs fabrikker. Kenning kom til Norge i 1955 som et ledd i Marshallhjelpen og inspirerte en rekke menn innenfor næringslivet, mange av dem kom etterhvert i svært sentrale posisjoner.
De neste 30 årene tilbragte han om lag halvparten av tiden i Norge. Kennings teorier om ledelse er i Norge ofte kjent som «Aker-modellen» eller «Aker-skolen» da Kenning arbeidet mye med datidens verkstedskonsern Akers mekaniske verksted. Hans teori eller tese ble formulert som 31 retningslinjer eller «praxes», for eksempel tese 3: «Faglig dyktighet er ingen lederkvalitet. En leder kan som leder lede hva som helst.»Kenning ble for sin innsats utnevnt til Ridder av 1.klasse av St. Olavs orden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kalleberg, Ragnvald. «Kenning-tradisjonen i norsk ledelse» S. 218- 245 i Nytt Norsk Tidsskrift ,nr. 3, 1991


== Eksterne lenker ==
Kennings 31 teser om ledelse
«Hjernevask i sjefsbransjen», artikkel av Kåre Valebrokk i Aftenposten, 18. april 2010
EM på skøyter 1995

EM på skøyter 1995 ble avholdt den 6., 7. og 8. januar 1995 i Thialf  stadion i Heerenveen, Nederland. Tittelforsvarer for kvinner fra året før på Hamar var Gunda Niemann og for menn Rintje Ritsma. Begge utøvere forsvarte titlene.


== Kvinner ==


=== Medaljer ===
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


=== Sammenlagt ===
Tall bak navn er antall deltagelser i mesterskapet. Tall bak tid er plassering.

NCxx er ikke kvalifisert til den avsluttende siste 5 000 meteren


== Menn ==


=== Medaljer ===
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


=== Sammenlagt ===
 Tall bak tid er plassering. 

NCxx er ikke kvalifisert til den avsluttende siste 10 000 meteren.


== Kilder ==
Trond Eng, red. (november 2002). «European championships ladies 1970–2002 – 1995 ( 20 ) Heerenveen / Thialf». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 13. 
Trond Eng, red. (november 2002). «European championships men 1891–2002 – 1995 ( 89 ) Heerenveen / Thialf». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 125. 


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1995 for kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) EM på skøyter 1995 for menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for EM på skøyter 1995 for kvinner.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for EM på skøyter 1995 for menn.
(en) Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
Pogonocherus fasciculatus

Bargreinbukk (Pogonocherus fasciculatus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er utbredt over det meste av Norge.


== Utseende ==
En liten (5–8 mm), kraftig, brunspraglete trebukk. Den kjennes fra de andre Pogonocherus-artene som forekommer i Norge på at dekkvingene ikke har en tagg i spissen. Antennene er kraftige, med ganske lange børster, omtrent så lange som kroppen. Hodet er stort og bredt, tett kledt med håraktige skjell. Pronotum er litt bredere enn langt, hvelvet, med en smal, butt tagg midt på hver sidekant. Dekkvingene er brune, omtrent en tredjedel bakover i vingene er det et litt utydelig, gråaktig tverrbånd, bak dette flere runde, svarte flekker. Beina er korte og svært kraftige.


== Levevis ==
Larvene lever under barken på nylig døde greiner av furu og gran, også på eksotiske, innplantede bartrær. Etter hvert borer larven seg også inn i veden. Larveutviklingen tar to år. Den voksne billen klekkes på ettersommeren eller høsten, men er ikke aktiv før etter at den har overvintret. Da er den i aktivitet fra mai til juli og kan slik leve opptil et år som voksen bille.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i hele den palearktiske sone. I Norge finnes den over hele landet unntatt ved kysten i Nord-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Pogonocherini
bargreinbukk, Pogonocherus fasciculatus (De Geer, 1775)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Pogonocherus fasciculatus


== Eksterne lenker ==
(en) Pogonocherus fasciculatus i Encyclopedia of Life 
(en) Pogonocherus fasciculatus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pogonocherus fasciculatus hos Artsdatabanken 
(sv) Pogonocherus fasciculatus hos Dyntaxa 
(en) Pogonocherus fasciculatus hos Fauna Europaea 
(en) Pogonocherus fasciculatus hos NCBI 
(en) Kategori:Pogonocherus fasciculatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pogonocherus fasciculatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons