jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liu Sola

Liu Sola (kinesisk: 刘索拉, pinyin: Liú Suǒlā; født i 1955 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk komponist, forfatter og vokalist.


== Virke ==
Hun har arbeidet med blant andre James Blood Ulmer, Jerome Bailey, Wu Man, Henry Threadgill, Umar Bin Hassan og Bill Laswell.
Hun er influert av kinesisk folkemusikk, skjønt hun har også studert opera og vært påvirket av Otis Redding og Aretha Franklin og spilt blues med amerikanske  bluesmuskere. I midten av 1980-årene dannet hun et kvinneband influert av psykedelisk Pink Floyd-musikk, og i 1988 dannet hun et reggae-band. I september 2001 grunnla hun New Folk Big Band i Kina.


== Bibliografi ==


=== Noveller ===
Ni Bie Wu Xuanze 你别无选择 (Du har ikke noe valg) (1985)
Blue Sky Green Sea (1985)
In Search of the King Of Singers (1986)


=== Romaner ===
Chaos And All (1989)
大继家的小故事 Den korte historie om den store Ji-familien (2000)
女贞汤 Kvinnelig renhetssuppe （2003）
LA  GRANDE  ÎLE  DES (TORTUES  –  COCHONS)


== Skuespill ==
Fantasy of the Red Queen （2006）


== Diskografi ==
《蓝调在东方》 （Blues in the East，1994）
《中国拼贴》 （China Collage，1996, med Wu Man）
《缠》 （Haunts，1998)
《六月雪》 （June Snow，1999）
《春雪图》 （Spring Snowfall，2000）
《隐现》 （Apparitions，2000）


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LiuSola.com
Harris, Craig (2008). "Liu Sola biography", AllMusic.
AdventureDivas.com: Liu Sola
BeijingScene.com: Red China Blues Woman by Pan Keyin
AsiaSource.org: Singing the Chinese Blues: An Interview with Liu Sola by Michelle Caswell
Gao Hong

Gao Hong (kinesisk: 高虹, pinyin: Gāo Hóng, født 1964 i Luoyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk komponist og pipa-musiker. Hun har bodd i USA siden 1994.
Hun fremfører tradisjonell og moderne kinesisk musikk, med sine grupper Spirit of Nature og Beijing Trio. Hun har også deltatt i flerkulturelle musikalske samarbeid, med jazzmusikere og musikere fra andre kulturer, som James Newton og Shubhendra Rao.
Hun er utdannet ved Det sentrale musikkonservatorium i Beijing, der hun studerte under pipamesteren Lin Shicheng, fra pudongretningen innen pipaspill. Hun ble snart en ledende pipavirtuosa selv. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gao Hong på Internet Movie Database 
(en) Gao Hongs hjemmesider
Herrebøe

Herrebøe Fajansefabrikk (Herreböe) ble anlagt på gården Herrebøe i Idd ved Halden i 1759. Grunnlegger og gårdeier var Peter Hofnagel (1721–1781), som fikk kjøpt gården på auksjon den 29. oktober i 1753. Litt senere fikk han også kjøpt gården Mellom Bø, og i 1757 også gården Søndre Bø, som var den største av de tre gårdene, som lå tett sammen. Siden det ikke var hus på gårdene måtte de bygges opp fra grunnen av. Også jorden lå brakk. Hofnagel betraktet de tre som én gård.


== Fajansefabrikken ==
I 1757 grunnla og bygget Hofnagel også opp et teglverk på Furuvarp, et underbruk som lå nede ved Iddefjorden. Like etter grunnla og bygget han en kakkelovnsfabrikk og et pottemakeri på gården sin Herrebø, som ligger like ved Idd kirke. Dette potteriet ble utvidet i de to påfølgende årene og ble altså til Herrebøe Fajansefabrikk.Hoffnagel måtte imidlertid av økonomiske årsaker selge fabrikken til et konsortium (interesseselskap) i Christiania i 1761. Datoen er ikke nøyaktig kjent, men det går fram av et notat av Magnus Theiste, datert 8. september 1761, at eierne av fajansefabrikken bor i Christiania. Den 26. oktober samme år blir det også utferdiget en skriftlig spesifikasjon over de tre Bø-gårdene, fajansefabrikken og teglverket, sammen med utstyr og lagerbeholdning, som overleveres de nye eierne i interesseselskapet. Skjøte blir imidlertid ikke utferdiget før den 28. oktober i 1762. De drev fabrikken i noen år, men økt konkurranse og dårlige tider førte til at fabrikken i praksis måtte nedlegge produksjonen i 1770, da kun ei enslig kasse med fajanse ble skipet ut til Fredrikstad. Det siste normale året var 1768. Den siste annonsen kom ut den 2. mai 1770. Hele eiendommen ble lagt ut på auksjon i april 1772. Tre Herrebøe-terriner og tre kasser med «porselen» ble imidlertid sendt til København i 1774, men produksjonsstedet ble ikke angitt.Hoffnagel selv dro til til Danmark og grunnla en ny fajansefabrikk ved Østerbro i København i 1762. Denne ble imidlertid nedlagt alt i 1769.Gjenstander fra Herrebøe kan i dag sees ved Kunstindustrimuseet i Oslo (som har den største samlingen) og ved Borgarsyssel museum i Sarpsborg, samt på Gottorp slott ved byen Slesvig i den nordtyske delstaten Schleswig-Holstein. Omkring 400 Herrebøe-fajanser er bevart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herrebøe Fajansefabrikk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) «DigitaltMuseum: Herrebøe fajansefabrikk, Idd, Halden, Øs...». DigitaltMuseum. Besøkt 25. februar 2012.
Cullen-tall

Et Cullen-tall  er i matematikken et naturlig tall i rekken n · 2n + 1 (skrives Cn). Disse tallene ble først studert av James Cullen i 1905. Cullen-tall er spesielle typer Proth-tall.
Christopher Hooley viste i 1976 at den aritmetiske tettheten til de positive heltallene 
  
    
      
        n
        ≤
        x
      
    
    {\displaystyle n\leq x}
   er o(x) for 
  
    
      
        x
        →
        ∞
      
    
    {\displaystyle x\to \infty }
  , hvis Cn er et primtall. Dermed er nesten alle Cullen-tall sammensatte tall. Hooleys bevis ble igjenarbeidet av Hiromi Suymama for å vise at det virker for alle tallrekker n · 2n+a + b hvor a og b er heltall, særlig også for Woodall-tall. Den eneste kjente Cullen-primtallene er:

1, 141, 4713, 5795, 6611, 18496, 32292, 32469, 59656, 90825, 262419, 361275, 481899, 1354828, 6328548, 6679881.Ennå er det antatt at det er uendelig mange slike.
I august 2009 er det høyeste kjente Cullen-primtallet 6 679 881 × 26 679 881 + 1. Det er et megaprimtall med 2 010 852 sifre og ble oppdaget av en PrimeGrid-aktør fra Japan.Et cullen-tall Cn er dividerbar med p = 2n - 1 hvis p er et primtall av formen 
  
    
      
        8
        k
        −
        3
      
    
    {\displaystyle 8k-3}
  , videre følger det fra Fermats lille teoem at hvis p er et oddetall og primtall, divideres p med Cm(k) for hver m(k) = (2k − k) 
 (p − 1) − k (for k > 0). Det har også blitt vist at primtallet p deler C(3p − 1) / 2 når Jacobi-symbolet (2 | p) er +1.
Det er ukjent hvorvidt det eksisterer et primtall p som Cp også er primtall. Noen ganger er et generalisert Cullen-tall definert som et tall i formen n · bn + 1, hvor n + 2 > b, og hvis et primtall kan bli skrevet sånn, kalles det et generallisert Cullen-primtall. Woodall-tall kalles noen ganger Cullen-tall av andre sort.


== Referanser ==
Minoru Wakasa

Minoru Wakasa (japansk: 若狭実, Wakasa Minoru) (født 8. juli 1951 på Hokkaido) er en japansk tidligere skihopper som representerte Hokkaido Takushoku Bank. Han ble nummer 29 i stor bakke i OL i Innsbruck i 1976. I 1973 ble han nummer 17 i VM i skiflyging i Oberstdorf, og samme år ble han nummer 3 i skiflygingsrennet i Ironwood (Copper Peak).


== Kilder ==
Sports Reference: Minoru Wakasa Arkivert 23. desember 2009 hos Wayback Machine. (besøkt 15. juli 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 383
Copper Peak – Winners and Records (besøkt 15. juli 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Minoru Wakasa – Olympedia 
(en) Minoru Wakasa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Minoru Wakasa – TheSports.org
Gun Kveli

Gun Jønsson Kveli (født 27. april 1955 i Gäddede) er en norsk-svensk førskolelærer og politiker (Ap). Hun flyttet fra Gäddede til den tilgrensende kommunen Lierne i Nord-Trøndelag i 1970-årene, og hun ble etterhvert politisk aktiv for Arbeiderpartiet. Kveli var varaordfører i Lierne 1990–1991, ordfører i 1991, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–2003, styremedlem i Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk (NTE) 2006–2008 og på nytt varaordfører i Lierne 2007–2015.
Hun er mor til Arbeiderparti-politiker Sara Kveli.


== Referanser ==
Dawesplanen

Dawes-planen, oppkalt etter den amerikanske politikeren Charles G. Dawes, var en plan presentert den 16. august 1924, i den hensikt å regulere Tysklands krigserstatning etter første verdenskrig.En konsekvens av hyperinflasjonen i Weimarrepublikken var at det ble umulig for Tyskland å betale krigserstatning etter første verdenskrig. Dersom ikke Tyskland betalte dette til Frankrike og Storbritannia, kunne heller ikke disse i sin tur betale sine lån til USA. For å avhjelpe dette ble Dawes-planen utarbeidet:

De franske troppene skulle trekkes ut av Ruhr så Ruhrokkupasjonen ble avsluttet
Erstatningssummen skulle reduseres
Tyskland skulle bevilges lån fra andre land
Privat amerikansk kapital skulle investeres i TysklandGjennomføringen av Dawes-planen forårsaket en viss velstand, hvor misnøyepartiene mistet mange av sine velgere. Velstanden hvilte likevel på en ustabil grunn ettersom den i stor grad var forårsaket av lån. Problemer med gjennomføring av Dawesplanen førte mot slutten av 1920-årene til Youngplanen, hvor den tyske gjelden ble kraftig redusert.


== Referanser ==


== Kilder ==
«The Dawes Plan, the Young Plan, German Reparations, and Inter-allied War Debts», fra USAs utenriksdepartement
Arthur Rosenberg

Arthur Rosenberg (født 19. desember 1889 i Berlin, død 7. februar 1943 i New York) var en tysk marxistisk historiker og politiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Rosenberg på Internet Movie Database 
(en) Arthur Rosenberg hos The Movie Database
FC Viktoria Plzeň

FC Viktoria Plzeň er en tsjekkisk fotballklubb fra byen Plzeň (vest i Tsjekkia), som spiller i den øverste fotballigaen, Fortuna liga. Klubben ble grunnlagt i 1911 og spiller sine hjemmekamper på Doosan Arena.
Viktoria Plzeň ble tsjekkisk seriemester for første gang sesongen 2010–11.


== Spillerstall ==
Oppdatert 22. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) FC Viktoria Plzeň – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tom Dargay

Tom Dargay (født 1953) er en amerikansk tidligere skihopper fra Minneapolis, Minnesota. Han ble nummer 39 av 60 deltakere i stor bakke i VM i Falun i 1974. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1973 ble han nummer 31 av 51 deltakere, i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 ble han nummer 30 av 40 deltakere.
Dargay ble nummer 68 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1974/75, med 64.-plass i Oberstdorf 29. desember 1974 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble nummer 2 i skiflygingsrennet i Ironwood (Copper Peak) i 1973, og satte bakkerekord året etter med 144 meter. Han la opp som skihopper i 1978.


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Copper Peak – Winners and Records (besøkt 16. juli 2011)
Northeaster: Skiing brought fame, not fortune (28. januar 2009, besøkt 16. juli 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Dargay – FIS (skihopping)
Gleichschaltung

Gleichschaltung, tysk for «likeretting», «ensretting» eller «koordinering», var de de tyske nazistenes betegnelse for ideen om totalitær kontroll over alle sider ved det tyske samfunnet og for prosessen med å gjennomføre dette.En av målsetningene med den gjennomgripende likerettingspolitikken var å påtvinge folk en ideologisk doktrine og tenkemåte og styre så mange sider av hverdagslivet som mulig .
Selv om Weimarrepublikkens forfatning av 1919 offisielt aldri ble forkastet, innebar innføringen av Gleichschaltung i mars og april 1933 at diktaturet i praksis kunne foreta politiske beslutninger i strid med den tyske grunnloven: 31. mars trådde den første gleichschaltungslov i kraft, som oppløste delstatenes parlamenter (med unntak av Preussen), og 7. april trådde den andre gleichschaltungslov i kraft, som utnevnte en Reichsstatthalter i alle delstatene (igjen med unntak av Preussen). Weimarforfatningen ble på denne måten tilsidesatt, og året 1933 representerte derfor slutten på Weimarrepublikken og begynnelsen på nasjonalsosialistenes tredje rike.
Få uker etter maktovertakelsen mistet de tyske delstatene sin selvstendighet som del av ensrettingen. Tyskland gikk fra å være en føderasjon til en enhetsstat, i formen av et diktatur.


== Annet ==
Betegnelsen Gleichschaltung er opprinnelig et fagord for likeretting i elektroteknikken, det vil si transformering av vekselstrøm til likestrøm. Seinere har den overførte betydningen også blitt brukt om «en sjelløs tilpasning til et fast mønster».


== Referanser ==
Martin Scott

Martin "Jimmy" Scott (født 15. februar 1986 i Livingston, Skottland) er en skotsk fotballspiller, som for tiden spiller for Hibernian i Skotsk Premier League. Scott har også representert Skottland på U21-nivå.
Scott begynte sin karriere med den lokale klubben i hjembyen, Livingston. Han forlot Livingston sommeren 2006, etter at klubben rykket ned fra Skotsk Premier League. Scott signerte så for Ross County. Han scoret det andre målet for Ross County i semifinaleseieren i den skotske FA-cupen over Celtic på Hampden Park den 10. april 2010.BBC Sport rapporterte den 24. januar 2011 at Hibernian hadde gjort en avtale om overgang på omtrent £80.000 med Ross County for å signere Scott. Avtalen ble bekreftet neste dag. Scott har slitt noe med å tilrive seg fast plass på Hibernians midtbane.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Scott – Transfermarkt 
(en) Martin Scott – Soccerbase.com 
(en) Martin Scott – Soccerway
Ole Johan Finckenhagen

Ole Johan Finckenhagen (født 14. januar 1814, død 17. oktober 1874) var en kjøpmann i Hammerfest.Datteren Ingeborg Marie  var gift med den norske legen og mykologen Olav Johan Sopp.


== Referanser ==
François Barraud

François Barraud (født 24. november 1899, død 10. september 1934) var en sveitsisk maler.Han malte en rekke stilleben og bilder av mennesker, og laget flere doble portretter av seg selv og sin kone, Marie. Hans presise, realistiske stil av maleri utviklet seg under innflytelse av den gamle flamske og franske mestere som han hadde studert ved Louvre. 
Barraud led perioder med sykdom hele sitt liv og døde av tuberkulose i Genève, i 1934, i en alder av 34 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) François Barraud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anton av Portugal

Anton I av Portugal (født 1531, død 1595), kjent som António, Prior of Crato, var en monark av Portugal i noen dager i 1580 frem til den spanske kongen Filip II tok styringen.


== Referanser ==
Johan IV av Portugal

Johan IV av Portugal (portugisisk: João IV; født 18./19. mars 1604, død 6. november 1656) var konge av Portugal og Algarve fra 1640 og fram til sin død i 1656. Etter et vellykket opprør mot spanske Filip III ble han utropt til konge. Han var den 21. portugisiske konge og den første av det fjerde dynasti, grunnlegger av huset Braganza som barnebarn av Catarina, hertuginne av Braganza. Bestemoren var sønnedatter av Manuel I av Portugal. Hun hadde i 1580 gjort krav på den portugisiske tronen og satt i gang en tronestrid. Johan IV fikk tilnavnet Johan «gjenoppretteren» (João o Restaurador). 
Kong Johan IV døde i 1656 og ble etterfulgt av sin sønn Alfonso VI. Hans datter, Katarina av Braganza, ble gift med kong Karl II av England. Ved sin død i 1656 hadde det portugisiske imperiet nådde sitt høydepunkt og strakte seg om hele kloden. Han var også en ivrig komponist.


== Ekteskap og barn ==
Johan giftet seg med Luisa de Guzmán, datter av Juan Manuel de Guzman, 8. hertug av Medina-Sidonia. Fra dette ekteskapet ble det fødte flere barn. Ettersom en del av hans barn ble født og døde før deres far er de ikke betraktet som infante eller infanta av Portugal.
Med en annen kvinne, som er ukjent, hadde Johan en datter utenfor ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John IV of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Frie noter av Johan IV av Portugals komposisjoner i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Crux fidelis, innspilling av Johan IVs best kjent korverk
Alfonso VI av Portugal

Alfonso VI (født 21. august 1643, død 12. september 1683) var konge av Portugal og Algarve i 1656-1683 som den andre monark fra huset Braganza. Han etterfulgte sin far Johan IV av Portugal tretten år gammel, men regentskapet ble håndtert av hans mor, Luisa de Gusmao.Han fikk det smigrende tilnavnet «den seierrike», o Vitorioso, ettersom under hans styre beseiret Portugal rivalen Spania i flere slag under den portugisiske etterfølgerkrigen (1640–1668).
Alfonso var ikke forventet å overta tronen da hans eldre bror Theodosius sto før ham i arverekken til tronen. Deres ulike utdannelse var også preget av det, foruten at Alfonso fra barn av også led av dårlig helse og mentale problemer. Da Theodosius døde i 1653 endret hans posisjon seg. Han giftet seg med Marie Françoise de Nemours i 1666, men året etter ble ekteskapet oppløst med den begrunnelse at han var impotent. Hun giftet seg i stedet med hans yngre bror Peter. Han ble tvunget av sin bror og tidligere hustru til å abdisere. Alfonso ble forvist til Azorene, hvor han oppholdt seg til i fem år før han vendte tilbake til hovedlandet, og døde under et apoplektisk anfall i Sintra i 1683.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afonso VI of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peter II av Portugal

Peter II av Portugal (portugisisk: Pedro II; født 26. april 1648, død 9. desember 1706) var regent (1668–1683) og deretter konge av Portugal og Algarve. Han var den tredje sønnen til kong Johan IV av Portugal, og etterfulgte sin bror Alfonso VI av Portugal grunnet at broren var syk og mentalt ustabil, men hadde da i en rekke år fungert som regent av landet. Han giftet seg også med broren hustru Marie Françoise de Nemours (1646–1683), etter at hun skilte seg fra Alfonso VI grunnet hans impotens. Han fikk en datter med henne. Han giftet seg for andre gang i 1687 med Maria Sofia av Neuburg.
Peter II allierte seg med England, fastsatte Portugals uavhengighet med signeringen av fredsavtalen i Lisboa i 1668, noe som avsluttet den portugisiske etterfølgerkrigen mot Spania. I krigen, som begynte i 1640,, hadde Portugal betydelig støtte fra England basert på ekteskapsbetingelsene mellom Karl II av England og portugisiske prinsesse Katarina av Braganza. Alliansen med England var avgjørende for å befeste Peter IIs maktposisjon. Han forsøkte også å sentralisere monarkiet og minske makten til den portugisiske adelen som hadde økt etter kong Johan IVs død. Under Peters regjering forbedret Portugals posisjon seg, ikke minst økonomisk. Peter II fikk tilnavnet o Pacífico, «Stillehavet».
Peter II døde 58 år gammel etter fire dagers sykdom i Quinta de Alcântara i Lisboa, og ble gravlagt i Panteão Real da Casa de Bragança (det kongelige panteon for huset Bragança) i Lisboa. Han fikk åtte barn, inkludert den yngre Johan som etterfulgte sin far som konge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter II of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jeong Do-jeon

Jeong Do-jeon (hangul: 정도전, hanja: 鄭道傳) (født 1937 el. 1342 i Danyang i Nord-Chungcheong, død 1398) var av middelalderens mest innflytelsesrike koreanske aristokrat og politiker, tidlig i Joseon-Korea. Han var tilhenger av og rådgiver til den første av Joseon-kongene, Taejo. Etter at Taejo hadde blitt konge, overlot han statsforvaltningen til Jeong. Jeong ble dermed den mektigste og mest innflytelsesrike personene i den nyetablerte riket, og bidro sterkt til å legge Joseon-rikets ideologiske, institusjonelle og juridiske grunnlag. Noen mener Jeong grunnla Joseon gjennom Taejo, og ikke den andre veien.
Jeong var statsminister fram til 1398.


== Se også ==
Jeong Mong-ju


== Litteratur ==
Han Yeong-u: Jeong Do-jeon's philosophy of political reform. (1974). Korea Journal 14(7-8). Reprinted in Lee et al. (2004), Korean philosophy: Its tradition and modern transformation, pp. 55-74. Seoul:  Hollym. ISBN 1-56591-178-4
Korean Institute of Philosophical Thought. (1995). 강좌 한국철학 (Gangjwa Hanguk Cheolhak, Guide to Korean philosophy), pp. 333-345. Seoul: Yemoon Seowon. ISBN 89-7646-032-4.


== Eksterne lenker ==
(en) Jeong Do-jeon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(ko) «정도전은 철학·권력 결합한 위대한 정치인» - 한겨레
(ko) Nate: Jeong Do-jeon
(ko) Naver: Jeong Do-jeon
Roberts Blossom

Roberts Blossom (født 25. mars 1924 i New Haven, Connecticut, død 8. juli 2011) var en amerikansk skuespiller og poet. 
Blossom ble uteksaminert fra Asheville School i 1941 og begynte deretter ved Harvard University. Han hadde flere teaterroller i løpet av 1950-årene, og vant Obie-prisen fire ganger. I løpet av 1960-tallet dannet han teatergruppen Filmstage. I Our Town i 1959 er han for første gang å se i en film. Blossom hadde en rolle i den Oscar-vinnende dramafilmen The Great Gatsby i 1974, der han blant annet spilte mot Robert Redford. 
Blossom vant en Soapy Award for sin rolle i TV-serien Another World, hvor han dukket opp i 1976 og 1977. I 1990 spilte han i Hjemme alene-filmene. Blossoms øvrige TV-opptredener inkluderer Moonlighting, Northern Exposure og In the Heat of the Night. Han pensjonerte seg fra skuespilleryrket på slutten av 1990-tallet og begynte da å skrive poesi. Frem til sin død, 8. juli 2011, bodde han i Sør-California. Han var tidligere gift med Beverly Schmidt Blossom, før han giftet seg med Marylin Orshan Blossom. De forble gift frem til han døde i 1982. Han hadde to barn, datteren Debbie og sønnen Michael.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberts Blossom på Internet Movie Database 
(sv) Roberts Blossom i Svensk Filmdatabas 
(da) Roberts Blossom på Filmdatabasen 
(da) Roberts Blossom på Scope 
(fr) Roberts Blossom på Allociné 
(en) Roberts Blossom på AllMovie 
(en) Roberts Blossom hos Turner Classic Movies 
(en) Roberts Blossom hos Rotten Tomatoes 
(en) Roberts Blossom hos The Movie Database 
(en) Roberts Blossom hos Internet Broadway Database
Hans Dülfer

Hans Johannes Emil Dülfer (1892–1915) var en tysk fjellklatrer.
Dülfer studerte fra 1911 medisin i  München, men byttet til jus og senere filosofi. Nærheten til Alpene gjorde at han fikk med seg 50 førstebestigninger i løpet av fire år, framfor alt i Kaisergebirge og Rosengarten.

1911: Dülfer-Kamin ved Totenkirchl
1912: Fleischbank, østveggen
1913: Dülfer-Riss i Fleischbank (solo)Dülfer utviklet nye alpine klatreteknikker, eksempelvis dülfersitz.
Hans Dülfer falt under Lorettoslaget (9. mai – 23. juli 1915) i første verdenskrig.


== Kilder ==
(de) Fritz Schmitt: «Dülfer, Hans.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 159 (digitalisering).


== Litteratur ==
Fritz Schmitt: Hans Dülfer – Bergsteiger-Markstein-Legende, Alpine Klassiker bind 2. München: Bruckmann, 1985. ISBN 3-76542044-1


== Eksterne lenker ==
«Personenmappe zu Hans Dülfer» (PDF). Historisches Alpenarchiv der Alpenvereine in Deutschland, Österreich und Südtirol. Besøkt 23. januar 2011.
Frederick Kelly

Frederick Kelly/Fred Kelly er navnet til flere personer:

Frederick Kelly (roer) (1881–1916) – australsk-britisk musiker, komponist og roer, som vant åtterroing under Sommer-OL 1908.
Frederick Kelly (friidrettsutøver) (1891–1974) – amerikansk friidrettsutøver, som vant 110 meter hekk under Sommer-OL 1912.