jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Furuknoppviklere

Furuknoppviklere (Pseudococcyx spp.) er en slekt i sommerfuglfamilien viklere (Tortricidae) som hører til undergruppen Olethreutinae. Det er beskrevet  arter på verdensbasis, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore (de norske artene med vingespenn 13-21 millimeter), mer eller mindre brunspraglete viklere.


== Levevis ==
Larvene til de norske artene utvikler seg på knopper og nye skudd av furuslekten (Pinus spp.). De er vanligvis ikke regnet blant de alvorligste skogskadegjørerne, men kan ved store bestander gjøre noe skade på furuskog.
Pseudococcyx tessulatana, er søreuropeisk art, lever på kongler av sypress (Cupressus sempervirens) og kan gjøre en god del skade ved frødyrking av sypresser (Cantini og Battisti 2001).


== Utbredelse ==
Slekten har en utbredelse i den palearktiske sone og forekommer i Nord-Afrika, over hele Europa bortsett fra Island, og i den nordlige delen av Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
Underfamilien Olethreutinae
gruppe Eucosmini
slekten furuknoppviklere, Pseudococcyx Swatschek, 1958 – to arter i Norge
liten furuknoppvikler, Pseudococcyx posticana (Zetterstedt, 1839)
gul furuknoppvikler, Pseudococcyx turionella (Linnaeus, 1758)
Pseudococcyx mughiana (Zeller, 1868) – Mellom-Europa og Spania
Pseudococcyx tessulatana (Staudinger, 1871) – Sørvest-Europa og Balkan


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider.
Cantini, R. og Battisti, A. 2001. Impact and control of the cone tortricid Pseudococcyx tessulatana (Staudinger) damaging the cone crop of a selected clone of cypress (Cupressus sempervirens L.) in Italy. Anzeiger für Schädlingskunde 74: 107-110. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Furuknoppviklere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Furuknoppviklere hos Artsdatabanken 
(sv) Furuknoppviklere hos Dyntaxa 
(en) Furuknoppviklere hos Fauna Europaea 
(en) Furuknoppviklere hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudococcyx – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Mwananchi

Mwananchi er ei swahilispråklig dagsavis som utgis i Tanzania av Mwananchi Communication Ltd., som også gir ut den engelskspråklige dagsavisa The Citizen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Augun dine

Augun dine er et musikkalbum med Hans Løkken, utgitt i 1987. Dette er hans første og eneste plate som soloartist.


== Sporliste ==
«Augun dine» (Hans Løkken)
«Blå fiol og stemorsblomster» (Hans Løkken)
«Livi (slik at du kæin dø) me e smil» (Hans Løkken)
«Åra, timæin og tankæin» (Hans Løkken)
«Mange, mange gongo» (Hans Løkken)
«Sangen e mine ord» (Hans Løkken)
«Gje me enda en aprilkvæll» (Hans Løkken)
«Vendalen» (Hans Løkken)
«Drømmæin mine» (Hans Løkken)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Hans Løkken - sang, mandolin, bass, låtskriver
Bjørn Elvestad - gitarer, fiolin
Ivar Morten Bakken - gitarer
Trond Halle - munnspill
Svein Ivar Sæther - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Morten Nyhus - produsent, tekniker


== Eksterne lenker ==
Augun dine
Blue Sky (Creation-album)

Blue Sky er et musikkalbum av Creation, utgitt i 1985.


== Sporliste ==
«Don't Give It Up» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Run Away» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«I'm Going Up» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Candle of Life» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Beach Song» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Blue Sky» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Another Train» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Dream of Tomorrow» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«After the Rain» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)
«Love» (Per Kristian Indrehus/Geir Olav Bøkestad)


== Medvirkende ==


=== Creation ===
Per Kristian Indrehus - vokal, gitar, synthesizer, kor, låtskriver, produsent
Geir Olav Bøkestad - vokal, synthesizer, kor, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Ulf Wahlberg - piano, synthesizer, kor, produsent, tekniker
Marius Müller - gitar
Kjetil Fluge - bass
Stein Inge Brækhus - trommer
Tove Sinding-Larsen - fiolincello
Jens Petter Antonsen - trompet
Ole Edvard Antonsen - trompet
Torbjørn Sunde - trombone
Morten Halle - saksofon/blåsearrangement/dirigent
Per Sveinson - tekniker
Espen Randbøl - tekniker
Dutte - tekniker
Peter Dahl - kutting
Arild Midthun - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Blue Sky
Gimsøysteinen

Gimsøysteinen er en runestein fra vikingtiden fra gården Sand på Gimsøya, Vågan kommune, Nordland.
Steinen  ble for første gang omtalt i 1810, den sto da antakelig på det opprinnelige stedet, ved veien mellom Gimsøy kirke og sjøen. I 1863 var professor Yngvar Nielsen på stedet, og han anfører at det skal ha vært flere gravrøyser på stedet. Steinen ble innkjøpt av Fortidsminnesmerkeforeningen i 1864, og i 1868 ble den fraktet til Bergen Museum. I 1972 ble den hentet tilbake til Nord-Norge, og den står i dag utstilt i Tromsø museum.
Steinen er 1,7 meter høy, og har en lang innskrift i den yngre runerekken. Gerd Høst tolker den til:

.uki : asa : b: raisþa : uar : aft : .t.aþ : .i. : nafis : þa : is : asi : ... : þaþan : au..ua : staina : þisa : På moderne norsk skulle dette bli:
.uki Åses bror reiste denne gravrøys etter (…) Næfis (…) da Åse flydde herfra og likeså disse (kjennelige?) steiner


== Litteratur ==
Gerd Høst: Innskriften på Gimsøysteinen. Norsk Tidsskrift for Sprogvitenskap, bind XVIII, Oslo 1958
Gerd Stamsø Munch: Bautasteiner og vei. Et forsøk på nytolkning av reiste stein på Gimsøy i Lofoten. Viking XLV Oslo 1982
Haute-Marne

Haute-Marne er et fransk departement i regionen Grand Est. Hovedbyen er Chaumont.
Det er tre arrondissementer, 32 kantoner og 438 kommuner i Haute-Marne.


== Se også ==
Kommuner i departementet Haute-Marne


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Haute-Marne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Haute-Marne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Nalen

Nalen (etablert 1888) er en rock- og jazzklubb i Regeringsgatan 74 i Stockholm, opprinnelig kalt Nationalpalatset eller bare Nationalen, forkortet Nalen.Det var i sin storhetstid 1933-60 ledet av Gustaf Lindblom (1891-1960) og kjente swing-orkestre var her, etterhvert også rocke-band. Rundt 1943 var blant andre den norske Pete Brown her og spilte trommer sammen med stortalentet Åke Hasselgård. Den svensk-norske psykologiprofessor og jazzpianist Dan Olweus vant solopriser her i 1948. I perioden 1951-64 huset det Nalenbandet ledet av Arne Domnérus og Rolf Ericson. I dette spilte jo Egil Johansen trommer. Andre hyppige band var Carl-Henrik Norin sitt band såvel som Putte Wickmans. Lokalet kunne ta 700 gjester, hovedsakelig fra den svenske landsbygda, og det var alkoholfritt.  Det var på Nalen i 1954 at Jokkmokks-Jokke ble kjent, og en ung Arne Bendiksen på kontrabass var nær ved å bli innehaver. I 1956 ble biskop Helge Ljungberg kjent da han talte her, og ungdommen ropte «See you later alligator». Det var her Monica Zetterlund debuterte i 1958 og møtte blant andre en turnerende Dave Brubeck.  Den såkalte «Nalenpastoren» var vekkelsespredikant Gösta Engwall, så etter noe  dødtid på 1960-tallet ble det i 1967 nedlagt til fordel for platevirksomhet. I Stockholm hadde jo da også Gyllene Cirkeln blitt viktig jazzscene. Ikke før på 1990-tallet gjenåpnet Nalen som musikk-klubb, og siden 1998 har man delt ut den svenske jazzprisen Django d'Or her. Det drives av Sami, Svenska artisters och musikers intresseorganisation.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Familien (ukeblad)

Familien er et norsk ukeblad siden 1959. Opprettelsen var en videreføring av bladet «Kristen Ungdom» som ble startet i 1939 av Det norske misjonsforbund. Ukebladet henvender seg til kristne lesere, men inneholder i liten grad forkynnelse.


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:


== Referanser ==
Jutta av Sachsen (dansk dronning)

For markgrevinnen med samme navn, se Jutta av Sachsen (d. 1287).Jutta av Sachsen, (født rundt 1223, død 1267). Datter av hertug Albrecht I av Sachsen og Agnes av Østerrike (1206–1226). Jutta giftet seg den 9. oktober (alternativt 17. november) 1239 med daværende danske prins Erik Valdemarsson. Da denne 1241 steg på tronen som kong Erik IV «Plogpenning» av Danmark kunne Jutta titulere seg dronning av Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jutta hos Dansk biografisk leksikon
Jutta av Sachsen (d. 1287)

Se også Jutta av Sachsen (dansk dronning)Jutta av Sachsen (født omkring 1240, død 23. desember 1287) var datter av hertug Albrecht I av Sachsen og Agnes av Thüringen (død før 1247). 
Jutta ble markgrevinne av Brandenburg etter at hun i 1255 inngikk ekteskap med markgreve Johan I av Brandenburg (død 1266/1267). De to er foreldre til den danske dronningen Agnes av Brandenburg (død 1304).
Kjetil Nordfjeld

Kjetil Nordfjeld (født 21. mars 1966) er en norsk musiker, gitarist, sanger, låtskriver, plateprodusent. Han er også soloartist og har utgitt to album med sitt backingband Christiania og ga i 2005 ut albumet Evig vandring og i 2009 kom albumet Sterke saker på selskapet Tylden & co. Han og bandet har vært med på diverse samlealbum.


== Referanser ==
Evig vandring

Evig vandring er et musikkalbum av Kjetil Nordfjeld & Christiania, utgitt i 2005. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Evig vandring»
«Min sommermelodi»
«Til deg»
«Under samme sol»
«Kongsvinger»
«Du vil alltid lengte hjem»
«Forandring»
«Du og jeg»
«Bare for deg og meg»
«Bill.mrk»
«Puslespill»
«Jeg kan være»
«I'll Be There Too»
Sterke saker

Sterke saker er et musikkalbum med Kjetil Nordfjeld & Christiania, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«Campingpolka»
«Sterke saker»
«Det øyet ser»
«Din for alltid»
«Ingen plass å henge jakka»
«Na na na»
«En natt har blitt til dag»
«Gjennomsnittsnordmann»
«Naturens egne toner»
«Mellom himmel og jord»
«Det er sommertid»
«Værprofet»
«Første gangen»
«En duft av våren»
Armagh-boken

Armagh-boken (latin: Codex Ardmachanus eller Liber Ardmachanus), også kjent som Patricks kanon (irsk: Canóin Phátraic) er et irsk insulært manuskript fra begynnelsen av 800-tallet. Boken har sitt navn etter klosteret Armagh i Armagh i dagens Nord-Irland. Det alternative navnet «Patricks kanon» stammer fra en middelalder-tradisjon om at Irlands skytshelgen Patrick selv skal ha skrevet deler av boken.
Boken bestod opprinnelig av 222 folio av relativ liten størrelse, ca 195 x 145 mm. Folio 1 og foliene 41–44 er nå tapt. Boken har tre hoveddeler. Den første delen er en samling av nesten alt det eldste biografiske og historiske materialet knyttet til Patrick, den andre delen er den eneste bevarte komplette versjonen av det Det nye testamentet fra den tidlige irske kirke, og den siste delen er Sulpicius Severus' biografi om Martin av Tours.
Boken oppbevares i dag i biblioteket til Trinity College i Dublin, med katalogsignatur MS 52.


== Kilder ==
Ó Cróinín, Dáibhí (2005). «Armagh, Book of».  I Seán Duffy. Medieval Ireland. An Encyclopedia (engelsk). Abingdon og New York: Routledge. s. 30–31. ISBN 978-0-415-94052-8. 
«Catholic Encyclopedia: The Book of Armagh». Besøkt 22. februar 2011.
Pondus (tegneserieblad)

Pondus er et norsk tegnserieblad, basert på serien Pondus, skapt av Frode Øverli.
Bladet kom ut første gang i 2000, med fem utgivelser i sitt første år. Senere har det etablert seg med månedlige utgivelser. Opplagsmessig er bladet det største i Norge i tegneseriekategorien (2018), større enn Donald Duck & Co.


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:


== Referanser ==
Nordental

Nordental er en messe for dentalbransjen. Landets tannhelsepersonell møter leverandører av utstyr og tjenester rettet mot tannhelsetjenesten på arrangementet, som er en sentral og integrert del av Den norske tannlegeforenings landsmøte. 
Nordental har hatt et besøkstall på ca 4 000 profesjonelle besøkende fra den private og offentlige tannhelsetjenesten. De fleste er deltagere på NTFs landsmøte, men det kommer også mange som bare besøker utstillingen. Målgruppen er tannleger, tannhelsesekretærer, tannteknikere og tannpleiere. 
Utstillerne leverer alle typer produkter, utstyr og materiell til tannhelsetjenesten. I tillegg finner man en rekke organisasjoner og leverandører av tjenester med relevant tilknytning til bransjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Nordental 2010 hos tannlegeforeningen.no Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Huset Askanien

Huset Askanien er en tysk fyrsteslekt som i mer enn syv hundre år regjerte i ulike deler av Tyskland. Slekten regjerte i Anhalt, oppkalt etter borgen Anhalt ved byen Aschersleben. 
Den første i slekten som fikk historisk betydning var Albrecht I av Brandenburg (Albrekt Bjørnen) (død 1170). I 1134 ble han forlent med Altmark og fikk makt øst for Elben. Albrekt var grunnlegger av markgrevskapet Brandenburg.
Huset Askanien er flere ganger delt i forskjellige linjer. Den historisk viktigste linjen er Anhalt-Zerbst og keiserinne Katarina II av Russland tilhørte denne. Denne slektsgrenen opphørte i 1793. En annen viktig gren var Dessau og til denne hørte den prøyssiske generalen fyrst Leopold I av Anhalt-Dessau. En tredje gren er hertugene av Sachsen-Lauenburg.
I 1866 sto Anhalt på Preussens side i krigen mot Østerrike og gikk samme år inn i Det nordtyske forbund. I 1918 var den 17-årige Joachim Ernst av Anhalt hertug; men hans formynder abdiserte på hans vegne. 


== Eksterne lenker ==
anhalt-askanien
Kjell Bygstad

Kjell Otto Bygstad (født 7. juni 1938 i Bygstad, død 29. juli 2008 i Spydeberg) var en norsk politisk aktivist, partisekretær og redaktør.
Bygstad kom til Oslo som student i 1960. Han var innstilt som lederkandidat i Det Norske Studentersamfund i 1964, men Berge Furre ba Bygstad overta som partisekretær i Sosialistisk Folkeparti (SF), noe han etterkom. Senere la den unge partisekretæren seg ut med Finn Gustavsen og etter en kort periode i ml-bevegelsen med Tron Øgrim. 


== Partisekretær og redaktør ==
I sin første tid i Oslo var Bygstad aktiv i Norsk Aksjon mot Apartheid og Krisefondet for Sør-Afrika, der Unge Høyre også var med. Ole Kopreitan og Kjell Bygstad gikk i spissen i en aksjon da Norge skulle spille landskamp i tennis mot apartheidstaten Sør-Afrika i 1964. Det ble arrangert to demonstrasjoner, en lovlig og en ulovlig. 
Under seksdagerskrigen i 1967, da Israel blant annet okkuperte Jerusalem, satt Bygstad som partisekretær i SF. Senere ble han redaktør av Fabrikkarbeideren, fagbladet til Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund, fra 1989 til 2000. Før det var han anleggsgartner i 25 år og bestyrer av Stein og Jords feriehjem i Enebakk i tre år. I tiden som redaktør av Fabrikkarbeideren var Kjell Bygstad også medlem av LOFF, Landsorganisasjonens Fagbladforening. Gjennom flere tiår jobbet han for å påvirke LOs pro-israelske standpunkt i mer Palestina-vennlig retning, og han var primus motor i arbeidet med å få palestinske fotballag til Norway Cup sammen med Fuad Timraz.


== Palestina-solidaritet ==
Bygstad deltok i Palestinakomiteen fra dag en, var gjennom splittelsen i Palestina-arbeidet seks år senere, var med på dannelsen av Palestinafronten, senere Palestinagruppene og Fellesutvalget for Palestina. Sistnevnte utvalg var sammensatt av organisasjoner. Etter et besøk i Libanon i 1977 traff han palestineren og fagforeningsmannen Abu George, som ble ansatt i LO på internasjonal avdeling.


== Referanser ==
Orkdalsbanken Stadion

Orkdalsbanken Stadion, tidligere kjent som Fannremsmoen, er en fotball- og friidrettsarena som ligger på Fannrem i Orkdal. Anlegget ble oppgradert og gjenåpnet i 2008. Anlegget ble brukt av Kattems toppserielag i sesongen 2010 og 2011, (kvinner), samt alle fotballag i Orkla FK og Orkdal IL. Ved oppgraderingen ble det også anlagt et friidrettselement i nordøstre ende av stadion, samt en 7erbane på baksiden av tribuneanlegget.
Jordskjelvet i Christchurch 2011

Jordskjelvet i Christchurch 2011 var et jordskjelv med momentmagnitude på 6,3 som inntraff i Canterbury-regionen på Sørøya på New Zealand kl. 12.51 lokal tid 22. februar 2011 (23.51 21. februar 2011 UTC). Jordskjelvets hyposenter var 5 km under byen Lyttelton, og medførte store ødeleggelser og 181 omkomne i nærliggende Christchurch, New Zealands nest største by.
Dette var det største etterskjelvet etter jordskjelvet i Canterbury 2010, men anses også som et separat jordskjelv. Dette jordskjelvet hadde lavere magnitude, men forårsaka mer skade siden episenteret var så nær Christchurch, samt at hyposenteret til jordskjelvet i 2010 lå 10 km under bakken, mens dette kun var 5 km under bakken. Dette jordskjelvet kom også ved lunsjtider på en tirsdag, mens det forrige var på morgenkvisten på en lørdag, og mange bygninger var allerede skada av tidligere skjelv.Statsminister John Key har sagt at 22. februar «kan være New Zealands mørkeste dag». Det forelå etter skjelvet ubekrefta rapporter på at dødstallet kunne være så høyt som 200–400. Christchurchs borgermester Bob Parker uttalte at minst 200 mennesker var antatt å være fanga under sammenraste bygninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2011 Canterbury earthquake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Levende oppdateringer fra New Zealand Herald 22. februar 23. februar
Newzealandsk TV3s jordskjelvside Arkivert 24. februar 2011 hos Wayback Machine.
Transafrikansk hovedveinett

Transafrikansk veinett er et nettverk av internasjonalt viktige hovedveier i Afrika som blir utviklet og vedlikeholdt av Den afrikanske union, FN-organet UNECA og Afrikabanken. Veinettets totale lengde er bortimot 60 000 km, omtrent halvparten er asfaltert.
Hensikten med veinettet er å knytte sammen Nord-Afrika, Vest-Afrika, Sentral-Afrika, Øst-Afrika og det sørlige Afrika for å fremme handel og vekst. Fremdelse mangler mange viktige forbindelser, og det er egentlig bare det sørlige Afrika og Østafrika som har ordentlige forbindelser.


== Eksterne lenker ==
(en) Trans-African Highway network – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
REVIEW OF THE IMPLEMENTATION STATUS OF THE TRANS AFRICAN HIGHWAYS AND THE MISSING LINKS, Stockholm 2003 (en)
Everybody and Their Broken Hearts

«Everybody and Their Broken Hearts» er en sang av det norske rockebandet BigBang, utgitt som single 21. februar 2011. Den ble også utgitt på deres åttende studioalbum Epic Scrap Metal, som kom 4. mars 2011. Sangen er skrevet av bandets vokalist, gitarist og låtskriver Øystein Greni.
Bladgull

Bladgull  har vært i bruk siden antikken, og blir framstilt av legeringer med høyt gullinnhold. Det kan bli hamret ut til en ekstremt tynn folie, ned mot om lag  100 – 1000 atomlag tynt. Et gram gull kan ved en tykkelse på 100 nm dekke en flate på om lag  0,5 m².
Bladgull blir brukt til å få ikke-metalliske gjenstander til å se ut som om de er av gull. Det kan bære forgylling av lær i bøker eller møbler, eller motivelement i malerier, for eksempel ikon, eller forgylling av bilderammer av tre.
Bladgull er ikke giftig, og kan inngå i visse eksklusive matretter.
Clwyd (elv)

Clwyd er ei elv i Denbighshire nord i Wales. Den har sitt utspring i Clocaenog-skogen rundt 8 kilometer nordvest for Corwen. 
Elva renner først mot sør til Melin-y-Wig, hvor den snur og fortsetter mot nordøst til Ruthin. Her forlater elva den relativt trange dalen og renner ut på slettene i Vale of Clwyd (walisisk: Dyffryn Clwyd), hvor den løper sammen med sideelva Clywedog like sør for Denbigh. Elva fortsetter nordover i brede meandere gjennom den fruktbare Clwyd-dalen, og løper noen kilometer nord for St. Asaph sammen med sideelva Elwy, som er omtrent like stor som hovedelva. Vannet fra de to elvene kan ofte renne side ved side nedover dalen uten å blandes. Clwyd er påvirket av tidevannet nedstrøms fra St. Asaph. Elva munner ut i Liverpoolbukta i Irskesjøen ved Rhyl.
I 1277 bygde kong Edvard I slottet Rhuddlan Castle like ved Clwyd i Rhuddlan. For at forsyningslekterne hans skulle kunne nå fram til slottet, hyret han inn 968 mann for å arbeide med det som ble kalt «den store grøfta». Han rettet ut den fem kilometer lange elvestrekningen som gikk fra slottet til havet. Dette var en enorm ingeniørmessig bragd, selv sammenlignet med dagens standarder. Ved hjelp av satellittbilder er det fremdeles mulig å se de opprinnelige svingene og buene i Clwyd.


== Eksterne lenker ==
(en) River Clwyd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mutasjon (genetisk algoritme)

I genetiske algoritmer er mutasjon en genetisk operator brukt for å beholde genetiske mangfold fra en generasjon av populasjonen til neste. Det er analogt til biologisk mutasjon.
Mutasjon, som er sjeldent i naturen, representerer en forandring i "genene" (tekststrengen som representerer individet). Dette kan lede til en signifikant forbedring i fitness, men kan også ha skadelige resultat.
Mutasjon ble introdusert som en operator som en garanti for at algoritmen ikke skulle bli stoppe på et lokalt optimum. Sekvensen av seleksjon og rekombinasjon kan stagnere på en homogen populasjon. Derfor er mutasjon viktig med å forhindre tap av genetisk mangfold.


== Referanser ==
Kristin Tonjer

Kristin Tonjer (født 1953) er en amatørskuespiller som spilte rollen som Evelyn, i NRK-serien Hjerte til hjerte fra 2007. Hun spilte i begge sesonger. Tonjer spilte uten manus i rollen som Evelyn Moe.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristin Tonjer på Internet Movie Database