jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Misjonsarkivet

Misjonsarkivet er et privat arkivdepot ved Misjonshøgskolen i Stavanger. Det inneholder en samling av arkivmateriale fra kristen misjonsvirksomhet. Hovedmaterialet har sin opprinnelse i virksomheten til Det norske misjonsselskap (NMS), som ble grunnlagt i Stavanger i 1842. Da Misjonshøgskolen fikk nytt hovedbygg i 1983, ble det satt av arealer til kontorer og magasiner for arkivformål. 
Siden annet halvår 2005 har Misjonsarkivet fått bevilgning over statsbudsjettet, under "Ymse faste tiltak" i arkivsektoren.
På grunnlag av ressurser innsamlet og tilrettelagt i Norge har NMS sendt ut misjonærer og hatt virksomhet i en rekke land i Afrika, Asia, Latin-Amerika og Europa. I tillegg til avlevert materiale fra arkivdanningen i NMS som organisasjon har Misjonsarkivet også mange arkiver fra enkeltpersoner og familier med relasjon til NMS.
På grunnlag av vedtak i Misjonshøgskolens styre overtok Misjonsarkivet i 2011 ansvaret for videre ordning og drift av Misjonsmuseet, som ble grunnlagt i 1864. Museet har hele tiden hatt sine lokaler ved Misjonshøgskolen.
I januar 2016 fusjonerte Misjonshøgskolen og tre andre høgskoler, og VID vitenskapelige høgskole ble etablert. Misjonsarkivet ble samtidig innlemmet i VID historiske arkiv, som endret navn til Misjons- og diakoniarkivet, VID i 2017.


== Arkivmaterialet ==
Det meste av materialet er i papirformat, og gradvis overføres og lagres materiale i en rekke digitale format. Av typer materiale kan nevnes brev, protokoller, rapporter, dagbøker, fotografier, film, videokassetter, lydbånd, grammofonplater, og gjenstander.
Dokumenter, motiv og gjenstander har opprinnelse i blant annet følgende land: Norge, Sør-Afrika, Madagaskar, Kina (særlig fra Hunan, Hong Kong, Taiwan), Kamerun, Etiopia, Tanzania, Japan, Brasil, Thailand, Pakistan, Mali, Frankrike, Mali, Kroatia.


== Nettbaserte presentasjoner ==
Arkivportalen
International Mission Photography Archive (IMPA): Hovedsiden


== Kilder ==
Jørgensen, Torstein (red) (1992): "I tro og tjeneste : Det norske misjonsselskap 1842-1992". ISBN 82-7219-078-8
Otto Hauglin

Otto Eugen Hauglin (1942-2012) var en norsk politiker (Sosialistisk Valgforbund, SV), sosiolog og høgskolerektor. Han var stortingsrepresentant fra Østfold i perioden 1973 til 1977. Han ble Mag.art. i sosiologi i 1970.Han var rektor ved Diakonhjemmets sosialskole fra 1971 til han ble oppsagt ved årskiftet 1979-1980. Bakgrunnen for oppsigelsen var at han hadde nektet å praktisere hovedstyrets personalpolitiske retningslinjer. Norsk sosionomforbund og LO gikk til sak mot Diakonhjemmet. Saken gikk til Høyesterett, der Diakonhjemmet vant. Hauglin var på slutten av 90-tallet tilbake på Diakonhjemmet, da ved sykehuset, som leder for arbeidsgruppa som utredet reform i sykehusets ledelsesstruktur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Hauglin på Internet Movie Database 
(no) Otto Hauglin hos Stortinget 
(no) Otto Hauglin hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Otto Hauglin hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Fødselsattest

Fødselsattest er et offentlig dokument som inneholder opplysninger om en persons fulle navn, fødselsdato, personnummer, kjønn og fødested. En fødselsattest kan i tillegg inneholde navn på foreldrene. Dersom foreldrene er gift ved barnets fødsel, regnes mannen automatisk som far til barnet i henhold til pater est-regelen.
I Norge sender fødselsklinikken eller sykehuset melding til folkeregisteret (skattekontoret) om fødsler. Meldingen blir registrert i folkeregisteret. Folkeregisteret kontrollerer om barnet skal ha norsk fødselsnummer, og sender så meldingen til Personregisteret som tildeler barnet fødselsnummer. Når fødselsnummer er tildelt, sender skattekontoret melding om tildelt fødselsnummeret til mor sammen med skjemaet «Forespørsel om navnevalg».
Foreldrene har plikt til å velge navn og returnere skjemaet innen 6 måneder. Når skjemaet er returnert og navnet registrert, sender folkeregisteret fødselsattest. Barnet blir registrert bosatt på samme adresse som moren. Fødselsattesten viser at navnet er godkjent og den skal tas med ved dåps- eller navnefestsamtale.
Folkeregisteret ved skattekontoret kan ved behov skrive ut fødselsattester på engelsk, tysk, fransk og spansk. Denne tjenesten er gratis.


== Se også ==
Dåpsattest


== Eksterne lenker ==
skatteetaten.no Fødselsattest
John Erling Kleppe

John-Erling Kleppe (født 26. januar 1979 i Stathelle i Bamble) er en norsk fotballspiller og trener på fotballaget Pors Grenland. 
Han har vært i Pors siden 1999 som A-lagsspiller, fra 2008 som spiller og assistenttrener. Til og med 2010 hadde han spilt 300 kamper for Pors, og til og med 2009 hadde han scoret 143 mål for klubben. Han har tidligere spilt for Stathelle, Odd, Moss, Hønefoss BK, Nybergsund IL-Trysil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Erling Kleppe – Transfermarkt
Systematisk desensitivisering

Systematisk desensitivisering er en type adferdsterapi som brukes innen psykologi for å kunne overvinne fobier og andre angstlidelser. Det innebærer en gradvis tilnærming til en angstutløsende stimuli/situasjon med mål om å minimisere frykten vedrørende spesielle fobier eller angstlidelser.
Stein Schjærven

Stein Schjærven (født 7. oktober 1934 i Oslo, død 21. november 2012 i Oslo) var en norsk reklamemann og grunnlegger av Schjærven reklamebyrå.
Schjærven arbeidet fra 1958 for Alfsen & Becker før han i 1962 startet for seg selv. I 1969 begynte han i FCB-gruppen i Skandinavia. Schjærven startet Kreateam i 1971.Han var i tillegg engasjert i Reklamebyråforeningen, i dag Kreativt Forum.
Han mottok Gullblyanten i 1973.


== Referanser ==
Johan Rheborg

Johan Rheborg (født 5. juni 1963 i Täby, Stockholm). Er en svensk skuespiller, komiker og manusforfatter. Han har hatt en lang karriere innenfor film og tv. Han er også utdannet jurist. For norske folk er han mest kjent for rollen som Fredde Schiller i den svenske komiserien Solsidan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisiell blogg 
(en) Johan Rheborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johan Rheborg på Internet Movie Database 
(no) Johan Rheborg hos Filmfront 
(sv) Johan Rheborg i Svensk Filmdatabas 
(da) Johan Rheborg på Filmdatabasen 
(fr) Johan Rheborg på Allociné 
(en) Johan Rheborg på AllMovie 
(en) Johan Rheborg hos Rotten Tomatoes 
(en) Johan Rheborg hos The Movie Database
Jüterbog

Jüterbog er en by i Landkreis Teltow-Fläming i Tysklands delstat Brandenburg. Byen var inntil 1815 sentrum i Land Jüterbog (delstaten Jüterbog). Den er en del av Arbeitsgemeinschaft Städte mit historischen Stadtkernen (norsk: Samarbeidet mellom byer med historisk bykjerne) i Brandenburg
Stedet Jutriboc med en slavisk borg nevnes første gang i 1007 av Thietmar av Merseburg historiker til erkebiskopen Tagino i Magdeburg.
Bydeler er Fröhden, Grüna, Kloster Zinna, Markendorf, Neuheim, Neuhof og Werder.
I Jüterbog finnes tre klosteranlegg: Fransiskanerklosteret (Mönchenkirche), cistencienserklosteret Zinna og cistenciensernokkeklosteret i Liebfrauenkirche.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jüterbog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NM i friidrett 1989

Norgesmesterskapet i friidrett 1989 bestod av en rekke arrangementer som i løpet av kalenderåret 1989 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet består av de tradisjonelle baneøvelsene og ble arrangert på Øverlands Minde i Stjørdal i perioden 18. august til 20. august. Arrangører var IL Nybrott og IL Stjørdals-Blink. Kongepokalvinnere var kulestøteren Lars Arvid Nilsen og 400 meter-løperen Lisbeth Pettersen.Følgende øvelser ble arrangert i tillegg til hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1989 – Oslo 4. mars
Stafetter – Sveio 10. – 11. juni
Halvmaraton – Arna 2. april
Maraton – Oslo, Bislett stadion (Oslo Maraton) 9. september
NM i mangekamp 1989 – Marienlyst stadion, Drammen 12. – 13. august, arrangør IF Hellas.
Terrengløp – Sandnes 5. mars og Oslo 7. oktober


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 5000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 2 km terrengløp ===


=== 6 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 800 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sjukamp ===

Kun 1 deltager


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 20 km terrengløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===


=== Tikamp ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Arvid Eriksen (red.) Sportsboken 1989/90, s. 265-70. VG. ISBN 82-90773-02-1.
«FRIIDRETT», Rogalands Avis 26. juni 1989, s. 21.
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1989
friidrett.no: Årsstatistikk menn 1989
Birra Stela

Birra Stela er et albansk ølmerke produsert av Stefani & CO.
Ølet er av de mest kjente på det albanske markedet, hvor de blant annet var de første til å tappe på 1,5 liters PET-flasker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Barre (metall)

En barre er et materiale, vanligvis av metall, støpt i en form for videre prosessering. Ikke-metalliske og halvlederprodukter fremstilt i store kvanta kan også bli kalt barrer, spesielt når de er fremstilt gjennom formstøping.
Verdens største gullbarre veier 250 kg, og befinner seg i Toi gullmuseum i Toi i Shizuoka, Japan.
NM i friidrett 1988

Norgesmesterskapet i friidrett 1988 bestod av en rekke arrangementer som i løpet av kalenderåret 1988 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene. 
Hovedmesterskapet består av de tradisjonelle baneøvelsene og ble arrangert på Byrkjelo stadion på Byrkjelo i perioden 12. til 14. august. Arrangører var Breimsbygda IL. Kongepokalvinnere var kulestøteren Georg Andersen og diskoskasteren Mette Bergmann som begge vant sine første pokaler.Følgende øvelser ble arrangert i tillegg til hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1988 – Askøy 6. mars, arrangør IL Fenring.
Halvmaraton – Trondheim 27. mars
Maraton – Drammen, Bragernes torg (Drammen Maraton) 4. oktober
NM i mangekamp 1988 – Askøy 23. – 24. juli, arrangør IF Hellas.
Stafetter – Lisleby stadion, Fredrikstad 10. – 11. september, arrangør Fredrikstad IF.
Terrengløp – Stavanger 6. mars og Snertingdal 8. oktober


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 5000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 2 km terrengløp ===


=== 6 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 800 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sjukamp ===

Kun 1 deltager


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== Halvmaraton ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 20 km terrengløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===


=== Tikamp ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Jan Hedenstad, Arvid Eriksen (red.) Sportsboken 1988/89, s. 265-74. VG. ISBN 82-90773-01-3.
«STAFETT-NM», Bergens Arbeiderblad 12. september 1988, s. 16.
friidrett.no: Årsstatistikk menn 1988
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1988
Eliteserien i volleyball for kvinner

Eliteserien i volleyball for kvinner er den øverste divisjonen for norsk volleyball for kvinner i Norge.


== Vinnere ==


==== Noter ====
Listen er verifisert mot Store norske leksikon: Seriemestere i volleyball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mizunoligaen,  fra nettstedet volleyball.no.
Osum

Osum er en elv i den sørlige delen av Albania. Sammen med elven Devoll er Osum en av sideelvene til Seman. Kilden til Osum ligger 1 050 meter over havet, den sørlige delen av distriktet Korçë.
Elven er populær til rafting på våren når snøsmeltingen gir stor vannføring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Osum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Limoncello

Limoncello (italiensk uttale: [limonˈtʃɛllo]) er en italiensk sitronlikør som i hovedsak produseres i Sør-Italia, spesielt i området rundt Napolibukten, Sorrentinohalvøyen, Amalfikysten og øyene Procida, Ischia og Capri. Det lages også limoncello på øyene Sicilia og Sardinia, i Menton i Frankrike og på øya Gozo i Malta.
Drikkens arnested er omdiskutert, men drikken er minst hundre år gammel.
Tradisjonelt lages den av det ytre skallet på Femminello St. Teresa-sitroner, som også kalles Sorrentositroner. Men de fleste sitroner, inkludert den vanligere Eureka-sitronen vil gi en limoncello med tilfredsstillende kvalitet. Skallet uten marg legges i kornbrennevin til oljen løser seg opp og gir væsken en gul farge. Denne tilsettes så flytende sirup. Klarhet og viskositet påvirkes av faktorer som den relative temperaturen av de to væskene.    


== Bruk ==
Limoncello serveres tradisjonelt avkjølt som en digestif etter middag. Langs Amalfikysten serveres den vanligvis i små, avkjølte begre i keramikk siden begge disse produktene er viktige i dette området. Herfra har tradisjonen spredd seg videre til andre deler av Italia.
Limoncello er den nest mest populære likøren i Italia, men har nå også fått en viss utbredelse i andre deler av verden. Restauranter i USA, Canada, Storbritannia, Australia og New Zealand har i økende grad limoncello som dessertdrink på sine menyer. Limoncello benyttes også stadig oftere i cocktailer. Limoncello har en ren sitronsmak uten å være sur eller bitter som sitronjuice.


== Alkoholinnhold ==
Limoncello har et alkoholinnhold på 31,5 til 32%, som anses som optimalt.
Devoll (elv)

Devoll er en elv i den sørlige delen av Albania. Sammen med elven Osum er Devoll en av sideelvene til Seman som renner ut til Adriaterhavet. Osum og Devoll føyes sammen til Seman i distriktet Kuçovë rett ved byen Kuçovë.. 
Kilden til Devoll ligger i distriktet med samme navn, nær grensen til Hellas. Elven har et nedbørfelt på hele 3 130 kvadratkilometer. I elven er det også etablert en kunstig innsjø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Devoll River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ishëm (elv)

Ishëm er en elv vest i Albania. Elven er beskrevet i reiseskildringer allerede i  1880.


== Referanser ==
Anticla

Anticla er en slekt av sommerfugler som hører til familien silkespinnere (Bombycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brungrå eller grågule silkespinnere. Hannene er mindre med smalere vinger enn hunnene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien silkespinnere, Bombycidae Latreille, 1802 – ca. 350 arter fordelt på ca. 60 slekter
Underfamilien Apatelodinae – noen ganger regnet som en egen familie, Apatelodidae
Slekten Anticla Walker, 1855
Anticla antica Walker, 1855
Anticla flavaria (Cramer, 1780)
Anticla limosa Schaus, 1892
Anticla ortygia Druce, 1887
Anticla rutila (Druce, 1887)
Anticla symphora Schaus, 1929
Anticla tarasia Schaus, 1929


== Eksterne lenker ==
(en) Anticla i Encyclopedia of Life 
(en) Anticla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anticla hos NCBI 
(en) Kategori:Anticla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anticla – detaljert informasjon på Wikispecies 
Barcode of Life - Anticla. Med bilder av artene [1]
Anticla på funet.ftp - Markku Savela's Lepidoptera and other life Forms.  Liste over artene [2]
Andrej Kvašňák

Andrej Kvašňák (født 19. mai 1936 i Košice, død 18. april 2007 i Praha) var  en tidligere tsjekkoslovakisk fotballspiller av slovakisk opphav, som spilte for Dukla Pardubice, Jednota Košice, Sparta Praha, KRC Mechelen, Viktoria Žižkov og for det tsjekkoslovakiske landslaget. Kvašňák var kjent som en offensiv midtbanespiller med fokus på hodespill. Han spilte 47 landskamper for det tsjekkoslovakiske landslaget, og han var med på laget som spilte i VM-finalen mot Brasil i 1962. Andrej Kvašňák var også med på laget som spilte i EM i fotball 1960 og VM i fotball 1970.


== Meritter ==
VM i fotball 1962-sølv
EM i fotball 1960- bronse
Tsjekkoslovakiske mesterskap
Sparta Praha 1964-65
Sparta Praha 1966-67
Ble kåret til århundrets  spiller i Sparta Praha - 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Kvašňák – FIFA 
(en) Andrej Kvašňák – Transfermarkt 
(en) Andrej Kvašňák – national-football-teams.com 
(en) Andrej Kvašňák – WorldFootball.net 
(en) Andrej Kvašňák – FootballDatabase.eu 
(de) Andrej Kvašňák – fussballdaten.de 
(en) Andrej Kvašňák – Soccerway 
(en) Andrej Kvašňák – EU-Football.info 
(en) Andrej Kvašňák – FAČR 
(en) Andrej Kvašňák – FBref 
Statistikk hos FIFA.com Arkivert 12. februar 2013 hos Wayback Machine. (engelsk)
sports.xin.msn.com  (engelsk)
Profil hos Sparta.cz (tsjekkisk)
Artikkel hos Korzar.sme.sk (slovakisk)
Litlhukkelvatnet

Litlhukkelvatnet er en innsjø i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag. Det er en del av Hukkelvatna naturreservat, og ligger rundt 10 kilometer nord for Almås i Gauldalen.


== Referanser ==
Morten Smith-Petersen

Må ikke forveksles med Morten Smith Petersen (fogd)Morten Smith-Petersen (født 15. september 1817 i Grimstad, død 14. januar 1872 i Grimstad) var en norsk skipsreder, jurist og politiker.
Smith-Petersen var stortingsmann i årene 1859–60, 1865–66, 1868–69 og 1871. Han ble valgt som representant for byene Arendal og Grimstad. Han ble av historiker Jacob S. Worm-Müller omtalt som «den første reder som var bevisst skibsfartspolitiker,» på grunn av sin iver for frihandel og skipsfartens selvstyre. På stortinget tilhørte han den konservative og liberalistiske kretsen omkring A.M. Schweigaard.


== Sjøforsikring ==
Smith-Petersen var en foregangsmann innenfor sjøforsikring. Han var aktiv i Skibsassuranceforeningen i Arendal, før han i 1854 tok initiativ til opprettelsen av Agders Gjensidige Assuranceforening. Begge disse foretakene ble organisert som gjensidig selskap, og ble opprettet for møte de voksende forsikringsbehovene som oppstod i forbindelse med ekspansjonen til den norske seilskuteflåten.
Smith-Petersen blir regnet som en av initiativtakerne til opprettelsen av Det Norske Veritas.


== Person ==
Morten Smith-Petersen var gift med Cathrine von der Lippe. De fikk elleve barn. Smith-Petersen var svigerfar til komponist Christian Sinding og lege Fredrik Gade.
Smith-Petersen gikk under tilnavnet «Von Fyren af Grimstad» da han tok initiativet til byggingen av Store Torungen fyr utenfor Arendal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Morten Smith-Petersen hos Norsk senter for forskningsdata
Waldemar Eide

Waldemar Eide (født 23. mai 1886 i Stavanger, død samme sted 28. november 1963) var en norsk fotograf og maler. Han var virksom i Stavanger og var blant de første norske profesjonelle fotografer som betraktet seg som billedkunstner. Eide var også en ivrig amatørmaler.
Han hadde stor betydning for amatørfotografmiljøene, og stilte ut i inn- og utland. Eide vant flere priser for sine arbeider, bl.a. «Exellence FIAP» 1957.


== Familie ==
Waldemar Eide var sønn av skipsfører Askild Askildsen Eide (1849–1921) og Valborg Ommundsdatter Helgevold (1853–1939). Han giftet seg den 13. juli 1912 med Marie Andrea Jensen (1888–1970).


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Kilder ==
http://snl.no/Waldemar_Eide (23.11.2012)


== Eksterne lenker ==
(no) Waldemar Eide i Fotografregisteret.
Tveband

Tvebandstrikking er en gammel strikketeknikk som tidligere var utbredt i Norge, Sverige og Danmark. Denne teknikken gjør at produktet blir både tykkere og mer vannavstøtende. Teknikken ble utkonkurrert av dagens strikketeknikk, da denne er betydelig raskere. 
Med tvebandsstrikking strikker man alltid med to tråder, selv om arbeidet er ensfarget. Annenhver maske strikkes med annenhver av trådene, slik at trådene blir tvinnet sammen. På rettsiden ser arbeidet likt ut som i moderne strikk, men vrangsiden skiller seg derimot ut.I Sverige, spesielt i Dalarna, har tvebandstrikking en sterkere tradisjon. Der heter teknikken tvåändsstickning.


== Historikk ==
Et arkeologisk funn av en tvebandstrikket vott i Falun, Sverige, i 1974, gjenskapte interessen for den gamle strikketeknikken.


== Metodikk ==


=== Garn ===
Når man skal strikke i denne teknikken er det viktig å velge seg rett garntype, der garnet er tvinnet motsatt vei av en tradisjonelt tvinnet nøste. Hvis ikke dette blir tatt hensyn til, vil garnet lett tvinne seg opp, og strikkingen blir vanskeligere å utføre. Det garnet man skal bruke er dermed Z-tvinnet, i motsetning til moderne garn som er S-tvinnet. Få spinnerier leverer denne typen garn i dag. I Sverige finnes det per 2010 to slike spinnerier: Wålstedts textilverkstad i Dala-Floda og Kampes ullspinneri i Ullevad.Siden man alltid strikker med to tråder, foretrekker mange å strikke med et nøste som er nøstet opp slik at man kan trekke ut én tråd innenfra nøstet, og den andre fra yttersiden av nøstet. Har man to ulike farger man strikker med, kan man nøste opp de to ulike fargene i ett nøste. Om man sørger for å lage nøstet slik at den mørkeste fargen ligger ytterst, vil det lyseste garnet holde seg rent lenger underveis i strikkeprosessen.


=== Strikkepinner ===
Strikkepinnene som benyttes i tvebandsstrikking bør være én 1/2 pinnestørrelse mindre enn hva man ville brukt i annen strikking. Dette gjelder spesielt ved strukturstrikk, for at mønsteret skal tre frem. Strikkepinner av stål eller tre kan være mer egnet enn strikkepinner av aluminium, ettersom aluminiumspinner lettere kan bøye seg under tvebandsstrikkingen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Saglie, Gjertrud (1989): Strikke hekle binde ISBN 82-529-1166-8
Dandanell, Birgitta; Danielsson, Ulla og Ankert, Kerstin (red) (2010): Tvåändsstickat ISBN 978-91-978114-5-3