jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Om tegntyding

Om tegntyding (latin: De Divinatione) er en religiøs-filosofisk dialog i to bøker/kapitler, skrevet av den romerske taleren og forfatteren Cicero 44 f.Kr. Verket er skrevet som en fiktiv dialog mellom Cicero selv og hans bror Quintus Tullius Cicero, hvor forfatteren selv fører ordet det meste av tiden.
Cicero drøfter ulike typer tegntyding: den åpenbarte eller insprirerte typen (latin furor, gresk mania, galskap), særlig drømmer, og den typen som fremkommer gjennom ulike former for tolkning, via en haruspex, extispicium (lesing i dyrs innvoller), augurer, astrologi eller andre orakler.
I den første av bøkene forsvarer Quintus tegntyding, i tråd med sitt stoiske livssyn, mens bok II inneholder forfatterens tilbakevisning av fenomenet, basert på hans platonske ståsted. Verket er en av primærkildene til kunnskap om romersk religion. Det inneholder også deler av en dikt som Cicero skrev om sin egen tid som romersk konsul.


== Referanser ==
Øyvind Ravna

Øyvind Ravna (født 10. april 1961 i Vadsø) er professor i rettsvitenskap ved Universitetet i Tromsø. 


== Utdannelse, undervisning og forskning ==
Ravna er oppvokst i Tana i Finnmark. Han er utdannet jordskiftekandidat (cand.agric.) fra Universitetet for miljø- og biovitenskap i 1987. Fra 1988 til 2004 var han ansatt Finnmark jordskifterett hvor han var fylkesjordskiftesjef fra 1993 og jordskifterettsleder fra 2001. Fra 2004 til 2008 var han stipendiat ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Tromsø. Han tok den juridiske doktorgrad (doctor juris) på avhandlingen «Rettsutgreiing og bruksordning i reindriftsområder».Ravnas forskningsfelt er samerett, rettskultur og tingsrett; herunder rettigheter til land og naturressurser, prosessrett, jordskifte og folkerett. De senere år har han særlig forsket på rettsspørsmål knyttet til Finnmarksloven og rettsidentifiseringsprosessen i Finnmark. Ravna har vært engasjert i forskningsoppdrag for Samerettsutvalget (NOU 2007:14) og i feltutredninger for Finnmarkskommisjonen. Han underviser i samerett og reindriftsrett er leder av Forskergruppe for same- og urfolksrett ved UiT Norges arktiske universitet og urfolkslovgruppa til Arctic Thematic Network on Arctic Law. Ravna er også stifter og en av redaktørene av det juridiske fagtidsskriftet Arctic Review on Law and Politics.  Studieåret 2011–2012 var han gjesteforsker ved  Native American Center and Law School, University of Montana, USA og studieåret 2016–2017 var han gjesteforsker ved American Indian Studies, University of Wyoming, USA.
Ravna ble i 2008 tildelt Norges jordskiftekandidatforenings fagpris og i 2011 og i 2018 ble han nominert til UiT Norges arktiske universitets formidlingspris.Ravna har utgitt Finnmarksloven - og retten til jorden i Finnmark (2013). Hans siste bok Same- og reindriftsrett (2019) utgitt på Gyldendal akademisk, er omfattende forskningsbasert lærebok rettet mot studenter så vel som praktikere.


== Dokumentarbøker og filmer ==
Ravna debuterte som dokumentarforfatter i 1993 med boka «I russisk villmark» og senere fulgte «Skogsfugljakt med skjellende hund» (1994) og «Mitt russiske nord» (1996), «Vandringer i Grenselandet» (1997), «En reise i det russiske nord» (2000), «Tundraens folk» (2001), «Kampen om tundraen – nenetserne og deres historie» (2002), «Reindriftsfolk» (2007), "Gjennom Sibir med Nansen" (2014) og "Fra Little Bighorn til Standing Rock" (2018). De fleste av disse bøkene sine temaer fra det nordlige Russland, gjerne fra urfolksmiljøer. Ravna har også deltatt i filmproduksjoner. Filmene «Reisen tilbake» (1999), «Mørke skyer over Nestsjang» og «Arven fra GULag-tiden (brevet til Vladimir)», medvirker Ravna med henholdsvis manuskript, regi, foto og produksjon. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Øyvind Ravna i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Øyvind Ravna i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
www.ravna.no Nettsted
Gao (region)

Gao er en region i Mali. Den ligger helt øst i landet og grenser til regionene Tombouctou i vest og Kidal i nord, den grenser til Niger i sør og øst og til Burkina Faso i sør. Regionen preges av folkegruppene Songhai, Bozo, Tuareg, Bambara og Kounta.


== Administrativ inndeling ==
Gao er delt inn i fire kretser.

Ansongo
Bourem
Gao
Menaka


== Eksterne lenker ==
(en) Gao Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Clarence Gilyard

Clarence Darnell Gilyard jr. (født 24. desember 1955 i Moses Lake i Washington, død november 2022) var en amerikansk skuespiller og høyskoleprofessor som hadde hovedroller i spillefilmer og fjernsyn fra 1980. Han ble noen ganger kreditert som Clarence A. Gilyard. 
Gilyard var kjent for sine rolle som Ben Matlocks andre privatetterforsker (og høyre hånd) Conrad McMasters, i fjernsynsdramaet Matlock; (en rolle han spilte fra 1989 til 1993), som Pastor Bruce Barnes i filmtrilogien Left Behind, som Cordell Walkers partner og beste venn, Texas Ranger James «Jimmy» Trivette, i 1990-årenes krimdramaserie Walker, Texas Ranger, dataeksperten og terroristen Theo i Die Hard, og piloten Marcus «Sundown» Williams i Top Gun – den beste av de beste.
Dødsfallet hans ble gjort kjent av College of Fine Arts ved University of Nevada 28. november 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clarence Gilyard på Internet Movie Database 
(da) Clarence Gilyard på Scope 
(fr) Clarence Gilyard på Allociné 
(en) Clarence Gilyard på AllMovie 
(en) Clarence Gilyard hos The Movie Database
Oleg Serov

Oleg Konstantinovitsj Serov (russisk: Олег Константинович Серов) (født 19. juli 1963, død 5. mars 1986 i Krasnojarsk) var en russisk skihopper fra Nizjnij Novgorod, som konkurrerte for Sovjetunionen.
Han var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 av 14 lag i lag-VM i Engelberg i 1984. Serov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1980/81 og 1983/84, og ble nummer 92 og 78 sammenlagt. Hans eneste poeng i verdenscupen (blant de 15 beste) fikk han i normalbakken i Thunder Bay 21. februar 1981, der han ble nummer 11. De fem verdenscuppoengene ga ham 70.-plass sammenlagt sesongen 1980/81. Han ble sju ganger sovjetisk mester i skihopping.
Oleg Serov døde etter at han falt i det speilglatte unnarennet i 70-metersbakken i Kasjtak i Krasnojarsk, under vinter-Spartakiaden 5. mars 1986. Han ligger begravet på Bugrovskoje-kirkegården i Nizjnij Novgorod.


== Se også ==
Skader og dødsulykker i skihopping


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Nizjegorodskij nekropol: Serov Oleg Konstantinovitsj (russisk, besøkt 8. november 2011)
Fakultet Fizitsjeskoj Kultury: Tramplinisty (russisk, besøkt 8. november 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Oleg Serov – FIS (skihopping)
Nyborg skole

Nyborg Skole er barneskole i Trondheim, den ligger helt på toppen av Byåsen. Skolen hadde 265 elever i 2011. Skolen flyttet inn i nytt bygg i 2005.


== Historikk ==
Nyborg Skole ble opprettet i 1963, ved starten hadde skolen 323 elever fordelt på 13 klasser og kun 10 lærere..  
I år (2013) fyller Nyborg skole 50 år. De skal derfor gå som nummer 4 i barnetoget.


== Kilder ==
«Nyborg Skoles hjemmeside». Trondheim kommune. 14. januar 2011. Besøkt 8. november 2011.
30 Minutes or Less

30 Minutes or Less er en amerikansk action-komedie fra 2011. Filmen er regissert av Ruben Fleischer, og har Jesse Eisenberg, Aziz Anzari, Danny McBride og Nick Swardson i hovedrollene.


== Om filmen ==
Filmen hadde et budsjett på 28 millioner dollar, noe som var mer enn Fleischers forrige film, superhiten Zombieland, fikk. Men denne gangen ble det aldri noen stor suksess, og med sine 40 millioner inntjente dollar var det bare så vidt man klarte å spille inn igjen pengene igjen. 
Filmen fikk også slakt av norske anmeldere – VG og Dagbladet gav begge filmen terningkast 2. Amerikanske anmeldere likte heller ikke 30 Minutes or Less særlig godt, og snittkarakteren 44% gjenspeiler dette. IMDb-brukerne har gitt filmen brukbare 6.2 snittpoeng av 10 mulige.


== Handling ==
Nick (Jesse Eisenberg) er en lat pizzasjåfør som ikke tar særlig alvorlig på livet. Da han kommer til å avsløre at han lå med Kate (Dilshad Vadsaria), søsteren til bestevennen Chet (Aziz Anzari), setter dette vennskapet på en alvorlig prøve. Men når to karer (Danny McBride og Nick Swardson) som aldri har tatt et ærlig arbeidsslag i sitt liv plutselig kidnapper Nick, planter en bombe rundt kroppen hans og tvinger ham til å rane en bank innen de neste ti timene, innser Nick at han trenger hjelp fra bestevennen. Det hjelper heller ikke på når de sleske karene kidnapper Kate for å forsikre seg om at de får pengene. Nick og Chet er dermed i alvorlig tidstrøbbel.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 30 Minutes or Less på Internet Movie Database 
(sv) 30 Minutes or Less i Svensk Filmdatabas 
(da) 30 Minutes or Less i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 30 Minutes or Less på Allociné 
(nl) 30 Minutes or Less på MovieMeter 
(en) 30 Minutes or Less på AllMovie 
(en) 30 Minutes or Less på Turner Classic Movies 
(en) 30 Minutes or Less på Rotten Tomatoes 
(en) 30 Minutes or Less på Metacritic 
(en) 30 Minutes or Less på Box Office Mojo
Tomas Adrian Glans

Tomas Adrian Glans (født 18. september 1976) er en regissør og koreograf som jobber i både Sverige og Norge med musikkteater som hovedfelt. Han er utdannet ved The London Studio Center og Millenium Dance 2000. Han har også jobbet som kostymedesigner på flere produksjoner
Glans har arbeidet som koreograf og regissør på blant annet Edderkoppen Teater (Inger Lise elsker 70 tallet) Østfold Teater (Play Pause Record), Trøndelag Teater, (Markus og Julie, Cabaret, Chicago) Rogaland Teater (Skyfri himmel)(koreograf), Det norske teatret (Få meg på for faen)(koreograf), Felix Fantastiske Orkester (koreograf)Hålogaland Teater (Cabaret (koreograf), Chicago(koreograf), Bør Børson), Oslo Spektrum (Grease)(koreograf) og Edderkoppen teater (Sound of Music)(koreograf).
Han har også jobbet med TV-program som Reisen til popstjernen, Skal vi danse, TVNorges Dansefeber, TV 2s Idol og Gullfisken 2006, samt flere andre TV-produksjoner. I Sverige har han koreografert på Chinateatern (Hairspray), Oscarsteatern (Saturday Night Fever) og Fredriksdals Teatern (Viva la Gretha). Han jobber også fast med Oslo fagottkor.


== Eksterne lenker ==
(no) Tomas Adrian Glans hos Nationaltheatret
Ine Hoem

Ine Kristine Hoem (født 19. desember 1985) er en norsk låtskriver og artist. Hun er født og oppvokst på Grünerløkka i Oslo, men har sterke røtter i Fræna i Møre og Romsdal der hennes far Edvard Hoem kommer fra. 
I musikken sin henter hun inn elementer fra både moderne popmusikk og jazz-universet. 
Hoems gjennombrudd kom med albumet «Angerville», og singelen «This Year» har over 4 millioner avspillinger på Spotify. Låten fikk mye spilletid på norsk radio, og figurerte også i den amerikanske TV-serien Degrassi.
I 2017 kom oppfølgeren «Moonbird», produsert i samarbeid med Tobias Frõberg (Ane Brun, Bjørn Eidsvåg). I kjølvannet av albumslippet turnerte Ine Hoem som support for Veronica Maggio og spilte en mengde klubbkonserter og festivaler i Norge. 
Ine Hoems tredje album «Hundre Dager», ble sluppet 24. januar 2020 som hennes første album med norsk tekst. Albumet mottok gode kritikker i norsk presse. Hundre dager er produsert i samarbeid med Markus Lillehaug Johnsen (Marthe Wang – Ut og se noe annet, 2017) i samspill med David Wallumrød (keys), Bjørn Sæthre (trommer) og Jo Berger Myhre (bass).Ine Hoem er tidligere vokalist i bandet PELbO, og har også medvirket på en rekke norske jazzutgivelser, og samarbeidet med musikere som Jo Skaansar, Trygve Seim og Kjetil Bjerkestrand. Hun vant senere Musikkprisen i regi av Ocean Sound Recordings, og ble nominert til Bendiksenprisen i 2015. Sammen med bandet PELbO ble hun utnevnt til «NTNU jazzambassadør».


== Diskografi ==
2015: Angerville
2017: Moonbird
2020: Hundre Dager
2021: Alt vi har kjært


=== Singel ===
2015: This Year


== Referanser ==
Jeffrey Amherst

Jeffrey Amherst, baron Amherst, (født 29. januar 1717 i Sevenoaks i England, død 3. desember 1797 samme sted) var en britisk feltmarskalk med feltinnsats i Europa og i Nord-Amerika.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
Jeffrey Amherst var sønn av den kentiske advokat Jeffrey Amherst (død 1750) og hans hustru Elizabeth Amherst (født Kerrill), En bror ble admiral - John Amherst - og en annen generalløytnant - William Amherst.


=== Militær ===
Han gikk inn i militær tjeneste i 1731 (som meget ung pasje), deltok i den østerrikske arvefølgekrig i slaget ved Dettingen, slaget ved Fontenoy og slaget ved Rocoux og ble forfremmet til oberstløytnant.
I 1758 ble han generalmajor og sjef for ekspedisjonen, som gikk mot Ny-Frankrike i Nord-Amerika. Amherst inntok samme året festningen Louisbourg og ble så øverstkommanderende for hele den britiske armeen i Nord-Amerika. Han inntok selv Fort Ticonderoga i 1759, mens James Wolfe erobret Quebec. I 1760 erobret han Montréal, som overgav seg for den samlede britiske hæren. Amherst ble utnevnt til generalguvernør i Britisk Nord-Amerika. I årene etter kom Amherst i strid med de franskvennlige indianerstammene (pontiackrigen), men han undervurderte fienden og fikk utrettet lite.
Karakteristisk for Amherst var omhyggelig planlegging, og metodisk og forsiktig utvikling av hans styrkemanøvrer. Men hans innsats er omstridt, bl.a. fordi han deltok i biologisk krigføring mot indianerne ved å spre influensavirus blant dem. 
Han ble tilbakekalt i 1763, og ble mottatt i London, der tilbakeslagene i krigen mot indianerne ikke var kjent, som en helt som hadde erobret Canada. I 1772 ble han generalløytnant, fikk i 1776 peer-verdighet og ble general i 1778. 
Lord Amherst var i 1793 den ordinære øverstkommanderende for den britiske hæren, men som i de siste årene i Canada, viste han dårlig lederskap og ble tvunget til å trekke seg i 1795. Året etter ble han likevel forfremmet til feltmarskalk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jeffrey Amherst hos thePeerage.com
Jeffery Amherst Collection, Amherst College Archives and Special Collections
Biografi i Dictionary of Canadian Biography Online
Historical Biographies: Jeffrey Amherst
Amherst and Smallpox (Amherst og kopper(sykdom))
Amherst i Haldimand Papers
Amherst and Smallpox Blankets – Utdrag fra brev hvor Lord Jeffery Amherst godkjenner planen om å benytte kopper (sykdom) (datert 16. juli 1763) og diskutere andre metoder for å drepe de innfødte amerikanerne med oberst Henry Bouquet.
Jeffrey Amherst and Smallpox Blankets – Omfattende diskusjon og dokumentasjon av Amhersts engasjement i krigføring mot urbefolkningen og koppertaktikken (University of Massachusetts)
1759 From the Warpath to the Plains of Abraham ( Virtuell utstilling)
National Battlefields Commission (Plains of Abraham)
Wimbledon (film)

Wimbledon er en britisk romantisk komedie fra 2004. Filmen er regissert av Richard Loncraine, og har Paul Bettany og Kirsten Dunst i hovedrollene.


== Handling ==
Engelskmannen Peter Colt (Paul Bettany) er en tennisspiller som er på hell av karrieren, men som en avskjedsgave får et wild card til sin siste Wimbledon-turnering. Peter har alltid kommet seg lett gjennom livet, med en rik familie som har tatt seg av det meste slik at han har kunnet satse på tennisen, en idrett han alltid har hatt talent i, men det er et talent han ikke har fått ut til det fulle. Tennis er også det som har kommet mellom den dysfunksjonelle familien. Særlig faren Edward (Bernard Hill) er bitter på sønnen. Peter har heller ingen ambisjoner om å komme langt i turneringen, siden han har mistet motivasjonen. Men så møter han amerikanske Lizzie Bradbury (Kirsten Dunst), en damespiller på toppen av karrieren som har ambisjoner om å vinne hele turneringen. Peter forelsker seg i henne og blir inspirert til å spille sin beste tennis. Men hennes strenge far og trener (Sam Neill) forbyr henne å bli sammen med Peter, siden han mener det tar bort fokuset hennes. Peter og Lizzie fortsetter imidlertid å møtes, tross farens vrede. Kan de vinne både i kjærligheten og på tennisbanen?


== Om filmen ==
Filmen hadde et budsjett på 31 millioner dollar. Den ble aldri den helt store suksessen i USA, men tennisinteresserte land i resten av verden reddet overskuddet. Wimbledon spilte totalt inn 41 millioner dollar.
Filmen fikk også brukbare anmeldelser i norske medier. VG gav filmen terningkast 4, mens Dagbladet nøyet seg med 3. På Rotten Tomatoes har den et snitt på 61 %, mens på IMDb ligger brukersnittet for øyeblikket på 6,3 poeng av 10 mulige.


== Rolleliste ==


== Trivia ==
Hugh Grant og Reese Witherspoon var på et tidspunkt klare for å spille hovedrollene.


== Eksterne lenker ==
(en) Wimbledon på Internet Movie Database 
(no) Wimbledon hos Filmfront 
(sv) Wimbledon i Svensk Filmdatabas 
(da) Wimbledon i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Wimbledon på Allociné 
(nl) Wimbledon på MovieMeter 
(en) Wimbledon på AllMovie 
(en) Wimbledon på Turner Classic Movies 
(en) Wimbledon på Rotten Tomatoes 
(en) Wimbledon på Metacritic
Servius

Servius eller Maurus Servius Honoratus (født ca. 370, død ca. 430) var en filolog i senantikken som i sin samtid hadde rykte for å være den klokeste mann i Italia. Han skrev en kommentar til Vergils skrifter, In tria Virgilii Opera Expositio, som tusen år senere ble den første inkunabel som ble trykket i Firenze, av Bernardo Cennini i 1471.


== Kommentarer til Vergil ==
Kommentaren til Vergil er kjent i to ulike versjoner. Det eldste er en relativt kort tekst, hvor forfatterskapet angis både i overskriften og indirekte gjennom teksten. En nyere gruppe manuskripter, som stammer fra 900- og 1000-tallet består av den eldste teksten innarbeidet i en utvidet versjon.

Det var syv hellige gjenstander som garanterte for og opprettholdt det romerske riket: steinen til gudenes mor, veientinernes terrakottavogn, asken etter Orestes, Priamus' septer, Ilionas slør, Palladiet og de hellige skjold
Det utvidede versjonen er ikke eksplisitt tilskrevet Servius, og det er stilistiske forskjeller mellom urmanuskriptet og tilleggene. Det utvidede teksten omtales som Servius auctus eller Servius Danielis, etter Pierre Daniel som utgave den første trykte utgaven i 1600. Tilføyelsene består av innredigerte tekstavsnitt som ser ut til å stamme fra tapte verk fra antikken. Redaktøren er anonym, men var etter alt å dømme kristen.Å dømme etter Macrobius' verk Saturnalia, hvor Servius deltar i samtalene, andre hentydninger i det samme verket, og et kjent brev fra Symmachus til Servius må Servius ha vært en «hedning», det vil si en ikke-kristen.


== Andre verker ==
Foruten kommentarene til Vergil er også andre verker av Servius bevart: en samling med noter til grammatikken (Ars grammatica) til Aelius Donatus; en avhandling på metriske endelsene i poesi (De finalibus); og en avhandling om ulike poetiske versemål (De centum metris).
Utgaven til Georg Thilo og Hermann Hagen (1878–1902) er fortsatt den eneste utgaven av alle verkene til Servius. Under utvikling er Harvard Servius (Servianorum in Vergili Carmina Commentariorum Editio Harvardiana); av prosjekterte fem bind er to hittil utgitt, i (Aeneid 1-2), 1946; ii (Aeneid 3-5), 1965, og prosjektet fortsetter med tiden til hjelp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Commentary on the Aeneid of Virgil hos Prosjekt Perseus
De Centum Metris hos Intratext.com
De Centum Metris hos Forum Romanorum
Elizabethtown

Elizabethtown er en amerikansk romantisk komedie fra 2005. Filmen er skrevet og regissert av Cameron Crowe, og har Orlando Bloom og Kirsten Dunst i hovedrollene.


== Handling ==
Drew Baylor (Orlando Bloom) er en talentfull skodesigner som ser etter meningen med livet. Han har problemer med å få businessen til å gå, har ingen virkelig nære venner, og har selvmordstanker når søsteren ringer for å fortelle ham at faren deres er død. Han føler seg ansvarlig for farens død og tar turen tvers over landet for å delta i begravelsen. På flyet møter han den eksentriske flyvertinnen Claire (Kirsten Dunst), som han så vidt prater med, men som han også får telefonnummeret til. Når Drew så blir deprimert, prøver han å ringe alle numrene han har lagret på mobiltelefonen for å kunne snakke med en eller annen. Claire er hans siste sjanse, og hun er den eneste som tar telefonen. De deler sorger og gleder de begge har opplevd i løpet av livet gjennom hele natten. De forelsker seg i hverandre, og Drew finner sakte, men sikkert håp i livet.


== Mottakelse og økonomi ==
Filmen hadde et budsjett på 57 millioner dollar og spilte inn kun 52 av dem. Den gikk dermed på et underskudd. Den ble også slaktet av amerikanske kritikere, og har bare 28% i snitt. Heller ikke norske medier lot seg overbevise, da VG gav filmen terningkast 3, mens Dagbladets anmelder havnet på en 2'er. På IMDb har filmen imidlertid ett snitt på noe bedre 6.3/10.


== Rolleliste ==


== Annet ==
Jessica Biel gjorde audition for rollen som Claire, men ble castet som Ellen i stedet.
Regissør og manusforfatter Cameron Crowe skrev karakteren Drew Baylor med tanke på Orlando Bloom. Imidlertid kunne Bloom først ikke stille opp på grunn av at han spilte i Kingdom of Heaven på den tiden. Crowe castet deretter Ashton Kutcher i rollen som Drew, men da følte ikke regissøren at kjemien mellom Kutcher og Kirsten Dunst var allverden, så Kutcher ble sparket igjen. Deretter var det flere skuespillere som kjempet om rollen, som Seann William Scott, James Franco, Colin Hanks og Chris Evans. Scott var nær ved å bli valgt, men Crowe ville virkelig ha Bloom i rollen, og til slutt fikk man ordnet det slik at Bloom fikk tid til å være med i filmen.
Et liknende scenario skjedde i prosessen med Kirsten Dunst, som var førstevalget til Crowe som Claire, men som nesten ikke kunne ta rollen fordi hun det var planlagt at hun skulle være med i M. Night Shyamalans The Village. Evan Rachel Wood ble deretter vurdert for rollen, men ble betraktet som for ung på den tiden. Dunst trakk seg deretter fra The Village og tok rollen som Claire i stedet.


== Eksterne lenker ==
(en) Elizabethtown på Internet Movie Database 
(no) Elizabethtown hos Filmfront 
(sv) Elizabethtown i Svensk Filmdatabas 
(da) Elizabethtown i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Elizabethtown på Allociné 
(nl) Elizabethtown på MovieMeter 
(en) Elizabethtown på AllMovie 
(en) Elizabethtown på Turner Classic Movies 
(en) Elizabethtown på Rotten Tomatoes 
(en) Elizabethtown på Metacritic
En sirkel is

En sirkel is er et dikt av den norske forfatteren Jan Erik Vold, som ble utgitt i bokform i 1994.
I anledning Norges skøyteforbunds 100-årsjubileum 27. februar 1993 ble den nyskrevne skøyteprologen urfremført i Oslo rådhus dagen før. Fremføringen var lagt opp som en titusenmeter, med rundeviserapparat og bjelle for siste runde går. Før Vold begynte på diktet, hadde han forøvrig lovet å ikke overskride arrangementskomitéens formann, Hroar Elvenes' bestenotering på mila (17 minutter 41 sekunder og 2/10). I boka som er et friere medium har Vold selv skrevet i forordet «at han kan gi på litt mer». I diktet skriver han om forskjellige sider ved hurtigløp på skøyter. Vold trekker blant annet frem flere gode langdistanseløpere.


== Eksterne lenker ==
Omtale på www.thefreelibrary.com
En sirkel is i digital kopi på Nasjonalbiblioteket
Bundesautobahn 7

Bundesautobahn 7 eller Autobahn 7 (A7) er den lengste autobahn i Tyskland, og den lengste motorvei i et land i Europa. I 1937 ble den første delstrekningen mellom Kassel og Göttingen tatt i bruk, 1. september 2009 ble de siste 15 kilometer foran grensen mot Østerrike innviet.
A7 er 963 kilometer lang og deler Tyskland på langs. Den går fra den Sønderjyske motorvei ved grensen til Danmark og helt ned til grensen til Østerrike ved Füssen, hvor den går over i Fernpassstrasse (B179), på den østerrikske siden. Veien passerer grensen inne i en tunnel. Hele strekningen er europavei.


== Se også ==
Liste over motorveier i Tyskland‎