jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pier Luigi Bersani

Pier Luigi Bersani (IPA:  [pjɛr luˈiːdʒi berˈsaːni]; født 29. september 1951 i Bettola, Italia) er en italiensk politiker og siden 25. oktober 2009 generalsekretæren for Partito Democratico, det mest fremtredende sentrums-venstre-partiet i Italia. Han var ved valget i Italia 2013 sitt partis statsministerkandidat etter å ha beseiret Matteo Renzi i et primærvalg. Han har vært medlem av Italias deputertkammer for Emilia-Romagna siden 2001, var fra 1993 til 1996 regionen Emlia-Romagnas president og har holdt tre ministerstillinger: industri, handel og håndverk (1996-1999), transport og navigasjon (1999-2001) og økonomisk utvikling (2006-2008).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Pier Luigi Bersani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pier Luigi Bersani – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pier Luigi Bersani hos Europaparlamentet
Annabella Lwin

Annabella Lwin (født 31. oktober 1966) er en sangerinne av burmesisk-engelsk opphav, mest kjent som forsanger i det nyromantiske bandet Bow Wow Wow.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Annabella Lwin på Internet Movie Database 
(en) Annabella Lwin hos The Movie Database 
(en) Annabella Lwin på Discogs 
(en) Annabella Lwin på MusicBrainz 
(en) Annabella Lwin på Spotify 
(en) Annabella Lwin på Songkick
Lorsch

Lorsch er en by i Kreis Bergstraße, sør i den tyske delstaten Hessen. Byen er kjent for Lorsch kloster som i 1991 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste. Lorsch fikk 8. juli 2010 det offisielle tillegget «Karolingerstadt» (karolingerby).


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lorsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hugo Tamm

Hugo Petrus Percival Tamm (født 28. juni 1840 i Torreby, Bohuslän, død 4. oktober 1907) var en svensk politiker og godseier. Han var en av grunnleggerne av Allmänna Valmansförbundet, nåværende Moderaterna, og ble partiets tredje partileder i 1907 fram til sin død samme år. Han var moderat, men jobbet også for proporsjonal valgordning i Sverige. Han var også selvstendig på flere områder, blant annet var han for frihandel. 
I 1905 takket han nei til å bli statsminister.


== Referanser ==


== Kilder ==
Per Sondén, Hugo Tamm till Fånöö. Stockholm 1925
Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), bind 5, side 313
Welcome to My World (sang)

«Welcome to My World» er en amerikansk popuærmusikk-standardsang, skrevet  av Ray Winkler og John Hathcock. Den har blitt innspilt av mange artister. Den mest berømte versjonen var med countrysangeren Jim Reeves, og den ble tatt med på hans LP-album A Touch of Velvet (1962). 
Reeves' versjon, i den da rådende Nashville Sound-stilen, ble utgitt på single i begynnelsen av 1964.
«Welcome to My World» er en tradisjonell kjærlighetssang. Broen innbefatter tekst hentet fra Mattheusevangeliet 7:7-8 («Knock and the door will open; seek and you will find; ask and you'll be given ...» ,(Bergprekenen).


== Coverversjoner ==
Dean Martin (1965)
Faron Young (1966)
Wilma Burgess (Mai 1966)
Ricky Nelson (30. mai 1966)
Eddy Arnold (Juni 1971)
Elvis Presley (14. januar 1973 - Aloha From Hawaii-showet)
John Grennell (1990)
Giant Sand (Albumet Ramp, 1991)


== Norsk tekst ==
Den norske tittelen er «Takk for at du kom»


=== Innspilling ===
Svenn-Erik Fjeldberg. Utgitt på LP-albumet Svenn-Erik Fjeldberg (EMI)


== Listeplasseringer ==
Den klatret på andreplassen på Billboard Hot Country Singles-listen våren 1964 og ble også sporadisk spilt på radiostasjoner. Den lå på en andreplass på Billboard Bubbling Under Hot 100-listen.
Carl von Friesen

Carl Sebastian von Friesen (født 10. september 1846 i Hökhuvud, død 10. juni 1905) var en svensk skolemann och politiker som var ecklesiastikminister (omtr. kirke- og utdanningsminister) fra 1902-1905). .
Carl von Friesen studerte filosofi til doktograd, og ble i 1879 utnevnt til lektor i latin og gresk ved Södermalms högre allmänna läroverk. Han var rektor ved skolen 1884-1902. Han kom også inn i politikken, og i 1896 kom han inn i Riksdagens førstekammer. Da Erik Gustaf Boström dannet sin andre regjering, ble von Friesen ecklastiestikminister. Han hadde rollen til rett før sin død, og fikk satt igang en læreverkreform som omorganiserte skolesystemet. I 1905 ble han forespurt om han ønsket å bli statsminister etter at Boström hadde gått av, men han sa at han ikke var oppgaven moden. Valget hadde uansett sannsynligvis neppe vært ideelt, da von Friesen døde knapt to måneder etter forespørselen.


== Referanser ==
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 – 1500 meter herrer

Herrenes 1 500 meter under Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 ble avholdt på olympiske ovalen i Richmond, Britisk Columbia den 12. mars.
Denny Morrison var regjerende mester. Shani Davis var den eneste med tre seire på 1 500 m under verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2008/09 og vant denne distansecupen. De andre distansevinnerne i enkeltstevnene på 1 500 m var Sven Kramer (NED), Håvard Bøkko (NOR) og D. Morrison (CAN).
Amerikanske Shani Davis vant 1 500 m, akkurat som han gjorde i 2004 i Seoul og 2007 i Salt Lake City.
Han vant dermed det første internasjonale løpet i OL-arenaen som skulle brukes sesongen etter. Vinnertiden, 1.46,17, var den nest svakeste i et internasjonalt (her medregnet internasjonale mesterskap og verdenscup) stevne denne sesongen; bare vinnertiden fra EM i Heerenveen, naturlig nok uten nordamerikansk deltakelse, var dårligere. Nederland ble uten medalje på øvelsen for første gang i VM enkeltdistanser, og beste nederlender ble nummer sju; den dårligste innsatsen i VM eller OL siden 1988.


== Referanser ==
Unga européer

Unga européer er en svensk organisasjon som jobber med å skape et grunnlag i Sverige for et føderalt samband i takt med Den europeiske union. Organisasjonen er søsterorganisasjonen til Europeisk ungdom i Norge og Europæisk Ungdom i Danmark. De er også medlem av paraplyorganisasjonen Jeunes Européens fédéralistes.
Elektrisk blått

Elektrisk blått er en farge som ligger nær opp til cyan. Den er en representasjon av fargen til lyn, en elektrisk gnist og neonrør; den er oppkalt etter ionisert luftglød som skapes av elektrisk utladning.
Den første nedtegnede bruken av fargenavnet på engelsk var i 1884.


== Referanser ==
Europæisk Ungdom

Europæisk Ungdom er en tverpolitisk ungdomsorganisasjon, som arbeider for at øke forståelsen av og interessen for Den europeiske union blant unge i Danmark.
Organisasjonen er søsterorganisasjonen til Europeisk ungdom i Norge og Unga européer i Sverige. De er også medlem av paraplyorganisasjonen Jeunes Européens fédéralistes.


== Referanser ==
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 – 3000 meter damer

Damenes 3 000 meter under Enkeltdistanse-VM på skøyter 2009 ble avholdt på olympiske ovalen i Richmond, Britisk Columbia den 12. mars.
Kristina Groves (CAN) var regjerende mester. Martina Sáblíková (CZE) var den eneste med tre seire på 3 000 m under verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2008/09 og vant denne langdistansecupen for 3000m/5000m. Den andre distansevinneren i enkeltstevner på 3 000 m var Renate Groenewold (NED). Det ble også gått to 5000m i den samme distansecupen, her var det henholdsvis Claudia Pechstein (GER) og Martina Sáblíková (CZE) som vant hvert sitt stevneløp.
Nederlandske Renate Groenewold vant 3 000 m og tok Nederlands første distansemesterskap på 3 000 m i VM enkeltdistanser. Nederland har derimot flere gull på samme distanse under Vinter-OL (1968, 1972, 1988 og regjerende mester i Ireen Wüst fra 2006).
Vinnertiden i dette løpet var den svakeste innendørs siden verdenscupen i Heerenveen i november 2006, men likevel banerekord med seks sekunder. 


== Referanser ==
Domenico Mazzocchi

Domenico Mazzocchi (1592–1665) var en italienisk barokkkomponist.
Mazzocchi kan ha vært elev av Giovanni Bernardino Nanino. I 1640 var Mazzocchi i tjeneste hos kardinal Ippolito Aldobrandini, en grandnevø av pave Klemens VIII i Roma. Takket være kardinalens støtte levde Mazzocchi i stor luksus.
Mazzocchi fikk betydning for utviklingen av en egen romersk opera. De trykte verkene hans er blant de første som tar i bruk dynamiske betegnelser som crescendo, diminuendo og messa di voce .
Broren Virgilio Mazzocchi (1597–1646) var musiker og komponist i Vatikanet.


== Verk ==
femstemmige madrigaler (Roma, 1638)
operaen La catena d'Adone (Roma, 1626)
1 italiensk oratorium  (Coro di profeti, 1638)
7 latenske oratorier
2 samlinger med arier (Dialoghi et sonetti)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Domenico Mazzocchi i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

(en) Fritt tilgjengelige noter av Domenico Mazzocchi i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Agaocephala

Agaocephala er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 20-40 millimeter), brede, kraftige biller. Kroppen er gulbrun, gjerne med et grønnlig, metallisk skinn, og ganske blank. Hannen har to korte, oppoverkrummede horn i pannen (ett på hver side) og et spisst fremspring midt på pronotum, hunnen mangler disse. Dekkvingene er uregelmessig punkterte, ikke med punktrekker.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes bare i tropiske områder av Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
Slekten Agaocephala Audinet-Serville, 1825 – 9 arter
Agaocephala bicuspis Erichson, 1848
Agaocephala brasiliana Martinéz & Alvárenga, 1987
Agaocephala cornigera Audinet-Serville, 1825
Agaocephala duponti Laporte de Castelnau, 1832
Agaocephala inermicollis Arrow, 1914
Agaocephala mannerheimi Laporte de Castelnau, 1832
Agaocephala margaridae Alvárenga, 1958
Agaocephala melolonthida Thomson, 1860
Agaocephala urus Thomson, 1860


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Agaocephala cornigera
(en) Agaocephala i Encyclopedia of Life 
(en) Agaocephala i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agaocephala hos NCBI 
(en) Kategori:Agaocephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agaocephala – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dynastinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Froskemannstjenesten

Froskemannstjenesten, eller redningsdykkertjenesten, er en tjeneste som har som formål å drive redningsdykking for å hindre tap av liv og/eller store verdier.


== Historie ==
Tjenesten har vært etablert enkelte steder helt tilbake til slutten av 1950-årene, men få steder har hatt kontinuerlig beredskap. Det er i størst grad større byer, som Oslo (siden 1957) og Bergen (siden 1969), som har hatt denne typen tjeneste, og den har i stor grad vært utført av brannvesen, politi eller Falken.
Tjenesten er de senere år blitt knyttet mer og mer til brannvesenet, dette på grunn av likheter i arbeidets art. Men noen steder er man fremdeles avhengig av det arbeidet frivillige redningsdykkere utfører når ulykken er ute.


== Utdanning ==
Fra 1. januar 1999 ble det krav om egen utdannelse for å drive redningsdykking.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Froskemannstjenesten - oppslagsverket oVe, artikkel av Kristine Tvedt Brekke, Bergen Byarkiv.
Brannmannen, om Redningsdykking
Frederik Ahlefeldt (1662–1708)

Frederik lensgreve Ahlefeldt (født 21. april 1662 i Flensborg i hertugdømmet Slesvig, død 10. juni 1708 i Regensburg, Bayern) var dansk lensgreve av Langeland, riksgreve til Rixingen (Réchicourt), geheimeråd, general og stattholder i årene 1686-1708 i Slesvig og Holstens kongelige deler.
Han var eldste sønn av storkansler Frederik Ahlefeldt (1623–1686) og Margrete Dorothea Rantzau. Allerede tidlig oppnådde han store hedersbevisninger og embeter, hvilket til dels skyldtes familieforbindelser, samt hans giftemål med kongens og Sophie Amalie Moths datter Christiane Gyldenløve.Hustruen døde allerede fire år senere, og Ahlefeldt giftet seg på ny i 1695 med Armgaard Margrethe Reventlow, datter av storkansler Conrad Reventlow og Anna Margrethe Gabel.Han er begravet i Radsted Kirke på Lolland. 


== Referanser ==
Ines

Ines er et kvinnenavn dannet av Agnes, som har gresk opprinnelse og betyr «kysk». Navnet skrives også Inés, Inês eller Inès på henholdsvis spansk, portugisisk og fransk.


== Etymologi ==
Ines er en form av spanske Inés brukt i italiensk, slovensk, kroatisk, nordisk og flere andre språk. Inés er en spansk form av Agnes, den latinske formen av greske Hagne (gresk: ‘Αγνη), dannet av hagnos (gresk: ‘αγνος), som betyr «kysk».


== Utbredelse ==
Ines og Inez er kjent brukt i Sverige første gang i 1842. Navnet var mest brukt i Sverige rundt år 1900.
Ines har navnedag 21. januar i Estland, 2. mars i Kroatia og 29. august i Finland. Iines har navnedag 29. august i Finland. Inès har navnedag 10. september i Frankrike. Inez har svensk navnedag 6. august.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Ines og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Inês de Castro (1325–1355), galisisk adelskvinne
Juana Inés de la Cruz (1651–1695), meksikansk forfatter og dramatiker
Ines Maidre-Aarvik (f. 1958), estisk-norsk organist
Ines Prange (f. 1967), norsk skuespiller
Inés Sastre (f. 1973), spansk modell og skuespiller
Inés Medina-Fernández (f. 1974), spansk pianist og komponist
Ines Papert (f. 1974), tysk fjellklatrer
Ines Hafizovic (f. 1977), norsk informatiker
Inés Sainz (f. 1978), meksikansk journalist
Inés Gaviria (f. 1979), colombiansk-amerikansk sanger
Ines Blix (f. 1981), norsk psykolog
Inés Efron (f. 1985), argentinsk skuespiller
Inés Melchor (f. 1986), peruansk langdistanseløper


== Annen bruk av navnet ==
Ines DiSanto, kanadisk brudekjolefirma


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Ines
(en) Think Baby Names: Ines
Ruggesteinen (Bolga)

Ruggesteinen på øya Bolga i Nordland er en ca. 40-60 tonn tung flyttblokk som ligger i vippepossisjon, slik at den rugger når den dyttes opp. Steinen kan beveges ca 10 centimeter opp, og den kan settes i bevegelse ved håndmakt, også av barn.
Steinen er plassert på Klippfiskbergan ved havet, på vestsiden av øya, om lag 1,5 kilometer fra fergeleiet. Det er lett adkomst til steinen via en tursti. 
Fra Ruggesteinen på Bolga er det utsikt ut over flere hundre holmer i Bolgværet.


== Naturminne ==
Ruggesteiner er ofte spektakulære naturminner som har gitt næring til folkefantasien.I den siste istiden førte innlandsisen med seg flyttblokker som ble stående på et underlag av mindre steiner og sand. Under den videre avsmeltingen har vann spylt bort mye av materialet under flyttblokkene, og kun små steiner som sitter fast under flyttblokkene har blitt liggende igjen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ruggesteinen - Meløy kommune
Bevegelig koloss
Turkart over Bolga
Ruggesteiner - arkeologi i nord
Carl Ahlefeldt

Carl lensgreve (von) Ahlefeldt (født 25. april 1670 i Durkheim, Pfalz, død 7. september 1722 på Gråsten slott) var en holstensk adelsmann, dansk lensgreve av Langeland, greve av Rixingen, stattholder i hertugdømmene, overkammerherre, geheimeråd, overstallmester og overhoffmester.
Han var yngste sønn av storkansler Frederik Ahlefeldt (1623–1686) og Marie Elisabeth, født grevinne av Leningen og Dachsburg. Han ble ansatt som hoffmester til prins Carls utenlandsreise, og var høyt verdsatt hos dronning Charlotte Amalie og kong Frederik IV. Hans embedsstilling medførte, at han han spilte en fremtredende rolle ved arvehyllingen av Frederik IV i Slesvig den 7. september 1721. 


== Familie ==
I 1702 giftet han seg med Ulrikke Amalie Antoinette Danneskjold-Laurwigen (Danneskiold-Samsøe) (1686–1755), datter av stattholderen i Norge Ulrik Frederik Gyldenløve. Hun overlevde ham inntil 1755. Fra dette ekteskap stammer de følgende lensgrever til Grevskapet Langeland.Carl Ahlefeldt var byggherre for Sorgenfri slott på Sjælland, som ble oppført i årene 1705–06. Han ble begravet i slekten Ahlefeldts gravkapell i Tranekær Kirke på Langeland.


== Referanser ==
Mossingen

Mossingen var en norsk avis som kom ut i Moss fra 1926. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti.
Avisen begynte å komme ut rett før årsskiftet 1926-27, med to utgaver i måneden.


== Referanser ==
Gabriela Soukalová

Gabriela Soukalová (født 1989) er en tsjekkisk skiskytter som debuterte i verdenscupen i skiskyting i 2009. Fra 2016 til 2020 var hun gift med Petr Koukal, og hun het da Gabriela Koukalová.
Hun var med på Tsjekkias lag som ble verdensmester på mix-stafett under VM i skiskyting 2015 i Kontiolax, og på Tsjekkias lag som tok bronse under VM i skiskyting 2013 i Nové Město. Under vinter-OL 2014 i Sotsji tok hun sølv på fellesstarten og var med på Tsjekkias lag som tok sølv på mix-stafetten.
Hun tok sin første individuelle seier i et verdenscuprenn 14. desember 2012 i Pokljuka på sprinten. Koukalová deltok for Tsjekkia under vinter-OL 2010 i Vancouver med 60.-plass på normaldistansen, og hun var med på Tsjekkias stafettlag som kom på 16.-plass.


== Meritter ==


=== Verdenscupen ===
Oppdatert per 15. januar 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gabriela Soukalová – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Gabriela Soukalová – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gabriela Soukalová – Olympics.com 
(en) Gabriela Soukalová – Olympic.org 
(en) Gabriela Soukalová – Olympedia 
(en) Gabriela Soukalová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Gabriela Soukalová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Gabriela Soukalová – FIS (langrenn) 
(en) Gabriela Soukalová – IBU 
(en) Gabriela Soukalová – biathlon.com.ua 
Gabriela Koukalovás profil på IBUs datasenter
Kommunisten

Kommunisten var et tidsskrift som kom ut i årene 1932 - 1933, i regi av Norges Kommunistiske Parti.Da man annonserte for bladet i 1933 ble det presentert som et «Tidsskrift for marxist-leninistisk teori og praksis». Medarbeidere var blant andre Arvid G. Hansen, Håvard Langseth, Erling Bentzen, Jakob Friis, Ottar Lie, Peder Furubotn, Just Lippe, Viktor Olsen, Rolf Hansen, Hans Pfeiffer, P. Birk, Christian Hilt og Erling Heiestad.Redaktør for bladet var Henry Wilhelm Kristiansen, som på denne tiden var formann i partiet.


== Referanser ==
Hammer’n

Hammer'n var en bedriftsavis utgitt av Norges Kommunistiske Parti på Aker og Nyland skipsverft i Oslo. Avisen kom ut i årene 1925 - 1928.Midt på 1920-tallet omorganiserte NKP partiet. Mens medlemmene tidligere hadde vært organisert i stedslag satset man nå på å bygge opp grunnorganisasjoner på de største arbeidsplassene. Disse «bedriftscellene» ga mange steder ut egne aviser.
Hammer'n var en av NKPs sentrale bedriftsaviser, både fordi den var blant de største og fordi den dekket nøkkelvirksomheter i Oslo. Fra januar 1926 til sommeren året etter kom Hammer'n regelmessig med to utgaver i måneden. Mens mange bedriftsaviser kom i enkle, stensilerte versjoner kom verftsavisen i trykt utgave. Som regel var bedriftsavisene på bare fire sider, men Hammer'n kom tidvis med 8-siders utgaver.På slutten av 1920-tallet var NKP i sterk tilbakegang, noe som også preget aktiviteten i bedriftslagene og bidro til at bedriftsavisene mange steder forsvant. Samtidig konkurrerte bedriftsavisene med den vanlige avisdriften i NKP om de høyst begrensede ressursene i partiet. Tidlig på 1930-tallet ble det gjort nye anstrengelser for å gi ut slike aviser, og rundt 1932 hadde partiet trolig om lag 30 bedriftsaviser.


== Referanser ==
Minestronesuppe

Minestronesuppe er en suppe som er basert på en kraft, enten oksebuljong eller grønnsaksbuljong. Ellers lages suppen tradisjonelt av de ingredienser man har på kjøkkenet, ulike typer grønnsaker og spekeskinke, samt pasta. I tillegg kommer krydder og parmesan. En minestronesuppe serveres vanligvis med brødtilbehør.
Minestronesuppen kommer fra Italia. Navnet kommer fra minestra som betyr suppe.


== Litteratur ==
Antonio Carluccio (1998). Musikk & menyer fra Italia : store italienske arier, klassiske italienske oppskrifter. s. 82. ISBN 8272012383. 


== Eksterne lenker ==
(en) Minestrone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fokstugu veggarasje

Fokstugu veggarasje  ble satt opp på Dovrefjell på starten av 1940-tallet. Brøytemannskap brukte garasjen til å ha brøyteredskap tilgjengelig slik at riksveien kunne holdes åpen. I garasjerommet finner man i dag en snøfreser av typen Peterfres fra 1943, som ble utviklet av sveitseren Konrad Peter. Garasjen er forskriftsfredet.


== Eksterne lenker ==
«Fokstugu veggarasje». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Digitalt fortalt
Akrobaten

Akrobaten er en gangbro over sporområdet ved Oslo sentralstasjon som forbinder områdene Grønland og Bjørvika som en del av Stasjonsallmenningen.
Broen forbinder Annette Thommessens plass ved Schweigaards gate på nordsiden av Oslo S og Stasjonsallmenningens sydlige del som løper ut i Dronning Eufemias gate. Den fikk høsten 2011 navnet Akrobaten av bydelsutvalget i Bydel Gamle Oslo. Navnet henspiller på broens luftige og spenstige konstruksjon.Broen er en 206 meter lang fagverksbro med et hovedspenn på 67 meter. Bjørvika Infrastruktur AS var byggherre for anlegget, som er tegnet av Rambøll Norge og L2 Arkitekter ved Ivar Lunde, Hans Petter Brenk Rønning og Thomas G. Løvdahl. Den er bygget av 650 tonn stål og kostet 125 mill. kr. På broen er det montert 30 lyskastere. Arbeidet med broen startet våren 2009 og den ble offisielt åpnet 9. april 2011 av ordfører Fabian Stang. Broelementene er laget i Kaliningrad i Russland. Bygging av vann- og kloakkanlegget Midgardsormen, som går under Annette Thommessens plass, medførte sprekkdannelser i trappene fra broen til plassen.I 2012 vant broen førsteprisen i kategorien gang- og sykkelbroer i ECCS 12 - European Award for Steel Bridges.I januar 2015 vil en nedgang fra broen til perrongen mellom spor 3 og 4 på Oslo S bli åpnet, noe som vil forkorte gangtiden til stasjonen med ca. fem minutter for reisende som kommer til stasjonen østfra. Det planlegges nedgang til flere perronger senere.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Akrobaten - Broer.no
Akrobaten vant europeisk stålpris
Aberdeen bispedømme

Aberdeen bispedømme er et katolsk bispedømme i Skottland. Det er en kirkeprovins og har sete i Aberdeen.
Det ble opprettet 4. mars 1878 da det ble skilt ut fra Saint Andrews og Edinburgh erkebispedømme og er et suffraganbispedømme under dette sammen med Argyll and the Isles bispedømme, Dunkeld bispedømme og Galloway bispedømme. Bispedømmet dekker byen Aberdeen og regionene Aberdeenshire, Moray, de sentrale og nordlige delene av Highland og øyene Orknøyene og Shetland.


== Biskoper ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Aberdeen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons