Karl Staf

Karl Ivar Reinhold Staf (født 18. mars 1915 i Stockholm, død 23. september 2008 i Helsingborg) var en svensk sjømann, forfatter og skribent. Han deltok som frivillig i krigen mot Franco-regimet i Spania i 1938. Senere var Staf aktiv i illegalt, antifascistisk arbeid i Sverige og i det okkuperte Danmark, der han ble tatt av Gestapo og lenge satt med dødsdom hengende over seg. Etter krigen var han korrespondent i Moskva, i Kina og på Cuba.


== Liv og virke ==
Staf vokste opp i et arbeiderhjem. Han ble født i Stockholm, men bodde i sine barndomsår både i København og i Helsingborg. Der sluttet han seg i femtenårsalderen til den kommunistiske bevegelsen.


=== Soldat i Spania ===
Han dro til sjøs da han var 17 år og ble medlem av den radikale skandinaviske sjømannsklubben i New York. Som så mange andre i klubben forlot Staf sjømannslivet for å slutte seg til De internasjonale brigadene for å kjempe mot Franco. Han ble først vraket ved legeundersøkelsen, da han nevnte at han hadde hatt polio som barn. Det problemet løste han ved å melde seg på nytt, uten å nevne noe om barneårenes sykdom. I januar 1938 kunne han forsere Pyreneene og slutte seg til de republikanske styrkene.


=== Illegal i Norden ===
Han måtte se sine kampfeller slått i Spania, men tilbake i Sverige var han bestemt på å fortsette striden mot fascismen. Han sluttet seg til det illegale, antifascistiske arbeidet som foregikk i tilknytning til den hemmelige Wollweber-gruppen. Under opptakten til den andre verdenskrigen drev organisasjonen sabotasje mot tyske skip. I de fleste land ble organisasjonen revet opp i 1940–1941, og i Sverige ble mer enn 70 arrestert og 11 dømt. Staf ble pågrepet ved opprullingen, men klarte å prate seg ut av situasjonen.Han tok igjen hyre og brukte nå sjømannstilværelsen til å smugle illegalt materiale til Tyskland og tyskokkupert område.


=== Dødsdømt i Danmark ===
Sommeren 1942 fikk han et oppdrag fra Sveriges Kommunistiske Partis formann Sven Linderot. Staf skulle etablere en illegal radiosender i det okkuperte København. Han padlet i kano fra Sverige til Danmark og etablerte kontakt med den danske motstandsbevegelsen. Den danske kontakten ble imidlertid avslørt. Staf ble tatt av Gestapo. I 1943 ble han dømt til døden. I ti måneder satt han fengslet i Danmark, de siste åtte med dommen hengende over seg. Samtidig var Stafs skjebne tema i kontakt mellom svenske myndigheter og Berlin. Tyskerne foreslo blant annet at han skulle bli utvekslet med Ernst Wollweber, som da satt i svensk fangenskap. Svenskene avslo.I den tyske hovedstaden innså man til slutt at det kunne være belastende å drepe en svenske, og dommen ble omgjort til livsvarig tukthus. Staf ble sendt til Tyskland. Der satt han på ulike straffeanstalter til amerikanske styrker satte ham fri.


=== Rød korrespondent ===
Etter krigen begynte Staf som journalist. På 1950-tallet var han i flere år Ny Dags og Flammans korrespondent i Moskva, før han på 1960-tallet flyttet til Kina. Til slutt bosatte han seg på Cuba, og hadde der hele Sør-Amerika som sitt journalistiske arbeidsfelt.
Han var tidlig ute med å dekke FARC-geriljaens kamp og skapte store overskrifter i svensk presse da han i 1972 ble arrestert og fengslet i Colombia.I sine eldre år flyttet han tilbake til Helsingborg.


== Bibliografi ==


=== Egne bøker ===
1958 - Vi flög till Oimjakon : sibiriskt reportage i ord och bild
1973 - Maoismen : myt och realitet
1996 - S/S Antonio Chandris : till minne av en stridbar fackförening - The Scandinavian Seamans Club ISBN 91-972933-1-8
1997 - Den röda lågan : en dödsdömd antinazists memoarer ISBN 91-7123-053-X
1997 - Robinson Crusoe : i gammal och ny belysning ISBN 91-972933-2-6
1999 - Med Amado på fiske i Mexikanska golfen ISBN 91-972933-3-4
2001 - Colombia - inifrån : ett reportage rapsodiskt i tid och rum från ett föga känt Colombia ISBN 91-972933-6-9
2001 - Avbrott under resa ISBN 91-972933-7-7


=== Oversettelser ===
1955 - Den lilla flickan och de tre björnarna av Lev Tolstoj
1955 - Vanten : en ukrainsk folksaga


== Kilder ==
«Karl Staf 90 år», omtale i Flamman 17. mars 2005
«Nog har man haft tur», Intervju i Ordfront magasin
«Han kämpade för Spaniens frihet», Helsingborgs Dagblad 2. oktober 2008