jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sletten holdeplass

Sletten holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger utenfor Sletten senter i Årstad bydel, og åpnet 22. juni 2010 sammen med resten av holdeplassene på Bybanen.


== Eksterne lenker ==
(en) Sletten holdeplass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Endre Jo Reite

Endre Jo Reite (født 22. august 1973) er privatøkonom og direktør personmarked i BN Bank ASA. Han var leder i Trondheim Venstre i 2003, og representerte partiet i finanskomitéen i Trondheim kommune.
Han er utdannet sivilingeniør fra NTH.


== Politiske verv ==
1996        Velferdspolitisk leder Studentalltinget i, lokallag av Norsk Studentunion1996 – 1997 Landsstyremedlem Norsk Studentunion
1997 - 2001 Konsernstyret Studentsamskipnaden i Trondheim, fra 1998 styreleder 2003 - 2004 Konserntillitsvalgt Gjensidige NOR Sparebank2003        Leder Trondheim Venstre 2004        Konserntillitsvalgt DnB NOR
2004 Styremedlem Finansforbundet


== Utvalgte verv i næringslivet ==
1998 – 2001 Styremedlem Via Flyspesialisten Trondheim
1997 – 2001 Styremedlem TV Trøndelag
2002 – 2006 Styret Trondheim og Omegn boligbyggelag (TOBB)
2003 – 2004 Styreleder Ansattefondet Gjensidige NOR
2004 - 2005 Adm. direktør Studentsamskipnaden i Nord-trøndelag


== Referanser ==
Darlington

Darlington er en stor markedsby i det tradisjonelle og seremonielle grevskapet County Durham i England i Storbritannia med 106 000 innbyggere ved folketellingen i 2011. Darlington er hovedbyen i distriktet med samme navn, som siden 1997 utgjør en enhetlig myndighet (unitary authority). Byen ligger ved den smale elven Skerne, en sideelv til Tees, ikke langt fra hovedelven. Byen skylder mye av din utvikling til innflytelsen til lokale kvekerfamilier i viktoriansk tid, og den er kjent for verdens første passasjertog som gikk mellom Darlington og Stockton-on-Tees.
Darlington begynte som en angelsaksisk bosetning. Navnet Darlington er avledet fra angelsaksiske Dearthington som antagelig hadde betydningen «bosetningen til Deornoths folk», men ved normannisk tid hadde navnet endret seg til Derlinton. I løpet av 1600- og 1700-tallet var byen generelt kjent ved navnet Darnton.


== Sport ==
Darlington FC, fotball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Darlington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Darlington Borough Council
Statistikk om Darlington fra Kontoret for nasjonal statistikk 2001
Darlington, turistinformasjon
Darlington Railway Centre & Museum
SenFredag

SenFredag var et norskprodusert TV-program som gikk på NRK fra 1986 til 1987. Det ble ledet av Dan Børge Akerø og var en mix av debatt-, talkshow og underholdningsprogram. SenFredag gikk sent på fredagskveldene (23-24) og ble i alt sendt 23 ganger.Programmet inneholdt flere faste innslag, blant annet «duellen» og «Sensjekken». Sistnevnte innslag ble introdusert i sesong to og ble meget populært. Sesong to hadde dessuten diverse innslag med Lars Andreas Larssen. I sesong tre ble både Larssen, «Sensjekken» og «Duellen» fjernet. Isteden kom det faste innslag med Harald Heide-Steen jr., alias innspillingslederen «Bjarne O. Lydken». Andre nyskapninger var den mislykkede «SenScenen» (som raskt ble erstattet med «SenMix!») - og «Kjendistoppen».SenFredag ble i 1987 etterfulgt av LørDan.


== Om programmet ==
SenFredag ble Dan Børge Akreøs store gjennombrudd som programleder. Programmet hadde høye seertall og var meget godt likt av seerne. Seertallene lå jevnlig på rundt to millioner. Det faktum at programmet hadde såpass høye seertall, til tross for at det gikk så sent på fredagskvelden, vakte oppsikt i NRK.Programskaperne hadde hentet en del inspirasjonen fra diverse amerikanske «late-night-shows» og Dan Børge Akerø fikk æren for å ha brakt det moderne talkshow til Norge.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) SenFredag på Internet Movie Database 
(no) SenFredag hos Filmfront 
(no) SenFredag på NRK TV
Mikael Foslie

Mikael Heggelund Foslie (født 21. oktober 1855 i Borge i Lofoten, død 9. november 1909 i Trondheim) var en norsk botaniker.


== Liv ==
Foslie hadde blant annet arbeid som telegrafist, men fattet tidlig interesse for naturhistorie og kom på denne måten inn på studiet av havalger. Fra 1880 fikk han statsstipender og kunne dermed vie seg helt til studiene. Fra 1885 til 1892 var han konservator ved Tromsø museum og fra 1892 til sin død ved vitenskapsselskapet i Trondheim. Han utga en rekke arbeider om havalgenes systematikk. Særlig arbeidet han med kalkalger og var en verdenskjent autoritet når det gjaldt disse. I sine siste år arbeidet han på et stort verk om kalkalgene, men rakk ikke å fullføre det. I privatarkivet etter Foslie, som finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket, Gunnerusbiblioteket, finnes hans korrespondanse om botanikk og zoologi.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Ostenfeld, C. Hansen:  «Foslie, Mikael Heggelund», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. VIII, København: J. H. Schultz, 1919, s. 565.

Mikael Heggelund Foslies privatarkiv som består av en samling brev finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Samson Eitrem

Samson Eitrem (født 28. desember 1872 i Kragerø, død 8. juli 1966 i Oslo) var en norsk klassisk filolog og professor ved universitetet i Oslo.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Samson Eitrem stammet fra en gammel bondeslekt og vokste opp i Kragerø. Hans bror var filologen Hans Eitrem (1871–1937).
Han fikk først privatundervisning, blant annet i gamle språk, og begynte i 1888 på katedralskolen i Bergen.


=== Filologi ===
Samson Eitrem ble cand. mag. i 1896, og fikk i 1898 Kronprinsens gullmedalje for en avhandling om «Ovids mytologiske kilder», med et reisestipendium. Dermed kunne han i oktober samme år reise til Berlin, hvor han ble immatrikulert ved Universitetet i Berlin med henblikk på fordypningsstudier. Det filologiske seminar, ledet av Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff, tiltrakk seg den gang studenter fra hele verden. Eitrem fulgte forelesninger av Wilamowitz, Hermann Diels og Johannes Vahlen, og han vekslet høsten 1899 over for ett semester til Universitetet i Göttingen, der han studerte under latinisten Friedrich Leo, grecisisten Georg Kaibel og arkeologen Karl Dilthey. Fra sommersemesteret 1900 til slutten av 1901 studerte Eitrem i Halle an der Saale under arkeologen Carl Robert, historikeren Eduard Meyer og filologen Friedrich Blass.
I studietiden i Berlin og Halle fant Eitrem frem til sine viktigste forskningsinteresser. I Berlin inspirerte Hermann Diels ham til studiet av antikk religionshistorie, i Halle Carl Robert til mytologiske studier. I sitt doktorarbeid beskjeftiget Eitrem seg med tvillingpar i gresk mytologi og trakk da inn både epigrafisk og arkeologisk material. 
I desember 1903 ble han dr. phil. ved universitetet i Kristiania (det senere Oslo) på en avhandling om «Die göttlichen Zwillinge bei den Griechen« («De guddommelige tvillingene hos grekerne»). I 1914 ble han utnevnt til professor i klassisk filologi ved det samme universitetet.
Eitrem var virksom på flere områder innenfor den klassiske filologien, men først og fremst leverte han bidrag innenfor papyrologi og religionshistorie. Han skrev bidrag for Pauly-Wissowas Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft. Hans Latinsk grammatikk blir fremdeles utgitt.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Fischer, K.:  «Eitrem, Samson», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. VI, København: J. H. Schultz, 1917, s. 799.


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Eitrem og om Eitrem hos Nasjonalbiblioteket
Nikolaus Gjelsvik

Nikolaus Mathias Gjelsvik (født 11. april 1866 i Vevring i Sunnfjord, død 14. november 1938) var en norsk jurist og språkpolitiker. Han var professor ved Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) fra 1906.


== Liv ==
Gjelsvik var av bondeslekt. Han ble uteksaminert fra Stavanger katedralskole i 1887. På Lars Oftedals guttehjem i Stavanger ble han kjent med Peter Hognestad. Gjelsvik, som ble foreldreløs i 1880, ble ofte med Hognestad til Time i feriene. Vennskapet mellom de to fikk betydning for utvikling og utbredelse av nynorsk, blant annet bruk av nynorsk på Jæren. Hognestad holdt den første gudstjenesten på nynorsk i KristianiaNikolaus Gjelsvik ble student i 1887 og cand.jur. i 1893. Etter å ha vært sorenskriverfullmektig og ha vært på en stipendreise i utlandet, deltok han i 1897 i konkurransen om et professorat i rettsvitenskap, men tapte til fordel for Fredrik Stang d.y. I stedet ble han samme år utnevnt til dosent i samme fag. Han fikk doktorgraden på en av konkurranseavhandlingene, «Om vildfarelsens indflydelse paa retshandlers gyldighed». I 1906 ble han professor.
Fra 1901 til 1902 var Gjelsvik medlem av komitéen angående Norges tiltredelse til Haag-konvensjonen. Han var konsulent for Nobelinstituttet fra 1904 til 1906, og var sekretær ved Karlstadforhandlingene. I 1906 var han medlem av konsesjonskomitéen. Her leverte han et utførlig responsum i spørsmålet om private brukseiere skulle ha anledning til å regulere vannstanden i Mjøsa. I 1915 var han medlem av Forsvarsdepartementets forsvarskomité.
Gjelsvik var en aktiv skribent i dagspressen. I den norsk-svenske unionens siste år skrev han en rekke bidrag til utredning av de rettslige sidene ved unionsstriden. Han var også en av de ledende i målbevegelsen. Særlig arbeidet han for å gjøre landsmålet egnet som lovspråk, og han brukte dette språket i forelesningene sine ved universitetet og i avhandlingene sine. Fra 1903 til 1919 var han formann i Det norske Samlaget, og var 1906–1915 dessuten formann i Noregs Ungdomslag. Fra 1912 til 1915 var han formann i utvalget som utga Norske Folkeskrifter, og leverte selv en del bidrag til disse.


== Utmerkelser ==
I 1929 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Leipzig for sitt arbeid med folkerett.
I 1941 ble det reist en minnesten over Gjelsvik på fødestedet hans i Sunnfjord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Politiske taler av Nikolaus Gjelsvik, virksommeord.uib.no
Gunnar Rudberg

Gunnar Rudberg (født 17. oktober 1880 i Björsäter i Västergötland, død 6. august 1954 i Uppsala) var en svensk klassisk filolog som var professor i klassisk filologi ved universitetet i Oslo fra 1919 til 1933.
Etter examen artium 1899 ble det fil.dr. fra Uppsala universitet i 1908 (samme som dr. phil.) og utnevnelse til dosent i gresk samme sted.  Avhandlingen het «Textstudien zur Tiergeschichte des Aristoteles».  Ved Uppsala flickgymnasium (pikegymnas) var han latinlærer fra 1909 til 1919.  Fra 1919 til 1933 var han professor i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo.  Han mottok den svenske Nordstjerneordenen og ble æresdoktor i teologi ved Uppsala i 1927. 
Fra 1933 til han ga seg i 1945 var han professor i gresk i Uppsala. I 1940 ble han innvalgt i Kungliga Vetenskapsakademien. Han ble også innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.
Han var sønn av presten August Rudberg (1842–1912) og Helena Elisabet Charlotta Odström. Broren Yngve Rudberg (1887–1978) ble biskop i Skara stift. Gustav giftet seg i 1913 med Gertrud Andréen (1881–). Sønnen Sten Rudberg (1917–96) ble professor i geografi.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gunnar Rudberg i Svensk biografisk leksikon.(da) Keilhau, W.:  «Rudberg, Gunnar», i: Salmonsens konversationsleksikon, 2. utgave. Bd. XX, København: J. H. Schultz, 1926, s. 473.

Norges filologer og realister. Stavanger: Dreyer. 1933. 


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Rudberg hos Nasjonalbiblioteket
Arkeologiåret 1653

Arkeologiåret 1653 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1653.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
11. januar – Paolo Alessandro Maffei, italiensk forfatter og antikvar (død 1716)
19. april – Lorenz Beger, tysk jurist, arkivar og numismatiker (født 1705)
Antoine Babuty Desgodetz, fransk arkitekt og arkeolog (død 1728).


== Dødsfall ==
Kristian Emil Schreiner

Kristian Emil Schreiner (1874–1957) var en norsk anatom, kjent for sine studier av nordmenns fysiognomi.


== Liv og arbeid ==
Han tok cand.med. i 1899 på et arbeide om slimål med professor Gustav Adolph Guldberg som veileder.  Han studerte videre anatomi i Würzburg 1899–1900, embryologi i Praha 1900–01 og cytologi i Liège 1901–02. Han tok doktorgraden i 1902 på et nyre-arbeide og ble ansatt som leder av den biologiske stasjonen i Drøbak sammen med kona Alette. De forsket på hvordan kjønnsceller modnes og utga i 1904 Über das Generationsorgan bei Myxine glutinosa. Han ble universitetsstipendiat i biologi i 1904, prosektor i histologi i 1906 og professor i anatomi i 1908, samt bestyrer for Anatomisk institutt (UiO) til han gikk av i 1945.
På 20- og 30-tallet studerte han rasebiologi sammen med Halfdan Bryn og utga Die Somatologie der Norweger i 1929, basert på analyser av nordmenns fysiologi, herunder militære rekrutter. 
I 1935 utkom Zur Osteologie der Lappen i to bind, basert på innsamlede skjeletter av samer, hovedsakelig gravd opp mellom 1914 og 1922 fra kirkegårder i bruk fra 1600-1800. Skoltesamiske levninger fra aktive kirkegårder ble også hentet ut, til sterke protester fra lokale russisk-ortodokse prester. I minst ett tilfelle ble liket etter en nylig avdød gravd opp, renkokt i lut og sendt til de Schreinerske samlinger.
Zur Osteologie der Lappen fikk på folkemunne i Finnmark navnet «hodeskalleboka». Både boken og ikke minst innsamlingsmetoden, der samiske kristne graver ble skjendet, blir av samer ansett som rasistisk.
Crania Norvegica I/II utkom i 1939.
Schreiner var Edvard Munchs lege og ble ofte malt.
Under den andre verdenskrig var han lenge fengslet på Grini. Han giftet seg i 1900 med anatomen Alette Falch. De jobbet stort sett sammen om forskningen. De var foreldre til historikeren Johan Schreiner og juristen Fredrik Schreiner.  


== Utmerkelser ==
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1917 «for fremragende arbeider på histologiens område».


== Utgivelser ==
K. E. Schreiner og A. Schreiner (1918–1921). Menneskeorganismen. Lærebok for studerende og lærere.  [3 bind]


== Referanser ==
Arkeologiåret 1728

Arkeologiåret 1728 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1728.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger i Pompeii fortsetter.


== Fødsler ==
3. juli – Robert Adam, skotsk arkitekt, interiørdesigner, møbeldesigner og antikvar (død 1792)
10. august – Giulio Lorenzo Selvaggio, italiensk katolsk prest og arkeolog (død 1772)
1724 eller 1728 – Julien-David Le Roy, fransk arkitekt, arkeolog og kunsthistoriker (død 1803)


== Dødsfall ==
20. mai – Antoine Babuty Desgodetz, fransk arkitekt og arkeolog (født 1653)
White Kennett, engelsk biskop og antikvar (født 1660)
Avatar (band)

Avatar er et melodisk death metal-band fra Göteborg.
Bandet ble opprettet 2001 av trommespilleren John Alfredsson og gitaristen Jonas Jarlsby

Johannes Eckerström – vokal
Jonas Jarlsby – gitar
Simon Andersson – gitar
Henrik Sandelin – bass
John Alfredsson – trommer


== Diskografi ==


=== Demo ===
2003 – Personal Observations


=== EP ===
2004 – 4 Reasons to Die
2011 – Black Waltz


=== Album ===
2006 – Thoughts of No Tomorrow
2007 – Schlacht
2009 – Avatar
2012 – Black Waltz
2014 – Hail the Apocalypse
2016 – Feathers and Flesh
2018 – Avatar Country
2020 – Hunter Gatherer


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Avatar (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Avatar på Apple Music 
(en) Avatar på Discogs 
(en) Avatar på MusicBrainz 
(en) Avatar på Encyclopaedia Metallum 
(en) Avatar på Spotify 
(en) Avatar på Songkick 
(en) Avatar på Last.fm 
(en) Avatar på Genius — sangtekster 
(en) Avatar på AllMusic 
http://www.myspace.com/avataronline
http://www.youtube.com/avatartube
http://www.metal-experience.com/interviews/Interview%20Avatar%202010.htm Arkivert 14. juli 2011 hos Wayback Machine.
https://archive.is/20100118132914/http://www.press2play.tv/rekommenderat/03/avatar-om-sitt-allra-basta-album
Oskar Schøtt Revers

Oskar Schøtt Revers (født 28. juli 1852 i Trondheim, død 30. august 1927) var en norsk prest og skoleleder. Han ble den første styrer for Amtsskolen på Apalset i Gloppen fra 1876 til 1878, den første amtsskolen i Sogn og Fjordane. 
Schøtt Revers ble utdannet Cand.theol. i 1871. I årene 1876 til 1878 var han den første styreren på den nye Amtsskolen på Apalset i Gloppen. Han ble deretter stiftskapellan i Troms fra 1878 til 1881, før han flyttet til Nedre Stjørdal hvor han ble residerende kapellan frem til 1894. Han reiste da tilbake til Nordfjord og ble sogneprest i Innvik fra 1894–1908. I 1896 holdt Schøtt Revers preken under det kongelige besøket av Oscar II i Olden. Fra 1908 var han sogneprest i Eidskog. 


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Eksterne lenker ==
nrk.no Presentasjon i NRKs fylkesleksikon
Stiftskapellan

Stiftskapellan er en tidligere kirkelig tittel for en prest som ble ansatt for å ta oppdrag på bispedømmenivå. Oppgavene kunne være være å utføre vikararbeid i ulike menigheter i bispedømmet, uten spesiell tilknytning til ett bestemt sogn. Tittelen ble etter hvert brukt om en prest som ble ansatt for å utføre generelle oppgaver på bispedømmenivå på oppdrag direkte fra biskopen. Noen stiftskapellaner ble lagt under bispedømmeadministrasjonen, for å eksempelvis ta seg av personalsaker i bispedømmet, men også andre spesialoppgaver.
Kirkeloven av 1. januar 1997 opphevet loven av 11. april 1857 om stiftskapellaner. Stiftskapellanstilligene ble deretter gjerne omgjort til rådgiverstillinger.
I dag finnes stillingen prostiprest, som er en prest ansatt på prostinivå for å assistere der det er nødvendig, eksempelvis gjennom vikararbeid i ulike menigheter eller gjennom andre oppdrag i prostiet.


== Kilder ==
Kirkeloven av 1997
Kuna (folk)

Kuna eller cuna er en indiansk folkegruppe. Kunaene holder til i tre autonome comarcaer i Panama og i noen få landsbyer nord i Colombia. Mange kunaer bor også i Panama by, Colón og andre byer. Det største antallet kunaer holder til på San Blas-øyene i comarcaet Kuna Yala. De to andre autonome kunacomarcaene i Panama er Kuna de Madugandí og Kuna de Wargandí.
Kunaenes opprinnelige språk er kuna (dulegaya på kuna), og tilhører den chibchanske språkfamilien. Språket snakkes i dag av mellom 50 000 og 70 000 kunaer. Resten snakker spansk. Kunaene kaller seg selv dule eller tule, som betyr «folk».


== Litteratur ==
Alí, Maurizio. 2010: “En estado de sitio: los kuna en Urabá. Vida cotidiana de una comunidad indígena en una zona de conflicto”. Universidad de Los Andes, Facultad de Ciencias Sociales, Departamento de Antropología. Bogotá: Uniandes. ISBN 978-958-695-531-7.
Alí, Maurizio 2009: "Los indígenas acorralados: los kuna de Urabá entre conflicto, desplazamiento y desarrollo"; Revista Javeriana, Pontificia Universidad Javeriana de Colombia, n.145 (julio): 32-39.
Liste over Rwandas presidenter

Dette er en liste over Rwandas presidenter siden landet ble selvstendig fra Belgia i 1962.


== Liste ==
      Mouvement démocratique republicain–Parmehutu (MDR–Parmehutu)
      Forces armees rwandaises (FAR)  
      Mouvement révolutionaire national pour le développement (MRND) → Mouvement républicain national pour la démocratie et le développement (MRNDD)
      


== Se også ==
Liste over Rwandas konger


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Expo 2010

Expo 2010 var en verdensutstilling avholdt fra 1. mai til 31. oktober 2010 koordinert av Bureau of International Expositions. Utstillingen fant sted i Shanghai, Folkerepublikken Kina, med temaet Better City, Better Life.
Over 200 land og organisasjoner hadde stand på utstillingen. 
Da verdensutstillingen var over hadde 73 084 400 mennesker besøkt den og Expo 2010 slo dermed den gamle rekorden som var satt av Expo 70. Opp mot 94% av de besøkende var kinesere.


== Notable prosjekter ==
Expo Axis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Expo 2010 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norges Expo 2010
LørDan

LørDan var et direktesendt norsk talkshow og underholdningsprogram med Dan Børge Akerø som gikk på NRK fra 1987 til 1991. Det gjenoppstod for en kort periode i 2003. Programmet gikk annenhver lørdag og hadde et gjennomgangstema i hver episode. Det besto videre av inviterte gjester, artistkonkurranse og faste humorinnslag.
De uforutsigbare studioinnslagene med «Vaktmestern» (alias Trond-Viggo Torgersen) ble en av de mest suksessfulle og huskede innslag i programserien. I 1990-91 utgjorde «Talentiaden» en betydelig del av programmet.


== Innslag ==
Det var i starten faste humorinnslag med «Familien Kork» (bestående av Trond Kirkvaag, Nils Vogt og Janny Hoff Brekke).Høsten 1988 ble «Stjernesmellen» introdusert, der det var fritt frem for amatører i å forøke å etterligne diverse kjente sanger og personligheter på en humoristisk måte.Nyttårsaften 1988 ble «Vaktmestern» (i Trond-Viggo Torgersens skikkelse) introdusert. Torgersen var også den kommende tiden ansvarlig for de populære "fem på gaten"-personlighetene. Begge disse innslagene ble meget populære og senere utgitt på video.Høsten 1990 var «Talentiaden» det nye ved programmet. Talentiaden var en sangkonkurranse der folk kunne melde seg på i håp om å få opptre i studio. Vinneren fikk en stor sum penger. Den store finalen gikk den 25. mai 1991 og ble avholdt i Olavshallen. Fagjuryen og folkejuryen kåret hver sin favoritt. Vinnerne ble Frode Haltli og Eir Inderhaug.I 1991 var KLM-trioen aktuell med NJUS, innslag med satiriske nyheter.I 2003 utgjorde «Kjempesjansen» en betydelig del av sendingen. Faste humorinnslag var denne sesongen ved Lisa Tønne (som rollefiguren Ali Reza).


== Om serien ==
LørDan ble svært populært og har gått inn i historien som en av de aller mest suksessrike TV-produksjoner i Norge. Premieren ble sett av 2,1 millioner og enkelte episoder hadde seertall på 2,5 millioner. Det var det mest sette programmet i 1987. Sendingene i 2003 hadde bare mellom 700 000 og 800 000 seere.Det ble sendt 30 episoder av programmet i perioden 1987-91. Gjester i den siste sendingen var SVs tidligere leder Hanna Kvanmo, stortingspresident Jo Benkow og NRKs pensjonerte underholder Odd Grythe. Programmet gjenoppsto i 2003, men gikk kun en sesong.
LørDan etterfulgte SenFredag og var inspirert av diverse amerikanske TV-program. LørDan inneholdt imidlertid mindre politisk stoff enn SenFredag.


== Annet ==
Høsten 1990 lanserte Akerø en konkurransen der seerne ble oppfordret til å lage parodier på Grevinnen og hovmesteren. Vinnervideoen ble kåret i årets siste sending. Vinnerne ble personer fra Blitz. Ulf Brynildsen og Jo Raknes spilte rollene mens Eva Norderhaug hadde regi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på NRK Nett-TV
(en) LørDan på Internet Movie Database 
(no) LørDan hos Filmfront 
(no) LørDan på NRK TV
Christian Ancher

Christian Ancher (født i Søndre Land 27. juli 1711, død i Christiania 9. januar 1765) var en norsk godseier, kjøpmann og justisråd tilhørende den norske slekten Anker. Han var sønn av presten Bernt Ancher og hustru Karen Tanche.  Ancher er blant annet kjent for sin rolle som byggherre for Paléet i Christiania. Christian Anker giftet seg med Karen Elieson (1723–1806).
Ekteparet fikk fire barn, blant disse senere kammerherre og eier av Frogner hovedgård, han Bernt Anker (1746–1805), gift med Mathia Collett (1737–1801); statsminister Peder Anker (1749–1824), eier av Bogstad gård og Bærums Verk, og grosserer Jess Anker (1753–98).


== Referanser ==
Grefsrudtunnelen

Grefsrudtunnelen er en 130 meter lang miljøtunnel på fylkesvei 315 i Holmestrand kommune i Vestfold. Veien forbinder det mest befolkede områdene i Holmestrand med Europavei 18 og er mye brukt av pendlere og annen trafikk. Over tunnelen går en gang- og sykkelveg som forbinder Grefsrudveien med Eikelund. Denne var tidligere veien til Våle via Våleveien, men ble avløst av Gamle våleveg og etter dette miljøtunnelen. 


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge