jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hybristofili

Hybristofili (av gresk hybridzein som betyr «å forbryte seg mot noen» (jfr hybris), og filia som betyr «kjærlighet») også kjent som Bonnie & Clyde-syndromet, er en parafili som går ut på å være seksuelt tiltrukket av personer som har begått alvorlige forbrytelser. 
Sheila Isenberg som skrev Women Who Love Men Who Kill, intervjuet tretti kvinner som hadde forhold til drapsmenn. Hun fant at to hovedgrupper oppsøker mordere.

De som forelsker seg i «vanlige mordere» i den tro at de ser drapsmannens sanne ansikt og gode egenskaper.
De som søker forhold med beryktede, mye omtalte mordere for selv å få en plass i rampelyset.Kjente eksempler på personer hybristofile tiltrekkes av, er Ted Bundy, Eric Harris og Dylan Klebold, Charles Manson og Anders Behring Breivik. Breivik får mer enn 800 brev i året, de fleste fra kvinner. En svensk kvinne skriver til ham hver uke, og ønsker seg ikke et liv uten ham. Hun har aldri møtt Breivik, men ble kjent med ham gjennom et nettspill i 2007. Han brøt kontakten to år senere, trolig for å planlegge 22. juli-terroren, men under rettssaken fikk hun kontakt med ham igjen. Josef Fritzl og Charles Manson har egne fanklubber.Parteringsmorderen Peter Madsen giftet seg i 2019 med Jenny Curpen som først kontaktet ham i fengselet vedrørende sitt prosjekt om kvinner som etter hennes mening fordømmes av feminismen i samfunnet for å ønske kontakt med den livstidsdømte Madsen.


== Referanser ==
Jonas Purchell Werner

Jonas Purchell Werner (født 12. desember 1992 i Oslo) er en norsk fotballspiller. Han debuterte i Adeccoligaen for Strømmen FK 4. mai 2010, i kampen mellom Strømmen – Ranheim. Werner kom inn i det 70. spilleminutt og hadde 1 målgivende pasning i debuten. I sesongen 2010-2011 var Werner posisjonert som høyre kantspiller og hadde totalt 7 nettkjenninger, og 7 målgivende pasninger. I den siste tiden har han vært i kontakt med klubber i Tippeligaen, herav Start og Lillestrøm. Werner har også fått mye oppmerksomhet rundt avslutningen på 2010-sesongen. Ble kåret den samme sesongen som årets unge talent i Strømmen FK. Werner er i per dags dato i militærtjeneste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos altomfotball.no
Bagua (distrikt)

Bagua er et distrikt i provinsen Bagua i regionen Amazonas i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 010201 og hovedstaden er Bagua.
Distriktet ble opprettet den 26. april 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Cyanophrys

Cyanophrys er en slekt av stjertvinger. De er sommerfugler i gruppen glansvinger.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 24-30 millimeter) stjertvinger med én ganske kort stjert på bakvingen. Oversiden er mørkbrun med et varierende innslag av metallisk blå skjell, flest hos hannene. Undersiden er vanligvis skinnende ensfarget grønn.


== Levevis ==
Larvene kan leve på mange forskjellige planter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Texas i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==
Artene er listet alfabetisk.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera
Underordenen Ditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien glansvinger, Lycaenidae
Underfamilien stjertvinger, Theclinae
Gruppen Eumaeini
Callophrys-gruppen
Slekten Cyanophrys Clench, 1961
Cyanophrys acaste (Prittwitz, 1865)
Cyanophrys agricolor (Butler & Druce, 1872)
Cyanophrys amyntor (Cramer, 1775)
Cyanophrys argentinensis (Clench, 1946)
Cyanophrys banosensis (Clench, 1944)
Cyanophrys bertha (Jones, 1912)
Cyanophrys crethona (Hewitson, 1874)
Cyanophrys fusius (Godman & Salvin, [1887])
Cyanophrys goodsoni (Clench, 1946)
Cyanophrys herodotus (Fabricius, 1793)
Cyanophrys longula (Hewitson, 1868)
Cyanophrys miserabilis (Clench, 1946)
Cyanophrys pseudolongula (Clench, 1944)
Cyanophrys remus (Hewitson, 1868)
Cyanophrys roraimiensis Johnson & Smith, 1993
Cyanophrys velezi Johnson & Kruse, 1997


== Kilder ==
Butterflies and Moths of North America – Cyanophrys goodsoni [1]
Butterflies of America – Cyanophrys herodotus [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Cyanophrys i Encyclopedia of Life 
(en) Cyanophrys i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyanophrys hos ITIS 
(en) Cyanophrys hos NCBI 
(en) Kategori:Cyanophrys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cyanophrys – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Cyanophrys i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Cyanophrys
La Peca (distrikt)

La Peca er et distrikt i provinsen Bagua i regionen Amazonas i Peru. Før 2008 var distriktet Bagua en del av distriktet La Peca, og Bagua var distriktshovedstaden. Nå er hovedstaden La Peca. Distriktets nasjonale statistikkode er 010206.
Distriktet ble opprettet den 5. februar 1861.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Ocaria

Ocaria er en slekt som hører til gruppen stjertvinger i den artsrike sommerfugl-familien glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Nokså små (vingespenn 20-25 millimeter) stjertvinger med brede, avrundede vinger, bakvingen med to stjerter. Hannen har gjerne en oval grop i forvingen. Oversiden er brunsvart med varierende innslag av blå, metalliske skjell, mest hos hannen. Undersiden er vanligvis ganske mørkt spraglete.


== Levevis ==
Artene lever i tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera
Underordenen Ditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien glansvinger, Lycaenidae
Underfamilien stjertvinger, Theclinae
Gruppen Eumaeini
Satyrium-gruppen
Slekten Ocaria Clench, 1970
Ocaria aholiba (Hewitson, 1867)
Ocaria arcula (Druce, 1907)
Ocaria arpoxais (Godman & Salvin, 1887)
Ocaria calesia (Hewitson, 1870)
Ocaria cinerea (Lathy, 1936)
Ocaria clenchi (Johnson, 1992)
Ocaria clepsydra (Druce, 1907)
Ocaria elongata (Hewitson, 1870)
Ocaria elvira (Johnson, 1992)
Ocaria ocrisia (Hewitson, 1868)
Ocaria petelina (Hewitson, 1877)
Ocaria sadici (Weeks, 1901)
Ocaria thales (Fabricius, 1793)
Ocaria spp. – tre ubeskrevne arter


== Kilder ==
Butterflies of Amazonia – Ocaria ocrisia [1]
Butterflies and Moths of North America – Ocaria ocrisia [2]
Butterflies of America – Ocaria ocrisia [3]
Butterflies of Amazonia – Ocaria thales [4]


== Eksterne lenker ==
(en) Ocaria i Encyclopedia of Life 
(en) Ocaria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ocaria hos ITIS 
(en) Ocaria hos NCBI 
(en) Kategori:Ocaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ocaria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Ocaria i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Ocaria
Zheng Xiaoyu

Zheng Xiaoyu (kinesisk: 郑筱萸; pinyin: Zhèng Xiǎoyú; født 21. desember 1944 i Fuzhou i provinsen Fujian i Kina, henrettet 10. juli 2007 i Beijing) var en kinesisk politiker og embedsmann i helsevesenet. Han tok i 1968 bachelorgrad i biologi ved Fudanuniversitetet. og ble i 1979 medlem av det kinesiske kommunistparti.
Fra 1994 til 2003 ledet han en rekke myndighetsorganer, til slutt det kinesiske tilsynet for nærings- og legemidler.
Zheng Xiaoyu ble anklaget for korrupsjon. I hans embedsperiode tillot hans tilsynsorgan over 150 000 nye medikamenter, noen av dem angivelig etter at bestikkelser var betalt. Noen av disse medikamentene ble koblet til dødsfall.
Zheng ble dømt til døden, og han ble henrettet den 10. juli 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zheng Xiaoyu hos China Vitae
Benjamin Peirce

Benjamin Peirce (født 4. april 1809 i Salem, Massachusetts, død 6. oktober 1880 i Cambridge, Massachusetts) var en amerikansk astronom og matematiker. Han var far til filosofen Charles Sanders Peirce.
Peirce var professor ved Harvard University i perioden 1833–67. Peirce utførte en av de første nøyaktige beregningene av Neptuns bane og undersøkte stabiliteten til planetens Saturns  ringsystem som han anså oppbygd av materie i flytende form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.
Jerntriangelet (Korea)

Jerntriangelet er et geografisk område på grensa mellom Nord-Korea og Sør-Korea, som under Koreakrigen fungerte som et kjerneområde for den kinesiske og nordkoreanske styrkeoppbyggingen og for kommunikasjon internt i Nord-Korea. Området danner et triangel mellom Chorwon og Kimhwa i sør og Pyonggang i nord.Området ligger 30 til 50 km nord for 38. breddegrad i en diagonal korridor som deler Taebaekfjellene mellom en nordlig og en sørlig del. Gjennom området går sentrale veg- og jernbanestrekninger som blant annet knytter sammen havnebyen Wonsan i nordøst og Seoul i sørvest. Under Koreakrigen foregikk her kraftige kamper mellom den kinesiske Folkets frivillige hær og den amerikanske Åttende armé, under slaget om White Horse og slaget om Triangle Hill i oktober-november 1952, og igjen ved slaget om Pork Chop Hill i mars-juli 1953. Området fikk navnet Jerntriangelet av journalister som lette etter en mer dramatisk beskrivelse på området og kampene. I dag er området er delt av den demilitariserte sonen som skiller de to koreanske statene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iron Triangle Battlefield Arkivert 30. juni 2013 hos Wayback Machine.
Toårig plante

En toårig plante er en plante som bruker to år på å fullføre sin livssyklus, fra frø til frø.
Det første året danner ei slik plante blader, røtter og eventuelt stengler. Det vanligste er at planta danner en bladrosett og gjerne ei kraftig rot for opplagsnæring. Den toårige planta vil så danne stengler, blomster og frø i sitt andre år. Etter at frøene er modne, dør planten.
Ofte vil slike planter trenge en kuldeperiode (vernalisering) før de kan danne blomsterstengel. Økologisk ligger forklaringa på denne livsstrategien i at planta må overleve en periode der det er ugunstig eller umulig å reprodusere. Som oftest er denne perioden vinteren. Plantene samler dermed næring i sin første sesong, går så inn i hvileperiode og starter ikke ny vekst før det har vært en kuldeperiode av en viss varighet. 
Noen planter er obligate (av obligatorisk) toårige, dvs. at de alltid blomster i sitt andre år. Imidlertid er noen planter som ofte kalles toårige, egentlig fakultativt (dvs. valgfritt) toårige, dvs. at de kan blomstre i sitt andre år, men kan også overleve som rosett i flere år hvis ikke planta har klart å samle nok næring. De fakultativt toårige vil ha en terskelverdi for størrelse som må oppnås før blomsterstengel startes. Felles for alle toårige er imidlertid at de normalt dør etter reproduksjon, dvs. de er semelpare. 
Eksempler på toårige planter er revebjelle, filtkongslys og tårnurt.
En god del grønnsaker er avla fram fra toårige plantearter, f.eks. kål, kålrot, gulrot og sellerirot. Det menneskene utnytter til mat er dermed lagringsorganene som plantene ville brukt til å danne blomsterstengel i neste vekstsesong. 


== Litteratur ==
Begon, M., C.R. Townsend og J.L. Harper (2005). Ecology: From Individuals to Ecosystems (4 utg.). Oxford: Wiley-Blackwell. ISBN 978-1-4051-1117-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Christopher Kahrs Kielland

Christopher Kahrs Kielland (født 4. juli 1883 i Bergen, død 27. februar 1978) var en norsk ingeniør og industrileder. Sønn av Morten Henrik Kielland (1838–1926) og Anna Margarethe Kahrs (1856–1924). Han giftet seg 7. april 1909 med Sophie Augusta Bonnevie (1885–1952).Kielland var elev ved Bergen katedralskole i 1892. Han tok eksamen ved Bergen Tekniske Skole 1901 og var ferdig utdannet ingeniør fra Technische Hochschule Charlottenburg 1903. Han ble ansatt samme år i Bergens elektrisitetsverk.
I 1904 ble han ansatt i Norsk Hydro som leder for prosjekteringen av fabrikkanleggene ved Rjukan I og II. Deretter arbeidet han for Norsk Aluminium Co. fra 1916 som teknisk sjef for utbygging og drift av selskapets kraft- og fabrikkanlegg i Høyanger og Holmestrand.
Kielland vendte tilbake til Norsk Hydro 1927 som direktør for selskapets tekniske avdeling, og var da sjef for selskapets produksjon og anleggsvirksomhet, samt for utbygging av Mår kraftanlegg og Glomfjord Salpeterfabrikk fram til han gikk av med pensjon 1. juli 1953 ved oppnådd aldersgrense.
Norsk Hydro samarbeidet med den tyske okkupasjonsmakten. Som direktør inngikk Kielland i det såkalte Oslo-konsortiet, sammen med andre næringslivsledere. I nyere tid er Oslo-konsortiet anklaget for å være krigsprofitører. Verken Kielland, eller noen av de andre medlemmene i Oslo-konsortiet ble straffet under landssvikoppgjøret i etterkrigstiden.Kielland var senere konsulent for øverste ledelse av Norsk Hydro under utbygging av kraftanleggene på Moflåt og Mæl, samt av forsvarets anlegg av tunnelbane til Gaustatoppen.
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden og ridder av den franske Æreslegionen. Fikk 1953 Den Norske Ingeniørforenings prisbelønning for fremragende innsats på industriens område, og ble 1955 tildelt Polyteknisk Forenings ærespris for fremragende elektrotekniske og elektrometallurgiske anlegg i Norge.


== Referanser ==
Tmolus

Tmolus er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 25-30 millimeter) stjertvinger med én ganske kort og én litt lengre stjert på bakvingene. Oversiden er mørkt brunlig med varierende innslag av blå eller blågrønne, metalliske skjell, sørlig i den indre delen hos hannene. Undersiden er lyst gråbrun med brune eller rødlige flekker.


== Utbredelse ==
Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra det sørlige Texas i nord til Paraguay og delstaten Santa Catarina i Brasil i sør.
Den vidt utbredte arten Tmolus echion forekommer også på Hawaii, der den ble innført i 1902 i et forsøk på å kontrollere innførte planter i slekten Lantana.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger (Theclinae)
stamme Eumaeini Doubleday, 1847
Tmolus-gruppen – Neotropisk
slekten Tmolus Hübner, 1819
Tmolus crolinus Butler & Druce, 1872
Tmolus cydrara (Hewitson, 1868)
Tmolus echion (Linnaeus, 1767)
Tmolus mutina (Hewitson, 1867)
Tmolus ufentina (Hewitson, 1868)
Tmolus venustus (Druce, 1907)
Tmolus spp. – 9 ubeskrevne arter


== Litteratur ==
Butterflies of America – Tmolus cydrara [1]
Butterflies and moths of North America – Tmolus echion [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Tmolus i Encyclopedia of Life 
(en) Tmolus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tmolus hos ITIS 
(en) Tmolus hos NCBI 
(en) Kategori:Tmolus (Lycaenidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tmolus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Tmolus i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Tmolus
Birkenwerder stasjon

Birkenwerder stasjon er en jernbanestasjon i Brandenburg i Tyskland. Den blir betjent av S-bane og av lokaltog.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bahnhof Birkenwerder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ole Skirstad

Ole Skirstad (født 8. oktober 1915 i Trondheim, død 12. juli 1986 samme sted) var en norsk advokat, politiker og skribent.
Han tok artium i 1933, befalsskolen for feltartilleriet i 1934 og juridisk embedseksamen høsten 1938. Han var sakførerfullmektig hos sin far, overrettssakfører Otto Skirstad, i Trondheim og overrettssakfører Skjoldulf Malm i Narvik frem til han selv fikk bevilling som overrettssakfører i 1941 og etablerte egen sakførerforretning i Trondheim i 1942. I fem måneder i 1941 var Skirstad også dommerfullmektig ved Orkdal sorenskriverembede. I 1942 ble han fengslet av okkupasjonsmakten.Skirstad var sekretær og deretter formann (1962–1964) i Trøndelag krets av Den Norske Sakførerforening.Skirstad påtok seg også offentlige verv, blant annet som formann i Trondheim skattetakstutvalg 1948–1949, formann i Trondheim overligningsnemnd 1959–1971 og medlem av Trondheim bystyre for Høyre 1960–1963. Han var formann i Sør-Trøndelag Høyre 1966–1967. Han var redaktør for bladet Skattebetaleren fra 1963, styreformann i Spareskillingsbanken fra 1964, styremedlem i Sparebankforeningen i Norge og ordfører i representantskapet i Adresseavisen.Skirstad var redaktør og forfatter av to bøker om okkupasjonstiden i Norge.Han ble tildelt Deltagermedaljen i 1945.


== Referanser ==
Fredrik I av Anhalt

Fredrik I av Anhalt (født 29. april 1831 i Dessau, død 24. januar 1904 i Ballenstedt) var hertug av Anhalt 1871-1904 og tilhørte fyrsteætten Askanien.
Han var sønn av Leopold IV av Anhalt-Dessau.
I 1854 giftet han seg med Antoinette av Sachsen-Altenburg (1838–1908), datter av prins Eduard av Sachsen-Altenburg.


== Barn ==
Leopold (1855–1886) gift med Elisabeth av Hessen-Kassel (1861–1955)
Fredrik II av Anhalt (1856–1918)
Elisabeth (1857–1933) gift med Adolf Fredrik V av Mecklenburg-Strelitz
Eduard av Anhalt (1861–1918) gift med Luise av Sachsen-Altenburg (1873–1953)
Aribert av Anhalt (1864-1933; prinsregent) gift 1891 på Windsor Castle med Marie Louise av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg, datterdatter av dronning Victoria av Storbritannia. Skilsmisse i 1900.
Alexandra (1868–1958) gift med fyrst Sizzo von Schwartzburg


== Referanser ==
Adele Goldberg

Adele Eva Goldberg (født 9. november 1963) er en amerikansk lingvist.
Hun tok sin doktorgrad i 1992 på University of California, Berkeley med Georg Lakoff som veileder. Siden 2004, har hun vært professor i linguistikk med tilknyttet til fakultetet for psykologi ved Prinston University. I perioden 1997–2004 var hun tilknyttet Backman Institute ved University of Illinois at Urbana-Champaign (UIUC). For en kort periode (1997–1998) var hun også tilknyttet University of California, San Diego (UCDS).
Goldberg er en førende forsker på konstruksjonsgrammatikk(forkortet CxG), et alternativ til den tradisjonelle generative grammatikken. Hennes arbeider tar sikte på å belyse paralleller mellom språk og andre kognitive prosesser og fokuserer på den psykologiske siden ved språket. Hennes bok Constructions: A Construction Grammar Approach to Argument Structure fra 1995 ble raskt skulle et standardverk innenfor CxG. Her tar hun for seg de generelle grunnprinsippene som forutsetter at grammatiske strukturer, som ord og setninger, er betydningsbærende enheter. Siden det har hun arbeidet med forståelsen av disse enhetenes psykolingvistiske natur. Hennes forskning på dette emne sammenfatter hun i boka Constructions at Work: The Nature of Generalization in Language fra 2006.
Goldberg er gift med Ali Yazadani, professor i fysikk. Hennes bror Ken Goldberg er professor i engineering og kunstner.


== Arbeider (utvalg) ==
Constructions: A Construction Grammar Approach to Argument Structure. University of Chicago Press, Chigago 1995. ISBN 0226300862
Conceptual Structure, Discourse and Language. Center for the Study of Language and Information Publications, Stanford, CA
Constructions at Work: the nature of generalization in language. Oxford University Press, Oxford 2006. ISBN 9780199268528


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Adele Goldbergs hjemmeside
Golden Bay

Golden Bay er en grunn bukt i den nordvestlige delen av Sørøya på New Zealand. Den ligger sørvest for Cooksundet vest for Tasman Bay. Nord for bukten ligger Farewell Spit, som er det nordligste punktet på Sørøya. Aorere og Takaka renner ut i bukten fra sør.
De vestlige og nordlige delene av bukta er stort sett ubebodd. På sørkysten ligger byene Takaka og Collingwood, samt Abel Tasman nasjonalpark.
Bukta ble oppdaget av Abel Tasman i 1642. Etter at han hadde mistet fire av sine menn i et slag med de lokale maoriene ga han bukta navnet Murderers' Bay. James Cook anså i 1770 at Golden Bay var en del av Tasman Bay (Blind Bay), men rettet feilen på sin andre reise i 1773, og endret navnet til Murderers' Bay etter hendelsen i 1642. D'Urville endret navnet til Massacre Bay, et navn som ble beholdt helt til den europeiske bosettingen begynte. Etter at kull ble oppdaget i Takaka i 1842 ble bukta en tid kalt Coal Bay, og etter gullfunn i Collingwood i 1857 ble navnet Golden Bay.


== Referanser ==
Gazeta do Povo

Gazeta do Povo (portugisisk for «Folkets Avis») er en brasiliansk dagsavis som ble grunnlagt den 3. februar 1919. Hovedkontoret ligger i Curitiba, og den regnes som den største avisen i Paraná.


== Eksterne lenker ==
Gazeta do Povo
Ytre godsring

Ytre godsring (Güteraußenring) er en tysk jernbanestrekning i Berlin og Brandenburg.
Strekningen var planlagt som en jernbanering rundt Berlin. De første delstrekningene ble tatt i bruk i 1920-årene, flere fulgte i 1930-årene. På grunn av andre verdenskrig ble ringen ikke utbygd videre. Etter at Berlinmuren ble stengt i 1961 ble strekningen mellom Schönefeld og Teltow nesten fullstendig revet.
Strekningen mellom Karow og jernbanelinjen Berlin–Görlitz er i dag del av Ytre Berliner Ring.


== Linjekart ==
Axel Löwen

Axel Löwen (født 1. november 1686 i Frötuna ved Uppsala, død 25. juli 1772 i Stralsund, gravlagt i Frötuna) var en svensk offiser, festningsingeniør og riksråd. 
Fra 1707 deltok han i den spanske arvefølgekrigen som generaladjutant hos prins Johan Willem Friso av Oranien. Som Karl XIIs yndling deltok han i den svenske invasjonen av Norge i 1716, og han er i norsk historie særlig kjent for sin rolle i slaget på Norderhov, som endte med tre års fangenskap i Kristiansand. 
I 1720- og 1730-årene var Löwen sentral i utbyggingen av svenske forsvarsanlegg bl.a. i Stockholm og i Finland. Fra 1748 var han generalguvernør i Svensk Pommern, og dessuten kansler over universitetet i Greifswald. Löwen var en ivrig ynder av litteratur, kunst og vitenskap, og hans store bibliotek eksisterer fremdeles i byarkivet i Stralsund.


== Referanser ==
Hvittingen

Hvittingen er et fjell i Holmestrand kommune i Vestfold og Telemark. Toppen dannet grensepunkt mellom de tidligere kommunene Sande og Holmestrand, og var det høyeste punkt i Holmestrand kommune før sammenslåingen med Hof. På toppen finnes både et utsiktstårn og en over 50 meter høy telemast som ble bygget i 1978.


== Referanser ==
Thorbjørn Lie-Jørgensen

Thorbjørn Lie-Jørgensen (født 20. november 1900 i Svelvik, død 4. juli 1961 i Oslo) var en norsk gullsmed, formgiver, maler og grafiker. Han er i dag mest kjent for sine malerier, og for sine arbeider som formgiver for gullsmed David-Andersen. 
Lie-Jørgensen gikk tidlig i lære til gullsmed, og tok utdanning ved gullsmedlinjen ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1922. Lie-Jørgensen og debuterte på Statens Kunstutstilling i 1932. Noe senere, i årene 1935–37, tok han utdannelse som bildekunstner ved Statens kunstakademi under Axel Revold. Han hadde sin første separatutstilling i Galleri Per i Oslo i 1942, og ble første gang innkjøpt av Nasjonalgalleriet i 1946. 
Lie-Jørgensen var ansatt hos David-Andersen fra 1927 til 1939, og fortsatte å formgi for dem frem til sin død. Han arbeidet fra 1939 som overlærer i ornamentklassen på gullsmedlinjen på Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo frem til 1955. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Strand, Terje: ««Lie-Jørgensen, TH.» i Illustrert norsk kunstnerleksikon, Mittet & Co forlag 1944, s. 154
Moen, Arve: «Thorbjørn Lie-Jørgensen», i Kunsten idag 1949, vol. 3, nr. 4, s. 2-19.
Østby, Leif: Ung norsk malerkunst, Mittet & Co forlag 1949, s. 186-187.
Revold, Reidar: Norges Billedkunst i det nittende og tyvende århundre, annet bind, Gyldendal 1953, s. 220-222.
Askeland, Jan: «Lie-Jørgensen», i Gyldendals leksikon over moderne nordisk kunst, Gyldendal Norsk Forlag 1958, s. 140-141.
Askeland, Jan: Norsk malerkunst – En oversikt, Fabritus Forlag 1963, s. 71.
Nasjonalgalleriet: «Lie-Jørgensen, Thorbjørn», i Norsk kunstnerleksikon; bd 2, Universitetsforlaget 1983, ISBN 8200065359
Helliesen, Sidsel: Norsk grafikk gjennom 100 år, Aschehoug 2000, ISBN 8203225519
(no) Thorbjørn Lie-Jørgensen i Norsk biografisk leksikon