jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Laupstad (Andørja)

Laupstad er ei lita bygd på sørvestsiden av øya Andørja i Ibestad kommune i Troms. Gåden har ca. 25 fasboende fordelt på 12 husstander. 11 hus benyttes som fritidshus. Det er også kommet noen hytter til området.
Laupstad havn var tidligere en viktig opplagshavn for fiskeflåten, men mistet sin betydning for fiskeflåten etter kondemneringen av fiskefartøy fram til midten av 1960-årene. I dag er havnen en god beskyttelse for en moderne småbåthavn som har både vann og strøm, samt at den tjener havbruksnærningen.
Stranda på Laupstad er tidligere kåret til den beste av Harstad Tidendes lesere. Det er anlagt toalett, avfallbokser og grillplasser for badegjester. Fjellene over Laupstad kan nås ved å benytte merkede turløyper. De fleste tinder på øya er over 1000 meter høye. Andørja er Nord-Europas fjellrikeste øy.
Gården har et ungdomslokale som kan benyttes til selskap og fest. Det er også hytte og båtutleie på gården.
Sylvia Bretschneider

Sylvia Bretschneider (født 14. november 1960 i Waren (Müritz), død 28. april 2019 i Neubrandenburg) var en tysk politiker (SPD) og lærer. Hun ble valgt som medlem av Mecklenburg-Vorpommerns landdag i 1994, og i 2002 som Landtagspräsidentin (president i delstatsparlamentet) samme sted. Hun var utdannet filolog, konfesjonsløs, gift og mor til tre barn.Hun var sykmeldt fra høsten 2017. Bretschneider hadde virket lengst av de tyske parlamentspresidentene og var den første kvinne som hadde vervet i Mecklenburg-Vorpommeren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sylvia Bretschneider – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi på nettsiden til Mecklenburg-Vorpommerns landdag Arkivert 1. juli 2012 hos Wayback Machine. Besøkt 15. august 2012
Utgardsjøen

Utgardsjøen (svensk: Utgårdssjön) er en innsjø 127 meter over havet helt sør i Austmarka, Kongsvinger kommune i Innlandet. Overflaten av sjøen er det laveste punktet i kommunen. En liten del av den ligger i Eda kommune i Värmland, Sverige. Vannet ligger i Brødbølvassdraget, og får tilsig fra Gylterudsjøen i nord gjennom Brødbølfoss kraftverk. Sjøen drenerer videre mot sør inn i Sverige. 
I nordenden har Brødbøl Velforening opparbeidet en badeplass med fotballbane, 2 badmintonbaner, volleyballbane og parkeringsplass. I tillegg leies det ut båtplasser ved vellets brygge. Det er tillatt for båter med ubegrenset motorstørrelse i Utgardsjøen.


== Referanser ==
Fremo leir

Fremo leir er en nedlagt militærleir ikke langt fra Ler i Melhus kommune i Trøndelag. Leiren var en del av Heimevernet helt til den ble nedlagt i 2002 og omgjort til næringspark.
Calgary internasjonale lufthavn

Calgary internasjonale lufthavn også kjent som McCall Field (IATA: YYC, ICAO: CYYC) er en internasjonal flyplass i byen Calgary i Canada. Flyplassen ligger 17 km nordøst for Calgary sentrum. Det går nonstop ruter til storebyer i Canada, USA, Mexico, Karibia, Europa og Øst-Asia fra flyplassen. Calgary internasjonale lufthavn er hovednavet til flyselskapet WestJet, men er også en viktig flyplass for Air Canada og for Air Canada Express.
Flyplassen er Canadas fjerde mest travle flyplassen i landet etter antall passasjerer og den tredje største etter flybevegelse. Totalt 12 770 988 passasjerer betjente flyplassen i 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Calgary International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
SeaTac

SeaTac er en by i King County i delstaten Washington i USA. Navnet SeaTac er en kombinasjon av de tre første stavelsene i Seattle og Tacoma. SeaTac er en forstad til storbyen Seattle og hadde en befolkning på 26 909 i 2010. Seattle-Tacoma internasjonale lufthavn ligger i byen. Flyselskapene Alaska Airlines og Horizon Air har begge hovedkontoret sitt i SeaTac.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) SeaTac, Washington – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
City of SeaTac Economic Development
St. Ouen-kirken i Rouen

St. Ouen-kirken i Rouen i nordre Frankrike er en klosterkirke kjent både for sin arkitektur og sitt store Cavaillé-Coll-orgel. Sammen med Rouenkatedralen og Saint-Macloukirken, er kirken blant de viktigste gotiske monumentene i Rouen.


== Oppføring ==
Kirken ble opprinnelig bygget for Benediktinerordenen som klosterkirke for St. Ouen. Byggingen startet i 1318, men ble avbrutt av hundreårskrigen, og bygget ble hardt skadet under Harelle-revolusjonen i 1382. Klosterkirken sto ferdig i det 15. århundre.


== Arkitektur og utsmykning ==
Kirken er oppført i en flamboyant (sengotisk) stil. Den er 137 meter lang og har et 33 meter høyt ribbehvelvstak. Over det sentrale korset er et uvanlig, lanterneaktig tårn, som minner om tårnet i Elykatedralen i England. Kirkens velbevarte glassmalerier er hovedsakelig fra det 14. århundre og er lysere enn det som er vanlig i gotiske kirker. Fasaden ble gjort ferdig mellom 1846 og 1851.


== Orgel ==
Kirken har et stort kirkeorgel bygget i 1890 av Aristide Cavaillé-Coll. Instrumentet regnes som et av de viktigste orglene i Frankrike, og er kjent for en usedvanlig sterk 32' kontrabombarde. Orgelet står som det opprinnelig ble bygget og er et av få av Cavaillé-Colls orgler som gjør det.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Église Saint-Ouen de Rouen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Saint Owen Abbey of Rouen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Niedersachsens landdag

Niedersachsens landdag er parlamentet i den tyske delstaten Niedersachsen. Landdagen holder sine møter i Leineslottet i Hannover.


== Historie ==
Etter avslutningen av den andre verdenskrigen grunnla den britiske militærregjeringen 1. november 1946 delstaten Niedersachsen. Delstaten omfattet de tidligere selvstendige delstatene Fristaten Braunschweig, Provinsen Hannover, Oldenburg og Schaumburg-Lippe. Parlamentet holdt i begynnelse til i Hannover Congress Centrum og flyttet inn i Leineslottet i 1962.


== Valg ==
Valg til landdagen holdes hvert femte år. Niedersachsen er oppdelt i 87 valgkretser og Landdagen skal ha minst 135 medlemmer. Velgerne får to stemmesedler. Med førstestemmen velges en kandidat fra valgkretsen og med andrestemmen et parti. Utfallet av partivalget bestemmer fordelingen av de resterende 48 representanter. Andrestemmen avgjør også styrkeforholdet mellom partiene i landdagen. Dersom et parti har fått flere direktevalgte mandater enn det partiet tilkommer i partivalget, beholder partiet de direktevalgte medlemmene av parlamentet. Samtidig utvides parlamentet med såkalte overskuddsmandater og utlikningsmandater, slik at fordelingen mellom partiene blir i samsvar med partivalget.


=== Valgperioden 2008-2013 ===
Valget i 2008 ga følgende mandatfordeling: CDU 69, SPD 47, FDP 13, De Grønne 12 og Die Linke 11. Da ett av medlemmene av Die Linkes gruppe, Christel Wegner bl.a. hadde uttalt seg positivt om oppføringen av Berlinmuren, ble hun ekskludert fra gruppen.


=== Valgperioden 2013–2018 ===
Etter valget 20. januar 2013 fikk landdagen en endret sammensetning: CDU 54, SPD 49, FDP 14, De Grønne 20 representanter, tilsammen 137. Minimumsantallet representanter i landdagen var 135, men CDU fikk flere direktevalgte representanter (54) enn det partistemmen skulle tilsi (53). Partiet beholdt det 54. mandatet (overskuddsmandat), men dette ble utliknet med ytterligere ett mandat til opposisjonen.


== Landdagspresidentene ==


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Niedersächsischer Landtag – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Myklebysjøen

Myklebysjøen (også kalt Møklebysjøen) er en innsjø 989 meter over havet sørvest i Stor-Elvdal kommune i Innlandet. Sjøen har utløp i nordøst til Kvitåa, ei sideelv til Søkkunda. Vannet er regulert som magasin for Storfallet kraftverk, og er derfor ikke inkludert i det omkringliggende Hemmeldalen naturreservat.
Det er bra ørretfiske i vannet, det blir jevnlig tatt fisk på 2 kg. Rekordfisken skal ha veid 5,7 kg, og ble tatt i 1938.Det finnes enkelte hytter ved sjøen, med veiforbindelse fra riksvei 3 (20 km).


== Referanser ==
Mariager kirke

Mariager kirke er en kirke i Mariager i Mariagerfjord kommune. Kirken er den siste rest av et  birgittinerkloster fra middelalderen.


== Mariager kloster ==
Mariager kloster var sammen med klostret i Maribo de eneste klostrene i Danmark som tilhørte birgittinerordenen. Klostret var innviet til Vår Frue og Sankt Birgitta. Klostret ble opprettet i kong Erik av Pommerns regjeringstid, en gang i perioden 1425-1432. Det egentlige stiftelsesår regnes dog å være 1446, året pave Eugenius IV  stadfestet en overdragelse av de to tidligere benediktinerklostrene i Glenstrup og Randers til birgittinerne i Maribo, for at det kunne gi grunnlaget for opprettelsen av datterklosteret i Mariager. Blant grunnleggerne var en krets av adelige, blant annet rikshoffmesteren Otte Nielsen Rosenkrantz. I de følgende årene vokste stiftelsen, og ved slutten av middelalderen var Mariager kloster det største og helt dominerende klosteret i Østjylland. Birgittinerordenen tiltrakk seg i særlig grad medlemmer av adelige slekter. Ved inntredenen i klosteret skulle man ha med seg en «medgift» tilsvarende  «mat og drikke» på livstid. Dette medførte at Mariager ved reformasjonen hadde over 600 gårder i Nordøstjylland.


== Klosterbygningene ==
I birgittinerordenens klostre bodde det både munker og nonner, men i adskilte bygninger på hver side av kirken. Nonnegården bestod av 3 fløyer som dannet en lukket gård der kirken utgjorde sørfløyen. Munkegården bestod av flere bygninger som lå sør for kirken med gårdens nordfløy i forlengelsen. Fremdeles bevart er deler av kirken samt nordfløyen av munkegården, mens de øvrige bygninger ble revet på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet.


== Klosterkirken på 1400-tallet ==
Klosterkirken ble bygget i årene fra ca. 1460-1480. Da den var ferdig, var den en av landet største kirker: 75 meter lang og 32 meter bred. Den var oppdelt i et 25 meter høyt hovedskip, flankert av to 15 meter høye sideskip. Alle tre skip var dekket av et veldig tak og avsluttet med kraftige gavler med murblendinger mot øst og vest.


== Kirkebygningen i dag ==
Slik Mariager kirke fremstår i dag er den en beskjeden bygning sammenlignet med dens opprinnelige utforming. Etter at klosteret ble lagt ned ble kirken alminnelig sognekirke for Mariager by. Vedlikeholdet av den store kirken var en for stor oppgave for den lille kjøpstaden, og kirken forfalt. I 1788-89 ble det gjennomført en radikal redkusjon og oppussing av bygningen ved Horsens-arkitekten Anders Kruuse. Hele kirkens østlige del ble revet og erstattet av et lite, lavt kor. I 1931-33 forhøyet man det lille koret. 

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Mariager Kirke Arkivert 31. januar 2011 hos Wayback Machine. hos Nordens Kirker
Mariager Kirke hos KortTilKirken.dk
Mariager Kloster på 1001 fortællinger om Danmark
Albakor

Albakor (Thunnus alalunga) er en tunfiskart. 
Den dypeste delen av kroppen er lenger bak enn hos andre størjer, omtrent rett under der andre ryggfinne begynner, og ikke under midten av første ryggfinne. Brystfinnene er bemerkelsesverdig lange, omtrent en tredjedel av kroppslengden. Andre ryggfinne er tydelig lavere enn første.
Et svakt langsgående bånd med iriserende blå farge går langs kroppsiden av levende eksemplarer. Den første ryggfinnen er mørk gul, og andre ryggfinne og gattfinnen er lys gul. Småfinnene på buksiden er mørke og halefinnen har en hvit kant bakerst. Arten har bare rester av svømmeblære. Den er en stor fisk og maksimal lengde er 127 cm. I Stillehavet er vanlig lengde på eksemplarer som blir tatt ved linefiske 95–115 cm. 
Albakor lever epi- og mesopelagisk ute på åpent hav og foretrekker en overflatetemperatur på 15,6 °C til 19,4 °C. Store individer svømmer dypere i kaldere vann, og kan forekomme ned til 600 m dybde. Albakor foretar lange vandringer. Den er en stimfisk som svømmer sammen med andre individer med samme størrelse. Andre tunfiskarter som bukstripet bonitt, gulfinnetun og Thunnus maccoyii kan inngå i stimene.
Arten har en kosmopolitisk utbredelse i tempererte og tropiske farvann i alle hav, inkludert Middelhavet. Utbredelsen strekker seg fra 45–50° nord til 30–40° sør, men den finnes ikke i overflaten mellom 10° nord og 10° sør.
Albakor er viktig for kommersielt fiske både i Stillehavet og Atlanterhavet. Ifølge FAOs fangststatistikk ble det tatt 255 290 tonn albakor i 2010.


== Litteratur ==
B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date. FAO Fish.Synop. s. 81–83. ISBN 92-5-101381-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Albakor – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Albakor i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Albakor hos FishBase 
(en) Albakor hos Fossilworks 
(en) Albakor hos ITIS 
(en) Albakor hos NCBI 
(en) Kategori:Thunnus alalunga – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thunnus alalunga – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Thunnus alalunga (Bonnaterre, 1788) Albacore - FishBase
B. Collette m.fl. (2011). «Thunnus alalunga». IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.1. Besøkt 15. august 2012. 
Thunnus alalunga i FAO FishFinder
Stor-Bronken

Stor-Bronken er en innsjø på grensa mellom Løten og Våler kommuner i Innlandet. En liten bukt ligger også i Elverum kommune. Vannet får tilsig fra Velt-Bronken gjennom Torpåa i sør, og drenerer videre i nordøst via elva Bronkåa til Glåma.
Sjøens nedbørfelt ligger innenfor det sørøstnorske grunnfjellsområdet, og berggrunnen domineres av omdannede rhyolitter, gneiser og granitter, som gir sur, kalkfattig avrenning. Ifølge kalkingsplanen for Hedmark anses vannet som forsuringsfølsomt, men det har trolig ikke blitt kalket.
Det er en tett bestand av små abbor samt gjedde og mort i sjøen. Det skal også ha vært ørret her, men om denne finnes lenger, er usikkert.


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 2012 – 800 meter kvinner

Damenes 800 meter finner sted den 8.-11. august 2012 på Olympiastadion.


== Resultater ==


=== Runde 1 ===
Kvalifikasjonsregel: Første 3 i hvert heat (Q) pluss utøverne med de 6 raskeste tidene (q) kvalifiserte seg.


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


==== Heat 5 ====


==== Heat 6 ====


=== Semifinaler ===
Kvalifikasjonsregel: Første 2 i hvert heat (Q) pluss utøverne med de 2 raskeste tidene (q) kvalifiserte seg.


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


=== Finale ===


== Referanser ==
Edmonton internasjonale lufthavn

Edmonton internasjonale lufthavn (IATA: YEG, ICAO: CYEG) er en internasjonal flyplass i byen Edmonton i Canada. Edmonton internasjonale lufthavn er Canadas femte mest travle flyplass etter passasjerer og den tiende største etter flybevegelser. Flyplassen ligger 26 km sørvest for Edmonton sentrum. Edmonton internasjonale lufthavn er regnet som en av hovedflyplassene til flyselskapet WestJet. WestJet har 28 destinasjoner fra flyplassen. Det er også en viktig flyplass for de Canadiske flyselskapene Air Canada og Air Canada Express.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Edmonton International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fløtningsjøen

Fløtningsjøen (svensk: Flötningssjön) er en innsjø på grensa mellom Norge og Sverige, øst for Drevsjø i Engerdal kommune. Størstedelen ligger i Sverige, i Älvdalen kommune i Dalarna. Sjøen er en del av Österdalälvens vassdrag. Vest for sjøen og i samme høyde ligger Vurrusjøen som er skilt fra Fløtningsjøen med den 700 meter lange Strømmen.
På nordsiden av vannet går fylkesvei 218 fra Drevsjø til grenseovergangen.


== Referanser ==
Liste over krigsmedaljer 1940–1945 fra USA

Liste over krigsmedaljer 1940–1945 fra USA er en oversikt over de offisielle krigsmedaljene fra USA som ble tildelt for innsats under den andre verdenskrig.Listen er sortert etter rangering:

Medal of Honor
Distinguished Service Cross
Navy Cross
Air Force Cross
Army Distinguished Service Medal
Navy Distinguished Service Medal
Silver Star
Legion of Merit
Distinguished Flying Cross
Soldier’s Medal
Navy and Marine Corps Medal
Gold Lifesaving Medal
Bronze Star Medal
Purple Heart
Air Medal
Silver Lifesaving Medal
Army Commendation Medal
Navy & Marine Corps Commendation Medal
Combat Action Ribbon
Distinguished Unit Badge
Navy Presidential Unit Citation
Navy Unit Commendation
Army Meritious Unit Commendation
Prisoner of War medal
Army Good Conduct Medal
Reserve Special Commendation Ribbon
Navy Good Conduct Medal
Marine Corps Good Conduct Medal
Coast Guard Good Conduct Medal
Selected Marine Corps Reserve Medal
Navy Expeditionary Medal
Marine Corps Expeditionary Medal
China Service Medal
American Defence Medal
Woman’s Army Corps Service Medal
American Campaign Medal
Asiatic-Pacific Campaign Medal
European-African-Middle Eastern Campaign Medal
World War II Victory Medal
US Antarctic Expedition Medal
Naval Reserve Medal
Marine Corps Reserve Ribbon
Foreign Medals and decorations
Commemorative Medals


== Referanser ==
David Faitelson

Davide Moshé Faitelson Pulido (født 8. november 1971 i Ashkelon i Israel), best kjent som David Faitelson, er en meksikansk sportsjournalist som jobber i ESPN Deportes.
Faitelson jobbet tidligere i sportsprogrammet DeporTV på TV Azteca sammen med José Ramón Fernández. I 2006 gikk de begge over til ESPN Deportes. Faitelson er både programvert og reporter i flere ulike programmer, deriblant Fútbol Picante, SportsCenter, Cronómetro, Raza Deportiva og Nación ESPN. Han er bosatt i California i USA, hvor ESPN Deportes holder til. Han er kjent som en svært engasjert kommentator. Han har også utgitt selvbiografien 20 Años de Pasión y Polémica.


== Eksterne lenker ==
Biografi hos ESPN Deportes
José Ramón Fernández

José Ramón Fernández Álvarez (født 6. april 1946 i Puebla) er en meksikansk sportsjournalist. Han jobber i ESPN Deportes, og er en av landets mest kjente sportsjournalister, mye på grunn av sin humoristiske stil og sine krasse kommentarer.
Fernández starta karrieren sin i Canal 13, og gikk deretter til Imevisión og TV Azteca. I TV Azteca var han i flere år en av profilene i programmet DeporTV (hvor han jobbet sammen med David Faitelson), før han gikk til ESPN Deportes i 2006. Der er han programleder i Fútbol Picante, Cronómetro og Los Protagonistas, og leverer også reportasjer til andre programmer.


== Eksterne lenker ==
(en) José Ramón Fernández på Internet Movie Database 
José Ramón Fernández på Twitter 
Biografi hos ESPN Deportes
Fernández' blogg hos ESPN Deportes
British Leyland Motor Corporation

British Leyland Motor Corporation (BLMC) var et britisk industrikonsern som ble grunnlagt i 1968 ved sammenslutning av British Leyland og British Motor Holdings. De ble senere delvis nasjonalisert i 1975, da den britiske regjeringen opprettet et holdingselskap kalt British Leyland, senere omdøpt til BL i 1978. Det inkorporerte mye av den britisk-eide motorvognindustrien, som i 1968 hadde en andel på 40 prosent av det britiske bilmarkedet, med sin historie tilbake til 1895. I 1986 fikk det navnet Rover Group, som seinere ble til MG Rover Group.
Til tross for at BLMC hadde lønnsomme bilmerker som Jaguar, Rover og Land Rover, samt bestselgende Mini, hadde BLMC en urolig historie, som førte til dens eventuelle kollaps i 1975 og påfølgende delvis nasjonalisering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Model-by-model History
Döllersheim

Döllersheim er en katastralgemeinde av Pölla i Niederösterreich i Østerrike med et areal på  548,06 hektar. For å kunne anlegge troppeøvelsesplassen  Döllersheim ble befolkningen flyttet derfra fra 1938.


== Histrorie ==
Deen haufendorflignende gatebodettingen Döllersheim lå i en senkning ved foten av Donaberg og var møtepunkt for mange landeveier.Indirekt nevnes Döllersheim for første gang ca 1143, da en Chunradus de Tolersheim dukker opp som vitne på en kunngjøring av hertug Heinrich av Bayern. Videre finner man et dokument mfra 1272 me en Rapoto de Tolrshaim, hvis borg antagelig lå på høyden ved sognekirken i Döllersheim. Det er ikke kjent når Döllersheim ble elevert til markedssted.
I 1427 ble Döllersheim erobret og ødelangt av husittene. I 1620 ble markedet brent ned på nytt.Ettersom de egentlige gravsteder for Anna Maria Schicklgruber (fra Strones), bestemoren til Adolf Hitler, ikke lot seg identifiserer på kirkegården i  Döllerheim, opprettet man en æresgrav som ble flittig besøkt. Hovedplassen i Döllersheim ble oppkalt etter Adolf Hitlers far, Alois-Hitler-Platz. I juli 1939 ble Adolf Hitler utropt til æresborger.
Kirkebøkene for Döllersheim går tilbake til 1632.
For å opprette troppeøvelsesfeltet Döllersheim ble det bestemt at befolkningen måtte være utflyttet innen 1. april 1940. Denne trerminen ble urtsatt to ganger, til 31. oktober 1941. De siste styrkene som ble sammenstilt der var tre tysk-kroatiske divisjoner.Siden 1981 er ikke lenger den tidligere sognekirken innenfor det militære sperreområdet, og heller ikke gravfeltet eller hospitalet.


== Litteratur ==
Paul Buberl: Die Denkmale des politischen Bezirkes Zwettl in Niederösterreich (ohne Stift Zwettl). Teil 1: Gerichtsbezirk Allentsteig (= Österreichische Kunsttopographie. Bd. 8, 1). In Kommission bei Anton Schroll & Co, Wien 1911.
Johannes Müllner: Die entweihte Heimat. 2. Auflage. Verein Information Waldviertel, Allentsteig 1998, ISBN 3-9500294-0-0.
Margot Schindler: Wegmüssen. Die Entsiedlung des Raumes Döllersheim (Niederösterreich) 1938–1942. Volkskundliche Aspekte (= Veröffentlichungen des Österreichischen Museums für Volkskunde 23). Österreichisches Museum für Volkskunde, Wien 1988, ISBN 3-900359-38-5.
Ernst-Werner Techow: Die alte Heimat. Beschreibung des Waldviertels um Döllersheim. Herausgegeben von der Deutschen Ansiedlungsgesellschaft Berlin. Sudetendeutsche Verlags- und Druckerei-G.m.b.H., Eger 1942.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Döllersheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den døende doktoren

Den døende doktoren er en norsk dokumentarfilm fra 2008 av Nina Grünfeld.Filmen følger Nina Grünfelds far psykiateren Berthold Grünfeld gjennom de siste tre månedene av hans liv våren og sommeren 2007 da han har fått påvist uhelbredelig kreft. Samspillet mellom Berthold Grünfeld og familien står sentralt, sammen med psykiaterens tanker om sitt liv og om døden.
Berthold Grünfeld døde i sitt eget hjem og Nina Grünfeld ønsket blant annet at filmen skulle få betydning for debatten om retten og muligheten for alvorlig syke til å dø hjemme.
Filmen var Nina Grünfelds andre film om sin far, etter Grünfeld - ukjent opphav som kom i 2005.


== Referanser ==