jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Albert Cleage

Albert Cleage jr (født 1911 i Indianapolis, død 20. februar 2000) var en kristen predikant fra USA, som i 1953 dannet det afroamerikanske kirkesamfunnet Central Congregational Church i Detroit. Han samarbeidet med, og ble inspirert av Martin Luther King, Malcolm X og organisasjonen Nation of Islam i utviklingen av svart nasjonalisme, og utover 1960-tallet utviklet han en stadig mer radikal kristendomsforståelse. «Jesus ble sett som en svart revolusjonær, frelser og frigjører [som] var blitt stjålet av den hvite kristendommen, det var på tide å ta ham tilbake og bruke ham i kampen for afrikansk-amerikanernes sosiale og politiske rettigheter.»Han etablerte Black Christian National Movement i 1967. Organisasjonen skiftet navn til The Shrine of the Black Madonna senere samme år, etter at han hadde innviet en altertavle med en svart Madonna og et svart Jesusbarn. I 1970 skiftet den navn til Pan African Orthodox Christian Church.
Cleage stilte til valg som guvernør i Michigan i 1964. På slutten av sitt liv skiftet han navn til Jaramogi Abebe Agyeman, som på swahili betyr «frigjører, hellig mann, nasjonens frelser». 


== Forfatterskap ==
«The Death of Fear» I The Negro Digest. "Focus on Detroit" edition. Nov 1967. Vol. 17, No. 1. Johnson Publishing Company.
The Black Messiah . New York: Sheed and Ward, 1968. (Reprint: Africa World Press, 1989.)
Myths about Malcolm X: Two Views (with George Breitman). University of California: Merit Publishers, 1968.
Black Christian Nationalism: New Directions for the Black Church New York: W. Morrow, 1972


== Tekster på norsk ==
Noen av hans prekener fra boken «Black Messiah» fra 1968 er utgitt på norsk i antologien Svart Messias, 2011.


== Referanser ==
Hypoklorsyre

Hypoklorsyre er en svak syre med kjemisk formel HClO. Den dannes når klor-gass oppløses i vann.
Hypoklorsyrens salter kalles for hypokloritter.
Hypokloritter brukes til desinfisering av drikkevann og i svømmebasseng. For eksempel natriumhypokloritt og kalsiumhypokloritt.
Pikkolo (yrke)

En pikkolo er en person som jobber på et hotell og som bærer bagasjen til gjestene. En pikkolo er gjerne iført uniform.


== Se også ==
Portør
Stuer
Dørvakt


== Referanser ==
Tryptamin

Tryptamin er et alkaloid og monoamin som finnes naturlig i både plante -og dyreriket, samt i den menneskelige hjerne, hvor det metaboliseres som et derivat av den essensielle aminosyren Tryptofan.
En gruppe stoffer, naturlige alkaloider og syntetiske derivater, som alle har tryptamin-skjelettet som utgangspunkt i molekylstrukturen går under samlebetegnelsen Tryptaminer.


== Se også ==
Triptaner


== Eksterne lenker ==
(en) Tryptamine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holland (album)

Holland er det nittende studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1973. Albumets tittel hentyder til bandets seks måneder lange opphold i Nederland før albumet ble utgitt. EP-en Mount Vernon and Fairway (A Fairy Tale) fulgte med førsteopplaget av LP-en. Sangene er også med på alle CD-utgaver av albumet. Dette er bandets andre album der Blondie Chaplin og Ricky Fataar medvirker.
Kort tid etter at albumet ble utgitt, fikk manager Jack Rieley sparken. Han ble erstattet av Mike Loves bror, Stan Love.
Albumet kom på 36.-plass på Billboard 200 i USA og på 20.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia. 


== Sporliste ==


=== Side en ===
«Sail On, Sailor» (Brian Wilson, Jack Rieley, Ray Kennedy, Tandyn Almer, Van Dyke Parks)
«Steamboat» (Dennis Wilson, J. Rieley)
«California Saga / Big Sur» (Mike Love)
«California Saga / The Beaks of Eagles» (Al Jardine, Lynda Jardine, Robinson Jeffers)
«California Saga / California» (A. Jardine)


=== Side to ===
«Trader» (Carl Wilson, J. Rieley)
«Leaving This Town» (Ricky Fataar, C. Wilson, Blondie Chaplin, M. Love)
«Only with You» (D. Wilson, M. Love)
«Funky Pretty» (B. Wilson, M. Love, J. Rieley)


=== Mt. Vernon and Fairway (A Fairy Tale) ===


==== Side en ====
«Mt. Vernon and Fairway – Theme» (B. Wilson)
«I'm the Pied Piper» (instrumental) (B. Wilson, C. Wilson)
«Better Get Back in Bed» (B. Wilson)


==== Side to ====
«Magic Transistor Radio» (B. Wilson)
«I'm the Pied Piper» (B. Wilson, C. Wilson)
«Radio King Dom» (B. Wilson, J. Rieley)


== Personell ==
Blondie Chaplin – gitar, bass, vokal
Ricky Fataar – trommer, vokal
Carl Wilson – bass, gitar, keyboard, vokal
Dennis Wilson – keyboard, vokal
Al Jardine – vokal
Mike Love – vokal
Brian Wilson – keyboard, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Holland på Discogs 
(en) Holland på MusicBrainz 
(en) Holland på AllMusic
Ladehammerfestivalen

Ladehammerfestivalen er en gratis musikk- og kulturfestival som blir arrangert årlig rundt månedsskiftet august-september på toppen av Ladehammeren, eller Våttåhaugen, i Trondheim. Festivalen ble arrangert for første gang i 2010 og har fokus på lokale og regionale band som er "up and coming", men gjestes også av veletablerte band. Dagtid på lørdag er satt av til barneunderholdning, et arrangement kjent som "Barnehammer'n". I forkant av festivalen arrangeres "Hammerslaget", en årlig konkurranse hvor uetablerte band får konkurrere om to spilleplasser på festivalen.


== Historikk ==


=== 2009 ===
En vennegjeng arrangerte en uoffisiell Ladehammerfestival og bursdagsfest med omkring 30 deltakere. Underholdningen bestod av et improvisert husband for kvelden og en boomblaster på noen planker spikret sammen til scene.


=== Ladehammerfestivalen 2010 (3. - 4. september) ===
De som sto bak den første uoffisielle festivalen ønsket å gjenta suksessen, men å utvide konseptet. Under planleggingen, som var skikkelig i gang først i juni, eskalerte det hele fort. Den første offisielle Ladehammerfestivalen hadde 14 band, barneunderholdning og omkring 1500 besøkende. Festivalområdet bestod av en hjemmesnekret scene, noen salgsboder, hjemmesnekrede toaletter og et lite vrimleområde med griller og sitteplasser. Trappa rundt Equilibrio-skulpturen, eller "hammeren" på folkemunne, fungerte også med sin utsikt over byen som et naturlig samlingspunkt for mange festivaldeltakere mellom konsertene. Butikkene Etikken, Kali Magic Shop og Banana Moon stilte med salgsboder. Et lite overskudd fra festivalen gikk til Kirkens Bymisjon i Trondheim.


=== Ladehammerfestivalen 2011 (2. - 3. september) ===
Konseptet ble utvidet nok en gang, og den største nyheten for året var en DJ-lounge. Dette var en liten scene litt bak festivalområdet hvor 10 DJs fikk utfolde seg og tilby et alternativ til musikken på hovedscenen. 16 band gjestet scenen, 10 DJs spilte i DJ-loungen og Redd Barna arrangerte leker og spill. Festivalen hadde i underkant av 2500 gjester.


=== Ladehammerfestivalen 2012 (31. august - 1.september) ===
Festivalen hadde i 2012 2200 talte besøkende og 24 band/artister/underholdningsinnslag. Overskuddet gikk til organisasjonen Wayback


== Gratis- og dugnadskonseptet ==
Sentralt for Ladehammerfestivalen er at den er gratis og åpen for alle, og at overskuddet skal gå til et veldedig formål. Bakgrunnen for dette ligger ifølge arrangørene selv i et ønske om å skape et arrangement som er inkluderende og uten økonomiske motiver. Dette krever stor innsats fra entusiastiske frivillige og støttespillere. Alle artister og band stiller uten honorar.


== Band og artister ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Norsk Rockforbund: "Ladehammerfestivalen - samfunnsansvarlige arrangører" (26. aug 2013)
Adressa: "Gratishaugen" (1. sept 2012)
Bydelsavisa Strinda: "Festivalmoro for store og små"
Bydelsavisa Strinda: "Gjentar gratisfestival"
Icon Music Mag: "Ladehammerfestivalen 2012"
Icon Music Mag: "Ladehammerfestivalen 2011"
Icon Music Mag: "dekning av Ladehammerfestivalen 2010"
Eusebius Amort

Eusebius Amort (født 15. november 1692 i Bibermuhle, nær Tölz, i det Øvre Bayern, død 5. februar 1775) var en tysk katolsk teolog. 
Amort studerte i München før han i 1717 begynte å undervise i teologi og filosofi. Han var medlem av augustinerkorherrene. I 1733 dro han til Roma som teolog. Amort returnerte til Polling i 1735, og viet resten av sitt liv som teolog i Bayern. Amort døde i byen Polling i februar 1775.


== Verker ==
Nova Philosophiae Planetarum et Artis Criticae Systemata Adumbrata. 1723.
Philosophia Pollingana ad normam Burgundicae. 1730.
De origine, progressu, valore ac fructu Indulgentiarum. 1735.
De Revelationibus, Visionibus et Apparationibus Privatis Regulæ ... 1744.
Controversia de Revelationibus Agredanis. 1749.
Nova Demonstratio de falsitate Revelationum Agredanarum ... 1751.
Theologia eclectica moralis et scholastica. 4 Bände Würzburg 1752.
Theologia moralis inter rigorem et laxitatem media. Augsburg 1757.
Elementa iuris canonici. 3 Bände 1757.
Drei Aufsätze über das Bibliothekswesen, veröffentlicht von 1726-1727 anonym im Parnassus Boicus:  1. Von denen Büchereyen oder Bibliothecken ins gemein. 2. Von Ordnung und Einrichtung der Bibliothecken. 3. Von den Bibliothecken Bayrlands.
Beiträge in und Beylagen zu: Gemeinnützige Betrachtung der neuesten Schriften, welche Religion~ Sitten und Besserung des menschlichen Geschlechts betreffen. In Verbindung mit einer Gesellschaft von Gelehrten. Hg. G. F. Seiler, Erlangen 1776-1800.
Beiträge zur Kirchengeschichte des 18. Jahrhunderts: aus dem handschriftlichen Nachlass des regul. Chorherrn Eusebius Amort / zusgest. von J. Friedrich. München: Verlag der k. Akademie, in Comm. bei G. Franz, 1876.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alice Arnold: Eusebius Amort. In: Jürgen Wurst und Alexander Langheiter (Hrsg.): Monachia. Städtische Galerie im Lenbachhaus, München 2005, S. 85, ISBN 3-88645-156-9.
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Amort, Eusebius» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 150.
Karin Precht-Nußbaum: Zwischen Augsburg und Rom. Der Pollinger Augustiner-Chorherr Eusebius Amort (1692–1775). Ein bedeutender Repräsentant katholischer Aufklärung in Bayern. Paring 2007.
Gustav Schnürer. Katholische Kirche und Kultur im 18. Jahrhundert. 1941, S. 241 ff.
Georg Rückert: Eusebius Amort und das bayerische Geistesleben im 18. Jahrhundert. (Bearbeitet von Josef Schöttl), 1956.
Otto Schaffner: Eusebius Amort (1692–1775) als Moraltheologe. Paderborn 1964.
Otto Schaffner: Eusebius Amort (15. November 1692-5. Februar 1775) (In: Bavaria sancta. Hrsg. von Georg Schwaiger, Band 3, S. 373–387, Regensburg 1973).
(de) Franz Xaver Seppelt: «Amort, Eusebius.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 256 f. (digitalisering).
DHGE II, 1332 f.
LThK I, 446 f.
Ladehammeren

Ladehammeren er et berg på Ladehalvøya i Trondheim kommune i Trøndelag. Høyeste punkt er 71 meter over havet. Ladehammeren var vardefjell i sagatiden og det finnes en gravrøys her. Den høyeste toppen kalles også Våttåhaugen. På et kart fra Trondheim 1658 vises en fyrlykt på hammeren. På 1700-tallet var det planer om å bygge en festning. Fra 1848 hadde de militære sine krutthus på Ladehammeren. Tyskerne bygde en del festningsanlegg her under andre verdenskrig.
I 2000 ble det på toppen reist et europeisk fredsmonument: Equilibrio Nord som er laget av den tyske kunstneren Rolf Schaffner.
Ladehammerens stigning gjør at den regnes som et av de tyngste sykkelintervallene i Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
WikiStrinda: Ladehammeren
Våttåhaugen (Trondheim)

Våttåhaugen er det høyeste punktet på Ladehammeren, nordøst for Ladejarlen videregående skole, 71 moh. 
Navnet forteller at dette er et gammelt vardested. Dette kan være et svært gammelt vardested, hvorfra man lett ville kunne signalisere til og fra jarlesetet på Lade. Denne høyden korresponderer også lett med Våttakammen i Trondheim Bymark


== Kilder ==
WikiStrinda: Våttåhaugen
Equilibrio Nord

Equilibrio Nord er en seks meter høy skulptur, plassert på det høyeste punktet på Ladehammeren. Den er formet av fire stenblokker. Det kan se ut som en gigantisk bolt eller spiker er slått ned i grunnen. Navnet Equilibrio betyr likevekt.
Skulpturen er utført i lys granitt fra Støren av den tyske billedhuggeren Rolf Schaffner (1927–2008).
Skulpturen er ett av fem fredsmonumenter som er plassert på Mallorca (hvor kunstneren bodde), i Russland, i Irland og i Tyskland. Slik skulpturene er plassert vil linjene mellom dem utgjøre et kors der armene peker i hver sin himmelretning.
Skulpturen er plassert på fundamentet for den ene luftvernkanonen på Ladehammeren som tyskerne bygde der under 2. verdenskrig.


== Kilder ==
WikiStrinda: Equilibrio Nord


== Eksterne lenker ==
Equilibrio-prosjektets hjemmeside
Robert Athlyi Rogers

Robert Athlyi Rogers (født på Anguilla, død 24. august 1931) var grunnleggeren av Afro Athlican Constructive Church, et kirkelig uttrykk for svart nasjonalisme i Vestindia, og en av forløperne til rastafarianismen.
Hans bok The holy Piby er en av de viktigste tekstene i denne religionen. Boken ble skrevet mellom 1913 og 1917 og utkom i 1924 i Newark. I boken skildres etiopierne, og med det i vid forstand alle afrikanere, som Guds egentlige utvalgte folk, og Marcus Garvey omtales som en profet.


== Tekster på norsk ==
Utdrag fra «Den hellige Piby» er utgitt på norsk i antologien Svart Messias, 2011.


== Referanser ==
Rolf Håndstad

Rolf Sverre Håndstad (født 21. mai 1958 i Kristiansund, død 2. april 2019 i Hønefoss), også kjent under pseudonymene Rhesus Minus og Balle Brock, var manusforfatter og av og til tegner i humorbladet Pyton fra 1986 til 1990. Han ble beskrevet som Pytons kreative drivkraft i bladets glansperiode på slutten av 1980-tallet, og den som skapte de aller galeste historiene.Håndstad skrev manus til serien Rhesus Minus og Tommy Tusj, som ble tegnet av Tommy Sydsæter og var en av Pytons mest populære serier – men han leverte også mange andre bidrag til bladet, som for eksempel Pyton-kursene «Hvordan bli trønder/nordlending/sunnmøring» (tegnet av Sydsæter) og tegneserieparodiene «Serieheltenes jul/påske/sommerferie etc», som gikk jevnlig i bladet og vanligvis ble tegnet av Frode Øverli eller Bjørn Ousland. Han sto også bak mye av innholdet i «Pytonposten», en fast spalte i bladet som parodierte dagsaktuelle saker.
Håndstad sluttet i Pyton våren 1990, men figuren Rhesus Minus fortsatte likevel å dukke opp i bladet med jevne mellomrom helt til Pyton ble nedlagt i 1996.
Han døde av kreft 2. april 2019, 60 år gammel.


== Referanser ==
1111 Reinmuthia

1111 Reinmuthia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. februar 1927 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1111 Reinmuthias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1111 Reinmuthias oppføring hos Minor Planet Center
1112 Polonia

1112 Polonia er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 15. august 1928 av Pelageya Fedorovna Shajn ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1112 Polonias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1112 Polonias oppføring hos Minor Planet Center
1113 Katja

1113 Katja er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 15. august 1928 av Pelageya Fedorovna Shajn ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1113 Katjas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1113 Katjas oppføring hos Minor Planet Center
1114 Lorraine

1114 Lorraine er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 17. november 1928 av Alexandre Schaumasse ved Observatoire de Nice i Nice.


== Eksterne lenker ==
(en) 1114 Lorraines baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1114 Lorraines oppføring hos Minor Planet Center
1115 Sabauda

1115 Sabauda er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. desember 1928 av Luigi Volta ved Osservatorio Astronomico di Torino i Pino Torinese.


== Eksterne lenker ==
(en) 1115 Sabaudas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1115 Sabaudas oppføring hos Minor Planet Center
1116 Catriona

1116 Catriona er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 5. april 1929 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1116 Catrionas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1116 Catrionas oppføring hos Minor Planet Center
1117 Reginita

1117 Reginita er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Reginita. Den ble oppdaget 24. mai 1927 av Josep Comas Solá ved Observatori Fabra i Barcelona.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1117 Reginitas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1117 Reginitas oppføring hos Minor Planet Center
1118 Hanskya

1118 Hanskya er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 29. august 1927 av Sergej Beljavskij og Nikolaj Ivanov ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1118 Hanskyas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1118 Hanskyas oppføring hos Minor Planet Center
1119 Euboea

1119 Euboea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 27. oktober 1927 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1119 Euboeas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1119 Euboeas oppføring hos Minor Planet Center
1120 Cannonia

1120 Cannonia er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 11. september 1928 av Pelageya Fedorovna Shajn ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1120 Cannonias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1120 Cannonias oppføring hos Minor Planet Center
Tom Ostad

Tom Rikard Ostad (født 15. juli 1968 i Oslo) er en norsk tegneserieskaper. Han er i dag webredaktør i Pondus-bladet, hvor han er kjent under navnet RedakTom. 
Fra 1990 til 1996 jobbet Ostad for humorbladet Pyton, hvor han er best kjent for å ha skapt serien om råneren «Wunder-Bjarne». Etter at Pyton ble nedlagt har Ostad laget serien «Kafé Kafka», som en periode var gjesteserie i Dagbladet, og var biserie i Ernie og Pondus mellom 1999 og 2004, samt den selvbiografiske serien «RedakTom», som også har gått med sporadiske mellomrom i Pondus-bladet i perioden 2003 til 2007. Per 2011 lager han tegneserien "Film på 4 Ruter" i bladet Rutetid.
Tom Ostad er også kjent som frontfigur og vokalist i hardrock og hallingcore-bandet Blodsmak.
Grunde Almeland

Grunde Almeland (født 29. mars 1991 i Bergen) er en norsk politiker (V), som er leder for partiets fylkeslag i Oslo. I 2021 ble han valgt inn på Stortinget fra Oslo. Fra 2020 til 2021 var han statssekretær i Erna Solbergs regjering.
Han møtte fast på Stortinget fra 2018 til 2020 mens Ola Elvestuen var medlem i regjering. Fra 24. januar 2020 til regjeringen gikk av i oktober 2021 var han statssekretær i Kunnskapsdepartementet, og fra 13. mars 2020 til 5. oktober 2020 var han samtidig statssekretær i Næringsdepartementet. I stortingsvalget 2021 var han 3.-kandidat for Oslo Venstre og ble innvalgt på utjevningsmandat. 
Almeland har permisjon fra det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo, hvor han inntil inntredenen på Stortinget var innrullert som masterstudent i rettsvitenskap. 


== Stortingskomitéer ==
2021–2025: Leder av Familie- og kulturkomiteen og medlem av Kontroll- og konstitusjonskomiteen
2018–2020: Medlem av Familie- og kulturkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grunde Almeland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Grunde Almeland hos Stortinget 
(no) Grunde Almeland hos Norsk senter for forskningsdata
Brånås Nærmiljøsenter

Brånås Nærmiljøsenter er et nærmiljøsenter på Lillestrøm i Viken, med blant annet barnehage og barneskole.


== Skolen ==
Brånås skole sto ferdig i 1998. Skolen har cirka 430 elever, fordelt på 1. til 7. årstrinn, og 37 ansatte.


== Se også ==
Brånås skole


== Referanser ==
Gulnebbglente

Gulnebbglente (Milvus migrans aegyptius) regnes av noen som en selvstendig art  (M. aegyptius) i slekten Milvus, men dette savner i øyeblikket bred aksept. HBW Alive plasserer gulnebbglente som én av sju underarter av svartglente (M. migrans), der M. m. aegyptius riktig nok danner en selvstendig klade sammen med M. m. parasitus. HBW Alive hevder imidlertid at mer forskning er nødvendig for å avklare artsspørsmålet, selv om noen mener at den kvalifiserer til en slik status.


== Taksonomi ==
I den grad gulnebbglente regnes som en selvstendig art, så blir ssp. aegyptius og parasitus synonymiserte. Fugler sør for Uganda/Kenya tilhører som regel underarten parasitus, men det finnes en overgangssone der begge opptrer. Kanskje finnes også hybrider. I den grad parasitus inkluderes i arten, strekker utbredelsen seg over Egypt, Den sørvestre arabiske halvøy og Afrika sør for Sahara.


== Biologi ==

Gulnebbglente holder til i Afrika. Det finnes to underarter, Milvus aegyptius parasitus, med tilhold hovedsakelig sør for Sahara (inkludert Madagaskar), og Milvus aegyptius aegyptius med tilhold i Egypt, de sørvestlige deler av Den arabiske halvøy og sør mot Afrikas horn.
Den har mye til felles med den svartglenten, der det gule nebbet er en klar forskjell. Gulnebbglentens nebb er ikke gult blant ungfugler, og siden Svartglenten migrer til Afrika om vinteren kan disse forveksles.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Thiollay (2018).

Accipitriformes, haukefugler
Accipitridae, haukefamilien
Accipitrinae, (hauker)
Accipitrini
Milvus, (rødglenter)
M. milvus, glente eller rødglente
M. migrans, svartglente
M. m. migrans (nominatformen), Kapp Verde, Nordvest-Afrika, det sørlige og sentrale Europa og østover til det sørvestre Asia (Vest-Pakistan); overvintrer i Afrika sør for Sahara
M. m. govinda, fra Øst-Pakistan østover gjennom India og Sri Lanka til Yunnan i Sør-Kina, Indokina og Malayahalvøya
M. m. formosanus, Taiwan og Hainan
M. m. affinis, Sulawesi, Molukkene (Buru) og de små Sundaøyer (øst til Timor), det østre Ny-Guinea og Nord-Australia (sør til Victoria)
M. m. lineatus, svartøreglente, fra Ural og østover gjennom Sibir til Amurland og Japan, sørover til Nord-India, det nordlige Myanmar, Nord-Kina og Ryukyuøyene; overvintrer i Irak, Sør-India og Sørøst-Asia
M. m. aegyptius, gulnebbglente, Egypt, Den sørvestre arabiske halvøy og sørover langs kysten av Øst-Afrika til Kenya
M. m. parasitus, Afrika sør for Sahara, Komorene og Madagaskar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gulnebbglente – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gulnebbglente i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gulnebbglente hos ITIS 
(en) Gulnebbglente hos NCBI 
(en) Kategori:Milvus aegyptius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Milvus aegyptius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Milvus aegyptius – detaljert informasjon på Wikispecies
Camp Norway

Camp Norway i Lunenburg i Nova Scotia i Canada var en treningsleir for skyttere til handelsflåten under annen verdenskrig.
Ved krigsutbruddet i Norge var 11 hvalkokerier og mer enn 100 hvalfangstfartøyer på vei tilbake til Norge etter endt sesong i Antarktis. Disse fikk ordre om å gå til nærmeste havn. De fleste av disse fartøyene endte i Halifax og Sydney i Nova Scotia. For at mannskapene på fartøyene skulle få en mer meningsfylt tilværelse, opprettet Nortraship en leir i Lunenburg ikke langt fra Halifax.
Camp Norway ble offisielt åpnet 29. november 1940. Om lag 1 200 sjøfolk fikk militær opplæring der før de ble satt som skyttere og væpningsoffiserer på norske og allierte handelsfartøy. Organisasjonsmessig lå leiren først under Marinens avdeling, Halifax, men ble fra november 1941 overført til Sjøforsvarets Skytteravdeling for Handelsflåten. Leiren ble nedlagt sommeren 1943.
I alt 16 hvalbåter ble bygd om og utrustet som patruljefartøyer og minesveipere med bemanning fra leiren.I en periode hadde også den norske hæren en liten avdeling stasjonert i leiren.


== Liste over ankomne hvalkokerier i 1940 ==
FLK «Thorshammer»
FLK «Pelagos»
FLK «Lancing»
FLK «Suderøy»
FLK «Sir James Clark Ross»


== Referanser ==


== Kilder ==
Aftenposten 13. november 1996
Aftenposten 29. november 2000
Norsk krigsleksikon 1940-1945