jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chasmogami

Chasmogami er betegnelsen på blomster som åpner seg og dermed eksponerer forplantningsorganene (fruktemner og pollenbærere) for en pollenvektor. Dette er normaltilstanden hos blomsterplantene, og begrepet er først og fremst nødvendig for å kunne kontrastere med det langt sjeldnere fenomenet kleistogami.


== Litteratur ==
Theresa M. Culley og Matthew R. Klooster (2007). «The cleistogamous breeding system: a review of its frequency, evolution, and ecology in angiosperms». The Botanical Review. 73 (1): 1–30. ISSN 0006-8101. JSTOR 27571184. doi:10.1663/0006-8101(2007)73[1:TCBSAR]2.0.CO;2.
Frank A. Stevenson

Frank Andrew Stevenson (født 11. juni 1970) er en norsk programvareutvikler og deltids kryptoanalytiker. Han er kjent for avsløringer av svakheter i krypto-systemet Content Scramble System (CSS) som brukes på DVD-plater. Selv om den grunnleggende analysen ble gjort av andre, er Stevenson kjent for sitt arbeide med kryptoanalysen på CSS som ble grunnlaget for DeCSS-programmet, og ble innkalt som vitne i den norske rettssaken mot Jon Johansen. Han avga også en rettsforklaring i den amerikanske rettssaken som DVD CCA anla mot McLaughlin, Bunner og andre.
Stevenson arbeidet i Funcom som spillutvikler i flere år. Etter dette flyttet han til Kvaleberg for å arbeide med programvare for mobiltelefoner. I juli 2010 publiserte Stevenson informasjon om svakheter i krypteringsalgoritmen A5/1, som brukes i de fleste 2G GSM mobilnettverk. Han demonstrerte i denne forbindelse sin programvare kalt Kraken, som demonstrerer at denne krypteringen kan brytes i reell tid med relativt enkelt utstyr.Stevenson har medvirket i produksjon av følgene videospill:

Anarchy Online: Alien Invasion (2004), Funcom Oslo A/S
Anarchy Online (2001), Funcom Oslo A/S
Anarchy Online: The Notum Wars (2001), KOCH Media Deutschland GmbH
The Longest Journey (1999), IQ Media Nordic
DragonHeart: Fire & Steel (1996), Acclaim Entertainment, Inc.
Winter Gold (1996), Nintendo Co., Ltd.


== Referanser ==
Alyson Reed

Alyson Reed (født 11. januar 1958 i Anaheim i California) er en amerikansk skuespiller, sanger og danser.
Reed vokste opp i Anaheim og gikk på Anaheim High School, hvor hun ble uteksaminert i 1976. Det var også her hun begynte å opptre, og en av hennes store roller var som Nancy i en skoleproduksjon av Oliver!. Alyson opptrådte også som Alice i Eventyrland i fornøyelsesparken Disneyland.
Reed hadde sin Broadway-debut i Dancin' i 1978. Andre musikaler hun har opptrådt i er Dance a Little Closer, Cabaret, A Grand Night for Singing og Marilyn: An American Fable. Hun ble nominert til Tony-prisen for beste kvinnelige birolle for Cabaret og til Drama Desk-prisen for beste kvinnelige hovedrolle for Marilyn. I 1992 spilte hun mot Michael O'Keefe i teaterstykket A Few Good Men i rollen som Lt Cmdr. Galloway.
Reeds spilte rollen som Cassie i Richard Attenboroughs filmversjon av A Chorus Line. Hun spilte også i komedien Skin Deep med John Ritter. Reeds spilte rollen som Ms. Darbus i Disney Channel-filmene High School Musical, High School Musical 2 og High School Musical 3: Senior Year. Reeds har hatt gjesteroller i TV-serier som Matlock, Lov og rett i L.A., Jessica Fletcher, Frasier, Lov og orden, Sporløst forsvunnet, Akutten, Judging Amy, Chicago Hope, The X-Files, CSI: Crime Scene Investigation, Nip/Tuck, Crossing Jordan, Numb3rs, Boston Legal og NYPD Blue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alyson Reed på Internet Movie Database 
(sv) Alyson Reed i Svensk Filmdatabas 
(da) Alyson Reed på Filmdatabasen 
(da) Alyson Reed på Scope 
(fr) Alyson Reed på Allociné 
(en) Alyson Reed på AllMovie 
(en) Alyson Reed hos The Movie Database 
(en) Alyson Reed hos Internet Broadway Database 
(en) Alyson Reed på Internet Broadway Database
Helene Sommerset Busengdal

Helene Sommerset Busengdal (født 6. juni 1995 i Oslo) er en norsk barneskuespiller.
Hun har vært med i NRK Super-serien Sara hvor hun hadde rollen som «Desirée». Busengdal har også vært med i TVNorge sin adventskalender Den unge Fleksnes hvor hun spilte Marves klassevenninne «Veronica Knutsen».Busengdal spiller «Emilie» i Kongsvik Ungdomsskole. Rollen er, ifølge produsent Aleksander Herresthal, delvis inspirert av toppbloggeren Emilie «Voe» Nereng, som et motstykke til den utspekulerte og misunnelige bloggeren «Kine», spilt av Lene Kongsvik Johansen. «Voe» prøvespilte opprinnelig selv for rollen, men innspillingen kolliderte med andre planer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helene Sommerset Busengdal på Internet Movie Database
Smelleslekta

Smelleslekta (Silene) tilhører nellikfamilien. Slekta har trolig fått sitt navn etter det oppblåste begeret som kan smelles som en liten ballong. Denne slekta hører til den delen av nellikfamilien som har sammenvokst beger, de fem kronbladene er frie som hos alle i familien. Karakteristisk er at kronbladene er innskåret i enden slik at det hos noen arter kan se ut som blomsten har ti kronblader. 


== Eksterne lenker ==
(en) smelleslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) smelleslekta i Encyclopedia of Life 
(en) smelleslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smelleslekta hos Artsdatabanken 
(sv) smelleslekta hos Dyntaxa 
(en) smelleslekta hos ITIS 
(en) smelleslekta hos NCBI 
(en) smelleslekta hos The International Plant Names Index 
(en) smelleslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Silene – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Silene – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Koka

Koka (Erythroxylum coca) er en plante i Kokafamilien (Erythroxylaceae), som stammer fra den vestlige delen av Sør-Amerika. Koka er best kjent på grunn av sine alkaloider, inkludert kokain, et kraftig rusmiddel. Planten spiller en betydelig rolle i den tradisjonelle kulturen i Andesfjellene.


== Eksterne lenker ==
(en) Koka i Encyclopedia of Life 
(en) Koka i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Koka hos ITIS 
(en) Koka hos ITIS 
(en) Koka hos NCBI 
(en) Koka hos The International Plant Names Index 
(en) Koka hos Tropicos 
(en) Kategori:Erythroxylum coca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Erythroxylum coca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erythroxylum coca – detaljert informasjon på Wikispecies
Jesu blod

Jesu blod er et begrep i kristen teologi som viser til (a) det fysisk blodet som rant av Jesus Kristus mens han hang på korset, og frelsen som kristendom lærer var derav fullendt; og (b) blodet til stede i nattverd som er betraktet av katolikker å være det samme blodet som Kristus spilte på korset. Den katolske kirke, som den ortodokse kirke og de orientalske ortodokse kirker, er av den tro at i nattverden vil den troende motta Kristus' bokstavelige blod i form av vin. 
Den katolske kirke, den ortodokse kirke, de orientalske ortodokse kirker, den assyriske kirke i øst, og den evangelisk-lutherske kirke sammen med den anglikanske kirke tror på den sanne tilstedeværelse til Kristus i nattverden. Den katolske kirke benytter begrepet «forvandling» for å beskrive den endring i brødet og vinen inn i Kristi blod og legeme. De lutherske kirker følger læren til Martin Luther i å definere Kristi tilstedeværelse i nattverdens elementer som en sakramental forening - skjønt som en konsubstansiasjon, det vil si Kristi nærvær i betydningen av den fundamentale «substans» eller «kjernen» i Kristus' blod og legeme som bokstavelig er til stede sammen med substansen av brød og vin.


== Historie ==
I den tidlige kirke mottok de troende nattverden i form av viet brød og vin. Sankt Maximus forklarte at i de gamle lovene i Det gamle testamentet ble kjøttet til offeret delt med folket, men offerets blod ble kun hellet over alteret. Under den nye lov ble Jesus' blod den drikk som ble delt av alle kristne. Justin Martyr, en tidlig kirkefar på 100-tallet, snakker om nattverden som det samme legeme og blod til Kristus som var til stede i hans legemliggjørelse.


== Bibelen ==
I Evangeliet etter Lukas 22:19-20: Så tok han et brød, takket og brøt det, ga dem og sa: «Dette er min kropp, som gis for dere. Gjør dette til minne om meg.» Likeså tok han begeret etter måltidet og sa: «Dette begeret er den nye pakt i mitt blod, som blir utøst for dere.I Evangeliet etter Markus 14:22-24: Mens de holdt måltid, tok han et brød, takket og brøt det, ga dem og sa: «Ta imot, dette er min kropp.» Og han tok et beger, takket, ga dem, og de drakk alle av det. Og han sa til dem: «Dette er mitt blod, paktens blod, som blir utøst for mange.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sollier, J. F. (1913): «Precious Blood». Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company.
Vincent, Nicholas (2001): The Holy Blood: King Henry III and the Westminster Blood relic. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0521571286.
Heinlen, Michael (1998): An Early Image of a Mass of St. Gregory and Devotion to the Holy Blood at Weingarten Abbey, Gesta, Vol. 37, No. 1, ss. 55-62
Bynum, Caroline Walker (desember 2002): The Blood of Christ in the Later Middle Ages, Church History, Vol. 71, No. 4, ss. 685-671
Afghanske kvinners revolusjonære forening

Afghanske kvinners revolusjonære forening (engelsk: The Revolutionary Association of the Women of Afghanistan (RAWA), Persisk: جمعیت انقلابی زنان افغانستان Jamiyat-e Enqelābi-ye Zanān-e Afghānestān, Pashto: د افغانستان د ښڅو انقلابی جمعیت) er en kvinneorganisasjon med sete i Quetta, Pakistan som jobber for kvinnerettigheter og sekulært demokrati i Afghanistan. Organisasjonen ble grunnlagt i 1977 av Meena Keshwar Kamal, en afghansk studentaktivist som ble drept i et attentat 4. februar 1987. RAWA, som forfekter ikkevoldelige strategier, hadde sitt egentlige kontor i Kabul, men flyttet senere til Pakistan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Revolutionary Association of the Women of Afghanistan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosper Club

Prosper Club (også kjent som Prosper International League Ltd og PILL) er et nettverksselskap etablert på Bahamas i 2001 og drevet av Pierre Gauthier. I Norge ble konseptet frontet av Morten Marcussen.
Selskapet vervet mange medlemmer i Norge og Sverige på begynnelsen av 2000-tallet, og tilbød potensielle medlemmer finansiell opplæring kombinert med inntektsmuligheter. I markedsføringen ble det også påstått at selskapet var godkjent av Lotteritilsynet, Økokrim og Kredittilsynet, noe som ikke stemte.I begynnelsen ble medlemmenes midler rutet via AvantGuard Bank & Trust som var selskapets egen bank registrert i Grenada. Denne ble etterforsket av myndighetene i 2002, og nedlagt samme år.I 2003 ble selskapet erklært å være et ulovlig pyramidespill av Lotteritilsynet. Selskapet skal da ha vervet mer enn 10.000 nordmenn.En av de sentrale norske deltakerne ble i 2006 dømt for ulovlig unndragelse av skatt for penger han hadde tjent gjennom pyramidespillet. Også i Sverige fikk selskapet stor oppmerksomhet fra politiet. Her ble en kvinne dømt til ett års fengsel for deltakelse i pyramidespillet.Pierre Gauthier mottok i 2006 rettslig pålegg fra amerikanske myndigheter om å stanse all markedsføring av konsepter der betalende medlemmer fikk råd om hvordan man ulovlig kunne unngå å betale skatt av inntekter gjennom såkalte «trusts». Fortsatt fastholder selskapet at de ikke driver umoralsk, uetisk eller ulovlig, og at metoder for å redusere beskatning ikke er kontroversielle.


== LifeClub International ==
I 2003 ble investeringsklubben LifeClub International startet av John Hegrenes og Morten Marcussen. Pierre Gauthier var også involvert i selskapet i starten. Selskapet er registrert i Panama men har postadresse i Storbritannia. I likhet med Prosper Club har LifeClub vervet medlemmer med løfter om finansiell opplæring og stor avkastning på investerte midler. Gjennom å satse på forskjellige programmer innenfor valutahandel forespeiles medlemmene fra 50 til 150 % i årlig avkastning og medlemskapet gir også eierskap til B-aksjer i selskapet.I tilknytning til LifeClub International drives også selskapet LifeClub Transervice med adresse på Kypros.
I 2016 gikk Hegrenes og LifeClub til sivilt søksmål mot selskapet Orion Trading Institution (OTI) som ble drevet fra New Jersey av Morten Nilsen og Bård Jordal. LifeClub hevdet å ha investert 20 millioner euro i OTI, men at disse hadde blitt borte i en Ponzi-svindel hvor eierne hadde brukt pengene på privat luksus. OTIs advokat har anført at pengene var blitt spekulert i valutamarkedet, men at LifeClub var vel vitende om risikoen for betydelige tap.


== Referanser ==
Sølvspisshai

Sølvspisshai (Carcharhinus albimarginatus) er en stor hai fra familien Carcharhinidae med spredt utbredelse i det tropiske Indiahavet Rødehavet og Stillehavet. Utbredelse i Det karibiske hav er ubekreftet. Denne arten er ofte observert rundt øyer og korallrev, og har vært kjent for å dykke ned til en dybde på 800 meter. Sølvspisshaien ligner en større grå revhai (C. amblyrhynchos), og kan lett identifiseres av den fremtredende hvite streker på finnene. Den kan oppnå en lengde på 3 meter.
Haien er aggressiv og kraftig, og livnærer seg på et bredt utvalg av fisk, samt ørnerokker, mindre haier, og blekksprut. Arten dominerer andre haier av samme størrelse når de konkurrerer om mat, og større individer er ofte sterkt arret av konflikter med andre av sin art. Som med andre medlemmer av familien sin, føder Sølvspisshaien levende unger, 1-11 om sommeren. 
Sølvspisshaier anses som potensielt farlige for mennesker, siden de ofte nærmer seg dykkere. Frem til 2008 har det av International Shark Attack File kun blitt registrert fire tilfeller av angrep på mennesker, ingen med dødelig utfall. 
Denne sakte-reproduserende arten, som andre haier, blir tatt av kommersielle fiskerier for kjøtt, finner, hud, brusk, kjever og tenner, som har tilsynelatende ført til at antallet avtar. Som følge av dette har Verdens naturvernunion vurdert arten som «nær truet».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvspisshai – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sølvspisshai i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sølvspisshai hos FishBase 
(en) Sølvspisshai hos ITIS 
(en) Sølvspisshai hos NCBI 
(en) Kategori:Carcharhinus albimarginatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Carcharhinus albimarginatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Carcharhinus albimarginatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
IUCN Rødliste – Sølvspisshai
Robert Grant

Robert Grant (født 1779, død 9. juli 1838) var en britisk advokat, politiker og salmedikter.
Han ble født i India som sønn av Charles Grant, styreleder for Honourable East India Company, og yngre bror av baronen Charles Grant. De returnerte hjem til England sammen med faren i 1790, og de to brødrene begynte som studenter på Magdalene College, Cambridge i 1795. I 1801 var Charles fjerde wrangler og senior Chancellor’s medaljør mens Robert var tredje wrangler og andre Chancellor’s medaljør. Det var en enestående prestasjon at to brødre var så fremtredende i hederen som ble delt ut det samme året.
Robert fikk jobb med skranken samme dag som broren, 30. januar 1807, og begynte virket som King’s Sergeant i retten i Duchy of Lancaster og en av dem som var ansvarlige for konkurser. Han ble valgt til Member of Parliament for Elgin Burghs i 1818, og for Inverness Burghs i 1826. Den siste valgkretsen representerte hani fire år. I 1830 og 1831 ble han valgt inn for Norwich, og i 1832 for Finsbury. Robert Grant kjempet iherdig for å avskaffe de juridiske begrensningene som lå på jødene, og fikk to ganger gjennom lovendringer rundt dette temaet i House of Commons. Begge gangene ble lovendringene avslått av Upper House, som ikke vek i spørsmålet før i 1858, tjue år etter Grants død. I 1832 ble han Judge Advocate General, og i 1834 ble han utnevnt til guvernør av Bombay og Royal Guelphic Order. Han døde i 1838. 
I sine yngre dager publiserte Grant et essay om handel og styresett i India og en skisse over den tidlige historien til British East India Company. Han var også forfatter av en samling åndelige dikt, som ble redigert og utgitt av broren hans etter hans egen død. Denne samlingen inneholder salmer som har funnet vei inn i moderne salmesamlinger. Hans mest kjente salme, som fremdeles er i bruk i dag, er «O Worship the King», som er basert på Salme 104. Denne salmen er også med i Norsk Salmebok under navnet «Kom tilbe med fryd». 
Det eldste medisinske fakultetet i Mumbai, Grant Medical College, er oppkalt etter Sir Robert Grant. Grant Road og Grant Road Station i også oppkalt etter han.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Grant hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Robert Grant hos The Peerage 
(en) The Anglo-Indian Grants Charles Grant
(en) Grants bidrag i parlamentet
(en) Oppføring hos det britiske nasjonalarkivet
Humayun

Humayun eller Nasir ud-din Muhammad Humayun (født 6. mars 1508, død 22. februar 1556 i henhold til julianske kalender) var en stormogul som hersket i dagens Afghanistan, Pakistan og deler av India fra 1530–1539 og på nytt i 1555–1556. Som sin far Babur tapte han sitt kongedømme tidlig, men med persisk støtte klarte han til sist å få det tilbake og langt større. Ved tiden rundt hans død i 1556 strakte Mogulriket seg over bortimot en million kvadratkilometer.
Han etterfulgte sin far i India i 1530 mens halvbroren Kamran Mirza, som ble en bitter rival, fikk herredømmet over Kabul og Lahore, de mer nordlige delene av fares rike. Humayun kom først på tronen da han var 22 år gammel og var da uerfaren i å regjere. Han tapte sine områder til pashtunadelen, men med persisk støtte klarte han til siste å skaffe dem tilbake. Humayuns kom fra Persia med et stort følge av persiske adelsmenn, signaliserte store endringer i Mogulrikets hoffkultur da den sentralasiatiske opprinnelsen til dynastiet i stor grad ble overskygget av innflytelse fra persisk kunst, arkitektur, språk og litteratur. I løpet av meget kort tid var Humayun i stand til utvide riket ytterligere og etterlot en betydelig arv til sin sønn Akbar.


== Litteratur ==
Begum, Gulbadan; (overs. Annette S. Beveridge) (1902): Humayun-nama: The history of Humayun. Royal Asiatic Society; Persisk og engelsk tekst
Banerji, S. K. (1938): Humayun Badshah. Humphrey Milford Oxford University Press.


== Eksterne lenker ==
Styret til Humayun Arkivert 17. januar 2012 hos Wayback Machine., engelsk
Odd Heistein

Odd Erland Heistein (født 1902, død 1977) var en norsk barnebokforfatter. Til daglig var han disponent ved Bakkens kalkverk i Kristiansand.


== Bibliografi ==
Bamse og vennene hans (illustrert av Ridley Borchgrevink; oversatt til nederlandsk som «Bruintje de Beer en zijn vriendjes»)
Rulle vanndråpe (illustrert av Ridley Borchgrevink)
Stumpen og Knerta (illustrert av Arnold Thornam)
Mattsju 1949 (illustrert av Ridley Borchgrevink)


== Referanser ==
Linje 1 (São Paulos undergrunnsbane)

Linje 1 – São Paulos undergrunnsbane (portugisisk: Linha 1 do Metrô de São Paulo) eller Linje 1 Blå. er en undergrunnslinje ved São Paulos undergrunnsbane. Det ble offisielt innviet 14. september 1974 (1º Utdrag), den andre strekningen ble åpnet i 17. februar 1975, den tredje strekningen ble åpnet i 26. september 1975 og den fjerde og siste strekningen ble åpnet i 29. april 1998 (Stasjon Sé, som hører også til a linje 1, ble innviet 17. februar 1978 med linje 3). Inneholder 23 stasjoner, og 20,2 kilometer lang. Dette var den første undergrunnslinje som skal bygges i Brasil og byen São Paulo.


== Stasjoner ==
Maja Savić

Maja Savić (født 29. april 1976 i Ivangrad, SR Montenegro, Jugoslavia) er en montenegrinsk håndballspiller. Hun spiller på Montenegros landslag og for den danske klubben Viborg HK. Hun har tidligere spilt på Budućnost Podgorica, Slagelse DT og det nå nedlagte FCK Håndbold.Før Montenegros uavhengighet spilte Maja Savić på landslagene til Jugoslavia og Serbia og Montenegro. Under VM i 2001 vant hun bronsemedalje med Serbia og Montenegro, og hun ble også utnevnt til «Verdens beste venstre kantspiller» og til medlem av mesterskapets All-Star Team


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maja Savić – Olympedia 
(en) Maja Savić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Maja Savić – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Gemeinsamer Senat der obersten Gerichtshöfe des Bundes

Gemeinsamer Senat der obersten Gerichtshöfe des Bundes (GmS-OBG),  på tysk forkortet til Gemeinsamer Senat (norsk: Fellessenatet for forbundsstatens høyesteretter) er et felles organ (senat) for de øverste tyske føderale høyesteretter som er Bundesgerichtshof (Karlsruhe), Bundesverwaltungsgericht (Leipzig), Bundessozialgericht (Kassel), Bundesfinanzhof (München) og Bundesarbeitsgericht (Erfurt). 
Fellessenatet har tilhold i Karlsruhe og ble opprettet av Forbundsdagen i 1968. Det er sammensatt av presidentene i de føderale høyesterettene, lederne av disse domstolenes avdelinger (senater) og ytterligere en dommer fra senatene.


== Funksjon og bakgrunn ==
I et system der den føderale høyesterett er delt mellom domstoler oppstår behovet for å sørge for rettsenhet mellom disse domstolene, noe fellessenatet skal tjene til. Fellessenatet er således ingen vanlig domstol som trer i funksjon ved stevning eller anke, men et formidlingsorgan mellom Tysklands fem føderale høyesteretter. Senatet har meget sjelden møter. 
Da Forbundsdagen opprettet fellessenatet i 1968 var noe av bakgrunnen to tilsynelatende motstridende dommer i henholdsvis Bundesgerichtshof og Bundesverwaltungsgericht 18 år tidligere. Bundesgerichtshof uttalte i en straffesak i 1959 at salg av kondomer fra automat var uanstendig og skamløst.Bundesverwaltungsgericht i Berlin var imidlertid året etter av den oppfatning at et salg av preventiver fra automat var legitimt og mer anstendig og diskret enn et salg over disk der det måtte skje kommunikasjon (Gedankenaustausch) mellom selger og kjøper.


== Se også ==
Tysklands politiske system


== Referanser ==
Annika Wiel Fredén

Annika Wiel Fredén (født 21. august 1978 i Göteborg) er en svensk håndballspiller som idag spiller i danske Horsens HK. Hun ble Årets spiller i Sverige 2006. Wiel Fredén deltok i EM 2006, OL 2008, EM 2010 og VM 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annika Wiel Fredén – Olympedia 
(en) Annika Wiel Fredén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Annika Wiel Fredén – Sveriges olympiske komité 
(en) Annika Wiel Fredén – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Linje 2 (São Paulos undergrunnsbane)

Linje 2 – São Paulos undergrunnsbane (portugisisk: Linha 2 do Metrô de São Paulo) eller Linje 2 Grønn. er en undergrunnslinje ved São Paulos undergrunnsbane. Det ble offisielt innviet 25. januar 1991 og i de senere årene, har utvidet linjen av som konkluderte i årene 1992, 1998, 2006 og 2010. Det er en av mer moderne linjer av systemet, inneholder 14 stasjoner og 14,7 kilometer lang og går gjennom den berømte Avenida Paulista, viktigste aveny i São Paulo


== Stasjoner ==
Vatsje Gabrieljan

Vatsje Gabrieljan (født 1968) er en armensk økonom, som siden desember 2010 har vært landets finansminister. Før dette var han visesentralbanksjef for Armenias sentralbank, fra 3. juli 2008.
Han er utdannet innen økonomi og offentlig administrasjon. Han han en diplomutdanning i økonomi fra Yerevan State University, og har senere tatt universitetsutdanning ved Yerevan State University, Master of Public Administration ved Rutgers University og Ph.D. i Public Administration ved Rutgers University. 
Gabrieljan startet sin karriere i Armenias sentralbank i 1998, som rådgiver. Fra 1999 til 2008 var han styremedlem, inntil han i juli 2008 ble utnevnt til visesentralbanksjef. Den 23. desember 2010 ble han utnenvt til finansminister, mens Nerses Yeritsjan overtok hans post som visesentralbanksjef. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CBA – Vache Gabrielyan