jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hoemsbrua

Hoemsbrua er en rundt 90 meter lang viadukt ved Byåsen i Trondheim som fungerer som bro for trikkelinjen Gråkallbanen over Bøckmans veg (fylkesvei 6656), som har sitt gateløp i en naturlig erosjonsdal. Brua ble kjøpt opp fra Norges Statsbaner i 1923 og oppført på stedet i 1924. Brua hadde i utgangspunktet et kortere spenn, men dette ble løst ved at det øverste spennet ble bygget provisorisk i tre. Dette spennet ble modifisert til en stålkonstruksjon i 1951.
Brua var opprinnelig i bruk som Funna viadukt (bygget i perioden 1917–1918) over elva Funna på Meråkerbanen om lag to kilometer nordvest for Meråker. Da jernbanestrekningen ble utbedret for å tillate høyere akseltrykk, ble konstruksjonen dermed vurdert til å være for svak. Hoemsbrua er for øvrig nevnt i sangen «Lykketrikken» på utgivelsen Kjærlighet på tunga (2010) av Trondheimsbandet Tre Små Kinesere.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Hoemsbrua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tankar fyr

Tankar fyr ligger på øya Tankar i Bottenvika. Den ligger ved Kvarken, i skjærgården i Öja i Karleby kommune i Österbotten, Finland.
Fyret ble bestilt i 1888 fra Osbergs maskinverkstad i Helsingfors. Fyret er bygget av jernelementer fra Tyskland. Spiraltrappa har 122 trinn. Lysanordninga ble produsert ved Henry Lepautes fabrikk i Paris, og var blant sin tids mest effektive med en lysvidde på 13 sjømil. Fyret ble tent første gang 15. oktober 1889.
I 1961 ble fyret elektrifisert, og lysvidden økte til 27,5 nautiske mil.
I 1903 fikk fyret et maskindrevet tåkevarslingssystem, og det ble i tillegg brukt dynamittladninger som lydvarsling.


== Bakgrunn ==
Fra 1750-tallet var det et sjømerke på øya, ei stang med tønner på toppen av ei steinrøys. I 1825 ble et dagmerke bygget ved siden av steinhaugen. Det var også et lyktehus hvor fiskerne i fiskeværet på skift hadde ansvaret for å holde ilden vedlike. Da behovet for et ordentlig fyr utenfor Karleby økte, bestilte losverket fyret i 1888. Losstasjonen på øya ble oppretta på 1770-tallet.


== Eksterne lenker ==
Finlands sjøfartsverks nettside: om Tankar fyr (finsk
Jacob Vigeland

Jacob Vigeland (født 13. mai 1993 i Bærum) er en norsk skuespiller. 
Han har vært med i filmene Olsenbanden jr. på Cirkus og Olsenbanden jr. Sølvgruvens hemmelighet i rollen som Knut, og i TV-serien ORPS og filmen ORPS – The Movie i rollen som Michael Stoltenberg. Han har også spilt i Teacup Travels. 


== Eksterne lenker ==
Jacob Vigeland hos Filmfront
(en) Jacob Vigeland på Internet Movie Database
Jestem

Jestem var sangen til Polen i Eurovision Song Contest 2011.
De kvalifiserte seg ikke til finalen dette året med en 19.-plass i semifinale 1.
Sangen ble sunget av Magdalena Tul.


== Eksterne lenker ==
Polen i Eurovision Song Contest 2011
Feel the Passion

«Feel the Passion» er en sang som ble framført av Aurela Gaçe for Albania i Eurovision Song Contest 2011.
Kvalifiserte seg ikke til finalen med en 14.-plass.


== Eksterne lenker ==
Albania i Eurovision Song Contest 2011
Albania i Eurovision Song Contest 2011
Generasjon X

Generasjon X, også kalt post boomers og slacker-generasjonen, er en betegnelse som blir brukt om generasjonen født tidlig på 1960-tallet og frem til tidlig 1980-tallet. Slutten av andre verdenskrig og etterkrigstiden førte til en massiv økning i fødselsrate blant den vestlige befolkningen.
I Norge var tallet på fødte i 1946 hele 70 727 barn, det høyeste noensinne. I skyggen av den framfødde «baby boom»-generasjonen oppstod dens lenge navnløse etterfølgere, internasjonalt etter hvert kalt generasjon X.
På norsk brukes begrepet av noen ironigenerasjonen om generasjonen med fødselsår på tidlig 1970-tallet og frem til 1980, og dette uttrykket overlapper dermed sterkt med generasjon X, men er ikke helt identisk. Den etterfølgende generasjonen, med fødselsår fra rundt 1980 og frem til 1995, er kjent som millenniumsgenerasjonen.


== Opphav ==

Selv om mange viser til Douglas Couplands bok Generation X fra 1991 som stedet hvor begrepet kom fra, ble det først brukt på tidlig 1950-tall av journalisten Robert Capa i forbindelse med et fotoessay han selv hadde laget. Det skulle representere generasjon X, den generasjonen som ble igjen etter Andre verdenskrig, uten identitet og med en udefinert fremtid. Begrepet ble senere brukt på 60- og 70-tallet om den unge og hvite britiske arbeiderklasseungdommens subkulturer; deres musikk, klesstil, osv. Paul Fussell definerte X-en som et slags antistatus-tegn som symboliserte det motsatte av hva de tidligere generasjonene hadde stått for.


== Kjennetegn ==
Generasjon X plasserer seg mellom «Baby boom»-generasjonen og generasjon Y. Det er vanskelig å definere helt klart hva som skiller generasjon X fra de to andre generasjonene, fordi den er mer en overgang fra «baby boom»-generasjonen til generasjon Y. Mens «baby boom»-generasjonen fulgte i foreldrenes fotspor, tar generasjon Y i bruk den nye teknologien etter hvert som den blir utviklet. 
I januar 2010 hadde Pew Research Center i USA en spørreundersøkelse hvor de spurte de deltakende fra generasjon Y (1980–1996), generasjon X (1965–1979), «baby boom»-generasjonen (1946–1964) og den stille generasjonen (1928–1945) om hva de mente gjorde deres generasjon unik. Slik ble resultatene:


== Referanser ==
Astrid Lindgrens Stiftelse Solkattens stipendium

Astrid Lindgrens Stiftelse Solkattens stipendium, eller bare Solkattens stipendium, er et forskningsstipend som utdeles årlig fra Astrid Lindgrens Stiftelse Solkatten til en svensk eller utenlandsk barnebokforsker. Stipendiets formål er «dels att bereda utländska forskare möjlighet att bedriva forskning i svensk eller nordisk barn- eller ungdomslitteratur, dels ge svenska barnlitteraturforskare möjlighet till studier i utlandet.» Stipendiet består av 25 000 svenske kroner, og en kontorplass ved Svenska barnboksinstitutet.


== Mottagere ==
2001 – Mia Österlund, Åbo Akademi
2002 – Anette Øster, Center for børnelitteratur
2003 – Yvonne Pålsson, Umeå universitet
2007 – Stephanie Reinbold, Tübingens universitet
2009 – Sara Van den Bossche, Gents universitet
2010 – Mary Ingemansson, Lunds universitet
2011 – Jaana Johanna Pesonen, Uleåborgs universitet, Finland
2013 – Anna Katrina M. Gutierrez, Macquarie University, Australien


== Eksterne lenker ==
Svenska barnboksinstitutet om stipendiet
astridlindgren.se Priser i Astrids namn
Avisåret 1835

Avisåret 1835 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1835.


== Hendelser ==
9. september: Under julimonarkiet i Frankrike fører septemberlovene til videreføring av sensuren for pressen og høyere straffer for journalister. Å bekjenne seg til republikk blir forbudt.
Agence France-Presse (AFP), et fransk nyhetsbyrå, grunnlegges av Charles-Louis Havas.


== Etableringer ==
New York Herald  ble etablert i New York av James Gordon Bennett senior. I 1924 ble den kjøpt opp og fusjonert inn i New York Herald Tribune.


== Fødsler ==
13. januar - Parmenio Bettoli, italiensk journalist, forfatter og dramatiker  (død 1907)
9. mai - Maksim Antonovitsj, russisk filosof og journalist (død 1918)
26. juni – Thomas W. Knox, forfatter og journalist fra USA (død 1896)
5. november – Moritz Szeps, østerriksk journalist og avisutgiver (død 1902)


== Dødsfall ==
18. juni – William Cobbett, engelsk journalist og forfatter (født 1763)
1. august - Johann Schickh, østerriksk tekstilhandler og journalist (født 1770)
1. november - William Motherwell, skotsk lyriker, forfatter og journalist (født 1779)
Redd Joppe, død eller levende

Redd Joppe, død eller levende (orig: Rädda Joppe – död eller levande) er en svensk barneserie som gikk på SVT i 1985. Serien handlet om Ola som ofte mistet kosedyret sitt Joppe (en muldvarp-figur). Joppe ble sittende fast i heisen, lagt i søpla ved et uhell osv, men etter mye dramatikk ble de alltid gjenforent. Hovedpersonen Ola ble spilt av Jimmy Ola Ekelund, hans mor av Anita Sellman. Manus var ved Gunnel Linde.
Serien ble vist på NRK i 1986 og i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Redd Joppe, død eller levende på Internet Movie Database
Masfjordnes

Masfjordnes er ei bygd i Masfjorden kommune i Nordhordland. Stedet ligger på sørsida av fjorden Masfjorden. På Masfjordnes ligger kommunens administrasjonssenter. Lokalt blir stedet kalt Sandnes, her ligger blant annet Sandnes kirke. En kabelferje trafikkerer sambandet Masfjordnes – Duesundøy ved Duesund. Ruta er ca. 800 meter lang. Bilveien fra Masfjordnes til Bergen sentrum er 80 kilometer.


== Eksterne lenker ==
Videofilm av kabelfergen og fergestrekningen.
Zhang Shi

Zhang Shi (tradisjonell kinesisk: 張栻, forenklet kinesisk: 张栻, pinyin: Zhāng Shì, Wade-Giles: Chang Shih, stilnavn: Jìngtiān 敬天, pseudonym: Nānxuān 南軒, født 1133 i Mianzhu i provinsen Sichuan i Kina, død 1180 eller 1181) var en lærd filosof i Songdynastiets Kina. 
Han var sønn av den fremstående general Zhang Jun, også kjent som Hertugen av Yi (益). Etter å ha studert under Hu Hong, sønn av Hu Anguo, ble han embedsmann og sekretær for sin far. Faren døde i 1164, og Zhang Chi gravla ham i samsvar med hans ønsker ved foten av fjellet Heng Shan i Hunan, og forble boende tilbaketrukket nær graven i mange år. I 1167 fikk han besøk av filosofen Zhu Xi, og det sies at de sammen tilbragte tre døgn og diskuterte Zhong yong. Resultatet ble at Zhang Shi vendte tilbake til det offentlige liv, og ble en heftig motstander av tartarene og den ettergivenhetens vei ovenfor dem som Qin Gui hadde slått inn på. Han ble forfremmet, og deretter degradert til han døde som guvernør av Zhingzhou i Hubei. 
Han forfattet en rekke traktater og kommentarer om de konfucianske klassikere, hvori han gav uttrykk for synspunkter som hans venn, Zhu Xi, så seg nødsaget til å tilbakevise. Ikke deste mindre holdt Zhu Xi ham høyt i akt og omtalte ham alltid med beundring. 
Han ble posthumt kanonisert som Xuān 宣, og ble innlemmet i 1261 i Konfuciustempelet.


== Referanser ==
Andreas Hoffer

Andreas Hoffer (født 27. november 1980) er en svensk barneskuespiller, som spilte hovedpersonen Sune Andersson da Suneserien kom på kino og TV tidlig på 1990-tallet.
Han startet sin karriere i 1991 da julekalenderen Sunes jul gikk på SVT. 1993 deltok han i filmen Sunes sommar.


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Hoffer på Internet Movie Database 
(en) Andreas Hoffer hos The Movie Database
Carina Lidbom

Carina Lidbom (født 9. februar 1957 i Canada) er en svensk skuespiller og komiker.


== Filmografi (utvalg) ==
1998 – Rederiet
1997 –  Sanning eller konsekvens
1995 - Hundene i Riga
1995 –  Mördare utan ansikte (miniserie)
1995 – Sjukan
1993 - Sunes sommar
1991 – Sunes jul
1989 – Det var då...
1988 - S.O.S. – En segelsällskapsresa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carina Lidbom på Internet Movie Database 
(sv) Carina Lidbom i Svensk Filmdatabas 
(en) Carina Lidbom på AllMovie 
(en) Carina Lidbom hos The Movie Database
Stephan Apelgren

John Anders Stephan Apelgren (født 12. november 1954 i Gislaved, Sverige) er en svensk regissør, manusforfatter, lydtekniker med mer.
Apelgren begynte sin karriere som musiker.


== Regi i utvalg ==
2011 - Varg Veum – Svarte får
2011 – Varg Veum - Dødens Drabanter
2009 – Wallander – Tyven
2009 – Wallander – Cellisten
2009 – Wallander – Blodsbånd
2006 – Wallander – Forfalskeren
2006 – Wallander – Hemmeligheten
2005 – Wallander – Afrikaneren
2005 – Wallander – Mørket
2005 - Pistvakt
2004 – Danslärarens återkomst
1997 – Slutspel


== Manus i utvalg ==
2009 – Wallander – Kuréren
1993 - Sunes sommar


== Manusredaktør i utvalg ==
2009 – Wallander – Hevnen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephan Apelgren på Internet Movie Database 
(sv) Stephan Apelgren i Svensk Filmdatabas 
(da) Stephan Apelgren på Filmdatabasen 
(fr) Stephan Apelgren på Allociné 
(en) Stephan Apelgren hos The Movie Database
Slaget om Jezzine

Slaget om Jezzine var et slag utkjempet mellom Israels forsvar og syriske styrker i den libanesiske byen Jezzine. Det var det første slaget mellom israelske og syriske styrker under den første Libanon-krigen, og resulterte i at israelske styrker tok kontroll over byen.


== Slaget ==
Jezzine ble ansett som strategisk viktig siden den lå like i nærheten av et veikryss hvor én vei ledet inn i den sørlige delen av Beekadalen og en annen førte nordover til Jebel Baruk. 
Syrerne var klar over at israelerne kom til å flytte styrkene sine nordover, og utplasserte en infanteribataljon i byen for å stanse fremrykkingen. Den 7. juni oppdaget syrerne at israelerne var på vei mot byen, og sendte flere kommandokompanier og en stridsvognbataljon for å gjennomføre et overraskelsesangrep.
En israelsk brigade under oberst Hagais kommando krysset Litani-elva, på vei mot Beirut-Damaskus-veien. Imidlertid oppdaget man snart at syrerne flyttet styrkene sine sørover, og brigaden endret derfor kurs og beveget seg østover gjennom Jezzine. På dette tidspunktet var Hagai overbevist om at det snart ville komme til kamper med syrerne, og like etterpå fikk han ordre fra generalmajor Avigdor Ben-Gal klokken 1:30 om å forberede styrkene på et angrep mot Jezzine. Hagai hadde ikke tilgang på artilleri eller infanteri, og forsøkte å få tilsendt en artillerienhet, men etter en halvtime fikk han beskjed om å angripe umiddelbart.Et stridsvognkompani ventet utenfor byen mens et annet forflyttet seg oppover langs hovedgata. Da de omsider nådde byens sentrum, ble de angrepet av syriske rakettdrevne granater som ble skutt fra flere bygninger. Kompaniet kom seg gjennom byen og ødela tre syriske stridsvogner som var utplassert for å blokkere utgangen. Den israelske bataljonen var nå splittet på to sider av byen mens syrerne hadde sine styrker godt plassert inne i sentrum.Hagai beordret sin andre bataljon om å angripe. Et av bataljonens kompanier rullet inn i byen, men endte i en blindvei. Her ble de angrepet, og innen fem minutter var fem stridsvogner blitt ødelagt. De andre kompaniene fortsatte å slåss mot syrerne inntil byen endelig falt på kveldstid.


== Ettermæle ==
Syrias president Hafez al-Assad var overbevist om at israelske ledere ikke snakket sant da de gjorde ham oppmerksom på at de bare var interessert i å angripe PLO i Libanon, og at de i realiteten også var interessert i å angripe Syria. På bakgrunn av dette bestemte han seg for å sendte flere styrker til Libanon for å møte den israelske invasjonsstyrken.Syrerne utplasserte også SAM-installasjoner i Beekadalen, noe Israel anså som en stor trussel. På bakgrunn av dette igangsatte Israel Operasjon Jordkreps 19 den 9. juni, hvor de lyktes i å ødelegge 30 SAM-batterier uten å miste et eneste fly selv.


== Referanser ==
Selskapsgolferen

Selskapsgolferen er en svensk filmkomedie fra 1991 med Lasse Åberg og Jon Skolmen i hovedrollene. 


== Handling ==
Stig-Helmer begynner å jobbe som gatefeier etter at brødristerfabrikken Toastmaster legges ned av finansieringsselskapet Parvus Finans. På sin første dag plukker han søppel på en golfbane, og får et tilbud: storfinansmannen Bruno Anderson Hage og galleristen Mette har veddet på at alle kan lære å spille golf like bra, om ikke bedre enn Bruno i løpet av en uke, og denne «noen» er selvfølgelig den keitete Stig-Helmer.
Stig-Helmer finner fram onkel Julles gamle golfutstyr fra 20-tallet og begynner å trene. Men for å oppnå resultater i løpet av en uke må han og hans venn Ole få eksperthjelp, og hvor finnes den om ikke i golfens mekka: Skottland.


== Om filmen ==
Filmen hadde kinopremiere 25. desember 1991 i Sverige.
Ole (Jon Skolmen) skulle ha et nært kjærlighetsforhold til Mette (Hege Schøyen), men Jon er onkelen til Hege, noe som gjorde intime scener ubehagelige for skuespillerne. Forholdet har en ganske sterk karakter av nært vennskap.
Lasse Åberg fikk Guldbaggen i kategorien Beste mannlige hovedrolle for sin rolle i filmen.


== Rolleliste (utvalg) ==
Lasse Åberg – Stig-Helmer Olsson
Jon Skolmen – Ole Bramserud
Mats Bergman – Bruno Anderhage
Hege Schøyen – Mette Gulbrandsen
Ulf Eklund – Tom
Marianne Scheja – Pyttan
Jimmy Logan – Roderic McDougall
Margo Gunn – Fiona McDougall
Lasse Haldenberg – Bärsen
Annalisa Ericson – Alice
Ingvar Kjellson – Rutger
Claes Månsson – Riksanikvarn
Bertil Norström – Ivar Olofsson
Margreth Weivers – Fru Olofsson
Pia Oscarsson – Carina Anderhage
Barbro Hiort af Ornäs – Stig-Helmers mor
Paul Kessel – Patric
John Fiske – TV-reportern
Sydney Coulson – Malcolm
Jan Nygren – Toastmaster-sjefen
Erland Josephson – kritikeren


== Eksterne lenker ==
(en) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer på Internet Movie Database 
(no) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer hos Filmfront 
(sv) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer i Svensk Filmdatabas 
(da) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer på MovieMeter 
(en) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer på AllMovie 
(en) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer på Turner Classic Movies 
(en) Selskapsgolferen - en ufrivillig golfer på Rotten Tomatoes  Wikiquote: Selskapsgolferen – sitater
Kjell Holm

Kjell Holm  (1919–2009) var en norsk forretningsmann og mesen. Holm var fra Ålesund og bygde opp sin formue gjennom skipsfart og matvarehandel.I 1916 ble Aksel Holm disponent i sin fars firma – Oluf Holm AS. Han utvidet i løpet av de neste 20 årene virksomheten (sild og tran) betydelig både hjemme og ute, og Oluf Holm AS ble et av de største industriforetakene i byen. Kjell Holm overtok i 1950 ledelsen av familiebedriften, men avsluttet virksomheten i løpet av 1960-tallet. Kjell Holm flyttet til Sveits, hvor han senere var bosatt. Han bodde også i USA, men opprettholdt kontakt med Ålesund og støttet flere tiltak.Kjell Holm er spesielt kjent for å ha bygd opp den fredede middelaldergården Sandbu gård i Vågå. Holm fikk Sandbu gård på sin 21-årsdag av sine foreldre, og han gjorde gården til sitt livsverk. Den har 23 hus, og et kapell bygget i 1967 på tomta etter en stavkirke.  
På Holms 75-årsdag ble Stiftelsen Kjell Holm opprettet. Formålet er å støtte kulturelle og samfunnsgagnlige tiltak i Ålesund og driften av Sandbu gård i Vågå. Kunstneren Kjell Erik Killi-Olsen kjøpte gården for 22 millioner kroner i 2016.


== Referanser ==
Trojansk objekt

Et trojansk objekt er en asteroide eller naturlig satellitt (måne) som deler bane med en større planet eller måne, men som ikke vil kollidere med det større objektet fordi den ligger i et av de to stabile Lagrange-punktene, L4 og L5, som ligger henholdsvis omtrent 60° foran og bak det større objektet.
Begrepet brukes hovedsakelig om trojanske asteroider, men det eksisterer også trojanske satellitter. Saturn er den planeten med flest kjente trojanske satellitter: Saturns måne Tethys har to trojanske måner (Telesto og Calypso), og Dione har også to trojanske måner (Helene og Polydeuces).


== Trojanske asteroider ==

Det finnes svært mange trojanske asteroider. De første trojanske asteroidene som ble observert var Jupitertrojaner, som ble observert av E.E. Barnard i 1904. I dag kjenner man til fire planeter med trojanske asteroider: Jupiter, Mars, Neptun og Jorden.I juli 2011 kjente man til åtte trojanere til Mars, åtte trojanere til Neptun. I Jupiters Lagrange-punkt har man oppdaget 3168 trojanske asteroider i Jupiters L4 og 1642 i L5. Den største er Jupiters trojan 624 Hektor som måler 370×195 km.
Det har lenge vært antatt at også Jorden hadde trojanske asteroider. I 2011 bekreftet NASAs romsonde Wide-field Infrared Survey Explorer (WISE) asteroiden 2010 TK7 som det første trojanske objektet til Jorden. 2010 TK7 ligger i Jordens L4, som Jorden følger.


== Referanser ==
Malaye Jaziri

Malaye Jaziri eller Melayê Cizîrî (født 1570 i Cizre, død 1640) var en kurdisk forfatter, poet og mystiker.
En av de mest innflytelsesrike maktene i Kurdistans historie var Botan med hovedstaden Jazira (Cizre), som i dag ligger i Şırnak-provinsen i det sørøstlige Tyrkia. På grunn av sin overlegne posisjon kom Botan til å bli et viktig senter for kurdisk kultur. Her ble den første skolen av klassisk kurdisk poesi på Kurmanji-dialekten etablert. Malaye Jaziri var den ledende representant for denne skolen og en representant for klassisk orientalsk poesi i sin alminnelighet.
Hans tilknytning til denne tradisjonen er uttrykt gjennom sterke sufi-elementer og begrepet kjærlighet i hans poesi. I hans univers finnes det ingen klare grensetilstander mellom menneskelig og guddommelig kjærlighet. Dermed ledes leseren ofte til å spørre om det var kjærligheten til Gud eller den vakre Selma (som sies å ha vært datter eller søster av prins av Jazira) som inspirerte ham. Bortsett fra sine tradisjonelle orientalske elementer, er Jaziris poesi også dypt forankret i romantisk patriotisme, og diktene han skrev som en hyllest til høvdingene i Kurdistan avviker fra en del samtidig poesi. Kurdistans navn dukker ofte opp og er alltid forbundet med stor stolthet.
Jaziris viktigste litterære arbeid er en samling av hans dikt kalt Dîwanî Melay Cizîrî.


== Referanser ==
Wafaei

Wafaei eller Wefayî, egentlig navn Abdorrahim (født 1844 død 1902), var en kurdisk poet født i Mahabad i dagens nordvestlige Iran. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wafaei in The history of the Kurdish Literature, side 347–379, Av: Dr. Marouf Khaznadar, Aras Publishers, Hewler, Iraqi Kurdistan, 2004 (på kurdisk).
Piramerd

Tawfeq Mahmoud Hamza eller Piramerd (kurdisk: Pîremêrd; født 1867 i Suleimania i Det osmanske rike, død 19. juni 1950 samme sted, da tilfalt Irak) var en kurdisk poet, forfatter og journalist.


== Liv ==


=== Bakgrunn ===
Hamza  ble født i Gwêje, et nabolag i byen Suleimania i Sør-Kurdistan. Han kom fra en prominent familie, og hans bestefar hadde vært minister i det frem til 1850 administrativt autonome kurdiske fyrtstedømme Baban.Han studerte arabisk og islamsk fiqh (religiøst lovverk) i Suleimania og i Baneh i Iran.


=== Karriere ===
Fra 1882 til 1895 arbeidet han som ansatt i ulike lokale myndighetskontorer i Suleimania og andre steder. I 1898 ble han invitert av den osmanske sultan Abd-ul-Hamid til Istanbul hvor han ble i et år før han dro på pilegrimsreisen hajj. Han ble også gitt tittelen bey («høvding») av sultanen. Etter dette ble hans tittel Haji Tawfeq Bey. Han møtte den kurdiske poeten Wafaei på pilegrimsreisen.
I 1899 ble han utpekt som medlem av høymajisene av Istanbul, og innenfor den samme perioden begynte han å studere juss i Istanbul. I 1907 ble han medlem av den kurdiske organisasjonen Komela Kurd i Istanbul. 
Fra 1909 til 1923 fungerte han som guvernør av flere distrikter i Tyrkia og Kurdistan. I 1925 kom han tilbake til Suleimania via Bagdad og året etter ble han redaktør av den kurdiske avisen Jîyan. I 1932 ble han disponent av avisen og i 1938 endret han navnet på avisen til Jîn, og fortsatte å utgi den fram til 1950 da han døde.
Han er også kreditert for etableringen av den første private kurdiske skolen i Kurdistan, Partukxane i Zanistî («vitenskapelig skole»).Som forfatter utga han et titalls bøker, bestående av dikt og noveller foruten en del oversettelser.


== Referanser ==
In the Halls of Awaiting

In the Halls of Awaiting er debutalbumet til det finske melodisk death metal-bandet Insomnium. 
Albumet ble utgitt 30. april 2002 av Candlelight Records.


== Sporliste ==
All musikk og tekster av Insomnium.

«Ill-Starred Son» 4:46
«Song of the Storm» 4:22
«Medeia» 4:22
«Dying Chant» 4:13
«The Elder» 4:46
«Black Waters» 5:00
«The Bitter End» 5:08
«Journey Unknown» 4:32
«In the Halls of Awaiting» 10:55


== Personell ==
BandNiilo Sevänen − vokal, bass
Ville Friman − gitar
Ville Vänni − gitar
Markus Hirvonen − trommerAndre musikereVarpu Vahtera – keyboardProduksjonMikset av Anssi Kippo på Astia Studio A.
Mastered av Mika Jussila på Finnvox Studios.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) In the Halls of Awaiting på Discogs 
(en) In the Halls of Awaiting på MusicBrainz 
(en) In the Halls of Awaiting på Encyclopaedia Metallum 
(en) In the Halls of Awaiting på AllMusic 
Insomnium diskografi