jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kawasaki CC kraftverk

Kawasaki CC kraftverk er et varmekraftverk  med kogenerasjon i prefekturet Kanagawa i Japan, sørvest for Tokyo. Installert produksjonseffekt er 1500 MW fordelt på 3 x 500 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 
Operatør er energiselskapet Tepco. Anlegget ble påbegynt omkring 2005 og stod ferdig i 2009. 
Anlegget må ikke forveksles med Kawasaki gasskraftverk eller Kawasaki Energy kraftverk, som er på hhv 500 MW og 848 MW, og ligger i samme by.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Kawasaki gasskraftverk

Kawasaki gasskraftverk er et varmekraftverk  i prefekturet Kanagawa i Japan, sørvest for Tokyo. Installert produksjonseffekt er 1 000 MW fordelt på 2 blokker – det var opprinnelig bare 500 MW på en blokk. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Tepco. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2005.
Anlegget må ikke forveksles med Kawasaki Energy kraftverk og Kawasaki CC kraftverk, som er på hhv 848 MW og 1 500 MW, og ligger i samme by.


== Eksterne lenker ==
Tepco, liste over varmekraftverk, besøkt 15. februar 2010.
Fuels 2008-2009 – TEPCO.
Kawasaki Energy kraftverk

Kawasaki Energy kraftverk er et varmekraftverk  med kogenerasjon i prefekturet Kanagawa i Japan, sørvest for Tokyo. Installert produksjonseffekt er 848 MW fordelt på 2 x 424 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Kawasaki Natural Gas Power Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 2006 og stod ferdig i 2008.
Anlegget må ikke forveksles med Kawasaki gasskraftverk eller Kawasaki CC kraftverk, som er på hhv 500 MW og 1 500 MW, og ligger i samme by.


== Eksterne lenker ==
(en) Kawasaki Natural Gas Power Plant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Senboku kraftverk

Senboku kraftverk er et varmekraftverk  med kogenerasjon i prefekturet Osaka i Japan. Installert produksjonseffekt er 1100 MW fordelt på 2 x 277,5 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Osaka Gas Co Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 2006 og stod ferdig i 2009. Det er blant  de mest avanserte og kostbare gasskraftverk i landet.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Yanai kraftverk

Yanai kraftverk er et varmekraftverk  med kogenerasjon i prefekturet Yamaguchi i Japan. Installert produksjonseffekt er 1400 MW fordelt på 2 x 700 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.
Operatør er energiselskapet Chugoku Electric Power Co Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 1990 og stod ferdig i 1996.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Piet Raijmakers

Petrus «Piet» Josephus Raijmakers (født 29. september 1956 i Asten, Noord-Brabant) er en nederlandsk sprangrytter.
Raijmakers vant gull i lagkonkurransen i Sommer-OL 1992 i Barcelona sammen med Jos Lansink, Jan Tops og Bert Romp. I den individuelle konkurransen tok han sølv med hesten Ratina Z, kun slått av tyske Ludger Beerbaum.
I 2006 tok Raijmakers gull i lagkonkurransen under VM i Aachen, denne gangen sammen med Jeroen Dubbeldam, Gerco Schröder og  Albert Zoer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Piet Raijmakers – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Piet Raijmakers – Olympedia 
(en) Piet Raijmakers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Piet Raijmakers – databaseOlympics.com (arkivert) 
Den nederlandske olympiske komité (nederlandsk)
Olympisk profil (engelsk)
Yokosuka Power kraftverk

Dette anlegget må ikke forveksles med Yokosuka oljekraftverk på 2100 MW, som ligger i samme by. Yokosuka Power kraftverk er et varmekraftverk i Yokosuka i prefekturet Kanagawa Japan, sørvest for Tokyo. Installert produksjonseffekt er 230 MW fordelt på 1 blokk. Brenselkilden er naturgass eller kerosen. 
Operatør er energiselskapet Tokyo Gas Yokosuka Power Co Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2006. Selskapet Tokyo Gas fikk en 75% eierandel i anlegget fra 2003, gjennom fusjon med den opprinnelige utbyggeren Yokosuka Power Company.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Yokkaichi kraftverk

Yokkaichi kraftverk er et varmekraftverk  med kogenerasjon i Yokkaichi i prefekturet Mie i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 245 MW fordelt på 3 x 220 MW blokker, samt 5 x 112 MW blokker. Brenselkilden er naturgass i form av LNG og LPG.
Operatør er energiselskapet Chubu Electric Power Co Ltd. Anlegget ble påbegynt omkring 1963 og stod ferdig i 1988. Teknologien er levert av Toshiba.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Plants in Japan», besøkt 15. februar 2010.
Tribologi

Tribologi (fra gresk: tribein – «gni» og logi – «lære») er læren om friksjon og om slitasje som følge av den.
Faget går hovedsakelig ut på å forstå fysikken i en tribologisk kontakt, som flater i relativ bevegelse, og omhandler fagområdene friksjon, slitasje og smøring. Faget tribologi ligger i grenselandet mellom faststoffmekanikk og hydrodynamikk. Eksempler på felt der kunnskap om tribologi er nødvendig spenner fra ski og smøring, oljesmøring og mekanikk der det er om å gjøre å ha minst mulig friksjon – til bremser og dekkgrep der det er om å gjøre at friksjonen er størst mulig.


== Referanser ==
Himeji Daini gasskraftverk

Himeji Daini kraftverk, som betyr Himeji II, er et varmekraftverk ved Himeji i Japan. Installert produksjonseffekt er 2 550 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Himeji Daiichi gasskraftverk

Himeji Daiichi kraftverk, som betyr Himeji I,  er et varmekraftverk ved Himeji i Japan. Installert produksjonseffekt er 12 442 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Shin-Oita gasskraftverk

Shin-Oita gasskraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 2 295 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Kainan oljekraftverk

Kainan oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 2 100 MW. Brenselkilden er råolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Liste over ordførere i Skoger

Liste over ordførere i Skoger viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Skoger kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837 frem til sammenslåingen med Drammen kommune i 1964.


== Se også ==
Liste over ordførere i Nedre Eiker kommune
Liste over ordførere i Drammen


== Referanser ==


== Kilder ==
byleksikon.drmk.no
Sakaiko gasskraftverk

Sakaiko gasskraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 2 000 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Atsumi kraftverk

Atsumi kraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 900 MW. Brenselkilden er råolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Gobo oljekraftverk

Gobo oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 800 MW. Brenselkilden er råolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Nanko gasskraftverk

Nanko gasskraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 800 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG.


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Shin-Kokura gasskraftverk

Shin-Kokura gasskraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 800 MW. Brenselkilden er naturgass i form av LNG. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Tanagawa Daini oljekraftverk

Tanagawa Daini oljekraftverk, som betyr Tanagawa II..., er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 200 MW. Brenselkilden er råolje.


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Ako oljekraftverk

Ako oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 200 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Buzen oljekraftverk

Buzen oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 000 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Sendai oljekraftverk

Sendai oljekraftverk er et varmekraftverk ved byen Satsumasendai i Kyushu i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 000 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje.


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Owase Mita kraftverk

Owase Mita kraftverk er et varmekraftverk ved byen Sendai nord Japan. Installert produksjonseffekt er 875 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Aioi oljekraftverk

Aioi oljekraftverk er et varmekraftverk i Japan. Installert produksjonseffekt er 1 125 MW. Brenselkilden er råolje og fyringsolje. 


== Eksterne lenker ==
FEPC, «Principal Thermal Power Plants (1,000MW or greater)» – besøkt 15. februar 2010.
Shu (stat)

En senere stat i samme området het også Shu, men omtales gjerne som Shu Han.Shu (kinesisk: 蜀, pinyin Shǔ; eller  古蜀, Gǔ Shǔ; «gamle Shu») var en oldtidsstat i dagens Sichuan i Kina. Shu omfattet den fruktbare  Chengdusletten i det sentrale og vestlige Sichuanbekkenet og i øvre Han-Jiang-dalen. Shu ble i 316 f.Kr. erobret av staten Qin. Hovedstaten var Chengdu.


== Historie ==
Shu fremstår for første gang i kildene som en av forbundsfellene med Zhou da Shang-dynastiet ble styrket, og ved sin deltagelse under slaget ved Muye. Arkeologiske funn viser at Shu var i besittelse av en relativt utviklet militærteknologi, akkurat som de andre Zhou-statene. Likevel stagnerte Shu militært i århundrene etter Muye. 
Legendene forteller at Shu til å begynne med var regjert av den mytiske kong Duyu og hans etterfølgere. Senere ble Shu ledet av Kaiming-kongene. Under annen halvdel av Vår- og høstannalenes tid overtok Shu mer og mer Chu- og Ba-statenes kultur. For eksempel kopierte Shu fra Ba skikken om begravelse i vanns. Arkeologiske bevis avdekker også kulturutveksling mellom Shu og de sørlige kulturer i Yunnan og Guizhou.
Når staten Qin klarte å erobre Shu, skyldes det i stor grad at angrepet kunne finne sted langs galleriveier i fjellene mellom statene. De første galleriveier ble bygget i de stridende staters tid (476 f.Kr.-221 f.Kr.).


== Litteratur ==
Steven F. Sage: Ancient Sichuan and the Unification of China. ISBN 0-7914-1038-2
The Expedition

The Expedition er det første konsertalbumet til det amerikanske progressiv/power metal-bandet Kamelot.
Albumet ble utgitt oktober 2000 på Noise Records. Materialet er innspilt fra konserter i Tyskland og Hellas. De tre siste sporene er innspilt i studio.


== Sporliste ==
«Intro»
«Until Kingdom Come»
«Expedition»
«The Shadow of Uther»
«Millenium»
«A Sailorman's Hymn»
«The Fourth Legacy»
«Call of the Sea»
«Desert Reign» / «Nights of Arabia»
«We Three Kings»
«One Day»
«We Are Not Separate»


== Personell ==
Roy Khan – vokal
Thomas Youngblood – gitar
Glenn Barry – bassgitar
Casey Grillo – trommer
Aspargesbille

Aspargesbille (Crioceris asparagi) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er et brysomt skadedyr på asparges, men er ikke registrert i Norge.
Aspargesbille er mellom 5-6,5 mm lang. Den har et svart hode, halsskjoldet (pronotum) er rødlig og smalere enn det er langt. Dekkvingene er gulbrune langs kanten. midt på er de svarte. På hver av dekkvingene er det tre til fire store hvite flekker, som av og til flyter sammen. Kroppen er langsmal og ikke oval slik som flere andre bladbiller. Beina er ganske mørke.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, asparges. 
Aspargesbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Eksterne lenker ==
(en) Crioceris asparagi i Encyclopedia of Life 
(en) Crioceris asparagi i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Crioceris asparagi hos Artsdatabanken 
(sv) Crioceris asparagi hos Dyntaxa 
(en) Crioceris asparagi hos Fauna Europaea 
(en) Crioceris asparagi hos ITIS 
(en) Crioceris asparagi hos NCBI 
(en) Kategori:Crioceris asparagi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Crioceris asparagi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Crioceris asparagi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Karma (album)

Karma er det femte studioalbumet til det amerikanske progressiv/power metal-bandet Kamelot.
Albumet ble utgitt 19. februar 2001 på Sanctuary Records. 


== Sporliste ==
«Regalis Apertura» (Instrumental) – 1:58
«Forever» – 4:08
«Wings of Despair» – 4:32
«The Spell» – 4:20
«Don't You Cry» – 4:18
«Karma» – 5:12
«The Light I Shine on You» – 4:15
«Temples of Gold» – 4:12
«Across The Highland» – 3:47
«Elizabeth I : Mirror» – 4:23
«Elizabeth II : Requiem for the Innocent» – 3:48
«Elizabeth III : Fall from Grace» – 11:05
«Ne Pleure Pas» (bonusspor) – 4:15


== Personell ==
Roy Khan – vokal
Thomas Youngblood – gitar
Glenn Barry – bassgitar
Casey Grillo – trommer


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liljebille

Liljebille (Lilioceris lilii) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på forskjellige liljer og kan være et plagsomt dyr i hagen. 


== Utseende ==
Liljebille er mellom 6-8 mm lang. Den har et svart hode og noe utstående øyne. Halsskjold (pronotum), scutellumet  og dekkvingene er skarpt røde på farge. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er, brystpartiet er mye smalere enn dekkvingene. Beina er mørke. 
Den er ganske lik, og kan forveksles med konvallbladbille Lilioceris merdigera, men kjennes lett fra denne på at hodet er svart.
Larvene er mer orange, men ser ut som mørk (svart) fugleskitt, siden de omgir seg med et sekret.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Enkelte år kan de bli tallrike og regnes da som skadedyr. 
Liljebille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) liljebille i Encyclopedia of Life 
(en) liljebille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) liljebille hos Artsdatabanken 
(sv) liljebille hos Dyntaxa 
(en) liljebille hos Fauna Europaea 
(en) liljebille hos ITIS 
(en) liljebille hos NCBI 
(en) Kategori:Lilioceris lilii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lilioceris lilii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lilioceris lilii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Konvallbladbille

Konvallbladbille (Lilioceris merdigera) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på forskjellige liljer, særlig liljekonvall.  Den er ganske lik, og kan forveksles med liljebillen Lilioceris lilii men kan kjennes på at også hodet er rødt.


== Utseende ==
Konvallbladbille er mellom 6-8 mm lang. Den har et rødt hode og noe utstående øyne. Halsskjold (pronotum), scutellumet  og dekkvingene er skarpt røde på farge. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er, brystpartiet er mye smalere enn dekkvingene. Beina er røde, med svarte knær og føtter (tarser). 


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Enkelte år kan de bli tallrike og regnes da som skadedyr. 
Konvallbladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) konvallbladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) konvallbladbille hos Artsdatabanken 
(sv) konvallbladbille hos Dyntaxa 
(en) konvallbladbille hos Fauna Europaea 
(en) konvallbladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Lilioceris merdigera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lilioceris merdigera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lilioceris merdigera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Norge under Paralympiske vinterleker 2010

Norge deltok med i alt 27 deltakere i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver, Canada 12. til 22. mars 2010. 
Åpningsseremonien ble holdt i BC Place Stadium, kl. 18.00 (Vancouver tid) den 12. mars 2010.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kjelkehockey ==

Audun Bakke
Kissinger Deng
Eskil Hagen
Helge Bjørnstad
Kjell Vidar Røyne
Knut André Nordstoga
Loyd Remi Johansen
Morten Værnes
Ole Bjarte Austevoll
Roger Johansen
Rolf Einar Pedersen
Stig Tore Svee
Thomas Jacobsen
Tommy Rovelstad


=== Kamper ===


== Langrenn ==


== Rullestolcurling ==

Rune Lorentsen
Jostein Stordahl
Geir Arne Skogstad
Lene Tystad
Anne Mette Samdal
Lørdag 13. mars klokken 12.30 Vancouver-tid
Lørdag 13. mars klokken 18.00 Vancouver-tid

Søndag 14. mars klokken 12.30 Vancouver-tid

Mandag 15. mars klokken 12.30 Vancouver-tid

Mandag 15. mars klokken 18.00 Vancouver-tid

Tirsdag 16. mars klokken 12.30 Vancouver-tid

Onsdag 17. mars klokken 12.30 Vancouver-tid

Onsdag 17. mars klokken 18.00 Vancouver-tid

Torsdag 18. mars klokken 18.00 Vancouver-tid


== Skiskyting ==


== Se også ==
Norge under Vinter-OL 2010


== Referanser ==


== Kilder ==
27 utøvere tatt ut til Paralympic Vancouver 2010, Olympiatoppen, 8. februar 2010
Vincent Marquis

Vincent Marquis (født 15. april 1984) er en canadisk freestyler. Han deltok i Vinter-OL 2010 i kulekjøring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vincent Marquis – Olympedia 
(en) Vincent Marquis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vincent Marquis – FIS (alpint) 
(en) Vincent Marquis – FIS (freestyle)
Pierre-Alexandre Rousseau

Pierre-Alexandre Rousseau (født 6. oktober 1979) er en canadisk freestyler. Han deltok i Vinter-OL 2010 i kulekjøring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre-Alexandre Rousseau – Olympedia 

(en) Pierre-Alexandre Rousseau – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pierre-Alexandre Rousseau – FIS (freestyle)
Syrebladbille

Syrebladbille (Gastrophysa viridula) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på forskjellige syreblad og kan forekomme i store mengder på høymoler (Rumex spp.). Dette gjør den mer til et nyttig dyr framfor et skadedyr, i motsetning til flere andre bladbiller.  


== Utseende ==
Syrebladbille er mellom 4-6 mm lang. Den er metallisk skinnende i en grønn eller noe rødlig eller okergrønn farge. Halskjoldet (pronotum) er like bredt som dekkvingene er over skuldrene. Kroppen er litt langsmal og ikke fullt så oval som bladbillene ofte er. 


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Den er en av de nyttige bladbillene, siden den kan forekomme i store mengder på høymoler (Rumex spp.).
Syrebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) syrebladbille i Encyclopedia of Life 
(en) syrebladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) syrebladbille hos Artsdatabanken 
(sv) syrebladbille hos Dyntaxa 
(en) syrebladbille hos Fauna Europaea 
(en) syrebladbille hos Fossilworks 
(en) syrebladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Gastrophysa viridula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gastrophysa viridula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gastrophysa viridula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Guilbaut Colas

Guilbaut Colas (født 18. juni 1983) er en fransk freestyler. Han deltok i Vinter-OL 2006 og Vinter-OL 2010 i kulekjøring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guilbaut Colas – Olympedia 
(en) Guilbaut Colas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Guilbaut Colas – Frankrikes olympiske komité 
(en) Guilbaut Colas – FIS (freestyle)
Jernbane i Monaco

Fyrstedømmet Monaco har i dag én stasjon (Monaco Monte Carlo stasjon), en samlet linjelengde på 1,7 km samt tilhørende tekniske anlegg. Fyrstedømmets jernbane ligger på linjen Nice-Menton-Ventimiglia og alle tog er operert av det franske selskapet SNCF.
De to første stasjonen i fyrstedømmet Monte-Carlo stasjon og Monaco stasjon ble begge åpnet i 1867. Monte-Carlo stasjon lå nord for dagens stasjon og Monaco stasjon lå sør. I 1958 ble den nordlige delen av linjen omlagt gjennom en ny tunnel og Gare de Monaco ble lagt ned. Monaco stasjon ble samtidig omdøpt til Monaco Monte Carlo stasjon. Stasjonen og den sørlige delen av linjen ble flyttet inn i tunnel i 1999.
Mellom 1894 og 1932 var det en tannstangbane mellom La Turbie og Monte Carlo.
Mellom 1898 og 1931 var det også et trikkesystem i Monaco.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gare de Monaco - Monte-Carlo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Langåsen pensjonatskole

Langåsen pensjonatskole er navnet på en fiktiv kostskole. Det er på denne skolen blant andre Stompa, Bodø, Bergen og Nøtterø er elever og lærere som lektor Brandt og lektor Tørrdal jobber.
De fleste historiene om Stompa foregår på denne skolen. Skolen tar imot elever fra mange kanter av Norge, noe som har gjort at elevene blir kalt opp etter det stedet de kommer fra; alle elevene med unntak av Stompa selv.
Stompa sover på Rom 304 sammen med Bodø, Bergen, Nøtterø, Orkanger og Sørlandet.
I filmene om Stompa blir Lunde skole og Frogner Hovedgård (begge i Skien) brukt som kulisser for Langåsen pensjonatskole.