jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gunnleiv

Gunnleiv er et sjeldent norsk fornavn som kan være både mannsnavn og kvinnenavn.
Gunnleiv har norsk navnedag 6. august.


== Etymologi ==
Mannsnavnet Gunnleiv er en variant av Gunnleif, som er en nyere form av det norrøne mannsnavnet GunnlæifR (Gunnleifr). Navnet er sammesatt av gunnr, «kamp», og leif, «arv». Gunelf er en gammeldansk form av navnet.
Kvinnenavnet Gunnleiv er en nyere form av det norrøne kvinnenavnet Gunnleif, som var en feminin form av GunnlæifR. Gunlöv og Gunlöf er svenske former av navnet.


== Utbredelse ==
Gunnleiv med sine varianter er mest brukt som mannsnavn. Det norrøne navnet Gunnleifr er kjent brukt i Norge fra 1332. Gunleif er kjent brukt i Sverige i 1925. Navnet er i dag mest utbredt på Færøyene, men er sjeldent også der.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Gunnleiv og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Gunnleiv og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Gunleif Grube (f. 1947), færøysk maler
Gunnleif Alfredsen (f. 1955), norsk lokalpolitiker
Gunnleiv Birkeland (f. 1963), norsk lege
Gunleif Tollefsen, norsk kusk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Gunnleiv
(en) Think Baby Names: Gunnleiv
Liste over kulturminner i Barentsburg

Liste over kulturminner i Barentsburg er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Barentsburg på Svalbard. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments at Svalbard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over kulturminner på Bjørnøya

Liste over kulturminner på Bjørnøya er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer på Bjørnøya. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments at Svalbard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Albert Gran

Albert Gran (født 4. august 1862 i Bergen, død 16. desember 1932)  var en norskfødt amerikansk filmskuespiller. Han blir mest forbundet med sine opptredener i drama- og lette komediefilmer.


== Liv ==
Tidlig i 1880-årene hadde han blitt en velkjent sceneskuespiller både i Stockholm og i Det kongelige teater i Danmarks hovedstad.
I 1891 erobret Gran England på turné med Sir Henry Irving og debuterte på West End som en del av the Richard Mansfield Company. Skuespillerne fra Mansfields selskap ankom USA i 1894 og Gran bestemte seg for å bo der.
I 1896 debuterte han som sceneskuespiller i USA. Gran startet sin filmkarriere i 1915, da han sa ja til et tilbud fra the World Film Corporation. Hans motspiller var Margaret Wycherly. Filmens tittel var The Flight. Han opptrådte som karakterskuespiller i 44 filmer mellom 1915 og 1933. Gran var en mester i å portrettere nytelsessyke groteske rollefigurer og spilte uanstrengt alt fra bønder til aristokrater.
Han spilte Hertug Travina sammen med Marion Davies i MGM-filmen Beverly of Graustark fra 1926, Paul Boul sammen med Janet Gaynor i Fox-filmen Syvende himmel fra 1927, B. Bickering Brown sammen med Joan Crawford i MGM-filmen Unge syndere fra 1929. Gran mistet livet i en biluykke i Los Angeles, California, 70 år gammel.


== Delvis filmografi ==
Civilian Clothes (1920)
Syvende himmel (1927)
Dry Martini (1928)
Fire sønner (1928)
Unge syndere (1929)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Gran på Internet Movie Database 
(en) Albert Gran hos The Movie Database 
(en) Albert Gran hos Internet Broadway Database 
(en) Albert Gran på Internet Broadway Database
Osmo Lappo

Osmo Tapio Lappo (født 6. desember 1927 i Helsingfors) er en finsk arkitekt. Han er kjent som en av Finlands fremste innen betongarkitektur. Han har blant annet tegna brakkeanlegget for garnisonen i Vekarajärvi i Kouvola (1966–75). Det står på Docomomos liste over de viktigste moderne byggverka i Finland. Lappos stil er minimalistisk med volummessig enkle bygningsenheter og rimelig materialbruk. 
Han har tegna flere andre militærbygg, skoler og svømmehaller. I 1979 hadde han ansvaret for IBMs nye kontorbygning i Helsingfors, og i 1987 kom det et andre byggetrinn her. 
I 1978 fikk Lappo den finske statens arkitekturpris. I 1962 fikk han tredjepris i en konkurranse om nyutforming av Karl Johan-kvartalet i Oslo.


== Referanser ==


== Kilder ==
Om Lappo på answers.com.
Om Lappo Arkivert 23. mars 2012 hos Wayback Machine. på det finske arkitekturmuseets nettsted.
Liste over kulturminner på resten av Svalbard

Liste over kulturminner på resten av Svalbard er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer på Svalbard utenfor  Longyearbyen, Barentsburg og Ny-Ålesund. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk.


== Eksterne lenker ==
(en) Cultural heritage monuments at Svalbard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sierra Leones herrelandslag i fotball

Sierra Leones herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballandslaget til Sierra Leone i Vest-Afrika. Landslaget administreres av det nasjonale fotballforbundet Sierra Leone Football Association (SLAFA), som ble opprettet i 1967, og ble en del av FIFA og CAF samme år. Laget har aldri kvalifisert seg til VM-sluttspill, men har ved et par anledninger deltatt i Afrikamesterskapet.


== Historie ==
Laget spilte sin første landskamp hjemme mot Nigeria den 10. august 1949, en kamp de tapte 0–2. I 1954 spilte de borte mot Gullkysten (det som i dag er Ghana), og tapte igjen 0–2. Den 22. april 1961 spilte de igjen mot Nigeria på hjemmebane, og tapte 2–4. Den 12. november 1966 spilte Sierra Leone sin første landskamp mot en ikke-britisk kolonimakt da de spilte uavgjort 1–1 mot Liberia, noe som også var deres første uavgjortresultat.
Landslagets første kamp mot en ikke-afrikansk nasjon kom da de tok imot Vest-Tysklands B-lag på hjemmebane den 13. januar 1971 (0–1). Deres første kamp utenfor Afrika ble også deres første kamp mot en asiatisk nasjon, som var en kamp mot Kina den 5. april 1974 (1–4).Først fra og med 1972 begynte Sierra Leone å delta i kvalifisering til internasjonal mesterskap. De har enda til gode å kvalifisere seg til et VM-sluttspill, men deltok for første gang under Afrikamesterskapet 1994, hvor landet røk ut i første runde.


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1970 – Deltok ikke i kvalifisering
1974 til 1986 – Utslått i kvalifisering
1990 – Deltok ikke i kvalifisering
1994 – Trakk seg fra kvalifisering
1998 til 2010 – Utslått i kvalifisering


== Afrikamesterskapet i fotball ==
1957 til 1968 – Deltok ikke i kvalifisering
1970 – Trakk seg fra kvalifisering
1972 – Deltok ikke i kvalifisering
1974 – Utslått i kvalifisering
1976 – Deltok ikke i kvalifisering
1978 – Utslått i kvalifisering
1980 – Deltok ikke i kvalifisering
1980 til 1984 – Utslått i kvalifisering
1986 – Trakk seg fra kvalifisering
1988 – Utslått i kvalifisering
1990 – Trakk seg fra kvalifisering
1992 – Utslått i kvalifisering
1994 til 1996 – 1. runde
1998 – Trakk seg fra kvalifisering
2000 – Diskvalifisert på grunn av borgerkrig
2002 til 2013 – Utslått i kvalifisering


== Kjente spillere ==
Umaru Bangura
Kewullay Conteh
Mohamed Kallon
Ibrahim Kargbo
Kabba Samura
Rodney Strasser
Sheriff Suma
Julius Wobay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sierra Leones profil hos FIFA.com Arkivert 15. desember 2018 hos Wayback Machine.
RideLondon-Surrey Classic

RideLondon-Surrey Classic er et britisk endagsritt i landeveissykling som arrangeres i London i starten av august. Rittet ble første gang arrangert 2011, med de to første utgavene som en del av oppsettet rundt de olympiske leker. Dermed var første vinneren den samme vinneren som prøve-OL, og vinneren i 2012 den samme vinneren som under OL. I 2013 ble det for første gang arrangert som et offisielt UCI Kontinentaltour-ritt.Rittet var en del av UCI Europe Tour, der det var ranket med 1.1, men fra 2017 inngår det i UCI WorldTour-kalenderen.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) London – Surrey Cycle Classic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Cyclingarchives.com London-Surrey
Sudans herrelandslag i fotball

Sudans herrelandslag i fotball (arabisk: منتخب السودان الوطني لكرة القدم) er det nasjonale fotballandslaget til Sudan øst i Nord-Afrika. Landslaget administreres av det nasjonale fotballforbundet Sudan Football Association (SFA), som ble opprettet i 1936, og ble en del av henholdsvis FIFA i 1948 og CAF i 1957. Laget har aldri kvalifisert seg til VM-sluttspill, men har ved flere anledninger deltatt i Afrikamesterskapet, som de også vant i 1970.


== Historie ==
Laget spilte sin første landskamp borte mot Etiopia den 16. november 1956, i en kamp de tapte 1–2. Sudan var ett av tre land som deltok i det første Afrikamesterskapet i 1957. Landslaget oppnådde flere gode resultater i mesterskapene frem til midten av 1970-tallet, med flere andreplasser og gruppespill samt mesterskapseier i 1970 som høydepunkt. Etter dette lyktes ikke Sudan å kvalifisere seg før i 2008, og i 2012 spilte Sudan seg frem til en kvartfinale.


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1954 – Deltok ikke i kvalifisering
1958 til 1966 – Trakk seg fra kvalifisering grunnet krig
1970 til 1974 – Utslått i kvalifisering
1978 – Trakk seg fra kvalifisering grunnet krig
1982 til 1990 – Utslått i kvalifisering
1994 – Trakk seg fra kvalifisering grunnet krig
1998 til 2010 – Utslått i kvalifisering


== Afrikamesterskapet i fotball ==
1957 – 3.-plass
1959 – 2.-plass
1962 – Utslått i kvalifisering
1963 – 2.-plass
1965 til 1968 – Utslått i kvalifisering
1970 – Vinner
1972 – 1. runde
1974 – Utslått i kvalifisering
1976 – 1. runde
1978 – Trakk seg fra kvalifisering
1980 – Utslått i kvalifisering
1982 – Deltok ikke i kvalifisering
1984 – Utslått i kvalifisering
1986 – Trakk seg fra kvalifisering
1988 til 1996 – Utslått i kvalifisering
1998 – Trakk seg fra kvalifisering
2000 – Deltok ikke i kvalifisering
2002 til 2006 – Utslått i kvalifisering
2008 – 1. runde
2010 – Utslått i kvalifisering
2012 – Kvartfinale
2013 – Utslått i kvalifisering


== Kjente spillere ==
Faisal Agab
El Muez Mahgoub
Saif Eldin Ali Masawi
Haitham Mustafa
Haytham Tambal
Muhannad El Tahir
Mousa El Tayeb
Ala'a Eldin Yousif


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sudans profil hos FIFA.com Arkivert 13. juli 2018 hos Wayback Machine.
Jernbane i Spania

Spanias jernbanenett hadde per 31. desember 2008 en lengde på 13 383 km. Det administreres av den statlige jernbaneforvaltningen Administrador de Infraestructuras Ferroviarias, vanligvis forkortet ADIF. I tillegg til dette finnes det mer enn 2 000 km smalsporet jernbane. På 1950-tallet hadde jernbanenettet sitt største omfang med litt over 18 000 km (inkludert smalsporbanene). All persontrafikk på bred (iberisk) sporvidde og normalspor drives av det nasjonale togselskapet RENFE.


== Organisasjon ==
I Spania er det to statlige jernbaneadministrasjoner. ADIF er ansvarlig for jernbanenett med normal og bred sporvidde mens FEVE er ansvarlig for smalsporede jernbaner, disse to tilsvarer tilsammen Jernbaneverket i Norge. Den juridiske administrasjonen håndteres av det spanske jernbanedirektoratet Dirección Generelle de Ferrocarriles som er underlagt det utviklingsdepartementet Ministerio de Fomento. Direktoratet er ansvarlig for utvikling av regelverk, setter standarder og deler ut lisenser til operatører. Ministerio de Fomento er også ansvarlig for Spanias langfristige strategiske jernbaneinvesteringer. Frem til Spania deregulerer det innenlandske markedet i 2017 er RENFE eneste operatør av persontransport. Godstrafikken er allerede deregulert og administreres av en rekke konkurrerende operatører.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rail transport in Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ley General de Caminos de Hierro
Renfe
Feve
Adif
Fomento
Orgelbøsse

Orgelbøsse var en senmiddelaldersk helvetesmaskin. Det var en form for skytevåpen med flere piper, iblant mer enn hundre, som kunne skyte samtidig. Slike våpen forekom så tidlig som på 1300-tallet. De ble særlig benyttet fra tidlig på 1400-tallet, hovedsakelig som antipersonellkanon. Fra rundt 1500 begynte man å montere hjul på underlaget (affutasjen).
Skyteløpene eller pipene var plassert ved siden av hverandre, tidvis i flere lag, på en plattform. Jernkulenes kaliber var det samme som på en muskett, ca 19 mm. Når orgelbøssen ble avfyrt i en samlet salve førte det til en skur av kuler, omtrent som fra en moderne mitraljøse. Som en tidig form for skytevåpen med flere geværløp er orgelbøsse betraktet som en forløper til 1800-tallets mitraljøse.De første kjente orgelbøsser ble benyttet av hæren til Edvard III av England i 1339 i Frankrike under hundreårskrigen. De hadde tolv løp som kunne fyre salver med tolv kuler. Hertugdømmet Milano og andre deltagere i de italienske kriger benyttet seg av orgelbøsser med ni løp. Orgelbøsser ble også benyttet under de engelske rosekrigene. I løpet av det andre slaget ved St. Albans i 1461, benyttet huset Yorks soldater fra Burgund tilsvarende våpen under ledelse av dronning Margaret av Anjou. I Øst-Europa ble en tyngre utgave av orgelbøssen benyttet av Stefan III av Moldavia så sent som 1475, attestert av den polske kronikør Marcin Bielski (1495-1575).
Den norske betegnelsen orgelbøsse (som er overtatt fra dansk) kommer fra at det var tallrike skytepiper som lignet på et musikkinstrumentet pipeorgel. På engelsk kalt det for rabauld eller ribauldequin, et begrep overtatt fra fransk. På tysk het det salvengeschütz, men også betegnet som totenorgel og orgelkanone.


== Se også ==
Mitraljøse
Kanon
Rakettartilleri


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fuller, J. F. C. (1987) [1954]: A Military History of the Western World: From the earliest times to the Battle of Lepanto 1. Da Capo Press. ISBN 978-0-306-80304-8.
Norris, John (2003): Early Gunpowder Artillery: C.1300-1600, Crowood Press, Limited
Reid, William (1976): Vapen genom tiderna. Kastvapen och Eldvapen (utgave 1984). Stockholm: Wahlström & Widstrand. ISBN 91-46-14861-2, s. 64
Ricardo Santos (sandvolleyballspiller)

Ricardo Alex Costa Santos (født 6. januar 1975) er en brasiliansk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i kvartfinalen. Fra før tok han gull under Sommer-OL 2004, sølv under Sommer-OL 2000 og bronse under Sommer-OL 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ricardo Santos – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ricardo Santos – Olympics.com 
(en) Ricardo Santos – Olympic.org 
(en) Ricardo Santos – Olympedia 
(en) Ricardo Santos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Ricardo Santos – Brasils olympiske komité 
(en) Ricardo Santos – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Ricardo Santos – Beach Volleyball Database
Pedro Cunha

Pedro Cunha (født 10. juni 1983) er en brasiliansk sandvolleyballspiller. I Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble slått ut i kvartfinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pedro Cunha – Olympedia 
(en) Pedro Cunha – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pedro Cunha – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Pedro Cunha – Beach Volleyball Database
Josh Binstock

Josh Binstock (født 12. januar 1981) er en canadisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i omspillet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josh Binstock – Olympics.com 
(en) Josh Binstock – Olympic.org 
(en) Josh Binstock – Olympedia 
(en) Josh Binstock – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josh Binstock – Canadian Olympic Committee 
(en) Josh Binstock – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Josh Binstock – Beach Volleyball Database
Martin Reader

Martin Reader (født 2. mai 1984) er en canadisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i omspillet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Martin Reader – Olympedia 
(en) Martin Reader – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Reader – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Martin Reader – Beach Volleyball Database
John Garcia Thompson

John Garcia Thompson (født 8. juni 1979) er en britisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i grunnspillet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Garcia Thompson – Olympedia 
(en) John Garcia Thompson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Garcia Thompson – Storbritannias olympiske komité 
(en) John Garcia Thompson – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) John Garcia Thompson – Beach Volleyball Database
Steve Grotowski

Steve Grotowski (født 30. mai 1982) er en britisk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer røk ut i grunnspillet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Grotowski – Olympedia 
(en) Steve Grotowski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Grotowski – Storbritannias olympiske komité 
(en) Steve Grotowski – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Steve Grotowski – Beach Volleyball Database
Martine Welfler

Martine Welfler (født 27. oktober 1991 i Porsgrunn) er en norsk håndballspiller som spiller både håndball og beachhåndball.
Hun spiller til daglig håndball i Oppsal Håndball, men spiller også beachhåndball, og har to VM-bronser og et EM-gull sammen med Norges kvinnelandslag i beachhåndball.


== Karriere ==
Welfler begynte å spille for Pors Håndball da hun var syv år gammel. Hun spilte også for Stridsklev Håndball, før hun gikk til Gjerpen Håndball da hun var 16 år gammel. Hun debuterte i eliteserien 18 år gammel, og hun scoret 19 mål for Gjerpen i Postenligaen 2009/10. Gjerpen rykket ned til 1. divisjon etter 2010-sesongen, og Welfler scoret der 55 mål i 2010/11-sesongen.Welfler gikk til Bækkelaget i juni 2011. Denne sesongen fikk hun sølv i junior-NM i håndball.
I august 2013 deltok hun på Norges lag i beachhåndball som deltok i World Games 2013. De vant alle sine tre kamper i gruppespillet, men tapte 1–2 for Ungarn i semifinalen. De måtte dermed spille bronsefinale mot Kinesisk Taipei. I denne kampen vant Norge begge omgangene, med 28–11 og 19–17, og kom dermed på tredjeplass. Dette var Welflers debut på Norges landslag i beachhåndball.
Welfler deltok på det norske laget som spilte i VM i beachhåndball 2014 i Recife i Brasil i juli 2014. Det norske laget spilte seg fram til semifinalen, der de tapte 1–2 mot Brasil, og måtte spille bronsefinale. I bronsefinalen slo de Ukraina 2–1, og vant med det bronse i VM.
I VM i beachhåndball 2016 i Budapest fikk Norge bronse, etter seier 2–1 over Ungarn i bronsefinalen, der Welfler scoret to poeng. Norge deltok i EM i beachhåndball 2017 i Zagreb, og Welfler deltok i dette mesterskapet. Norge vant EM, etter å ha slått Polen i finalen.
Hun signerte for Oppsal Håndball i mai 2017.


== Referanser ==
Conflict: Desert Storm II

Conflict: Desert Storm II, utgitt som Conflict: Desert Storm II: Back to Baghdad i Nord-Amerika, er et krigsspill fra 2003 satt til Gulfkrigen. Det er det andre spillet i Conflict-serien, og er utviklet av Pivotal Games. Som i forgjengeren, Conflict: Desert Storm, spiller man som spesialsoldatene John Bradley, Paul Foley, Mick Connors og David Jones, som utgjør «The Red Team».


== Handling ==
Gjennom spillets ti oppdrag må de fire soldatene gjennomføre en rekke ulike oppgaver. I spillets første oppdrag befinner man seg i Al-Hadar hvor Red Team må slå seg sammen med en Delta-tropp som er fanget i byen. Etter å ha kjempet seg inn til Delta-troppen, dør to av Delta-soldatene etter å ha bli truffet av en irakisk granat fra en bombekaster mens Delta-troppen kjemper seg mot en bunker. I denne bunkeren, en kommunikasjonsbunker, må Red Team tre Delta-soldater fra irakiske styrker før de og sersjanten deres blir evakuert.
Red Team blir så sendt til et annet sted for å ødelegge en kommunikasjonsbunker, men blir fakket. De klarer å rømme, og blir siden sendt videre til et biokjemisk anlegg hvor langdistansemissiler blir fylt med den livsfarlige gassen sarin. Etter å ha ødelagt den kjemiske trusselen, må Red Team hjelpe «2nd Marine Division» med å sikre et oljeraffineri som har blitt tatt over av irakiske styrker og skal ødelegges. Oppdraget ender med at marine-infanteriet blir tatt i bakholdsangrep, og mange av dem blir skutt og drept.
Red Team hjelper også til med å sikre Kuwait By ved å kjøre rundt i en M2 Bradley Fighting Vehicle, et militært kjøretøy, mens man dreper irakiske soldater før man til slutt kommer frem til fiendtlig artilleri. Red Team beordrer så et luftangrep for å ødelegge dem, og spillet ender med at Kuwait blir frigjort, og emiren av Kuwait takker FN-koalisjonen for deres militære assistanse.


== Spillbarhet ==
Som i spillets forgjenger kan man også her velge om de fire spesialsoldatene skal være en del av den britiske SAS-styrken eller fra amerikanske Delta Force. Spilleren kan til enhver tid bytte mellom de fire karakterene, og kan også gi ordre til de man ikke styrer. På PlayStation 2 kan to spillere spille samtidig og styre to karakterer hver, men på Xbox og GameCube kan opptil fire spillere spille samtidig. Spilleren er ikke bundet til våpnene karakterene starter med - man kan plukke opp våpen og ammunisjon fra drepte fiender.


== Referanser ==
The Lumineers

The Lumineers er et amerikansk indiefolk, folkrock og americana-band, som holder til i Denver. Gruppen ble stiftet av Wesley Schultz og Jeremiah Fraites i 2005, da de begynte å spille sammen. I 2010 ble gruppens kvinnelige medlem Neyla Pekarek en del av bandet. Etter at gruppens store suksessingel, «Ho Hey», kom ut i desember 2011, ble og Stelth Ulvang og Ben Wahamaki også fulltidsmedlemmer i gruppen. «Ho Hey» og debutalbumet The Lumineers sendte bandet høyt opp på mange av verdens største hitlister og nominasjoner til Grammy og Billboard-utdelingene.


== Medlemmer ==
Wesley Schultz (vokal og gitar)
Jeremiah Fraites (trommer og rytmeinstrumenter)
Neyla Pekarek (cello og vokal)
Stelth Ulvang (piano)
Ben Wahamaki (bass)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
The Lumineers (2012)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Lumineers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Lumineers på Internet Movie Database 
(en) The Lumineers på Apple Music 
(en) The Lumineers på Discogs 
(en) The Lumineers på MusicBrainz 
(en) The Lumineers på SoundCloud 
(en) The Lumineers på Spotify 
(en) The Lumineers på Songkick 
(en) The Lumineers på Last.fm 
(en) The Lumineers på AllMusic
Skauma Kraftverk

Skauma kraftverk er et småkraftverk ved Berkåk i Rennebu kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 180 meter i Skauma. Skaumsjøen (620 moh) regnes som magasin til kraftverket, og regulerer vannføringen i elven. Kraftverksdammen ligger på kote 423 ved E6.
Installert effekt er 900 kW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 3,3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Kvikne-Rennebu Kraftlag Arkivert 3. juli 2016 hos Wayback Machine.