Eilif Andreas Aslaksen

Eilif Andreas Aslaksen (født 3. desember 1963) har vært journalist siden 1983. I oktober 2015 ble han ansvarlig redaktør i Dagbladet Finnmarken. I august 2017 begynte han igjen i NRK Sápmi.
Aslaksen er oppvokst i Hillagurra i Tana kommune. Han ble utdannet ved Norsk Journalisthøgskole i Oslo (1989–1991), og har arbeidet som journalist i avisene Ságat (1983–1984), Sámi Áigi (1984–1986), Dagbladet Finnmarken (1986–1989; 1991–1994), NRK Sami Radio (1994–1999; 2005–2015) og Finnmark Dagblad (1999–2000, 2004).
Frilansjournalist i perioden 2000–2005). Jobbet for TV 2, Norsk Ukeblad og dags- og ukepressen. Laget blant annet dokumentarene Lesbisk i Kautokeino (TV 2), Krigen om vidda (TV 2) og Kidnappet (SVT) sammen med Nils John Porsanger. De to laget også dokumentaren Bjørnemannen for NRK i 2013. Den handlet om Hermann Sotkajervi fra Pasvik.
Aslaksen ble ansatt som ansvarlig redaktør i Dagbladet Finnmarken den 1. oktober 2015. Etter halvannet år i stillingen sa han opp og begynte i NRK.


== Utmerkelser ==
Pr. 2021 har Aslaksen til sammen mottatt seks journalistpriser og seks «hederlig omtale»-diplomer.
Sammen med kollega Thor Werner Thrane fikk han Finnmark Journalistlags pris i 1996 for avsløringene av samerettsutvalgets arbeid. Journalisten fortalte i 2014 hvem som var hovedkilden bak avsløringene fra utvalgets arbeid.Han fikk Samisk journalistforbunds pris i 2003 for avsløringene av forslaget om finnmarksloven. Begge prisene fikk han sammen med Thor Werner Thrane i NRK Sami Radio. I begrunnelsen fra Finnmark Journalistlag står det at prisen tildeles for «å ha fått fram de viktigste forslagene i Samerettsutvalgets innstilling lenge før offentliggjøringen. Avsløringene til Aslaksen og Thrane satte for alvor i gang debatten om hvem som skal eie land og vann i Finnmark.»
Han fikk samisk journalistpris av NRK Sami Radio, YLE Sami og SVT/SR i 2010 for arbeidet med Boalvvir-saken. Finnmark Journalistlag hedret ham med hederlig omtale i forbindelse med dekningen av samme sak, og begrunnet tildelingen på følgende måte: «For over lang tid å ha belyst kritikkverdig bruk av offentlige penger innenfor reindriftsnæringa.»
Eilif Aslaksen fikk Årets pressepris 2011 fra Finnmark Journalistlag etter å ha avslørt at tidligere sametingsrepresentant Johan Mikkel Sara hadde jukset med reiseregninger. I juryens begrunnelse het det: «Årets pressepris går til en journalist som gjennom svært målrettet, systematisk og utholdende arbeid, har klart å avdekke privat bruk av penger øremerket politisk arbeid. Eilif Aslaksen har på en forbilledlig måte gravd fram saken, analysert og kontrollert skriftlige og muntlige kilder og drevet fram fakta i saken inntil den tidligere sametingspolitikeren fant det mest formålstjenlig å politianmelde seg selv.»
Aslaksen ble nominert til WIJA-prisen (WITBN Indigenous Journalism Awards) i 2012, stiftet av World Indigenous Television Broadcasters Network (WITBN). Dette var den første internasjonale journalistprisen for urfolk. Aslaksen fikk hederlig omtale under utdelingen i Kautokeino i mars 2012 for avsløringen av svindelen til sametingspolitikeren.
Johan Mikkel Sara ble forøvrig dømt for bedrageri både i Indre Finnmark tingrett og Hålogaland lagmannsrett.
Han ble tildelt diplom med hederlig omtale av Finnmark Journalistlag i 2014 for en reportasjeserie om hvordan rovvilt preger reindriften. Juryen uttalte: «Et imponerende stykke systematisk journalistisk arbeid om hvordan rovvilterstatninger håndteres og hvordan det slår ut for økonomien til den enkelte reindriftsutøver, med det resultat at erstatningsordningen vil endres tidligere enn planlagt.»Eilif Aslaksen fikk både Finnmark Journalistlags og NRK, SVT og YLEs journalistpris i 2015 for avsløringene av reintallet i Finnmark. Finnmark Journalistlag omtalte arbeidet på følgende måte: «Nyskapende og metodisk imponerende prosjekt som ga helt ny innsikt, brøt tradisjonelle tabu i reindriftsmiljøet - og som vakte nasjonal oppmerksomhet.» Metoderapporten finnes i arkivet til Stiftelsen for Kritisk og Undersøkende Presse (SKUP). De samiske kringkasterne i Norge, Sverige og Finland tildelte Aslaksen den samiske journalistprisen for samme prosjekt.
I forbindelse med tildelingen av Journalistprisen i 2015 under Svarte Natta-konferansen i Tromsø fortalte Aslaksen om arbeidet med reintallsprosjektet. Nettstedet Medier24.com laget en artikkel, og det førte til en debatt mellom Aslaksen og nyhetsredaktør Ravdna Buljo Gaup i NRK Sápmi. Buljo Gaup sa opp stillingen sin senere, og begynte som avdelingsdirektør på Sametinget.
Sammen med kollegene Marit Sofie Holmestrand og Nils John Porsanger i NRK Sápmi laget Aslaksen en reportasjeserie om voldtektskulturen i Sápmi høsten 2018. Arbeidet fikk hederlig omtale i forbindelse med Svarte Nattas journalistpris 2019. Begge reportasjene, Mor og datter - begge voldtatt og Voldtatt i min egen seng med babyen ved siden av meg, ble lest over 200 000 brukere. Journalistene utarbeidet en metoderapport om arbeidet med disse reportasjene, som ble innlevert til SKUP.Reportasjen Troen på "Djevelpakten" ble publisert i mai 2020. Den handlet om mennesker som noen påsto hadde en pakt med djevelen. Hovedpersonen i reportasjen, Inger Márjá Sokki Hætta fra Kautokeino, ble beskyldt for å tatt livet av et foster, og dette førte til baksnakking og utfrysning i samfunnet. Gjennom flere reportasjer både på nett, radio og TV fikk NRK Sápmis journalister Marit Sofie Holmestrand og Eilif Aslaksen fram et gammelt og tabubelagt tema. Reportasjen om bærerne av det onde ble nominert til Mediebedriftenes landsforenings årlige prisutdeling. I kategorien Årets lokale historie, fikk journalistene diplomet Excellence.
Juryen sier dette om reportasjen: «Det er så man kjenner smerten som er påført historiens hovedpersoner. Her tas alle fortellerteknikker i bruk, og anvendes klokt for å få frem denne vonde og viktige historien. Dette er en lokal historie som når og treffer langt utenfor lokalsamfunnet. Mesterlig fortalt med respekt og verdighet.».
Aslaksen og Holmestrand fikk hederlig omtale-diplom på Svarte Natta-konferansen i Tromsø i april 2022 for reportasjeserien Troen på "Djevelpakten".
Juryens begrunnelse: «Reportasjen setter søkelyset på et fenomen som alt for lenge har fått leve sitt eget liv utenfor offentlighetens interesse. Sårbare mennesker løftes fram på en verdig og troverdig måte, og får fortelle om sine erfaringer - som igjen suppleres med kunnskap på en lærerik og god måte. Dette er en sak/saker som har positive konsekvenser, både for samfunnet og for berørte enkeltmennesker. Som journalistene selv skriver i metoderapporten, kan historiene til enkeltmennesker synliggjøre samfunnsproblemer, og disse sakene er med på å bryte en skadelig taushetsspiral, hvor år med ensomhet, taushet og fortielse løftes fram i lyset. Den journalistiske jobben som er gjort, kan også sees på som et viktig og modig journalistisk etterarbeid etter Tysfjord-saken.»


== Referanser ==