jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olifant (blåseinstrument)

Olifant (en alternativ stavemåte for ordet elefant) ble i middelalderen brukt om jakthorn laget av elfenben, altså av støttenner fra elefanter. En av de mest sagnomsuste olifantene tilhørte den frankiske sagnhelten Roland, kjent fra middelalderdiktet Rolandskvadet.


== Ridder Rolands olifant ==
I Rolandskvadet bærer Roland med seg olifanten sin i slaget ved Roncevaux, der han befinner seg i baktroppen av Karl den stores hær. Ridderen Oliver, som var en annen av Karl den stores paladiner, ber Roland blåse i olifanten for å tilkalle forsterkninger, men Roland vil ikke. Til sist gir han imidlertid etter, men da har den frankiske hæren allerede tapt for sarasenerne. Roland forsøker da å ødelegge både olifanten og sverdet sitt, som bærer navnet Durendal, for at disse verdifulle gjenstandene ikke skal falle i fiendens hender. Historien ender med at Roland blåser i hornet, men den kraften dette krever sprenger tinningen hans, og han dør. Karlamagnús saga sier for øvrig at Rolands olifant var laget av hornet til en enhjørning som var blitt felt i India.
Følgende strofe er et eksempel på Rolandskvadets omtale av Rolands olifant:

Rida dei ut av Franklandet
med dyra dros i salen
Bles i luren Olivant
på RonsalavollenRonsalavollen er den norrøne formen av det franske stedsnavnet Roncevaux, eller Roncesvalles på spansk.


== Andre olifanter ==
En annen berømt olifant tilhørte Gaston IV av Béarn, og  den befinner seg nå i den spanske byen Zaragoza, som Gaston var med på å erobre fra muslimene.
Ulph-olifanten, som befinner seg i skattkammeret i katedralen i York, hører til en gruppe olifanter som ble skåret ut i Salerno i siste halvdel av det ellevte århundre, da normannerne regjerte der. Et av motivene i relieffene som pryder Ulph-olifanten er et par griffer som står rygg mot rygg med haler som ender i uhyrlige hoder med store ører.
Ulph-olifanten er sannsynligvis identisk med det hornet som ble skjenket til katedralen i York av den adelige vikingen Ulph eller Ulf, som var bosatt i Yorkshire før Edvard Bekjennerens regjeringstid. Edvard Bekjenneren var konge fra 1044 til 1066. I så fall kan hornet som i dag betegnes Ulph-olifanten ikke være laget senere enn i den første halvdelen av det ellevte århundret.
En gruppe elfenbenshorn prydet med utskårne bånd i lav-relieff regnes å ha blitt til i de samme verkstedene i Salerno som Ulph-olifanten; disse hornene befinner seg i dag i ulike samlinger rundt om i verden. En av disse olifantene finnes i kartusianer-klosteret i Portes, en annen i Boston Museum of Fine Arts. Ytterligere andre horn i denne gruppen finner vi i skattkammeret i St. Sernin-katedralen i Toulouse og i katedralen i Zaragoza.


== Litteratur ==
Rolandskvedet (Bokverk frå millomalderen 6), Det norske samlaget (1934), til nynorsk ved Johs. A. Dale


== Eksterne lenker ==
Olifant, Nordisk familjebok
Roland, Store norske leksikon
Olifant

Olifant kan referere til

Olifant (Tolkien) et dyr i J.R.R. Tolkiens bøker
Olifant (blåseinstrument) et horn av elfenben som ble brukt i middelalderen, bl.a. av sagnhelten Roland
Maharashtri

Maharashtri (devanagari: महाराष्ट्री प्राकृत, ordrett «imperiets språk») var et indoarisk språk i det gamle India som var i bruk fra omkring 500 f.Kr. til 500 e.Kr. Språket var det offisielle språket til Satavahana-imperiet frem til de første århundrene av den kristne tidsregning. Under beskyttelsen av dette imperiet, ble maharashtri det mest utbredte folkelige språket (prākrit) i sin tid, og ble talt fra Malwa og Rajputana i nord til Krishna og elveregionen Tungabhadra i sør.
Sanskrit mistet sin høystatus som «formidlende språk» omkring 500 f.Kr., på omkring samme tid som maharashtri kom i bruk og utviklet seg til den dominerende av de tre dramatiske prākriter. Dets litterære bruk ble berømt gjennom utbredelsen av dramaet Kālidāsa.
Regenten Hāla (regjerte 20-24 e.Kr.), som er nevnt i Puranaene som et medlem av Satavahana-dynastiet, benyttet seg av maharashtri til å skrive Saptashati (सप्तशती) eller Gāthā Saptashatī, Setubandh (सेतुबंध) og Karpurmanjari (कर्पुरमंजरी).
En avart av maharashtri, kalt jaina maharashtri, ble også benyttet til å skrive deler av jainismens tekster. Satavahana kongen Hala's Sattasai, en antologi på over 700 kjærlighetsdikt, er et av de mest berømte verkene på maharashtri.
I løpet av det 15. og det 16. århundre utviklet maharashtri seg til marathi, og det er også opphav til de moderne språkene konkani, singalesisk og dhivehi. Maharashtri overlevde også lenge i den moderne delstaten Maharashtra, og var vidt utbredt i det vestlige India og endog så langt sør som til deler av India hvor det snakkes kannada.
Karl av Valois

Karl av Valois (Charles de Valois) (født 12. mars 1270, død 16. desember 1325) var greve av Valois, Anjou, Maine og titulær konge av Aragón. 
Han var sønn av Filip III og Isabella av Aragón.
I sitt første ekteskap med Margrete av Anjou fikk han sønnen Filip VI av Frankrike, den første kongen av dynastiet Valois.
Han ble senere gift med Katherina de Courtenay, markgrevinne av Namur og Matilda de Châtillon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles of Valois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karl av Valois hos The Peerage
Karlamagnussagaen

Karlamagnús saga, også kalt Karlamagnussaga eller Karlamagnus-saga («sagaen om Karl den store») var en norrøn samling av gammelfranske chansons de geste fra sagnkretsen Franske emner (engelsk: «The Matter of France»), som handlet om Karl den store og hans høviske riddere eller paladiner. Det norrøne navnet er egentlig Karlamagnús saga ok kappa hans. Karlamagnús saga ble sammenstilt på ordre fra kong Håkon V av Norge, og den norrøne versjonen er omarbeidet og skrevet i prosaform. Visse deler av Karlamagnús saga er i dag de eneste gjengivelsene av gammelfranske fortellinger som har gått tapt i sin originale form.
Karlamagnús saga er et omfattende epos inndelt i ti kapitler eller «grener». Blant de mange fortellingene i verket finner vi følgende historier:

en versjon av fortellingen om Fru Olive og Landri; forfatteren sier selv at denne teksten er basert på en engelsk versjon – det eksisterer i dag ingen tilsvarende fransk tekst.
Kong Agolant – en versjon av historien om sarasenerkongen Agolant slik den fortelles i verket Historia Caroli Magni
Otuel – en versjon av det franske diktet Otinel
Af Runzival Bardaga – en versjon av Rolandskvadet som ligger nært opptil Oxford-manuskriptet rent innholdsmessig (om enn med noen få, men betydelige forskjeller)
historien om Basin, som handler om Karl den stores barndom – vi kjenner i dag ikke til noen fransk versjon av denne fortellingen.


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon
Teksten på Heimskringla.no
Teksten i Internetarkivet
Gammelsvensk parafrase på vers
Alaska National Interest Lands Conservation Act

Alaska National Interest Lands Conservation Act (ANILCA) er en naturfredningslov som ble vedtatt i USAs kongress i 1980, og signert av president Jimmy Carter 2. desember samme år.  
Loven omfatter etablering eller utvidelse av i alt 15 verneområder som forvaltes av National Park Service; i tillegg til å øremerke andre offentlig eide landområder for forvaltning i regi av United States Forest Service og United States Fish and Wildlife Service. Totalt omfatter fredningsvedtaket 321,900 km².


== Verneområdene ==

Denali nasjonalpark
Wrangell-St. Elias nasjonalpark
Gates of the Arctic nasjonalpark
Lake Clark nasjonalpark
Kobuk Valley nasjonalpark
Katmai nasjonalpark
Glacier Bay nasjonalpark
Kenai Fjords nasjonalpark
Kenai National Wildlife Refuge
Cape Krusenstern National Monument
Admiralty Island National Monument
Misty Fjords National Monument
Aniakchak National Monument and Preserve
Bering Land Bridge National Preserve
Noatak National Preserve
Yukon-Charley Rivers National Preserve
Yukon Delta National Wildlife Refuge
Yukon Flats National Wildlife Refuge
i tillegg ble det vedtatt utvidelser av Arctic National Wildlife Refuge
Nybrua holdeplass

Nybrua holdeplass er en trikkeholdeplass i Storgata ved Oslo legevakt i strøket Fjerdingen i Oslo. Den tilhører Grünerløkka-Torshov-linjen og Sinsenlinjen. Tidligere Nybrua holdeplass i Thorvald Meyers gate på nordsiden av Nybrua ble nedlagt i 2015.


== Holdeplassen i Storgata som ble åpnet i 2021 ==
Holdeplassen ble åpnet 15. februar 2021 og er anlagt som en del av oppgraderingen av Storgata. Plattformene har atkomst gjennom den gamle lindealleen. Holdeplassen var ikke ferdig da den åpnet, men behovet for en holdeplass på den lange strekningen mellom Lilletorget holdeplass og Schous plass holdeplass tilsa å åpne så tidlig som mulig. Den erstatter Hausmanns gate holdeplass, som lå litt lenger syd, før krysset med Hausmanns gate, og som ble lagt ned i november 2018.


== Holdeplassen som ble nedlagt i 2015 ==

Nybrua holdeplass var en trikkeholdeplass helt nederst i Thorvald Meyers gate på Grünerløkka i Oslo, på Grünerløkka-Torshov-linjen like ved der den skilles fra Sinsenlinjen. Holdeplassen ble nedlagt 16. august 2015 grunnet lite bruk og kort avstand til holdeplassen Schous plass.I februar 2021 ble det åpnet ny Nybrua holdeplass i Storgata på sydsiden av Nybrua.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Schous plass holdeplass

Schous plass holdeplass er en trikkeholdeplass på Grünerløkka i Oslo, helt nederst på Grünerløkka-Torshov-linjen etter å ha skilt lag med Sinsenlinjen.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Biermanns gate holdeplass

Biermanns gate er en trikkeholdeplass på grensen mellom bydelene Sagene og Grünerløkka i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Torshov holdeplass

Torshov er en trikkeholdeplass på Torshov i bydel Sagene i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Sandaker senter holdeplass

Sandaker senter holdeplass er en trikkeholdeplass på Torshov i bydel Sagene i Oslo.
Etter at holdeplassen ble tatt i bruk i 1994 viste det seg at den hadde uvanlig høy ulykkesrisiko i forhold til de andre trikkeholdeplassene i Oslo. Hovedårsaken til dette var at passasjerene måtte krysse Sandakerveiens kjørebane ved av- og påstigning. I 2003 ble det derfor besluttet å sette i verk sikkerhetstiltak. I dag er holdeplassen bygd med plattformer helt inntil trikkelinjen, slik at all motortrafikk må vente mens trikken står på holdeplassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Grefsenveien holdeplass

Grefsenveien er en trikkeholdeplass på Sandaker i bydel Sagene i Oslo.
Holdeplassen ligger nederst i Grefsenveien ved Nordpolen, mellom Amtmann Meinichs gate og Birch-Reichenwalds gate.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Amfi Madla

AMFI Madla er et kjøpesenter som ligger i Rogaland. Senteret har 85 butikker og hadde i 2009 en brutto-omsetning på 1 017 mill. kroner.
Mathilde av Friesland

Mathilde av Friesland (født ca. 1024, død 1044) var dronning av Frankrike gjennom sitt ekteskap med Henrik I av Frankrike, som hun ble gift med i 1034. Hun var hans første hustru.Hun var datter av Liudolf, markgreve av Friesland, og Gertrude av Egisheim.
Etter at Henriks forlovede Mathilde av Franken døde, datter av keiser Konrad II, ble ekteskapet mellom Henrik og Mathilde inngått i 1034. Hun var da rundt 10 år gammel, men det ble fullbyrdet senere. En gang rundt 1040 fødte Mathilde en datter, men datteren døde kort tid etter. Mathilde døde i 1044. Hun ble gravlagt i klosterkirken Saint-Denis i Paris, men hennes grav er ikke bevart.
Henrik giftet seg med Anna av Kiev etter hennes død.


== Referanser ==
Villa Kulild

Villa Kulild (født 31. mars 1964) er en norsk siviløkonom. Fra 2015 er hun departementsråd i Samferdselsdepartementet.Kulild arbeidet i rundt 20 år i Olje- og energidepartementet, til slutt som ekspedisjonssjef og konstituert departementsråd, men sa opp etter en reportasje i avisen Dagens Næringsliv, hvor hennes habilitet knyttet til et investeringsselskap hun hadde med sin mann ble tatt opp. Kulid begynte etter et halvår i Norad og ble i november 2010 utnevnt som direktør for direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad). Kulild ble siden departementsråd i samferdselsdepartementet.Kulild har fireårig siviløkonomutdannelse fra Norges Handelshøyskole (1983–1987), og har i tillegg grunnfag i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen.Mal:Kilde mangler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Villa Kulild på Internet Movie Database 
(no) Pressemelding om utnevnelsen fra Utenriksdepartementets nettsted
(no) «Vill, villere, Villa Kulild», kommentar om Kulilds avgang av Elin Ørjasæter på nettstedet e24
Sootkanalen

Sootkanalen, Soots kanaler eller Soots kanalsystem er ikke definert og har forskjellige betydninger:

I eldre kilder er Sootkanalen alt som er bygget for å fløte tømmer i Haldenvassdraget og fløting av tømmer fra andre vassdrag over i Haldenvassdraget.
Eidskog- og Aurskog-Høland kommuner definerer Sootkanalen som transportsystemet for tømmer mellom innsjøene Skjervangen og Setten. Dette inkluderer slusesystemet, Grasmobanen, vannskillet og Hvervselva.
Turistnæringen har merket  det motstrøms slusesystemet i Eidskog kommune som  severdighet.
Haldenkanalen er delen fra Tistedal ved Halden til Skulerud hvor det er mulig å seile fridtidsbåter opp og ned gjennom slusene.
Bo (artist)

Bo (født Bodil Norunn Larsen på Haramsøy) var en norsk artist, som var aktiv på 80-tallet. Hun deltok i Melodi Grand Prix 1982 med sangen «Kom heim», skrevet av Terje Formoe og Rolf Løvland. Hun var også med i Forente Artister som sang «Sammen for livet».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bo fremfører «Kom heim» i MGP 1982
Filchner-Ronne isbrem

Filchner-Ronne isbrem er den nest største isbremmen i Antarktika. Bremmen ligger ved bredden av Weddellhavet og er delt ved Berknerøya i to adskilte områder. Ronne isbrem utgjør den største, vestlige delen mot Antarktishalvøya. Filchner isbrem er den østlige delen mot Coats Land. Størrelsen er 449 000 km².
Isbremmen er oppkalt etter polarforskerne Wilhelm Filchner og Finn Rønne.
Isens maksimale tykkelse er 600 m. Vanndypet når ned til 1400 m.
De viktigste isbreene som ender i bremmen er Slessorbreen, Recoverybreen, og Support-Force-breen. Alle tre ligger øst for Berknerøya.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 4581 og 12341
Gullhaug bru

Gullhaug bru, tidligere Guldhaug bru eller Guldhaugbrua går over Akerselva i Nydalen i Oslo. Nydalsveien passerer her både Gullhaug torg og elva over brua.
Brua har sitt navn etter plassen Guldhaug øst for elva. På 1800-tallet var det trebru på dette stedet, men den ble ombygd til jernkonstruksjon i 1885, i forbindelse med utvidelse av veien. Den førte da fra Bakke Mølles eiendom på vestbredden til Christiania Spigerverks område og det såkalte «Bikkjetorget» øst for elva. Gullhaug bru passerer Akerselva på et sted med mindre fossefall, og fallrettighetene ved brua ble på 1800-tallet utnyttet til å skaffe kraft både til mølla og verket.
Da Spikerverket var på sitt største lå brua inne på et mer eller mindre lukket industriområde. Det var åpent for ferdsel, men verket hadde kjøreporter i hver ende av Nydalsveien slik at gjennomfartstrafikken over brua var begrenset på dagtid, mens området var stengt om nettene. 


== Referanser ==
Black Swans and Wormhole Wizards

Black Swans and Wormhole Wizards er det trettende studioalbumet fra den amerikanske gitaristen Joe Satriani.


== Sporliste ==
«Premonition» – 3:53
«Dream Song» – 4:49
«Pyrrhic Victoria» – 5:09
«Light Years Away» – 6:11
«Solitude» – 0:58
«Littleworth Lane» – 3:46
«The Golden Room» – 5:20
«Two Sides To Every Story» – 4:10
«Wormhole Wizards» – 6:27
«Wind In The Trees» – 7:43
«God Is Crying» – 4:53


== Musikere ==
Joe Satriani – gitar, bassgitar, keyboard
Allen Whitman – bassgitar
Mike Keneally – keyboard
Jeff Campitelli – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Black Swans and Wormhole Wizards på MusicBrainz
Niya-prakrit

Niya-prākrit var et indoarisk språk som fra 200-tallet til 600-tallet ble benyttet som forvaltningsspråk for indoariske grupper i det området som nå er den autonome regionen Xinjiang i Kina.
Thor Volla

Thor Volla (født 1929, død 22. november 2008 i Oslo) var en norsk idrettsadministrator og direktør ved Norges idrettshøgskole.Han var utdannet offiser med rang av oberstløytnant. 
Volla var NIHs første direktør. Han hadde stillingen fra etableringen av NIH i 1968 til han gikk av med pensjon i 1999. I perioden fram til 1989 var Thor både faglig og administrativ leder, fra 1989 og til 1999 inngikk han i delt ledelse sammen med valgt rektor.
Han var Ridder av 1. klasse, St. Olavs orden (1997).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Tjalve og Volla etter seier i Holmenkollstafetten 1953
Tinie Tempah

Patrick Junior Chukwuem Okogwu (født 7. november 1988), bedre kjent under navnet Tinie Tempah, er en prisvinnende engelsk rapper fra Plumstead i Øst-London. Hans debutalbum, Disc-Overy, debuterte som nummer en på de engelske platelistene den 10. oktober 2010, og ble fulgt opp av nummer-en singlene «Pass Out» og «Written in the Stars».


== Karrierehistorie ==


=== Tidlig karriere ===
I 2006 fikk Tempah mye spilletid på den engelske musikkanalen Channel U med sangen «Wifey Riddim», og i 2007 samarbeidet han med artistene Agent X og Ultra på en av deres sanger. Sangen fikk tittelen «Perfect GCD Hood Economics Room 147». Han dro på turné med Chipmunk i februar 2009.
Da agenten og musikkonsulenten Jade Richardson så Tempah spille på Wireless Festival i 2009, ringte hun Parlophone Records-presidenten Miles Leonard og sa: «Du må sjekke ut denne gutten Tinie Tempah. Han kom rundt lunsjtider og det var rundt 1000 ungdommer som skrek etter han. Han har kun utgitt en selvstendig plate og han har en stor fanskare». Nathan Thompson besøkte Tinie og hans manager Dumi i deres studio et par uker etterpå, og var mektig imponert over hva de allerede hadde gjort for å utvikle Tempahs karriere, og hans ambisjoner rundt sin egen fremtid.
Tempah kunngjorde at han hadde signert for Parlophone i oktober 2009 ved å kjøre en konkurranse på sin blog, hvor vinneren ble invitert på lunsj på Claridges for å feire avtalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tinie Tempah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tinie Tempah på Internet Movie Database 
(en) Tinie Tempah hos The Movie Database
Delhisultanatet

Delhisultanatet er benevnelsen på flere tyrkiske og afghanske dynastier som regjerte Delhi fra 1206 til 1526. De omfatter Mamlukdynastiet (1206–90), Khiljidynastiet (1290–1320), Tughlaqdynastiet (1320–1413), Sayyiddynastiet (1414–51) og Lodidynastiet (1451–1526). Delhisultanatet ble i 1526 absorbert av det voksende Mogulriket.
Sootkanalen (vannskillet)

Vannskillet mellom Haldenvassdraget og Mangenvassdraget er ved østre del av Tvillingtjern.
Som navnet viser var Tvillingtjern tidligere to tjern. Før Engebret Soot bygde Sootkanalen lå vannskillet ved nivåkanalen (se kart). Han bygde en demning ved enden av Grasmobanen og flyttet vannskillet hit. Tvillingtjern ble nå høyere enn Gulltjern. Han trengte alt vannet til videre fløting ned Hvervselva. Det ble gravd ut en nivåkanal mellom Tvillingtjern og Gulltjern.
Det er forholdsvis bratt Nord for Gultjern. Her kom det ned en tømmerrenne. Det var hull i tømmerrenna. Vannet rant ned i en liten kanal som førte det videre til Nivåkanalen. Tømmeret fortsatte i den tørre renna og kom ned i Gulltjern. I enden av Gulltjern var det en ny demning som regulerte vannføringen i Hvervselva.
Hvervselva

Hvervselva er ei elv i Aurskog-Høland kommune i Viken. Den er en del av Haldenvassdraget og renner fra Gulltjern og ned i innsjøen Setten.


== Tømmerfløting ==
Det er kjent at det har vært tømmerfløting i Hvervselva fra 1820-tallet, og vannføringen i elva ble regulert med en demning ved Gulltjern. I 1849 sto Sootkanalen ferdig, noe som medførte betydelige endringer i Hvervselvas nedbørfelt. Utløpet fra Tvillingtjern, som tidligere drenerte mot øst til Skjervangen i Mangenvassdraget, ble snudd slik at Tvillingtjern nå fikk utløp mot vest til Hvervselva og Haldenvassdraget. Hvervselva fikk derved økt vannføring, men for Nivåkanalen mellom Tvillingtjern til Gulltjern var vannføringen for lav til fløting. Bekkene fra Røytjern og Aurdyppeltjern nord for Gulltjern ble derfor ledet over til Tvillingtjern og inn i Nivåkanalen.Med tømmeret som ble fløtet fra Sootkananalen, Grasmobanen over Tvillingtjern, Nivåkanalen og Gulltjern økte tømmermengden som gikk gjennom Hvervselva betydelig. I 1890 ble det bygget ei tømmerrenne i elva, som ble kanalisert med tømmervegger etter samme prinsipp som en kistedam, og elvebunnen ble senket og utjevnet. Denne utbyggingen var også en stor fordel for skogseierne langs Hvervselva, som på grunn av måten tømmerrenna ble bygget på nå kunne levere tømmeret direkte i kanalen.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over elver i Akershus
Bjørn Algrim

Bjørn Algrim (født 14. februar  1956 i Oslo) er en norsk kunstmaler. Han arbeider i en klassisk figurativ teknikk og lager blant annet noe av malingen sin selv. Algrim er utdannet ved Oslo tegne- og reklameskole og har tatt privatstudier i klassisk figurativ kunst ved Nerdrumskolen (3 år).
Algrim har deltatt på en rekke utstillinger i Norge og i utlandet. Han har i noen av sine verker tatt opp samfunnsaktuelle temaer som  Torgersen-saken, hvor han malte maleriet «Livsvarig fordømt». Han har også malt «Julepresangen» som tar opp voksnes alkoholmisbruk og forholdet til barn i julen. Maleriet ble omtalt i media og stilt ut på Henie Onstad kunstsenter.Algrim har malt et maleri med tittelen «Vi kan ikke forby alt som er farlig i dette landet» som omhandler daværende helseminister Dagfinn Høybråten. Senere har han malt et portrettmaleri av politikeren.Algrim har malt en rekke portretter av kjente personer som: Thor Heyerdahl, Henki Kolstad,  Jan Otto Johansen, Knut Dahl, Rolf B. Wegner og Kris Kristofferson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Algrim.com
Dakky Kiær

Dagny Caroline «Dakky» Kiær (født 19. august 1892 i Aker, død 21. juli 1980 i Oslo) var en norsk kvinnesaksforkjemper, venstrepolitiker og sosialskoleleder. Hun var leder for Norsk Kvinnesaksforening 1946–1952 og leder for Norske Kvinners Nasjonalråds sosialskole 1946–1953.
Kiær var datter av høyesterettsadvokat Frits Kiær og Julie Caroline Helene Løvenskiold. Faren var ordfører i Aker en periode, mens morfaren, hoffsjef Herman Løvenskiold (1838–1910), eide Ullern gård. Mot foreldrenes vilje tok hun examen artium i Christiania i 1913, fortsatte å studere og tok lærereksamen. 
Høyst uvanlig for sin tid beholdt hun farsnavnet da hun giftet seg i 1915. Hun ble skilt i 1927, etter å ha fått fire barn. I 1931 gjennomgikk hun de sosiale kursene til Norske Kvinners Nasjonalråd (NKN), som var datidens eneste form for sosialarbeiderutdannelse. Hun var knyttet til NKN i ulike sammenhenger de neste 20 årene, som leder for de sosiale kursene, sekretær for NKN, styremedlem og leder for NKNs sosialskole. Hun holdt en rekke foredrag over temaer som Den enslige mor og hennes problemer, Barnetrygd og Kvinnens arbeid og hennes rett til erverv.Hun var medlem av Oslo bystyre for Venstre 1952–1956, etter å ha vært vararepresentant 1945–1951.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Dakky Kiær – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Dakky Kiær i Store norske leksikon
Carina Helene Tekrø Hermstad

Carina Helene Tekrø Hermstad (født 5. juni 1985) er en norsk sanger og låtskriver.Hun er datter av Ronnie Le Tekrø, kjent fra bandet TNT.
Hermstad har skrevet låter for Anita Hegerland, TNT sitt album A Farewell To Arms og Ronni Le Tekrø sitt soloprosjekt Mein Amph, som er produsert av John Fryer.


== Diskografi ==
TNT: Engine (2010)
Anita Hegerland: Starfish (2011)
Ronni Le Tekrø: Mein Ampf II (2015)


== Referanser ==