jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eusphalerum

Eusphalerum er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Disse små billene er vanlige å finne i blomster.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2,5 millimeter), mer eller mindre brunlige eller rødlige, brede, litt flate kortvinger. Disse billene er forholdsvis tynn-skallede (lite sklerotiserte), litt myke og skjøre. Antennene er tydelig tykkere mot spissen. Pronotum er mye bredere enn langt, omtrent trapesformet. Dekkvingene er lange til kortvinger å være, hos noen arter dekker de så godt som hele bakkroppen. Beina er ganske korte. Ved første øyekast kan disse artene minne om glansbiller (Nitidulidae), særlig fordi de som mange av disse lever på blomster.


== Levevis ==
Eusphalerum-artene finnes ofte tallrikt på blomster, særlig åpne, hvite blomsterklaser som rogn og mjødurt, der de spiser pollen.


== Systematisk oversikt / norske arter ==

Navnet Anthobium har av og til blitt brukt på denne slekten, men det bør brukes om en annen slekt i Omaliinae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Eusphalerini Hatch, 1957
Slekten Eusphalerum Kraatz, 1858
Eusphalerum lapponicum (Mannerheim, 1830)
Eusphalerum luteum (Marsham, 1802)
Eusphalerum minutum (Fabricius, 1792)
Eusphalerum sorbi (Gyllenhal, 1810)
Eusphalerum sorbicola (Y. Kangas, 1941)
Eusphalerum torquatum (Marsham, 1802)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Eusphalerum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eusphalerum hos Artsdatabanken 
(sv) Eusphalerum hos Dyntaxa 
(en) Eusphalerum hos Fauna Europaea 
(en) Eusphalerum hos NCBI 
(en) Kategori:Eusphalerum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eusphalerum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over nordamerikanske arter: [2]
Charlton Athletic (kvinner)

Charlton Athletic Women's Football Club (grunnlagt 1991) er et kvinnefotballag fra London i England som har vunnet både serie og cup.
Laget ble dannet av en utbrytergruppe fra Millwall Lionesses etter deres FA-cupseier i 1991. Som Bromley Borough rykket de med blant andre Hope Powell i stallen, opp til toppdivisjonen FA Women's Premier League i 1994 og skiftet navn til Croydon etter Croydon FC. Og vant første av sine seiere i både serien og FA-cupen for kvinner.
Etter å ha kontroversielt nok skiftet navn til Charlton, efter rivalklubben Charlton Athletic FC, tapte de finalen mot nok en byrival, Fulham LFC i 2002 som de slo i ligacupfinalen to år efter. Etter at herrelaget rykket ned fra Premier League i 2007 fristilte man kvinnelaget, som med ny sponsor fortsatte som Charlton Athletic Community Trust men rykka ned. 
De vant i 2010 FA Women's Premier League


== Meritter ==
Seriemester FA Women's Premier League: 1995/96, 1998/99, 1999/00
Ligacupmester FA Women's Premier League Cup: 2003/04, 2005/06
FA-Cupmester FA Women's Cup: 1995/96, 1999/00, 2004/05


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle hjemmeside
Nicola Sanders

Nicola Sanders (født 23. juni 1982 i High Wycombe) er en britisk hekkesprinter og sprinter


== Junior ==
Nicola vant bronsemedalje på 400 m hekk ved Junior-EM 1999 i Riga. Samme år kom hun på 4.-plass på 400 m hekk ved Ungdoms-VM i friidrett. I 2000 greide hun en 5.-plass ved Junior-VM i friidrett, men vant gull i Commonwealth Youth Championships.
I 2005 kom hun på sjetteplass på 4 x 400 meter stafett i World Student Games.


== Senior ==
Under VM i friidrett 2005 i Helsingfors nådde Sanders semifinalen. Sammen med Lee McConnell, Donna Fraser og Christine Ohuruogu vant hun bronsemedalje på 4 x 400 meter stafett. Hun kom på 4.-plass på 400 m hekk i Commonwealth Games 2006, og vant gull på 4 x 400 m stafett, men ble senere diskvalifisert.
Siden den tid har hun fokusert på 400 m på grunn av skade problemer, og deltar sjelden i hekkeløp.

Sanders kom på sjetteplass i 400 m finalen ved friidretts-EM 2006 i Göteborg. I 2007 tok hun gull på 400 m ved EM innendørs 2007 i Birmingham, med en personlig rekord og nasjonal rekord på 50,02 sekunder. Dette var det femte raskeste løpet innendørs i historien. Hun vant også bronse på 4 x 400 m stafett.
I 2007 skadet hun kneet, og hadde akilles-problemer, men 27. august 2007 brøt hun 50-sekundersgrensen for første gang i sin karriere, da hun løp på 49,77 sekunder i semifinalen på 400 m ved VM i Osaka, en tid som ga henne tredjeplass på den britiske bestenoteringslisten. Hun gikk til finalen, der hun endte på andreplass bak Christine Ohuruogu. Sanders satte også ny personlig rekord på 49,65, noe som plasserer henne som den fjerde raskeste britiske friidrettsutøveren noen sinne på 400 m, etter Kathy Cook, Katharine Merry og Ohuruogu, som også satte ny personlig rekord i VM-finalen.
Under den siste dagen av mesterskapet, 2. september, løp Sanders sisteetappen, og sikret bronsemedaljen til det britiske laget på 4 x 400 m. Der ble hun den første kvinnelige britiske løperen til å bryte 49-sekundergrensen i en 400 meter stafettetappe, med tiden 48,76 sekunder. Hun slo da Sally Gunnells tidligere rekord på 49,46 sekunder.
Sanders ble slått ut i den tredje semifinalen på 400 m ved Sommer-OL 2008, med tiden 50,71 sekunder, med en tøff banetrekning, der hun fikk bane 9. 
Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona fikk de britiske jentene bronse. De andre tre på laget var Marilyn Okoro, Perri Shakes-Drayton og Lee McConnell. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nicola Sanders – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nicola Sanders – Olympics.com 
(en) Nicola Sanders – Olympic.org 
(en) Nicola Sanders – Olympedia 
(en) Nicola Sanders – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicola Sanders – Storbritannias olympiske komité 
(en) Nicola Sanders – Commonwealth Games Federation 
(en) Nicola Sanders – World Athletics 
(en) Nicola Sanders – Diamond League 
(en) Nicola Sanders – Track and Field Statistics
Autobuses de Oriente

Autobuses de Oriente, best kjent som ADO, er et meksikansk busselskap. Det betjener ruter øst og sørøst i landet. Hovedbasen i Mexico by er terminalen TAPO.
Det blei grunnlagt 23. desember 1939, med seks busser som trafikkerte strekninga Mexico by–Puebla–Perote–Xalapa–Veracruz. I dag er ADO et av Mexicos største busselskaper, og har egne terminaler i de fleste byene det betjener.
Alle ADOs busser er av høy standard, med blant annet toalett, fjernsyn og klimaanlegg. I tillegg har selskapet to andre busstyper:

ADO GL («Gran Lujo») – med større avstand mellom setene
ADO Platino (kalt UNO fram til 2009) – med to toaletter, breie soveseter og strømuttak


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Autobuses de Oriente – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
ADOs historie
Bilder av ADO-busser
Afasiforbundet

Afasiforbundet i Norge er en norsk interesseorganisasjon for personer med afasi og andre former for språkproblemer, og for deres pårørende. Foreldreforeningen for barn med språkvansker er en del av Afasiforbundet. Organisasjonen ble stiftet 30. mai 1987, har 24 lokalforeninger, og ledes av generalsekretær Marianne Brodin. Yngve Seterås er styreleder. 
Afasiforbundet arbeider for at mennesker med afasi og andre ervervede kommunikasjonsvansker og deres pårørende skal oppnå full deltakelse og likestilling i samfunnet.
Medlemsbladet Afasiposten utkommer tre til fire ganger i året.
Fra 1.1.2023 er Afasiforbundet en del av LHL  gjennom LHL Hjerneslag og Afasi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
ADO

ADO kan vise til:

Autobuses de Oriente, et meksikansk busselskap
ADO Den Haag, en nederlandsk fotballklubb
AdO Arena, svømmearena i Bergen oppkalt etter Alexander Dale Oen


== Se også ==
Ado, brasiliansk fotballspiller
Tischbein

Tischbein kan vise til blant annet:

Fra kunstnerfamilien, også kjent som Lübecker TischbeinJohann Heinrich Wilhelm Tischbein (1751-1829), tysk maler.
Johann Jacob Tischbein (1725-1791), tysk maler.
Bøfsandwich

Bøfsandwich er en særlig dansk variant av en hamburger.
En bøfsandwich består utover en flat hakkebøf og en bolle også av ketchup, sennep, ristet løk, rå løk og bløte løk (bløde løg). Hertil kommer rødbeter, agurksalat eller syltede agurker, remulade og ev. klassisk brun saus. Av og til benyttes også syltede asier.Bøfsandwich serveres ofte fra pølsevogner og på mer tradisjonelle fastfoodsteder.
I Norge vil tilsvarende være «farse i brød»-en rett man får på Jæren og Sandnes i Rogaland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ordbog over det danske sprog
Sigurd Lewerentz

Sigurd Lewerentz (født 29. juli 1885, død 29. desember 1975) var en svensk arkitekt. Han er særlig kjent for Skogskirkegården sammen med Gunnar Asplund, Malmö stadsteater (sammen med David Helldén og Erik Lallerstedt), Östra kyrkogården i Malmö og arbeidene han utførte sent i livet; Markuskirken og Sankt Petri kirke.
Lewerentz var også en av frontpersonene i forbindelse med Stockholmsutstillingen 1930 der han tegnet et par av utstillingspaviljongene og han var også delaktig i den grafiske formgivingen.
For Markuskirken mottok Lewerentz den første Kasper Salin-prisen som ble utdelt i Arkitektur. Skogskirkegården er en del av den svenske verdensarven.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1962 – Kasper Salin-prisen
1950 – Prins Eugen-medaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Lewerentz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sigurd Lewerentz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Lewerentz-Arkitektregistret
Tidigare Kasper Salin-pristagare-Sveriges Arkitekter
IDstory om Sigurd Lewerentz
4. divisjon fotball for menn

For den pågående sesongen, se: 4. divisjon fotball for menn 2023.4. divisjon i fotball for herrer er det femte nivået i det norske seriesystemet for norsk herrefotball. Divisjonen er fra 2011-sesongen den øverste ikke-nasjonale i systemet, og det er derfor de forskjellige fotballkretsene som bestemmer antall avdelinger.


== Opprykk ==


=== 2019- ===
Det er 18 lag som rykker opp til 3. divisjon. Hver krets får en opprykkskvote de må forholde seg til.


=== 2017-2018 ===
Det er 24 lag som rykker opp til 3. divisjon. Hver krets får en opprykkskvote de må forholde seg til.


=== 2012-2016 ===
Det var 34 lag som rykket opp til 3. divisjon. Hver krets fikk en opprykkskvote de måtte forholde seg til.


== Avdelinger ==


=== Agder ===


=== Akershus ===


=== Buskerud ===


=== Finnmark ===


=== Hordaland ===


=== Hålogaland ===


=== Indre Østland ===


=== Nordland ===


=== Nordmøre og Romsdal ===


=== Oslo ===


=== Rogaland ===


=== Sogn og Fjordane ===


=== Sunnmøre ===


=== Telemark ===


=== Troms ===


=== Trøndelag ===


=== Vestfold ===


=== Østfold ===


== Eksterne lenker ==
Norges Fotballforbund
Markuskirken (Stockholm)

Markuskirken er en kirke som ligger i Björkhagen, en forstad til Stockholm. Den er oppført på gammel sjøbunn i den bjerkelunden som har gitt bydelen navn.
Markuskirken er tegnet av den svenske arkitekten Sigurd Lewerentz etter en arkitektkonkurranse i 1955 og oppført 1958–1963. Innvielsen av menigheten ble foretatt 8. mai 1960 i provisoriske lokaler. 
Sammen med arkitektens andre kirke Sankt Petri regnes den som en av høydepunktene i 1900-tallets brutalistiske arkitektur i Sverige.
Byggearbeidet startet 29. mars 1958 og arbeidet med Markuskirken ble et uvanlig prosjekt. Det ble etablert en gammeldags bygghytte hvor arkitekten var til stede daglig og ledet arbeidet. Lewerentz oppmerksomhett var spesielt rettet mot murernes arbeid.  


== Bygningen ==
I Markuskirken benyttet Lewerentz for første gang karmløse vinduer. Isolerglassrutene ble satt direkte inn i muråpningen. Det finnes ingen dørkarmer, sokler eller gesimser og de elektriske ledningene er lagt synlige utenpå murverket og inngir et eget arkitektonisk uttrykk. Malingen er ytterst sparsom, utskikten domineres av naturmaterialer, tegl fra Helsingborgs Ångtegelbruk, gulvklinker fra Höganäs, limtre og kryssfinér.  Mesteparten av belysningsarmatur og benkene er formgitt av Lewerentz selv.
Utsmykkingen i Markuskirken ble skapt av kunstnerparet Barbro og Robert Nilsson. De formga blant annet de to billedvevene bak alteret og krusifikset. Kirkesølvet, lysestaker og bronseplatten i treporten er av Robert Nilsson, det samme er en klinkerrelieff i fasaden ovenfor porten.
Kirken har egen bygning med fire kirkeklokker som ringes manuelt. En femte klokke er plassert utenfor kirkeporten.
På utsiden av kirken er det anlagt en dam med en bronsefontene – Lotusblomman – som er laget av Robert Nilsson. 
Kirken vakte oppmerksomhet allerede mens den ble oppført og i 1962 fikk Sigurd Lewerentz den første Kasper Salin-prisen som ble utdelt.


== Litteratur og kilder ==
Sigurd Lewerentz, arkitekt, Byggförlaget 1985


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Markuskyrkan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Markuskyrkan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Svenska kyrkan - Markuskyrkan
Bilder og tegninger
Brunede kartofler

Brunede kartofler (brunede poteter, på fransk: Pommes de terre danoises) er en dansk spesialitet, som særlig spises sammen med juleand og flæskesteg, alminnelig kokte poteter og rødkål. Islendinger spiser brúnaðar kartöflur til lam- og svinestek.
Først kokes og pilles potetene, så varmes de på en panne tilsatt sukker og smør. Potetene blir karamellisert i sukkeret og den særlige brune, gyldne farve oppstår.


== Eksterne lenker ==
Brunede kartofler i Den store danske
Isabella av Portugal

Isabella av Portugal (født 24. oktober 1503, død 1. mai 1539) var datter av Manuel I av Portugal og Maria av Aragón. Hun ble spansk dronning og tysk-romersk keiserinne, gift med Karl V, som var tysk-romersk keiser og konge av Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isabella of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isabella av Portugal hos The Peerage
Dyrlægens natmad

Dyrlægens natmad (dyrlegens nattmat) er navnet på et dansk smørrebrød med et bestemt utvalg pålegg på. 
Navnet stammer fra Oskar Davidsens restaurant i København på 1920-tallet, hvor en dyrlege hver aften bestilte dette smørrebrødet.I sin enkleste form består det av et stykke rugbrød smurt med smør eller fett. Derpå legges et lag leverpostei og tynne skiver av saltkjøtt. På toppen garneres med en skive sjy (aspik) og ringer av løk, gjerne rød. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dyrlægens natmad i Den store danske
Manuel I av Portugal

Manuel I av Portugal (født 31. mai 1469 i Alcochete, død 13. desember 1521 i Lisboa) var konge av Portugal og Algarve.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Manueln var sønn av infante Ferdinand, hertug av Viseu (1433–70) og hans hustru infanta Beatrice, hertuginne av Viseu.


=== Konge ===
Manuel ble konge etter hans fetter og svoger Johan II døde i 1495 uten mannlige arvinger, men hadde allerede utnevnt Manuel som sin etterfølger. Hans navn er knyttet til en periode i Portugals historie preget av store prestasjoner både innen politiske affærer og i kunstartene, hovedsakelig grunnet hva kong Johan II hadde startet. Til tross for landets relative lille størrelse og befolkning sammenlignet med andre, større europeiske nasjoner, var Portugal i stand til å bygge et oversjøisk verdensrike av enorme proporsjoner og med en global dimensjon under Manuels styre.
Manuel Is regjering var dessuten betydningsfull ved at en ny lovbok ble utgitt, rettsvesenet nyordnet og likeså undervisningsvesenet.
Grunnet Manuels forbindelse med nabolandet Castilla er hans regjeringstid også preget av forfølgelse både av den mauriske(muslimake]og den jødiske befolkningen. De katolske monarker, Isabella I av Castilla og hennes medregent Ferdinand II av Aragón hadde forvist alle jøder i sine to riker i 1492. Da Manuel I ønsket å gifte seg med deres datter, inngikk han en ekteskapskontrakt som krevde at han måtte forfølge jødene i Portugal. I desember 1496 ble det bestemt alle jøder i Portugal måtte enten tvangskonverteres til kristendommen eller forlate landet uten sine barn.
I 1506 ble Manuel I belønnet av utmerkelsen av Gylne rose av pave Julius II. I 1514 fikk som den første mottaker sin andre Gylne rose av pave Leo X. Han ble kalt for Manuel o Afortunado, «den lykkelige».


== Litteratur ==
Góis, Damião de (1749): «Chronica do serenissimo senhor rei d. Manoel», Na officina de M. Manescal da Costa.
Lowenstein, Steven (2001): The Jewish Cultural Tapestry: International Jewish Folk Traditions. Oxford University Press. s. 36.
Benveniste, Arthur (1997): «500th Anniversary of the Forced Conversion of the Jews of Portugal» i: Address at Sephardic Temple Tifereth Israel, Los Angeles.


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel I of Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manuel I of Portugal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
«Monarch Profile: King Manuel I of Portugal», The Mad Monarchist
«The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal. King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496–7)», Reviews in History
Lewis, Jone Johnson: «Marriages of Manuel I. Spanish and Portuguese Intermarriages», About.com
Pariserbøf

Pariserbøf består av hakket eller skrapet oksekjøtt på et stekt eller smørristet franskbrød.
Man tilføyer fyll etter egen smak. Mest alminnelig er det å ha en eggeplomme, hakkede syltede rødbeter, finsnittet rå løk, kapers og høvlet pepperrot på. 
Pariserbøffen finnes på de fleste danske, tradisjonelle restauranter, og er også hverdagsspise siden den ikke er så dyr å tilberede. 


== Eksterne lenker ==
Pariserbøf i Den store danske
grydeskeen.dk
Simen Stamsø Møller

Simen Axel Stamsø-Møller (født 6. september 1988 i Oslo) er en norsk fotballkommentator og tidligere fotballspiller.
Stamsø Møller spilte sine første år for Lille Tøyen fotballklubb, før han gikk til Skeid hvor han hadde sine ungdomsår. Han kom noe i skyggen av sin ett år eldre bror, Julian Stamsø Møller, som spilte for samme klubb. Brødrene spilte også sammen i Kjelsås. Mens storebror valgte idrettsfag ved Bjerke videregående skole, valgte Simen medier og kommunikasjon på samme skolen, og hadde et mer avslappet forhold til idretten. Mens han spilte for Kjelsås i 2. divisjon fikk han jobb i Canal+, og kommenterte der italiensk Serie A. 
Etter å ha vist seg som en målfarlig spiss i Kjelsås, ble han i oktober 2010 hentet til Tromsø i Eliteserien. Han bestemte seg dermed for å satse på fotball og signerte en treårskontrakt med TIL. Etter lite spilletid i Tromsø ble han i juli 2011 lånt ut til Strømmen i 1. divisjon. Han scoret ni mål på 13 kamper for Strømmen, og overgangen ble permanent før 2012-sesongen.Før 2014-sesongen gikk han tilbake til Kjelsås, hvor han fortsatte å bøtte inn mål i 2. divisjon. Etter 2016-sesongen valgte han å trappe ned for å prioritere TV-jobben. I januar 2017 ble det kjent at han skulle spille for Biggleswade United i engelsk 5. divisjon. Oppholdet hans i klubben ble til TV 2-serien Simen i England.Per 2022 jobber han for TV 2 Sporten og kommenterer La-Liga. Stamsø Møller deltar også i podkasten B-Laget som gis ut av ModerneMedia sammen med Jesper Mathisen og Marius Skjelbæk.


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simen Stamsø Møller på Internet Movie Database 
(en) Simen Stamsø Møller – Transfermarkt 
(no) Simen Stamsø Møller – Norges Fotballforbund 
(en) Simen Stamsø Møller – FBref
Rudolf Steinerseminariet (Järna)

Rudolf Steinerseminariet er et antroposofiskt kultursentrum som ligger i Järna syd for Stockholm.
Seminariet er antroposofenes nordiske sentrum og består av skole, elevhjem, bibliotek, verksteder, konserthus, butikker, sykehus, bakeri og eurytmihus. 
Anlegget omfatter et stort antall bygninger som ble oppført mellom 1968 til 1992 etter tegninger av arkitekt Erik Asmussen. 
Bygget og arkitekten ble tildelt Kasper Salin-prisen for bygningen for 1977, prisen ble delt ut i 1981.


== Referanser ==
Lesteva

Lesteva er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 3-6 millimeter), blanke kortvinger, mer eller mindre brunlige på farge. Kroppen er fint punktert, i motsetning til mange andre punktøyekortvinger er de fint, men tydelig hårete. Med lange, tynne antenner og en langstrakt forkropp kan de overflatisk minne litt om enkelte løpebiller (Carabidae) men kan kjennes på de forkortede dekkvingene. Hodet er fremstrakt, ikke tydelig bredere enn langt, antennene er lange og tynne. Pronotum er minst så langt som bredt, med rundede sider, gjerne nesten hjerteformet. Dekkvingene er kraftig punkterte, lange til kortvinger å være, de dekker godt over halvparten av bakkroppen. Beina er forholdsvis lange og slanke.


== Levevis ==
Lesteva-artene lever på bakken, gjerne på skogbunnen. De vil ha det fuktig og kan være vanlige i fuktig mose ved kanten av bekker.


== Systematisk oversikt / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Anthophagini Thomson, 1859
Slekten Lesteva Latreille, 1796
Lesteva longoelytrata (Goeze, 1777)
Lesteva monticola Kiesenwetter, 1847
Lesteva pubescens Mannerheim, 1830
Lesteva punctata Erichson, 1839
Lesteva sicula Erichson, 1840


=== Liste over øvrige arter ===


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lesteva i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lesteva hos Artsdatabanken 
(sv) Lesteva hos Dyntaxa 
(en) Lesteva hos Fauna Europaea 
(en) Lesteva hos NCBI 
(en) Kategori:Lesteva – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lesteva – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av en nordamerikansk art: [2]
Bilder av noen europeiske arter: [3]
Rémi Gaillard

Rémi Gaillard (født 7. februar 1975 i Montpellier, Hérault, Frankrike) er en fransk humorist som har bygd opp sin anerkjennelse hovedsakelig gjennom video-opplastninger på YouTube.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rémi Gaillard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rémi Gaillard på Internet Movie Database 
(fr) Rémi Gaillard på Allociné 
(en) Rémi Gaillard hos The Movie Database 
Rémi Gaillard på Twitter 
Rémi Gaillard på Facebook 
Rémi Gaillard på Instagram 
Rémi Gaillard på YouTube
Grenzmark Posen-Westpreußen

Grenzmark Posen-Westpreußen var en provins i Fristaten Preussen som oppsto etter at Tyskland måtte avgi størstedelen av provinsene Posen og Vestpreussen til Polen som følge av den polske oppstanden 1918-1919 som fikk det meste av provinsen Posen på polske hender og som ble bekreftet av Versaillestraktaten. De resterende delene av provinsene Posen og Vestpreussen ble Grenzmark Posen-Westpreußen.Den ble oppløst i 1938 og delt mellom provinsene Pommern, Brandenburg og Schlesien
Provinsens hovedstad var Schneidemühl. Provinsen var en typisk Ostelbien og var viktig i forhold til Preußische Ostbahn, jernbanelinjen som blant annet bandt Øst-Preussen gjennom Den polske korridor til resten av riket.


== Referanser ==