jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mayonnaise-kvarteret

Mayonnaise-kvarteret (Majones-kvarteret) var tidligere en betegnelse for den del av København som ligger mellom Nikolaj Plads og Holmens Kanal, og i dag kalles Minefeltet. Forfatteren Gustav Esmann ga stedet dets gastronomiske navn med assosiasjoner til det store koldtbord. Her trivdes prostitusjon, svartebørshandel, heleri og det som verre var.
Dette området sør for Nikolajkirken rundt den nåværende gaten Bremerholm het opprinnelig Dybet, og var i middelalderen åpen sjø, men under grevens feide sørget man for å blokkere farvannet for fienden ved hjelp av senkede skip. En av gatene i strøket har likevel hett Dybensgade siden 1659. Det ble tømt jord og søppel der Dybet hadde ligget, og etter hvert anlagt kålhage for kongen her, siden flyttet nordover til den nåværende Kongens Have. Fra 1620 ble det i stedet reist boliger for flåtens mannskap i den nedlagte kålhagen, kalt «boder» og tilsvarende de offentlige tjenesteboligene i Lille Kongensgade. I nyere tid fikk flere av kvarterets gater navn etter havets dyr fordi sjøfolk hadde bodd her. Laksegade het opprinnelig Skippergade. Den østlige delen av gaten het tidligere Reverentsgade. En «reverens» var å hilse noen ved å bukke for dem, og gaten bøyer seg nesten 90 grader.Ulkegade var så beryktet at beboerne i 1823 fikk medhold i at den ble omdøpt til Holmensgade. Men i 1850 lå fremdeles en fjerdedel av Københavns bordeller her, og i en skillingsvise het det at «Holmensgade den er brent – alle ludderne er rent [sin vei]». Etter 109 år som Holmensgade ble Ulkegade omdøpt til Bremerholm i 1932.Hummergade løp parallelt med Laksegade, men ble nedlagt på 1930-tallet for å gi plass til offentlig nybygg.Ordtaket «Fanden er løs i Laksegade» går tilbake til september 1826, da nr. 15 ble åsted for et poltergeistfenomen. Folk stimlet sammen foran bygget, der poteter, kjøkkensaker, torv og brensel kom flygende ut gjennom knuste vindusruter. Innefra hørtes uhyggelige latterbrøl, grove skjellsord og forbannelser ropt med en dyp, grov stemme, men da politiet ankom etter en times tid, ble det straks helt stille. Huset ble grundig undersøkt fra kjeller til kvist, men politiet fant ingen annen forklaring enn at det hadde vært guttestreker eller ramp. Men lokalbefolkningen festet mer lit til en av husets beboere som skal ha innrømmet at hun tidligere samme dag hadde mant frem djevelen.Taagerup og hans kone Charlotte Cornelia drev vertshus i Laksegade 210. En kveld kastet noen en flaske inn soveromsvinduet deres. Gatens beboere ble innkalt i retten 3. oktober 1826.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fleischer, Jens: København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag, Kbh., 1985
Mayonnaise-kvarteret i Berlingske Tidende
Rosenbach (Vogtland)

50°32′24″N 12°02′26″Ø

Rosenbach er en landkommune (Gemeinde) i Vogtlandkreis i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen som ble opprettet den 1. januar 2011 gjennom en sammenslåing av de tre kommunene Leubnitz, Mehltheuer og Syrau. Disse tre kommunene hadde et interkommunalt samarbeid fra 1994 til 2010 innenfor forvaltningsforbundet Rosenbach.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rosenbach/Vogtl. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Naboløs (København)

Naboløs er en liten, kort gate i det indre København i forlengelse av Hyskenstræde, som den i middelalderen ble oppfattet som en del av, og ned til Slotsholmskanalen. 
Gaten opptrer i 1551 omtalt som thet strede som Niels Tommesen wdi boer, og i 1604 som Weigerhusstræde. I 1684 nenvnes det Strede som gaar neder til dend forige Hummelgaard, mens den først i 1713 og 1728 omtales om henholdsvis Naboeløsstrede og Naboeløs. 
Navnet skyldes antagelig at huset på matrikkel nr. 18 i Snarens kvarter, var det eneste hus med en fasade mot gaten. De andre bygningene hadde pga. brannen i 1728, kun bak- og sidehus mot de andre tilstøtende gatene, men ingen inngang fra Naboløs. 


== Eksterne lenker ==
Fleischer, Jens: København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag, Kbh. 1986
Harald Løvenskiolds vei (Oslo)

Harald Løvenskiolds vei ligger på Røa i Bydel Vestre Aker i Oslo. Veien startet opprinnelig i det store krysset i Røa sentrum. Men med oppgraderingen av Røabanen og utbyggingen av Røa senter ble veien brutt, og starten er nå en liten blindvei fra Melumveien. Veien fortsetter vestover til den møter Kristian Auberts vei nær Lysakerelva. Der svinger veien nordover og følger elva opp forbi Grinidammen og til Rv168 Griniveien.
Veien har navn etter eieren av nordmarks- eller Sørkedalsgodset, Harald Løvenskiold.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Harald Løvenskiolds vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 231. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ospevikler

Ospevikler (Pseudosciaphila branderiana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En stor vikler (vingespenn 21-27 millimeter), en av de større artene i familien. Den er svært variabel i fargen, men mesteparten av individene stemmer med én av to hovedformer: den ene har forvingen fullstendig ensfarget grå, den andre har forvinge med gråbrun grunnfarge, et bredt, hvitt tverrbånd i midten og bredt hvit vingespiss. Bakvingen er grå eller gråbrun.


== Levevis ==
Larven utvikler seg inne i et sammenrullet blad av osp (Populus tremula).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra Den iberiske halvøya, Irland og Island, og i det nordlige Asia.
I Norge er den spredt i Sør-Norge.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Pseudosciaphila branderiana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) ospevikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ospevikler hos Artsdatabanken 
(sv) ospevikler hos Dyntaxa 
(en) ospevikler hos Fauna Europaea 
(en) ospevikler hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudosciaphila branderiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hikaru Nakamura

Hikaru Nakamura (中村光 Nakamura Hikaru, født 9. desember 1987 i Hirakata) er en amerikansk stormester i sjakk (GM). I den internasjonale ratinglisten for april 2022 var Nakamura rangert som verdens 11. beste spiller med en rating på 2750.


== Biografi ==
Nakamura ble født i Hirakata, nær Osaka i Japan av en japansk far og amerikansk mor. I en alder av to år, flyttet han og foreldrene til USA. Han begynte å spille sjakk i en alder av 7 år, veiledet av sin srilankiske stefar, FIDE-mester Sunil Weeramantry. Nakamura har alltid hatt en stor lidenskap for ishockey, og hans favorittlag er Calgary, Edmonton og St Louis og Columbus.
I en alder av 10 år og 79 dager, fikk Nakamura tittelen sjakkmester av det amerikanske sjakkforbundet. Nakamura ble med det den yngste amerikaneren gjennom tidene til å oppnå denne tittelen. I 2003, i en alder av 15 år og 79 dager, fikk Nakamura tittelen stormester i sjakk (GM). Han ble dermed tidenes yngste amerikaner til å oppnå denne tittelen ved å slå Bobby Fischers rekord med 3 måneder.
Nakamura ble verdensmester i fischersjakk i 2022 etter at han slo Jan Nepomnjasjtsjij i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hikaru Nakamura – FIDE 
(en) Hikaru Nakamura – US Chess Federation 
(en) Hikaru Nakamura – chessgames.com 
(en) Hikaru Nakamura – OlimpBase 
(en) Hikaru Nakamura – Chess.com 
(en) Hikaru Nakamura – 365Chess.com
Ole Martin Augdahl

Ole Martin Augdahl (født 8. juni 1847 i Åsen (Levanger), død 28. januar 1944) var en norsk lærer, gårdbruker og politiker (V).
Han var sønn av kirkesanger Peder Olsen i Åsen, og ble utdannet lærer som sin far. Augdahl gikk Klæbu seminar med avgangseksamen i 1867. Han begynte sin lærergjerning i Skogn, hvor han virket et par år. I 1869 ble han ansatt i heimbygda Åsen, i de nyopprettede skolekretsene Mossing og Leangen. I åra 1894–1903 var han lærer ved Gullberget skole.
I 1894 overtok han drifta av heimgården Vedul østre. Han hadde ellers mange verv i lokalsamfunnet. I 34 år var han med i herredsstyret i Åsen, derav 27 år som ordfører, i perioden 1892–1919. Han var også valgmann ved stortingsvalg, valgt som venstremann. I åra 1878–1896 var han bokholder i Aasen Sparebank, og senere bankkasserer 1896–1933. Videre var han styremedlem i Skogn og Aasens Brandassurance-Samfund 1901–1928. Han var også med da Aasen Skytterlag ble stiftet i 1868 og var lagets første formann.


== Kilder ==
Utheim, John (1901). Oversigt over valgtingene og valgmandstingene 1900. Kristiania: Steenske bogtrykkeri. s. 83. 
Åsen historienemnd (1995). Bygdebok for Åsen bind III. Åsen. ISBN 82-990939-5-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Martin Augdahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Franklin Shakespeare

Franklin «Frank» Bradford Shakespeare (født 31. mai 1930), amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Shakespeare ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Franklin Shakespeare – Olympics.com 
(en) Franklin Shakespeare – Olympic.org 
(en) Franklin Shakespeare – Olympedia 
(en) Franklin Shakespeare – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Franklin Shakespeare – Delaware Sports Museum and Hall of Fame 
(en) Franklin Shakespeare – FISA
William Fields

William Beauford Fields (født 6. august 1929 i Georgia, død 20. november 1992) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Fields ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Fields – Olympics.com 
(en) William Fields – Olympic.org 
(en) William Fields – Olympedia 
(en) William Fields – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Fields – FISA
James Dunbar

James Ralph Dunbar (født 11. juli 1930 i Crawfordsville  i Indiana, død 14. mai 2018) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Dunbar ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Dunbar – Olympics.com 
(en) James Dunbar – Olympic.org 
(en) James Dunbar – Olympedia 
(en) James Dunbar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Dunbar – FISA
Richard Murphy

Richard Frederick Murphy (født 14. november 1931) amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Murphy ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Murphy – Olympics.com 
(en) Richard Murphy – Olympic.org 
(en) Richard Murphy – Olympedia 
(en) Richard Murphy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richard Murphy – FISA
Peder Olsen (lokalpolitiker, Åsen)

Peder Olsen (født 26. september 1819 på Skatval, død 10. januar 1909) var en norsk lærer, gårdbruker og lokalpolitiker.
Han var husmannssønn fra Steinssvedjan (Drogsetsvea) på Langstein på Skatval. I 1841 begynte han sin lærerutdannelse på Klæbu seminar og gikk ut derfra i 1843, i samme årskull som blant andre Ole Vig.
I 1845 kom han til Åsen (Levanger), hvor han ble ansatt som lærer og kirkesanger (klokker). Han virket i disse stillingene i nær 50 år, fram til 1894. Den første tida bodde han hos lensmann John Wold på gården Hove, og under lensmann Wolds fravær på Stortinget i 1845, fungerte Olsen som lensmann i Åsen. I de første årene var han omgangsskolelærer, men fra 1861 hadde han sitt virke i «Kjerkstuggu» hvor Vedul skolekrets fikk faste lokaler. I 1869 kjøpte han gården Vedul østre på auksjon etter Ole Tørrissen Vedul.
Peder Olsen ble i 1847 valgt inn i herredsstyret i Åsen, og satt der sammenhengende i 42 år. I 1848–1859 og 1866 var han ordfører. Han var videre formann i fattigkommisjonen i 30 år, og medlem av skolestyret i 45 år. I 1856–1858 var han med på planlegging og bygging av den nye Åsen kirke, bygd som erstatning for Vang kirke og Lo kapell. Olsen laget tegningsutkast til den nye kirka, men disse ble forkastet av departementet. En del år senere fikk han godkjent tegninger til Meråker kirke, oppført i 1874.
Han var far til Ole Martin Augdahl. En annen sønn, Odin Kastor Augdahl i Arendal, var far til Per Augdahl.


== Kilder ==
Åsen historienemnd (1995). Bygdebok for Åsen bind III. Åsen. s. 128–131. ISBN 82-990939-5-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Peder Olsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blåflekket fugleskittvikler

Blåflekket fugleskittvikler (Hedya salicella) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-24 millimeter) og kraftig vikler. Som de andre artene i slekten Hedya kan den ligne på fugleskitt når den sitter i ro, dette gir den god beskyttelse. Thorax er hvit med svarte tegninger. Den fremre delen av forvingen er mørkbrunt spraglete med sølvgrå tegninger, den bakre delen (som er den øverste i hvilestilling) er for det meste skinnende hvit. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.


== Levevis ==
Larvene lever mellom sammenspundne blader av osp og selje. De voksne sommerfuglene flyr fra juni til august og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa, unntatt lengst i vest og nord, og i det nordlige Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Hedya
Blåflekket fugleskittvikler, Hedya salicella (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Hedya salicella på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) blåflekket fugleskittvikler i Encyclopedia of Life 
(en) blåflekket fugleskittvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåflekket fugleskittvikler hos Artsdatabanken 
(sv) blåflekket fugleskittvikler hos Dyntaxa 
(en) blåflekket fugleskittvikler hos Fauna Europaea 
(en) blåflekket fugleskittvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Hedya salicella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hedya salicella – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Slemmedalskatten

Slemmedalskatten er et skattefunn fra vikingtiden funnet i Landvik i Grimstad, og er et av landets flotteste skattefunn.
Mange spor etter fortidens mennesker i landskapet rundt oss er skjult for oss. Noen slike funn er skatter som er gjemt i sin samtid. Slemmedalskatten er en av de største skattene som er funnet i Norge. I vikingtiden ble mer enn to kilo gull og sølv gjemt ved foten av en fjellknaus nær ved sjøen. Det ble funnet ved en tilfeldighet i 1981 etter å ha ligget urørt i over tusen år.
Skatten besto av fire armringer, en fingerring, en medaljong og et halskors i gull, videre bl.a. halsringer, armringer og mynter i sølv. Myntene forteller at skatten er lagt ned etter år 920. Myntene er fra den arabiske verden og fra de britiske øyer. Eieren må ha hørt til de mektigste i samfunnet, trolig en høvding.
To forgylte beslagstykker har runeinskripsjoner som er tolket til kvinnenavnet Tora og mannsnavnet Torfrid.
Slemmedalskatten inngår i den permanente utstillingen på Kulturhistorisk museum i Oslo.


== Litteratur ==
Les mer om funnene i tidsskriftet Viking 1982, der Charlotte Blindheim, Kolbjørn Skaare og Aslak Liestøl gjennomgår henholdsvis gjenstandene, myntene og runene i Slemmedal-skatten.


== Eksterne lenker ==
«Vil ha vikingskatt tilbake på Sørlandet», NRK 24. mai 2016
Bilder av Slemmedalskatten Arkivert 22. februar 2020 hos Wayback Machine.
Robert Detweiler

Robert Detweiler (født 20. juli 1930, død 8. desember 2003) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Detweiler ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Detweiler – Olympics.com 
(en) Robert Detweiler – Olympic.org 
(en) Robert Detweiler – Olympedia 
(en) Robert Detweiler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Detweiler – FISA
Henry Proctor

Henry Proctor (født 20. oktober 1929, død 13. april 2005)var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Proctor ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Proctor – Olympics.com 
(en) Henry Proctor – Olympic.org 
(en) Henry Proctor – Olympedia 
(en) Henry Proctor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henry Proctor – FISA
Mastekranen på Holmen (København)

Mastekranen på Holmen er en mastekran på Holmen i København. Den er bygget under Frederik V i perioden 1748–1751 under ledelse av arkitekt Philip de Lange. 
Ved første øyekast ligner den et tårn med en tømmerkonstruksjon på toppen, men i virkeligheten er selve kranen en konstruksjon som går fra bakken og hele veien opp. Stenbygningen er der for å beskytte det meste av tømmeret mot sol, vær  og vind. Den øverste, synlige trekonstruksjonen er bundet sammen med rep for å sikre en holdbar og elastisk konstruksjon.
Selv om Mastekranen «bare» er et stykke verktøy, er det gjort en del ut av det arkitektoniske. Blant annet er høyden på vinduene ikke like – de blir lavere og lavere for hver etasje for å gi inntrykk av en meget høy bygning.
Mastekranen er fredet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verker av Philip de Lange
Mastekranen.dk Arkivert 29. august 2018 hos Wayback Machine.
Wayne Frye

Wayne Frye (født 30. november 1930 i Trinity i Kentucky, død 26. februar 2014 i Lexington) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Frye ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wayne Frye – Olympics.com 
(en) Wayne Frye – Olympic.org 
(en) Wayne Frye – Olympedia 
(en) Wayne Frye – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wayne Frye – FISA
Edward Stevens

Edward Stevens (født 15. september 1932, død 9. juni 2013) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Stevens ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Charles Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Stevens – Olympics.com 
(en) Edward Stevens – Olympic.org 
(en) Edward Stevens – Olympedia 
(en) Edward Stevens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edward Stevens – FISA
Charles Manring

Charles David «Charley» Manring (født 18. august 1929 i Cleveland, død 7. august 1991 i Bethesda) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Manring ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var styrmann på den amerikanske båten som vant rokonkurransen for åttere foran Sovjetunionen og Australia. Mannskapet på den amerikanske åtteren var Franklin Shakespeare, William Fields, James Dunbar, Richard Murphy, Robert Detweiler, Henry Proctor, Wayne Frye, Edward Stevens og Manring som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i roing, åtter menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Manring – Olympics.com 
(en) Charles Manring – Olympic.org 
(en) Charles Manring – Olympedia 
(en) Charles Manring – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Manring – FISA
Olaf H. Olsen

Olaf Heymann Olsen, født 7. juni 1928 i København, død 17. november 2015, var en dansk historiker og arkeolog. Han er kjent for å ha først og fremst arbeidet innenfor middelalderens og vikingtidens arkeologi. 
Olsen ble allerede som student engasjert som assistent ved Nationalmuseet i København. Han tok graden som cand. mag. i historie og geografi i 1953, og ble museumsinspektør ved Nationalmuseet i 1958. I 1966 tok han graden som dr. phil. ved Universitetet i København med avhandlingen Hørg, Hov og Kirke. Han ble ansatt som professor i middelalderarkeologi ved  Universitetet i Århus i 1971. I 1981 ble han direktør ved Nationalmuseet og riksantikvar.Olsen har gjennomført mange utgravninger av middelalderkirker, og var sentral ved utgravningene av Skuldelevskipene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf H. Olsen på Internet Movie Database 
(da) Olaf H. Olsen på Filmdatabasen