jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ankerorm

Ankerorm er en gruppe hoppekreps som lever parasittisk på fisk i ferskvann.
De parer seg i det siste frittsvømmende utviklingsstadiet. Etter paringen, borer hunnen seg inn i fisken og tar en usegmentert, makk-aktig form, vanligvis med en del hengende utenfor fiskens kropp.


== Diagnose ==
Symptomer på ankerorm kan være:

Ankerormer kan sees med det blotte øye.
Fisken klør seg mot objekter.
Fisken er rød på enkelte steder på huden.
Hele fiskekroppen er betent.
Bittesmå hvitgrønne eller røde makk i sår.
Åndedrettsproblemer.
Generell slapphet.


== Behandling ==
Det finnes flere måter å behandle ankerorm på i akvarium eller dam. Kaliumpermanganat regnes vanligvis som den beste behandlingen og kan brukes enten som medisin i akvariet, eller ved å dyppe fisken i en oppløsning. Andre behandlinger som bad i saltvann, formalin og moderne antiparasitt-medisiner kan hjelpe. Tilsetning av salt i akvarievannet kan redusere faren for sekundære infeksjoner.
Manuell fjerning av parasittene er en av de sikreste måtene å bli kvitt den på. Dette kan gjøres ved å holde fisken i hånden og plukke ut parasittene med pinsett. Man må da være forsiktig så man ikke knekker av halen på parasitten slik at hodet sitter igjen i fisken. Noen ganger kan parasitten grave seg så dypt inn at å trekke den ut skader fisken mer enn å la den sitte der, og bare behandle den med medisiner.


== Historie ==
Slekten Lernaea ble opprettet av Carl von Linné i 1758, og inneholdt da ferskvannsartene Lernaea cyprinacea og Lernaea samlonea, samt saltvannsarten Lernaea asellina. Lernaea samlonea ble senere flyttet til slekten Salmonicola, mens Lernaea asellina ble flyttet til slekten Medesicaste.


== Arter (utvalg) ==
Lernaea anomala
Lernaea bhadraensis
Lernaea catostomi
Lernaea chackoensis
Lernaea composita
Lernaea cruciata
Lernaea cyprinacea
Lernaea devastatrix
Lernaea dolabrodes
Lernaea elegans
Lernaea haplocephala
Lernaea insolens
Lernaea polymorpha
Lernaea pomotidis
Lernaea tortua


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) ankerorm – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) ankerorm i Encyclopedia of Life 
(en) ankerorm i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ankerorm hos Artsdatabanken 
(en) ankerorm hos Fauna Europaea 
(en) ankerorm hos ITIS 
(en) ankerorm hos NCBI 
(en) Kategori:Lernaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lernaea – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over byer i Portugal

Dette er en liste over byer i Portugal. I Portugal får et sted bystatus når det oppfyller visse krav, som et visst innbyggertall, god infrastruktur (skoler, legehjelp, kultur og idrett) eller er et historisk viktig sted. Per 2009 har 156 steder i Portugal bystatus.
I Portugal er ikke en by en administrativ inndeling, så en by ligger ofte i en kommune med et annet navn. Enkelte kommuner inneholder flere byer.
Åtte byer har blitt regnet som byer helt siden Portugal ble et selvstendig kongedømme (de facto 1128): Braga, Coimbra, Lamego, Porto og Viseu, i tillegg til Évora, Lisboa og Silves, som ble annektert senere.


== Liste ==


== Referanser ==

Bortsett fra byen Figueira da Foz.


== Kilder ==
«Cidades Portuguesas» (spansk). Instituto Nacional de Estatística. Arkivert fra originalen 23. mai 2007. Besøkt 4. april 2010. 
«Municípios Portugueses» (spansk). Associação Nacional de Municípios Portugueses. Besøkt 4. april 2010.
Agualva-Cacém

Agualva-Cacém er en by i Portugal i kommunen Sintra. Den består av freguesaene Agualva, Cacém, Mira-Sintra og São Marcos. Byen har omtrent 120 000 innbyggere.Selv om byen offisielt heter Agualva-Cacém, blir den som oftest bare kalt for Cacém. Byen ligger innenfor storbyområdet Lisboa.


== Historie ==
Agualva-Cacém fikk bystatus den 12. juli 2001 og hørte tidligere til et freguesia med samme navn. Da den fikk bystatus ble den offisielt delt inn i de fire tidligere nevnte freguesias.


== Referanser ==
Força Aérea Portuguesa

Força Aérea Portuguesa (FAP) er Portugals flyvåpen. Det ble dannet 1. juli 1952, da hærens flyvåpen (Aeronáutica Militar) og marinens flyvåpen (Aviação Naval) ble slått sammen. Det er en av tre forsvarsgrener i Portugals forsvar og har historie som går tilbake til 1911.


== Historikk ==
Portugisisk militærflyving har røtter tilbake til 1911 da hærens telegraftjeneste opprettet et ballongkompani og mottok en håndfull fly. Under første verdenskrig deltok portugisiske piloter på vestfronten i britiske og franske skvadroner. Portugisiske kolonistyrker i Mosambik disponerte en flyskvadron i sine operasjoner mot tyske styrker i Tysk Øst-Afrika.
I 1914 ble hærens flytjeneste (Serviço Aeronáutico Militar) og den militære flyskolen (Escola Militar de Aeronáutica) etablert. Disse ble senere senere samlet og reorganisert i 1918, samme år ble de første operative skvadronene etablert. Marinens flyvåpen ble grunnlagt i 1917.
I 1924 ble hærens flyvåpen en egen våpenart på lik linje med infanteriet og artilleriet. I 1937 ble organisasjonen reorganisert og fikk egen overkommando og i praksis gjort uavhengig fra resten av hæren.
Flyvåpnene deltok under revolusjonen i 1926, den spanske borgerkrigen og i nøytralitetsvern under andre verdenskrig. Portugal ble medlem av NATO i 1949. 
Da flyvåpnene ble slått sammen i 1952 besto flyparken av en blanding av britiske, amerikanske og tyske flytyper.


== Nåværende flytyper ==
Richard Møller Nielsen

Richard Møller Nielsen, også kalt Ricardo, (født 19. august 1937 i Ubberud ved Odense, død 13. februar 2014 samme sted) var en dansk fotballspiller og landslagstrener for blant annet Danmark, Finland og Israel. Som trener for Danmark var han med på å vinne Fotball-EM 1992 i Sverige, og Confederations Cup 1995 i Saudi-Arabia.


== Klubbkarriere ==
Richard Møller Nielsen begynte sin karriere som fotballspiller i OB og fikk to landskamper, men han måtte tidlig legge opp på grunn av en skade.


== Trenerkarriere ==
Etter å ha lagt opp ble han trener for blant annet Esbjerg fB, OB og det danske ungdomslandslaget. Han oppnådde blant annet å vinne sølvmedaljer i sin første sesong som trener for Esbjerg fB.
Etter mange år som assistent for Sepp Piontek ble han i 1990 landstrener som en nødløsning, da Horst Wohlers ikke kunne komme fri fra sin eksisterende kontrakt med Bundesliga-klubben Bayer Uerdingen, selv om Fotballforbundet hadde ansatt ham som landstrener. Sine største triumfer oppnådde Møller Nielsen da han med Danmarks A-landslag vant Europamesterskapet i fotball 1992 i Sverige og Confederations Cup 1995 i Saudi-Arabia. Richard Møller Nielsen var i alt trener i 49 tellende kamper (EM, VM, OL og Confederations Cup samt kvalifikasjoner), og av dem tapte han kun syv. Europamesterskapstittelen og seieren i Confederations Cup gjør ham til den eneste danske landslagstreneren med finaleseier med det danske landslaget i en større turnering.
Så ble han landslagstrener for Finland (1996-1999) og landstrener for Israel (2000-2002). Han var deretter i ca. ett år trener for Kolding FCs 2. divisjon. Han ble kåret til årets trener i Danmark i 1975 og World Soccer World Manager of the Year 1992.
Møller Nielsen var også trener for Danmark under EM i 1996 i England.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Møller Nielsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Møller Nielsen på Internet Movie Database 
(da) Richard Møller Nielsen på Filmdatabasen 
(de) Richard Møller Nielsen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Richard Møller Nielsen – Transfermarkt 
(en) Richard Møller Nielsen – Transfermarkt (manager) 
(en) Richard Møller Nielsen – national-football-teams.com 
(en) Richard Møller Nielsen – WorldFootball.net 
(de) Richard Møller Nielsen – fussballdaten.de 
(en) Richard Møller Nielsen – EU-Football.info 
(en) Richard Møller Nielsen – EU-Football.info (manager) 
(da) Richard Møller Nielsen – Dansk Boldspil-Union
…And the Beat Goes On!

...and the Beat Goes On er debutalbumet til det tyske dancebandet Scooter. Det er utgitt fire singler fra dette albumet: «Hyper Hyper», «Move Your Ass!», «Friends» og «Endless Summer».


== Sporliste ==
«Different Reality» – 5:33
«Move Your Ass!» – 5:38
«Waiting For Spring» – 4:28
«Endless Summer» – 4:04
«Cosmos» – 6:06
«Rhapsody in E» – 6:02
«Hyper Hyper» – 5:00
«Raving in Mexico» – 6:05
«Beautiful Vibes» – 5:13
«Friends» – 5:10
«Faster Harder Scooter» – 5:06


== Annet ==
«Waiting For Spring» er basert på The Loop!s remiks av singelen «Parade» (1994) av Community i samarbeid med Fonda Rae, kalt «Parade (Waiting 4 Spring)». The Loop! besto av H.P. Baxxter, Rick J. Jordan og Ferris Bueller før de senere ble Scooter.
«Hyper Hyper» har elementer fra den skotske gruppen Ultra-Sonics sang «Annihilating Rhythm» (1993), som var en stor skuffelse for Ultra-Sonic.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) …And the Beat Goes On! på Discogs 
(en) …And the Beat Goes On! på MusicBrainz
Águeda

Águeda er en by og kommune i Portugal med et areal på 335,3 km² og en befolkning på om lag 50 000. Hovedstaden har en befolkning på 14 504.Kommunen ligger i Aveirodistriktet i Beixo Vouga.
Den nåværende borgermesteren er Gil Nadais Resende da Fonseca, som representerer Sosialistpartiet.
Kommunens helligdag er mandagen etter Whitsun.


== Demografi ==


== Freguesaer ==
Kommunen består siden 2013 av elleve sogn (freguesias):
Aguada de Cima
Águeda e Borralha
Barrô e Aguada de Baixo
Belazaima do Chão, Castanheira do Vouga e Agadão
Fermentelos
Macinhata do Vouga
Préstimo e Macieira de Alcoba
Recardães e Espinhel
Travassô e Óis da Ribeira
Trofa, Segadães e Lamas do Vouga' Valongo do Vouga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Águeda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder fra Águeda
Dvergdaddelpalme

Dvergdaddelpalme (Phoenix roebelenii) er en sentvoksende palme i palmeslekten Phoenix som sjelden blir høyere enn 2 meter. Palmen kommer opprinnelig fra Sørøst-Asia i området fra Yunnan-provinsen i Sørvest-Kina til nordlige Laos og Vietnam. 

I dag finner man palmen ofte som containerplante både inne og utendørs, og en av forklaringen til dens popularitet er at den har høy motstandsdyktig for pest og sykdom, samtidig som den tåler moderat tørke og klarer seg uten mye stell.
De fjærformede bladene blir 60-120cm lange og har en grå-grønn farge.


== Eksterne lenker ==
(en) Dvergdaddelpalme i Encyclopedia of Life 
(en) Dvergdaddelpalme i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dvergdaddelpalme hos ITIS 
(en) Dvergdaddelpalme hos NCBI 
(en) Dvergdaddelpalme hos The International Plant Names Index 
(en) Dvergdaddelpalme hos Tropicos 
(en) Kategori:Phoenix roebelenii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phoenix roebelenii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phoenix roebelenii – detaljert informasjon på Wikispecies
Serafimermedaljen

Serafimermedaljen er en svensk medalje, som utdeles av Sveriges monark. Den ble innstiftet i 1748 og er tilknyttet Serafimerordenen. Ulikt ordenen, som fra 1975 bare tildeles utlendinger og svenske kongelige, tildeles Serafimermedaljen fortsatt svenske borgere for særlig humanitære eller samfunnsnyttige fortjenester.


== Kongelige medaljer ==
Serafimermedaljen er, sammen med H.M. Kongens medalje, Medaljen Litteris et Artibus, Prins Eugen-medaljen og Prins Carl-medaljen, en av de kongelige, svenske medaljer som nå tildeles i hoffprotokoll.


== Utforming ==
Serafimermedaljen er laget i gull og bærer på advers Fredrik I av Sveriges portrett omgitt av kongens navn og tittel på latin. Reversen har innskriften «ORDO EQ. SERAPHIN. RESTAURATUS NATALI REGATUS LXXIII» omgitt av Serafimerordenens ordenskjede. Ytterst står en omskrift med devisen «PROCERES CUM PRINCIPE NECTIT» (den forener de fremste med fyrsten) og årstallet «1748». Devisen er et sitat fra den romerske poeten Claudius Claudianus. Medaljen er i 8. størrelse i det svenske systemet for medaljedimensjoner.
 Den har en kongekrone på toppen og er opphengt ved hjelp av en rekke lenker.


== Tildeling ==
Serafimermedaljen tildeles svært sparsomt. Blant mottagere av medaljen er forretningsmannen og bankdirektøren Jacob Wallenberg (1975), diplomaten Olof Rydbeck (1987), forretningsmannen Peter Wallenberg (2000), diplomaten Hans Blix (2004), professor Sture Linnér (2008) og dirigenten Herbert Blomstedt (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serafimermedaljen, Det svenske kongehuset
Huseby (Lier)

Huseby er en gård og et område i Lier i Buskerud. Europavei 18 og Drammenbanen går over området. Gården ligger på leirblandet sandjord på ei slette nordøst for Lierstrandas endepunkt Amtmannssvingen. I vest grenser området til Kjellstad og i nord ligger Linnes. I sør går gården helt til Drammensfjorden. Sankt Hallvard kom fra Huseby.


== Historie ==
Huseby og Linnes ble trolig ryddet som en gård i eldre jernalder med navnet Linnes. I yngre jernalder ble så gården delt i tre. Den delen der husene lå, fikk navnet Huseby (gammelnorsk Hùsabyr – gård med hus, bebyggelse), mens den nordre delen ble kalt Nordre eller Vestre Linnes og den søndre delen Søndre Linnes. Gården ble delt i Søndre og Nordre Huseby i midten av 1650-åra.
Huseby er kjent for to store gravhauger, hvorav Søndre og Nordre Huseby har hver sin på tunet. Mellom den nordre gravhaugen og Oslo-veien ligger det en gammel brønn; i gamle dager brukte Drammens-borgere å ta søndagsturer hit for å drikke av denne brønnen som skulle være helsebringende.


== Sankt Hallvard ==
Hallvard Vebjørnsson vokste opp på Huseby gård på 1000-tallet. Av en historisk kilde betegnes han som en gudfryktig, godhjertet gutt. Det heter om han at da han en maidag i 1043 skulle krysse Drammensfjorden, beskyttet han en gravid kvinnelig trell som var forfulgt. Mennene som forfulgte kvinnen forsøkte å overtale Hallvard til å overlate henne til dem, men han nektet. Mennene ble rasende, skjøt og drepte Hallvard. Deretter drepte de kvinnen. For å skjule ugjerningene sine, senket de liket av Hallvard med en kvernstein bundet til halsen.
På tross av kvernsteinen, fløt liket til Hallvard opp til vannflaten. Han ble funnet og gitt en ærerik begravelse. Senere viste det seg jærtegn ved graven hans. På grunn av sine gjerninger, sin heltemodige død og jærtegnene ved graven hans, ble Hallvard Vebjørnsson kåret til helgen kort tid etter. Sankt Hallvard er blant annet Oslos skytshelgen.


== Spartabanen ==
Idrettsforeningen Sparta kjøpte i 1919 grunn av Albert Opsahl på Huseby til anleggelse av fotballbane. Anlegget ble opparbeidet på dugnad og våren 1920 ble en grusbane og et klubbhus tatt i bruk. Under andre verdenskrig sluttet Sparta opp under idrettsstreiken og banen ble derfor pløyd opp av makthaverne under påskudd at det skulle dyrkes poteter. Etter krigen ble det besluttet å få anlegget i stand igjen og anlegge en gressbane. Sparta kjøpte tilleggsjord, og etter to års dugnadsinnsats sto gressbanen ferdig høsten 1947.
I begynnelsen av 1960-årene ble det kjent at NSB sine planer om utbygging av Drammenbanen innebar at jernbanetraseen ville gå tvers over Spartabanen. Etter at ekspropriering av banen ble vedtatt i 1962 fulgte en lang strid om erstatning. Saken ble tatt helt til Høyesterett. Der ble det inngått forlik og det ble bestemt at erstatningen skulle beregnes ut fra gjenskaffelsesverdi. I april 1970, åtte år etter eksproprieringen, fikk Sparta det endelige sluttoppgjøret for banen på 516 925 kroner og 49 øre.


== Referanser ==
Our Happy Hardcore

Our Happy Hardcore er det andre albumet til den tyske dansegruppen Scooter. Den tredje og siste singelen fra albumet, «Rebel Yell» var en coverversjon av Billy Idols sang med samme navn.


== Sporliste ==
«Let Me Be Your Valentine» – 5:42
«Stuttgart» – 4:52
«Rebel Yell» – 3:57
«Last Minute» – 2:57
«Our Happy Hardcore» – 5:25
«Experience» – 4:56
«This is a Monstertune» – 4:22
«Back in The U.K.» – 3:25
«Hysteria» – 5:18
«Crank It Up» – 4:08


== Utvidet versjon ==
Det var også utgitt en utvidet versjon av albumet. Det ble utgitt den 18. april 2000 av plateselskapet JVC Japan. Denne versjonen av albumet var ikke tilgjengelig i Tyskland før sent i 2003. Den utvidede versjonen inneholdt fem nye spor, deriblant remikser av alle tre singlene fra det originale albumet.
De nye sporene var:

«Back in the U.K.» (Lang versjon) – 5:27
«Back in the U.K.» (Tom Wilson Remiks) – 5:50
«Let Me Be Your Valentine» (Commander Tom Remiks) – 8:05
«Eternity» – 5:23
«Rebel Yell» (Utvidet miks) – 4:44


== Noter ==
«Rebel Yell» er en coverversjon av Billy Idols sang, med samme navn.
Sangen «Last Minute» er en versjon av den hebraiske folkesangen «Hava Nagila».
«Back In The UK» sampler kjenningsmelodien til den britiske TV-serien Miss Marple, som er skrevet av Ron Goodwin.
En remikset versjon av «Crank it Up» er brukt i Da Ali G Show som Brünos (spilt av Sacha Baron Cohen) kjenningsmelodi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Our Happy Hardcore på Discogs 
(en) Our Happy Hardcore på MusicBrainz
Álvaro de Castro

Álvaro Xavier de Castro (født 9. november 1878 i Guarda, død 29. juni 1928 Coimbra) var statsminister i Portugal mellom 20. november og 30. november 1920 og igjen fra 18. desember 1923 til 6. juli 1924. 
Han var en del av det konstitusjonelle juntaen som styrte i Portugal i tre dager i mai 1915. Han tjente senere som guvernør-general i den portugisiske kolonien Mosambik fra 1915 og frem til 1918. Han var en viktig deltaker i det mislykkede kuppet den 11. januar 1919 som fant sted etter mordet på Portugals tidligere president Sidónio Pais.
Han var medgrunnlegger av Det Nasjonale Rekonstitusjons-partiet som var et konservativt portugisisk politisk parti. Han ble utnevnt til statsminister for en kort periode i november 1920. Han ble senere erstattet som statsminister av den tidligere offiseren Liberato Pinto.


== Referanser ==
Alfredo de Sá Cardoso

Alfredo Ernesto de Sá Cardoso (født 6. juni 1864 i Lisboa, død 24. april 1950 samme sted) var en portugisisk republikansk politiker i Den portugisiske første republikk og han tjente to ganger som statsminister av Portugal i denne republikken. 
Før han ble politiker var han offiser i den portugisiske hæren og han var blitt utnevnt til fenrik i 1886 for så å avansere til løytnant to år senere. Kaptein ble han ikke før i 1900 og deretter ble han utnevnt til major i 1911. Han fikk tittelen oberstløytnant i 1915 og ble utnevnt til oberst allerede to år etter det. Han var i tillegg medlem av det portugisiske republikanske partiet og han ble medlem av den respektive Rådgivende Juntaen i 1913.Han var en integrert del av den portugisiske militærkomiteen for å forkynne om den første portugisiske republikk og han var aktiv i revolusjonen som begynte den 5. oktober 1910. Han tok del i motstanden mot opprøret til daværende president Sidónio Pais i desember 1917.


== Referanser ==
Dvergpalme

Dvergpalme (Chamaerops humilis) er en busk-lignende palme fra den vestlige delen av middelhavsområdet og er den palmen som vokser naturlig lengst nord av samtlige palmer. Det er også den eneste palmen som vokser naturlig i Fastlands-Europa.
I helsekostbransjen kalles den amerikanske Serenoa repens for «dvergpalme». Det er en helt annen art som ikke må forveksles med dvergpalmen fra middelhavsområdet.


== Beskrivelse ==
Palmen har mye til felles med palmene i palmeslekten Trachycarpus fra Asia, men disse har kun én stamme, i motsetning til dvergpalmen, som oftest har et busk-lignende utseende med flere stammer. I tillegg har dvergpalmen skarpe torner på bladstilkene, noe Trachycarpus ikke har. 
Det er en relativt seintvoksende palme som normalt ikke blir høyere enn 2-5 meter. Palmen tåler tørke svært bra og vokser best i full sol. Den kan plantes ut i delvis skygge, men vil da strekke seg og få lengre bladstilker, noe som kan gjøre palmen mer utsatt for vær og vind. Kuldeherdigheten kan i noen tilfeller forringes når palmen vokser i for mye skygge.
Palmebladene er vifteformede med en total lengde på 1-1,5 meter. Selve viften er 50-80 cm lang.
Den europeiske viftepalmen er en kuldeherdig palme. Etablerte individ kan tåle kortvarige temperaturer ned mot -12 °C; palmen er derfor blitt svært populær på De britiske øyer, men i den senere tid også i de mildeste delene av Skandinavia har palmen vist seg levedyktig og blomstret.


== Varietet ==
Det finnes offisielt to aksepterte varieteter av den europeiske viftepalmen, samt en kultivar. Disse er:

Chamaerops humilis var. argentea (synonym var. cerifera).
Chamaerops humilis var. humilis.
Chamaerops humilis 'Vulcano'.Den kanskje mest vanlige varieteten er humilis. Den har grønne blader og kommer fra Sørvest-Europa (Portugal, Spania, Frankrike, Italia og Malta). Argentea (også kjent som cerifera) vokser høyt oppe i Atlasfjellene i Marokko i Nordvest-Afrika og skiller seg fra humilis med sine flotte grågrønne eller sølvgrå blader. 
Kultivaren Vulcano er en mer kompakt og fyldig palme uten torner. Palmebladene varierer mye i farge, men minner mye om fargene til argentea, om ikke fullt så utpreget.


== Eksterne lenker ==
(en) Europeisk viftepalme i Encyclopedia of Life 
(en) Europeisk viftepalme i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Europeisk viftepalme hos ITIS 
(en) Europeisk viftepalme hos NCBI 
(en) Europeisk viftepalme hos The International Plant Names Index 
(en) Europeisk viftepalme hos Tropicos 
(en) Kategori:Chamaerops humilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chamaerops humilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chamaerops humilis – detaljert informasjon på Wikispecies
António Maria da Silva

António Maria da Silva (født 26. mai 1872, død 14. oktober 1950 i Lisboa, Portugal) var en portugisisk politiker og var utdannet ingeniør. Han var et prominent medlem av det portugisiske republikanske partiet. Han var statsminister og president for Ministerrådet i hele fire omganger i den portugisiske første republikk. 
Etter at hans parti hadde seiret i valget den 8. november 1925 ble han invitert av kongen til å danne en regjering. Han ledet en stor kampanje mot president Manuel Teixeira Gomes, men Gomes tvang ham til å gå av. Han skulle komme til å bli den siste statsministeren i den første portugisiske republikken.


== Referanser ==
José Norton de Matos

José Maria Mendes Ribeiro Norton de Matos (født 23. mars 1867 i Ponte de Lima, død 3. januar 1955 samme sted) var en portugisisk general og politiker. Etter å ha blitt uteksaminert fra college i Braga, begynte han på Escola Academica i Lisboa i 1880. 
Han ble en del av matematikk-fakultet ved Universitetet i Coimbra i 1884. Senere gikk han på en militær skole, og i 1898 ble han utstasjonert i den portugisiske delen av India. Der begynte han sin karriere innen administrasjon under den portugisiske kolonikrigen. 
Norton de Matos tilbakekomst til hjemlandet falt tett sammen med Portugals konvertering fra monarki til republikk. Matos var forberedt på å tjene det nye regimet akkurat slik han hadde gjort da Portugal fremdeles var et monarki.
Han ble raskt gjort til stabssjef i den 5. militære divisjonen. I 1912 fikk han stillingen som general-guvernør for den portugisiske kolonien Angola. Hans lederskap ble ansett som medvirkende i å beskytte den portugisiske kolonien fra fremmede makter som for eksempel England, Tyskland og Frankrike. 
Norton de Matos ble kalt tilbake til Portugal igjen i 1915 på grunn av den nye politiske situasjonen som oppsto i Portugal under den første verdenskrig. Under denne verdenskrigen ble han utnevnt til forsvarsminister i regjeringen. I denne stillingen hadde han ansvaret for å organisere den portugisiske intervensjon på vestfronten. 
I 1917 dro Matos i eksil til Storbritannia etter flere uenigheter og uoverenkomenster med den nye portugisiske republikken. Han dro senere som en del av den portugisiske delegasjonen til Fredskonferansen i Paris i 1919, som blant annet førte til Versaillestraktaten. Senere vendte han tilbake til Angola som høykommissær for Republikken Portugal. Deretter ble han gjort til den portugisiske ambassadøren i Storbritannia mellom 1923 og 1926. I 1929 ble han valgt inn som en Grand Master av frimurerlosjen i Portugal. 
Han ble også en ledende figur som kjempet i opposisjon mot Estado Novo-regimet til diktatoren António Salazar. I 1943 ble han utvalgt til nasjonalrådet i Movimento de Unidade Nacional Anti-Fascista, eller MUNAF.


== Referanser ==