jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto Robsahm (snekker)

For forretningsmannen og spionen med samme navn, se Otto Robsahm.Otto Rune Føyn Robsahm (født 1968) er en norsk snekker og programleder som har gjort seg kjent som fagråd i diverse oppussingsprogrammer på TV.
Robsahm tv-debuterte i Hilde Hummelvolls NRK-serie Forandring fryder (2000). Deretter deltok han i tv-programmer som Reparatørene og Frokost-TV, før han gikk han til TV 2 der han deltok i Katrine Moholts realityserie Nr. 19 og forbrukerprogrammet TV 2 hjelper deg. I 2010 fikk han sitt eget program, Sinnasnekker’n, som gikk på TVNorge fra 2010 til 2018.Han har ikke formell utdanning som snekker og er i stor grad selvlært.Robsahm tilbrakte barndommen i både Norge, Alaska og Spania. Han reiste tilbake til Alaska i slutten av 1980-årene og etablerte etterhvert eget snekkerfirma, før han kom tilbake i Norge i 1995. I Norge begynte han å arbeide med filmkulisser og var blant annet med på å lage kulissene til Norsk Militær Tattoo (1996–2014) og filmen Jakten på nyresteinen. Han lagde også UFOen som gruppa Infinity brukte under sin opptreden på Spellemannprisen i 1998. Dette prosjektet brakte ham i kontakt med TV-bransjen, og i 1999 fikk han tilbud om å være med i NRKs nye oppussingsserie Forandring fryder.I 2006 deltok han i Skal vi danse.Robsahm er samboer med Marion Teig (f. 1977). De har siden 2013 vært bosatt på et småbruk i Lier kommune i Buskerud. Han er sønn av yrkesmilitær Otto Robsahm (f. 1939, d. 1970) som døde i en drukningsulykke da Robsahm var to år. Han er en fjern slektning av filmskaperen Thomas Robsahm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Robsahm på Internet Movie Database
Svein-Ivar Hansen

Svein Ivar Hansen (født 2. mars 1946, død 4. desember 2022) var generalløytnant i Luftforsvaret. 
Han var utdannet luftvernartillerist fra Luftforsvarets befalsskole og Luftkrigsskolen og var stabssjef i Forsvarets overkommando og sjef for Forsvarsstaben til 2005. Han var også adjutant for daværende kronprins Harald.Hansen var medlem av rådet "Board of Protectors" for Norsk Militær Tattoo i perioden 2008-2014.
Svein Ivar Hansen var kommandør av St. Olavs Orden (2002).


== Referanser ==
Ørnulf Lehn Thune

Ørnulf Lehn Thune (født 3. juni 1934, død 13. juni 2017 i Stjørdal) var en generalmajor i Luftforsvaret. Han var blant annet sjef for Rygge Hovedflystasjon, stabssjef i Luftforsvarsstaben og kommandant på Akershus festning. Han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.


== Referanser ==
Tor Arnt Sandli

Tor Arnt Sandli (født 1948) er pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet ved Luftforsvarets befalsskole, Luftkrigsskolen, RAF Staff College, Forsvarets høgskole, NATO Defense College i Roma og Marshall senteret i Garmich. Han har blant annet vært batterisjef i Nike, sjef luftvernbataljon, militærstipendiat ved NUPI, foredragsskriver for forsvarssjefen, sekretær for Forsvarsstudien 1991, Luftforsvarets personellsjef, luftverninspektør, sjef for Forsvarets stabsskole, overadjutant for H. M. Kongen, norsk seniorepresentant (SNR) ved US Central Command under operasjonene i Afghanistan og Irak og sjef for NATOs nordlige luftoperasjonssenter Combined Air Operations Centre.
Sandli har utgitt en forskningsrapport om CFE-forhandlingene og luftsituasjonen i Nordvest-Europa mot slutten av den kalde krigen, og bidratt med artikler og meningsytringer i forsvarsdebatten. 


== Utmerkelser ==
Sandli vant Norsk Aero Klubbs kårde (NAKs kårde) som beste elev ved Luftkrigsskolen i 1973, han er "Honour Graduate” fra US Air Defense School, og ved RAF Staff College ble han tildelt ”The Andover Prize”.
Han er innehaver av en rekke utmerkelser: Forsvarsmedaljen , Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner, Luftforsvarets vernedyktighetsmedalje, storridder av Den islandske falkeorden, stort fortjenstkors med stjerne av Tysklands fortjenstorden, Det tyske Forbundsforvarets æreskors i gull, kommandør av den Belgiske Kroneordenen, Den hvite stjernes orden 2. klasse, storoffiser av Trestjerneordenen, kommandørstorkors av Storfyrst Gediminas av Litauens orden, Oslo Militære Samfunds hederstegn, The Baltic Defence College Medal of Merit, Forsvarets medalje for skyting, Forsvarets medalje for feltsport og KNBLO-medaljen.
Før han konverterte ferdighetsmedaljene til Forsvarets nye fellesmedaljer hadde han Det militære skarpskyttermerke, Det militære marsjmerke, Det militære skimerke, Infanterimerket, NAIS-medaljen, Det frivillige Skyttervesens dugleiksmerke, Idrettsmerket og Det frivillige Skyttervesens skiskyttermedalje.


== Referanser ==
Christian Ludvig Tillisch

Christian Ludvig Tillisch (født 28. juli 1797 på Favervraa ved Christiansfeld, død 13. september 1844 i Gram) var en dansk embetsmann og politiker. Han var av tysk slekt, og var mer tyskorientert enn broren Frits Tillisch. Christian Ludvig Tillisch var moderat konservativ i politiske spørsmål.
Tillisch hadde examen artium fra Herlufsholm fra 1816, og var cand.jur. fra 1820. Han gjorde så tjeneste i Rentekammeret, før han var amtmann på Færøyene 1828–1830 (konstituert 1825–1828). Tillisch var deretter amtmann i Aabenraa og Løgumkloster 1830–1841. Ved de første fire stenderforsamlingene i Roskilde møtte han som kongevalgt medlem og representant for Færøyene og Island. I 1841 ble han kabinettssekretær for kong Christian VIII, men døde allerede i 1844 av lungeblødning under en reise i Sønderjylland.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk biografisk leksikon, bd. 24 (1943), s. 141–142. (PDF)
Egon Weiner

Egon Weiner (født 1906, død 1. august 1987) var en skulptør og professor ved  Art Institute of Chicago. 


== Skulpturer i Norge ==
«Flammen» (Den står på Stovner i Oslo)
Jesus-skulpturen på ytterveggen av American Lutheran Church i Oslo.


== Bøker av Weiner ==
Art and Human Emotions. (1974)


== Referanser ==
Trond Ragnarsøn Karlsen

Trond Ragnarsøn Karlsen (født 1958) er generalmajor i Luftforsvaret fra 2005. Han er uteksaminert fra Luftforsvarets befalsskole, Sjøkrigsskolen/Intendanturlinjen, Forsvarets stabsskole og Forsvarets høgskole. Han har tjenestegjort ved Bodø hovedflystasjon, Forsvarets overkommando og Rygge flystasjon. Han var nestkommanderende i økonomi- og styringsavdelingen i Forsvarsdepartementet 2003-2004 og han var prosjektleder for omstilling av Forsvarets logistikkorganisasjon 2004-2005. Han var sjef for Forsvarets logistikkorganisasjon fra 2005 til 2011 med ansvaret for gjennomføring av en rekke materiellinvesteringsprosjekter og omstilling av logistikkvirksomheten i Forsvaret. Han var norsk representant ved Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) 2011-2014, og han har siden det vært Director Logistics and Resources Division i NATO. Han er tildelt Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.


== Referanser ==
Eivind Stai

Eivind Stai (født 27. oktober 1933, død 9. februar 2019 i Halden) var en norsk offiser (generalmajor) i Luftforsvaret. 
Han var utdannet luftvernartillerist og var blant annet sjef for Luftforsvarets stabsskole, Luftforsvarsstaben/Organisasjonsavdelingen og Forsvarets overkommando/Forsyningsstaben. 


== Utmerkelser ==
Stai fikk flere utmerkelser, blant annet:

Forsvarsmedaljen
Vernedyktighetsmedaljen


== Referanser ==
Eyvind Schibbye

Eyvind Schibbye (født 26. februar 1933) er pensjonert generalløytnant i Luftforsvaret. 
Etter fullført flyskole i 1953 og luftkrigsskole i 1956, var han blant annet sjef for Bodø hovedflystasjon, kommandør for luftstridskreftene i Sør-Norge og øverstkommanderende for Sør-Norge og sjef for Forsvarskommando Sør-Norge.Schibbye er kommandør av St. Olavs Orden og han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.


== Referanser ==
Carl August Bjurstedt

Carl August Bjurstedt (født 21. desember 1929 i Lillestrøm, død 9. oktober 2019 i Røyken) var en norsk offiser. Han avsluttet den militære karrieren som generalmajor i Luftforsvaret.
Bjurstedt var utdannet luftvernartillerist fra Luftforsvarets befalsskole og Luftvernartilleriets skyte- og våpenskole i 1949-1950. Han ble uteksaminert fra Luftkrigsskolen i 1954, og tok eksamen ved Forsvarets stabsskole i 1966 og tok Forsvarets høgskole. Han var senere blant annet sjef for Rekruttskolen på Gardermoen, batterisjef Asker batteri (Nikebataljonen), Luftvernartilleribataljon Bardufoss, Luftkrigsskolen og Organisasjonsavdelingen i Luftforsvarsstaben. I 1981–1984 var han overadjutant hos kong Olav, før han senere ble stabssjef i Luftforsvarsstaben ved Forsvarets overkommando. I 1987 ble han utnevnt til generalkrigskommissær. Han var den siste i embetet, som ble nedlagt ved opprettelsen av Vernepliktsverket i 1990. 
Bjurstedt var en av de åtte som bar kong Olavs båre under begravelsen, og han gikk ved siden av båren i prosesjonen.
Bjurstedt var ridder av første klasse av Dannebrogordenen (Danmark), kommandør av den Orden del Mérito Civil (Spania), Finlands hvite roses orden, Falkeordenen (Island) og Nordstjerneordenen (Sverige).


== Referanser ==
Frederik Adler Pløyen

Frederik Adler Pløyen (født 2. juli 1764 i Kristiansand, død 8. februar 1849 i København) var en dansk diplomat og embetsmann. Han var far til Christian Pløyen.
Han ble sendt til Helsingør for å gå på skole i 1780, og tok examen artium i 1782. Han avla examen philosophicum i 1783, og ble cand.jur. i 1786. Pløyen var først huslærer, deretter ansatt i Utenriksdepartementet fra omkring 1791. Her var han først fungerende legasjonssekretær i Berlin, deretter konsulatssekretær i Alger 1792–1794, legasjonssekretær i Stockholm 1795–1798, og sekretær i Utenriksdepartementet 1798–1825. Mislykkede forhandlinger som endte med store finansielle tap for statskassen, samt en påstått upassende bemerkning om kongen, var medvirkende til at Pløyen ble avskjediget i 1825, dog i nåde og med pensjon.


== Kilder ==
Dansk biografisk leksikon, bd. 18 (1940), s. 433–434. (PDF)
Trond Moltzau

Trond Moltzau (født 12. desember 1944, død 16. juni 2014) var generalløytnant i Luftforsvaret. Han var utdannet jagerflyver fra Luftforsvarets flygeskole og uteksaminert fra Luftkrigsskolen. Han var blant annet sjef for Luftkrigsskolen og Forsvarets overkommando/Sentralstaben og han var norsk representant i Militærkomitéen i NATO.


== Referanser ==
Gunnar Rolland

Gunnar Rolland (født 1948) er pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet jagerflyger fra Luftforsvarets flygeskole og han er uteksaminert fra Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for Luftforsvarets stabsskole, sjef for Ørland hovedflystasjon og kommandør for luftstridskreftene i Sør-Norge. Hans siste oppdrag før pensjonering var som kommandant ved Bergenhus festning.


== Utmerkelser ==
Han er tildelt Forsvarsmedaljen, Vernedyktighetsmedaljen og Oslo Militære Samfunds hederstegn, samt er utnevnt til offiser av Oranje-Nassau-ordenen.


== Referanser ==
Franciszek Gągor

Franciszek Gągor (født 8. september 1951, død 10. april 2010) var en polsk general og sjef for generalstaben i den polske hær mellom 2006 og 2010.
Han omkom sammen med Polens president Lech Kaczyński i en flystyrt 10. april 2010 nær Smolensk.


== Liv ==
Gągor  var født i 1951 i  Koniuszowa  nær  Nowy  Sącz.


== Referanser ==
John Maxfield Steineger

John Maxfield Steineger (født 13. mars 1960) er en norsk offiser. Han ble i 2009 utnevnt i statsråd som generalmajor i Luftforsvaret og beordret til tjeneste som sjef for Forsvarets sanitet (FSAN).I 2013 frasa han seg stillingen og fikk innvilget permisjon uten lønn i to år fra primo september.Steineger er cand.med. Han har tidligere vært sjef for Lovisenberg distriktspsykiatriske senter, sjef over Forsvarets stressmestringsteam for internasjonale operasjoner, sjef for Forsvarets Flymedisinske Institutt, og klinikksjef for Medisinsk klinikk, Oslo universitetssykehus, Aker. Steineger er spesialist i psykiatri, har utdannelse i flymedisin fra US Navy, og har spesialkompetanse innen menneskelige ytelser og begrensninger samt psykoterapi. Han har Forsvarets høgskole, hovedkurs, fra 2006.


== Referanser ==
Andrzej Kremer

Andrzej Stanisław Kremer (født 8. august 1961 i Kraków, død 10. april 2010 nær Smolensk) var viseutenriksminister i Polen. 
Han omkom i den samme flystyrten nær Smolensk 10. april 2010 der Polens president Lech Kaczyński og andre personer fra den polske eliten døde.


== Referanser ==
Tom Henry Knutsen

Tom Henry Knutsen (født 26. januar 1956) er generalmajor i Luftforsvaret fra 2005. Han er utdannet luftvernartillerist fra Luftforsvarets befalsskole og Luftkrigsskolen. Han er uteksaminert fra U.S. Air War College. Han har vært sjef for Luftkrigsskolen, Luftverninspektør, sjef for Forsvarets skolesenter 2005-06 og han var forsvarsattaché i Washington fra 2006 til 2010. Han var adjutant for H. M. Kongen 1991-94.


== Utmerkelser ==
Knutsen vant Norsk Aero Klubbs kårde (NAKs kårde) som beste elev ved Luftkrigsskolen i 1980. Han er innehaver av en rekke utmerkelser, bl.a.:

Forsvarsmedaljen
Vernedyktighetsmedaljen


== Referanser ==
Christian Pløyen

Christian Pløyen (født 12. januar 1803 i København, død 9. juni 1867) var en dansk jurist og embetsmann.
Christian Pløyen tok examen artium ved Metropolitanskolen i 1821, og ble cand.jur. i 1826. Han var ansatt ved Rentekammeret i 1827–1828, og ansatt i Kammerkanselliet i 1829. Pløyen var landsfogd på Færøyene 1830–1837, og amtmann og kommandant 1837–1848. Som amtmann var han høyt respektert og godt likt blant færøyingene, som han viste en varm interesse for. I 1848 var han kongevalgt medlem av den Grundlovgivende Rigsforsamling for Færøyene. Han var egentlig amtmann i Velje fra 1849, men virket heller som amtmann i Holbæk frem til sin død.
Pløyen var kommandør av Dannebrogordenen fra 1867.
Han var sønn av Frederik Adler Pløyen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk biografisk Lexikon, bd. 13 (1899), s. 186–187. (Les)
Morten Haga Lunde

Morten Haga Lunde (født 20. desember 1960 i Os i Hordaland) er en norsk pensjonert flyoffiser (generalløytnant). Han var sjef for Etterretningstjenesten fra 2016 til 2020. Siden 2021 er han ansatt i Norges Rederiforbund.Lunde er utdannet navigatør fra Luftforsvarets flygeskole og har gjennomført Luftkrigsskolen I og II 1985-87, Forsvarets stabsskole I og II og NATO Defence College i 2002. Han har tjenestegjort ved 333 skvadron, 330 skvadron og KNM Tordenskjold og i Luftforsvarsstaben. Han var sjef for 335 skvadron 1994-98 og ledet det norske C-130-bidraget til IFOR/SFOR i 1995-97. Han ble utnevnt til oberst i august 2002 og tilsatt som sjef for Luftforsvarsstaben/Planavdelingen og han ble utnevnt til brigader 1. august 2003 og tilsatt som Luftoperativ inspektør. Han ble utnevnt til generalmajor og tilsatt som sjef for Avdeling for operasjoner og beredskapsplanlegging i Forsvarsdepartementet. Lunde ble deretter sjef for Forsvarsstaben/Operasjonsavdelingen og han var fra august 2010 til august 2013 nestkommanderende ved Forsvarets operative hovedkvarter. Lunde ble 23. august 2013 utnevnt til generalløytnant og sjef for Forsvarets operative hovedkvarter.Han var sjef for Etterretningstjenesten fra januar 2016 til august 2020 da han ble etterfulgt av viseadmiral Nils Andreas Stensønes.20. mars 2017 ble han kåra til Årets nynorskbrukar av Nynorsk kultursentrum.


== Utmerkelser ==
Lunde er innehaver av Forsvarets hederskors, Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Politimedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen med to stjerner, Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner, Luftforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner, NATO-medaljen (Jugoslavia), Oslo Militære Samfunds hederstegn og Politiets Afghanistanmedalje.


== Referanser ==
Frionor

Frionor var et andelslag som var eid av en rekke frossenfisk-produsenter i Norge. 
Selskapet var i en årrekke den dominerende eksportøren av frossenfisk og fiskeprodukter til i første rekke europeiske land. De hadde medlemsbedrifter i nesten et hvert fiskevær langs norskekysten.
I 2000 ble Frionor kjøpt opp av konkurrenten Findus.


== Referanser ==
Kjell Lutnes

Kjell Magne Lutnes (født 1942) er pensjonert norsk flyver og generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har vært sjef for Ørland hovedflystasjon og kommandør for luftstridskreftene i Nord-Norge. Han har vært direktør for Norsk Luftfartsmuseum i Bodø.


== Referanser ==
Tore Åge Engh

Tore Åge Engh (født 19. januar 1935) er pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet ved Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for Gardermoen flystasjon, Lufttjenesteinspektør og kommandør for luftstridskreftene i Sør-Norge. Han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.
Hugo Eberlein

Hugo Eberlein (født 4. mai 1887 Saalfeld/Saale i Thüringen i keiserdømmet Tyskland, dødsdato omstridt; noen kilder oppgir 12. januar 1944 i Moskva, andre kilder 1940, 1942 eller 16. oktober 1941) var en tysk kommunistisk politiker. 


== Biografi ==
Han deltok i grunnleggelsen av KPD i desember-januar 1919 og deretter i den første kongressen i Komintern 2.-6. mars 1919. Han innehadde viktige poster i Komintern frem til 1928, men ikke lenger på grunn av hans fraksjonatilknytning. Da nazistene tok makten i Tyskland i 1933 flyktet Eberlein til Sovjetunionen, der han fant tilflukt på Hotell Lux.I juli 1937 ble han rammet av Den store terroren i Stalins Sovjet. I januar 1938 ble han avhørt og torturert i ti dager og netter. I april 1938 ble han bragt til Lefortovofengselet, der han ble torturert i mange uker. I 1939 ble han dømt til femten års soning i Vorkuta korrektive arbeidsleir. Han ble sendt tilbake til Moskva i 1941, der han igjen ble stilt for retten og dømt, og ble henrettet den 16. oktober 1941. Andre mener han døde i fengsel i 1944. 
Han ble senere rehabilitert og ble en nasjonal helt i DDR. Det regimentet i DDRs hær (Nationale Volksarmee) som hadde til oppgave å bevokte det østtyske forsvarsministeriets bygninger i Strausberg, fikk navnet Vaktregiment «Hugo Eberlein» etter ham.


== Familie ==
Hugo Eberlein var far til Werner Eberlein, som var aktiv i Sozialistische Einheitspartei Deutschlands, det østtyske kommunistpartiet (der han satt i politbyrået) og Partei des Demokratischen Sozialismus (der han satt i det såkalte eldsterådet). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hermann Weber/Andreas Herbst: Deutsche Kommunisten. Biographisches Handbuch 1918 bis 1945, Berlin: Karl Dietz Verlag 2004, S. 168-170 ISBN 3-320-02044-7


== Eksterne lenker ==
Spartakus und die Dritte Internationale, Artikel von 1924
Per Bøthun

Per Bøthun (født 1942) er pensjonert flyver og generalløytnant i Luftforsvaret. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for 334 skvadron, sjef for Forsvarets overkommando/Operasjonsstaben og øverstkommanderende i Nord-Norge og sjef for Forsvarskommando Nord-Norge. Han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.
Fra 1997 til 1999 ledet han Norges militærmisjon til NATO.


== Referanser ==
Alf Granviken

Alf Granviken (født 17. juli 1932 i Grane i Nordland) er pensjonert norsk flyver og generalløytnant i Luftforsvaret.Han fullførte examen artium i Oslo i 1951 og er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole, flygerutdannelse fra USA og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for 332 skvadron, sjef for Sola hovedflystasjon og Rygge hovedflystasjon, kommandør med rang av generalmajor for luftstridskreftene i Nord-Norge, stabssjef i Forsvarets overkommando og tre år som norsk representant i NATOs militærkomite i Brussel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alf Granviken på Internet Movie Database
Arnvid Brage Løvbukten

Arnvid Brage Løvbukten (født  1948) er pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen, og han har også utdannelse og omfattende tjeneste som prøveflyger. Han har vært sjef for Luftforsvarets stabsskole, sjef for Ørland hovedflystasjon, kommandør for luftstridskreftene i Sør-Norge og sjef for Forsvarsstaben/Fellesstaben 2006-08. Han er tildelt Forsvarsmedaljen og Vernedyktighetsmedaljen.Etter at han gikk av 60 år gammel har han arbeidet som administrasjonssjef i Jesus Church Oslo.


== Referanser ==
Partihøyskolen «Karl Marx»

Partihøyskolen «Karl Marx»  (Tysk:Parteihochschule „Karl Marx“ (PHS)) var en høyskole opprettet i juni 1946 i den okkuperte tyske øst-sonen (SBZ) som snart skulle bli DDR. Skolen var underlagt sentralkomiteen i SED og var dette partiets høyeste læreinstitusjon.  Institusjonen ble nedlagt 30. juni 1990. 
Partihøyskolen ble bygget opp etter sovjetisk modell for utdanning av partikadere. Den lå først i Liebenwalde nord for Berlin, men flyttet i 1948 til nytt, større anlegg. Opprinnelig var skolen basert på halvsårskurs og kurs over to år. Etter hvert ble høyskolen bygget ut, og representerte det ypperste utdanningstilbudet innen partiapparatet. Alternativet var parti-akademiet i Moskva.
I de mer enn førti år skolen eksisterte hadde den over 25 000 studenter. Blant disse kom ved 1200 fra andre land og partier som hadde vennskapsbånd til DDR.
Karl Marx-skolen videreførte noe av kaderutdanningen som i mellomkrigstiden ble drevet i Komintern-regi ved Lenin-skolen i Moskva, - og for Nordens vedkommende også på svenske Björknäs Folkhögskola. Fra 1947 til 1949 sendte også Norges Kommunistiske parti studenter til Karl-Marx-skolen. 


== Norsk dramatikk ==
I 1947 ba NKPs partileder Peder Furubotn om anledning til å sende norske studenter til kaderskolen. De to nærmeste årene gikk åtte NKP-studenter på Karl Marx-skolen. Den første tiden tegnet dette undervisningsopplegget bra, både sett med skolens og NKPs øyne.
I mars 1949 ble imidlertid skolen rammet av en liten skandale: En av lærerne rømte til Titos Jugoslavia. På denne tiden var det vokst fram et skisma mellom Jugoslavia og resten av den Sovjet-dominerte østblokken, så «avhoppingen» ble betraktet som noe ala forræderi. For de norske studentene fikk det umiddelbart følger. Avhopperen hadde nemlig hatt nære forbindelser til partileder Furubotns datter, noe som førte til at søkelyset også ble rettet mot nordmennene. I første omgang tyder alt på at de ble «frikjent».I oktober samme året eksploderte imidlertid motsetningene i NKP i Norge, i det dramatiske Furubotn-oppgjøret. To av de fem norske som da gikk på skolen var kjent som Furubotns menn. En av de to var den senere NKP-lederen Hans I. Kleven. Det norske oppgjøret ble til slutt behandlet i SEDs sekretariat, som besluttet å sende hjem alle skandinaviske studenter. De to «furubotnikkene» ble imidlertid holdt tilbake en tid, så de ikke skulle reise sammen med de andre.For det norske partiets vedkommende ble dette slutten på en lang tradisjon med internasjonal kader-skolering etter Sovjet-modell.


== Direktører ved skolen ==
1946–1947 (for henholdsvis KPD/SPD): Willi Kropp og Carl Bose
1947–1950 (for henholdsvis KPD/SPD): Rudolf Lindau og Paul Lenzner
1950–1983: Hanna Wolf
1983–1989: Kurt Tiedke
1989–1990: Götz Dieckmann


== Referanser ==
Finn Kristian Hannestad

Finn Kristian Hannestad (født 14. mars 1961) er en norsk offiser og flyger. Han ble utnevnt til graden generalmajor 1. januar 2008, da han fikk stillingen som Sjef operasjonsstaben ved Forsvarets operative hovedkvarter (FOH). Fra 2010 til 2014 var han generalinspektør for Luftforsvaret. Han var forsvarsattaché ved Norges ambassade i Washington, USA fra 2014 til 2018. Deretter var Hannestad sjef for Forsvarets veterantjeneste og Forsvarets veteraninspektør frem til 1. april 2021.  
Hannestad er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole, Luftkrigsskolen, Forsvarets stabsskole og U.S. Air War College. Han har vært flyger, vingsjef, nestkommanderende og sjef for 338 skvadron, sjef for F-16 bidraget under Operation Allied Force i Kosovo, sjef for operasjonsgruppen ved Bodø hovedflystasjon, sjef for Forsvarets presse- og informasjonsavdeling, assisterende stabssjef ved NATO Allied Air Component Command Headquarters i Ramstein i Tyskland og sjef for operasjonsstaben ved det som da het Fellesoperativt hovedkvarter.
I statsråd 17. september 2010 ble Hannestad utnevnt til Generalinspektør for Luftforsvaret. Han tiltrådte stillingen 1. oktober 2010 og ble da tildelt Forsvarsmedaljen med laurbærgren.   


== Litteratur ==
Maaø, Ole Jørn/Sanderød, Steinar (red) (2017). Luftforsvarets historie – sett ovenfra. Fagbokforlaget. ISBN 978-82-450-2183-7


== Referanser ==