jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cinabra

Cinabra er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 80 millimeter), rødbrune påfuglspinnere. Bakvingen har en stor, blå øyeflekk, forvingen bare et lite, hvitt punkt. Begge vingepar har et smalt, mørkt tverrbånd i ytre del av vingen.


== Levevis ==
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Saturniinae
Slektsgruppen Bunaeini
Slekten Cinabra Sonthonnax, 1901
Cinabra bracteata (Distant, 1897)
Cinabra hyperbius (Westwood, 1881)
Cinabra kitalei Bouvier, 1930


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.
Bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Cinabra i Encyclopedia of Life 
(en) Cinabra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cinabra hos NCBI 
Cinabra – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Cinabra. Med bilder av de fleste artene [1]
African Moths - Cinabra hyperbius [2]
Gynanisa

Gynanisa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Store (vingespenn 100–130 millimeter), gråbrune påfuglspinnere. Vingenes ytterkant er ujevn, særlig på bakvingen. Forvingen er gråbruyn med to mer eller mindre tydelige, mørke tverrlinjer og en liten, hvit flekk i midten. Bakvingen er rødlig i den indre delen, med en stor, rødlig øyeflekk, ellers med et innsalg av hvitt og et mørkt tverrbånd like utenfor øyeflekken.


== Levevis ==
Som vanlig for påfuglspinnere kan larvene lever på mange ulike slags busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Saturniinae
Slektsgruppen Bunaeini
Slekten Gynanisa Walker, 1855
Gynanisa arba (Darge, 2008)
Gynanisa ata Strand, 1911
Gynanisa basquini Bouyer, 2008
Gynanisa campionea (Signoret, 1845)
Gynanisa carcassoni Rougeot, 1974
Gynanisa commixta (Darge, 2008)
Gynanisa hecqui Darge, 1992
Gynanisa jama Rebel, 1915
Gynanisa kenya (Darge, 2008)
Gynanisa maja (Klug, 1836)
Gynanisa meridiei (Darge, 2008)
Gynanisa minettii Darge, 2002
Gynanisa murphyi Bouyer, 2001
Gynanisa thiryi Bouyer, 1992
Gynanisa uganda (Darge, 2008)
Gynanisa westwoodi Rothschild, 1895
Gynanisa zimba (Darge, 2008)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.
Bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Gynanisa i Encyclopedia of Life 
(en) Gynanisa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gynanisa hos NCBI 
(en) Kategori:Gynanisa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gynanisa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Gynanisa. Med bilder av de fleste artene [1]
African Moths - Gynanisa maja [2]
Jiang Jiemin

Jiang Jiemin (kinesisk: 蒋洁敏, født i oktober 1954 i Yangxin i Shandong i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk forretningsmann og kommunistisk politiker. Han er (2012) formann for PetroChina og administrerende direktør for China National Petroleum Corporation (CNPC). Han har tidligere vært viseguvernør for provinsen Qinghai.
Jiang Jiemin har sin høyere utdannelse i økonomi fra Shandonguniversitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiang Jiemin hos China Vitae 
Forbes:Jiang Jiemin
Times:The top 10 Chinese firms that will challenge the West
Xie Zhenhua

Xie Zhenhua (kinesisk: 解振华, født 1949 i Tianjin i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker, Han er (2012) viseformann for Kinas øverste organ for økonomisk utvikling, Den nasjonale kommisjon for utvikling og reform. Han var tidligere miljøvernminister, men måtte fratre etter eksplosjoner i kjemiske fabrikker i Jilin i 2005. 
Xie Zhenhua har høyere utdannelse fra Tsinghuauniversitetet.  
Xie var Kinas ledende forhandler under tre FN-konferanser om klimaendringer, i København, Cancún (Mexico) og i Durban (Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xie Zhenhua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Xie Zhenhua hos China Vitae
Lezhaligaen

Lezhaligaen var en konføderasjon av albanske fyrstedømmer som eksisterte mellom 2. mars 1444 og 25. april 1479. 
Denne ble dannet etter et initiativ av Georg Kastriota Skanderbeg som organiserte et møte i kystbyen Lezhë med de øvrige lederne av de albanske fyrstehusene. Skanderbeg ble valgt til leder og øverstkommanderende og denne rollen ble Skanderbegs død i 1468 overtatt av Lekë Dukagjini, som var leder fram til ligaen ble oppløst i 1479.
Lezhaligaen ble stiftet da de albanske adelsmennene ble tvunget til å slutte seg sammen for å stå imot Det osmanske rikes ekspansjon, da denne framsto som en felles trussel. Innenfor Lezhaligaen styrte de enkelte fyrstene som fyrstedømmer som selvstendige stater, men med Skanderbeg som militær øverstkommanderende og ga ham suzerenitet.
Gjennom Lezhaligaen ble Skanderbeg forsynt med soldater og penger. Med disse nye ressursene kunne Skanderbeg bygge befestninger og organisere et mobilt forsvar som tvang osmanene å spre sine styrker, noe som også gjorde dem sårbare for albanernes raske nålestikkangrep. Skanderbeg kjempet en geriljakrigføring mot de osmanske hærene, hvor han brukte det fjellrike terrenget til sin fordel. I løpet av de første 8–10 årene hadde Skanderbeg kommanden over en hær på rundt 10 000 til 15 000 mann, men var avhengig av støtte fra de andre albanske fyrstene og måtte hele tiden overbevise dem om at han valgte riktig strategi og taktikk.Lezhaligaen er senere blitt ansett som å være den første albanske statsdannelse.Alliansen falt sammen etter den osmanske seieren ved beleiringen av Shkodër som ble avsluttet 25. april 1479.


== Referanser ==
Xiangsheng

Xiangsheng (tradisjonell kinesisk: 相聲, forenklet kinesisk: 相声, pinyin: xiàngsheng) er en tradisjonell kinesisk komedieform, med sine røtter i den nordkinersiske byen Tianjin. Begrepet oversettes gjerne til engelsk som «crosstalk»;   og er en komisk dialog innenfor gitte rammer. Den består av en rekke elementer, og særlig av ordspill og antydninger. Den fremføres meget raskt. Den kan kanskje minne i form om Abbott & Costellos sketsj Who's on First?
Moderne xiangsheng sies å bestå av fire elementer - tale (說), imitasjon (學), erting (逗) og sang (唱).


== Historie ==
Formen kan spores tilbake til Mingdynastiets tid, og ble særlig populær under Qing-dynastiet; og komedieformen har utviklet seg siden da. Den fremføres nå som regel på beijingdialekt, skjønt tianjindialekten av mandarin var den gamle form. 
Ifølge det kinesiske leksikon Cihai oppstod den fra formene gebixi (i Beijing også kalt xiangsheng), quantang bajiaogu 全堂八角鼓 og minjian xiaohua 民间笑话.En av de første xiangsheng-komikere man kjenner navnet til var Zhang Sanlu, som virket på midten av 1800-tallet. I Kina regnes han som tilhørende «første generasjons xiangshengkunstnere». Den kanadiske skuespilleren Dashan (Mark Roswell) tilhører «niende generasjon». Av andre moderne xiangshengkunstnere kan nevnes Ma Ji (1934-2006), Feng Gong, Niu Qun, Jiang Kun og Tang Jiezhong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chinese Xiangsheng Collections 中华笑海
Chinese Xiangsheng Web 中国相声网
Comedians Workshop 相聲瓦舍
Firma Albert Collett

Firma Albert Collett ANS er Norges 7. største private grunneier, med ca. 570 000 dekar jord og skog i Namdalen. På det meste eide firmaet over 1,2 millioner dekar. Selskapet er aktivt innen skogsindustri, kraftproduksjon, jordbruk og utmarksnæring. Daglig leder er Trygve (Johan Collett) Ebbing.


== Historie ==
Etter at sagbruksprivilegiene ble opphevet i 1860 kom Salsgodset på hendene til firmaet Salsbrugets Interessentselskab. Etter noen års drift var firmaet imidlertid på randen av konkurs, og da 23 år gamle Albert Collett (Albert Peter Severin Collett) – sønn av godseier John Collett på Buskerud hovedgård – ble sendt til Salsbruket som representant for Christiania Bank og Kreditkasse. I 1868 overtok han bestyrelsen av hele interessentskapet med rett til under visse forutsetninger å overta halvparten av aktivene i løpet av tre år. 10. oktober 1871 overtok han så hele virksomheten. Albert Collett overtok senere Buskerud hovedgård fra faren, men solgte gården ut av familien. Albert Collett kjøpte etterhvert opp store områder i Namdalen, slik at firmaet på det meste eide over 1,2 millioner dekar jord og skog.Etter Albert Colletts død overtok sønnen Johan (f. 1874) som disponent på vegne av Alberts enke, og de yngre sønnene Oscar (f. 1877) og Axel (f. 1880) kom senere inn som medeiere. I 1905 startet byggingen av tresliperiet på Salsbruket, som Axel Collett ble leder for. Hans sønn Albert P. Collett tok senere over ledelsen for tresliperiet, frem til en brann i 1985. Oscar Collett var leder for skogsvirksomheten til han trakk seg ut av bedriften i 1970. Johan Colletts datter Camilla Collett var gift med Andreas Ebbing, som var disponent for Bangdalsbruket i en årrekke. Deres sønn Trygve (Johan Collett) Ebbing kom inn som medeier i Firma Albert Collett, sammen med Albert P. Collett og dennes sønn Axel Collett. Dagens eiere er Trygve Ebbing, Anne Cecilie Ebbing(Trygves søster),Trygve Ebbings sønn Henrik og Albert Collett d.y.


== Se også ==
Liste over Norges største grunneiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kristianstads järnvägsmuseum

Kristianstads järnvägsmuseum er en del av Regionmuseet i Kristianstad.
Museet ble åpnet den 19. mai 1979 og har siden vært åpent om sommeren, mellom mai og september. I september arrangerer museet sammen med Museiföreningen Östra Skånes Järnvägar åpent hus, der man viser en mengde ulike historiske tekniske gjenstander, først og fremst innen transportsektoren og spesielt innen jernbane.
Jernbanemuseet ligger på Kristianstad Södra stasjonsområde og benytter arealer ute til oppstilling av museets kjøretøy.
Museet har hovedsakelig utstillinger i form av lokomotiver og vogner som er oppstilt både i museumshallen og ute på banegårdsområdet på Kristianstad Södra. På Bangården finnes en dreieskive og en kullkran sammen med en vannkrane og askegrav. 
På banegården finnes en 600 mm bane som benyttes for transport av kull til kullkranen ved dreieskiven, men som også benyttes for å kjøre av et lite persontog som består av en boggivogn og et lite damplokomotiv, ChoAB 1.
I den sørlige delen av museumsområdet finnes også oppstilt smalsporsmateriell med sporvidden 1067 mm, Sveriges eneste bevarte med den sporvidden som kommer fra Blekingebanene.


== Kilder ==
Holmgren, Yngve (1979). Kristianstads järnvägsmuseum (svensk). Kristianstad: Kristianstads länsmus. 


== Eksterne lenker ==
Regionmuseet i Kristianstads lenke til jernbanemuseet
De albanske fyrstedømmene

De albanske fyrstedømmene oppsto i middelalderen i Albania og Epirus og ble hovedsakelig styrt av albanske fyrster. De fleste fyrstedømmene oppsto da Det serbiske tsardømme begynne å forvitre av indre maktkamper i siste halvdel av 1300-tallet, og en rekke små albanske fyrstedømmer oppsto i det maktvakuum som fulgte i området. De fleste av disse mindre fyrstedømmene slo seg sammen i en konføderasjon rettet mot ekspansjonen fra Det osmanske rike i 1444, kjent som Lezhaligaen.


== Liste over fyrstedømmer ==


== Referanser ==
Brita Been

Brita Been (født 15. februar 1947 i Moss) er en norsk tekstilkunstner. Hun har utdannelse fra Bergen Kunsthåndverksskole (1972-1973) og Statens lærerhøgskole (1976–1979). 
Hun har hatt diverse juryerte kollektivutstillinger siden 1974 i inn- og utland og flere separatutstillinger. Hun har mottatt statlige stipend og garantert minsteinntekt fra 1996. Been har utført flere utsmykkingsoppdrag og er innkjøpt av blant annet Norsk kulturråd og kunstindustrimuseene i Oslo og Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Skanderbegplassen

Skanderbegplassen (albansk: Sheshi Skënderbej) er den største plassen i Albanias hovedstad Tirana og ble oppkalt etter nasjonalhelten Skanderbeg i 1968 i forbindelse med 500-årsdagen for hans død.
Samtidig ble rytterstatuen av Skanderbeg, skapt av den albanske skulptøren Odhise Paskali avduket. Denne kom til erstatning for en tidligere statue av Josef Stalin som hadde ståtte samme sted. På et annet sted på plassen sto det også en statue av Enver Hoxha, men denne ble fjernet etter kommunismens fall.
Plassen var tidligere bebygget, men denne bebyggelsen ble revet under Hoxhas styre for å skape plassen. Plassen dekker et areal på rundt 38 000 m².
Viktige bygninger i tilknytning til plassen er Tirana internasjonale hotell, kulturpalasset i Tirana og det nasjonalhistoriske museet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skanderbeg Square (Tirana) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lana (elv)

Lana er en elv i det vestlige Albania som har en lengde på 29 kilometer, hvorav 8,6 kilometer ligger innenfor grensene til Tirana kommune.Elva har sine kilder i fjellene øst for hovedstaden Tirana og det er den eneste som renner gjennom hele byen, før den munner ut i elva Tirana ved byen Bërxullë.
Tidligere var vannet i elven rent, mens den nå for det meste består av avløpsvann. Tidligere var det også flere boliger/bygninger langs elvebredden. Disse ble revet ned og erstattet av områder med gress og trær. Fiskene som tidligere levde i elven har forsvunnet på grunn av forurensningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lana River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Onora O’Neill

Onora Sylvia O'Neill, baronesse O'Neill av Bengarve, (født 23. august 1941 i Aughafatten i County Antrim i Nord-Irland) er en britisk filosof og medlem av det britiske Overhuset. Hun er baronesse av Bengarve, grevskapet Antrim.O'Neill er professor emeritus i filosofi ved University of Cambridge, og har i sin forskning fokusert særlig på etikk, politisk filosofi, bioetikk og tillit.
Hun tok doktorgraden ved Harvard University under veiledning av John Rawls.
O'Neill har utgitt bøker og artikler om mange problemstillinger, deriblant Rethinking Informed Consent in Bioethics (2007) (med Neil Manson), Autonomy and Trust in Bioethics (2002), A Question of Trust: The BBC Reith Lectures (2002), Towards Justice and Virtue (1996), Acting on Principle (1975). På norsk har hun deltatt i antologien Tillit i Norge (2012), redigert av Helge Skirbekk og Harald Grimen. Hun har også arbeidet mye med Kants filosofi og tema som plikt, rettferdighet, ansvar og autonomi. Hennes forskning har både endret forståelsen av og fornyet interessen for Kant. O'Neill er opptatt av menneskeretter og global rettferdighet, og har deltatt i debatt om problemstillinger knyttet blant annet til biomedisin. Hun skjelner mellom frihetsrettigheter og velferdsrettigheter, der frihetsrettigheter innebærer fravær av inngrep fra andre (for eksempel eiendomsrett, ytringsfrihet) mens velferdsrettigheter er rett til aktive bidrag fra andre aktører.Hun er politisk aktiv som uavhengig i Overhuset. Hun har tidligere vært president i British Academy og rektor ved Newnham College i Cambridge. O'Neill er også medlem av Det norske videnskaps-akademi.
O'Neill er gjort til kommandør av Order of the British Empire for sin forskningsinnsats, og er utnevnt til baronesse. I nyttårslisten for 2014 ble hun utnevnt til medlem av Order of the Companions of Honour. I 2017 ble hun tildelt Holbergprisen for «fremragende og innflytelsesrike arbeid innen filosofi, hvor hun har belyst sentrale samfunnsspørsmål og etiske dilemmaer gjennom femti år».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Onora O'Neill hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Onora O'Neill hos The Peerage
RAM galleri

RAM galleri et visningsted for kunsthåndverk, billedkunst og arkitektur.
Galleriet ble stiftet i 1989 av Forbundet Frie Fotografer, Utsmykkingsfondet (nå KORO), Norske Tekstilkunstnere og Norske Kunsthåndverkere. Galleriet lå fra starten 1989 på Bankplassen i huset ved siden av Waisenhuset, Kongens gate 3, Oslo frem til 31.oktober 2016. Siden april 2019 er adressen Kongens gate 15, 0153 Oslo. RAMs første kunstneriske leder var Lotte Sandberg. Fra 2018 ledes galleriet av Joakim Borda-Pedreira. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Svarte Drin

Svarte Drin (albansk: Drini i Zi, som betyr svart hjort; makedonsk: Crn Drim) er en elv som renner gjennom Nord-Makedonia og Albania. Elvens kilde er Ohridsjøen ved Struga i Nord-Makedonia. Etter ca. 50 km krysser elven grensen til Albania, vest for Debar, hvor den renner videre sammen med Hvite Drin i Kukës og danner elven Drin. Vannet renner så videre ut i Adriaterhavet. 
Det meste av vannet i de østlige grenseområdene av Albania renner ut i denne elva, inkludert de tre østlige innsjøene som Albania deler med sine naboland; Ohridsjøen og Prespasjøen.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Black Drin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sarandë

Sarandë, eller Saranda (gresk: Άγιοι Σαράντα,Agioi Saranda; tyrkisk: Aya Sarandi; italiensk: Santi Quaranta) er en by i prefekturet Vlorë i Albania. Byen er den viktigste for turismen langs Den albanske riviera. Sarandë ligger i en åpen havbukt i det sentrale Middelhavet, om lag 14 km øst for den nordlige delen av den greske øya Korfu. Sarandë har anslagsvis 30 000 innbyggere (2001). Restene av den historiske byen Butrint, som står på UNESCOs verdensarvliste, ligger sør for Sarandë.
Majoriteten av byens innbyggere er etniske albanere, mens en betydelig minoritet er av gresk opprinnelse. Sarandë blir betraktet som en av sentrene for greske minoriteter i Albania.


== Historie ==
Sarandë har i store trekk felles eldre historie med Korfu. Dagens by ble grunnlagt på osmansk tid over den antikke byen som ble ødelagt av goterne i 552.Sarandë har hatt mange navn i sin lange historie:
I antikkens Hellas gikk den under navnet Anchises.
I Romerriket Onchesmus,
På bysantinsk tid het den Hagia Saranda, etter et kloster av samme navn.
I 1915-1918 kaltes byen Pyro av albanerne.
Under den italienske okkupasjonen kaltes havnen Porto Edda for å hedre Mussolinis datter Edda.På gresk betyr Saranda tallet førti, som det fikk da det etter sigende fantes 40 kirker rundt klostret, og som er et symboltungt tall både i kristendommen og i islam.Byen var en viktig militærbase under første verdenskrig for den italienske sjøfarten i 1915-1918. Byens havn ble et springbrett da Italia okkuperte Albania. Under den gresk-italienske krig som fulgte, ble italienerne slått tilbake, og byen havnet under gresk kontroll fram til Tysklands invasjon av Hellas.


== Eksterne lenker ==
Sarandas turist- og kulturportal (sq)
Sarandas turistportal(en)
Anatole Ghestin

Anatole Ghestin (kinesisk navn: Ting Ming-cheng, født 3. januar 1873 i Haubourdin de Lille i Frankrike, død 28. januar 1961) var en fransk katolsk prest og jesuitt som virket som misjonær i Kina, for det meste i bispedømmet Xianxian i Zhili, i 53 år fra 1907. Hans brever gir et kirkehistorisk viktig bilde av den katolske kirkes kår gjennom Qing-dynastiets siste år, krigsherretiden og republikken, og de første år av Folkerepublikkens tid.
Brevene er blitt utgitt av hans familie i 1995: «Désormais, je m'appelle Ting Ming-Cheng». Boken er også blitt oversatt til kinesisk.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Referanser ==
Cabinda

Cabinda kan ha flere betydninger:

Cabinda (provins) i Angola
Cabinda (by) i provinsen med samme navn i Angola
Republikken Cabinda, en erklært stat som består av provinsen
Kabinda (Lomami), hovedstaden i provinsen Lomami i Den demokratiske republikken Kongo
Hymni i Flamurit

«Hymni i Flamurit» («Hymne til flagget») er Albanias nasjonalsang. Teksten er skrevet av den albanske forfatteren Alexander Stavre Drenova.
Hymnen ble første gang publisert i 1912 i den albanske nyhetsavisen Liri e Shqipërisë ("Albanias frihet") som hadde sitt hovedkontor i Bulgarias hovedstad Sofia. Den inngikk senere i Ëndrra e lotë («Drømmer og tårer») som ble publisert i Romanias hovedstad Bukuresti.
Melodien til nasjonalsangen ble skrevet av den rumenske komponisten Ciprian Porumbescu. 
Nasjonalsangens originaltittel var Betimi mi flamur, og et annet navn har vært Rreth Flamurit të Përbashkuar som er innledningen på sangen. Som oftest anvendes den mest kjente tittelen Hymni in Flamurit. Dette er tittelen på et dikt av Fan Noli.
Under kommunistregimet, da religionsutøving ble forbudt, var ikke det fjerde verset på nasjonalsangen med. Den opprinnelige teksten hadde et ekstra vers som ikke inngår i nasjonalsangen i dag.


== Tekst med oversettelse ==


== Hele den opprinnelige teksten fra 1912 ==
Rreth flamurit te përbashkuar
me një dëshire dhe një qëllim
Të gjith atje duk' ju betuar
Të lidhim besën për shpëtimPrej lufte vec ay largohet
Që është lindur tradhëtor
Kush është burrë nuk frikohet
po vdes, po vdes si një dëshmorNë dorë armët t'i mbajmë
Të mbrojmë atdhenë në çdo kënt,
Të drejtat tona ne s'i ndajmë;
Këtu armikët s'kanë vëntSe zoti vetë e tha me gojë
Që kombet shuhen përmi dhé
Po Shqipëria do të rojë:
për të, për të luftojmë ne!O flamur, flamur shënj' e shënjtë
Te ty betohemi këtu,
Për Shqipërin' atdhen' e shtrenjtë
Për nder edhe lavdimn' e tu.Trim burrë quhet dhe nderohet
Atdheut kush iu bë therror
Për jet ay do të kujtohet
Mi dhet, mi dhet si një shenjtor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==


=== Mediefiler ===
.wma-fil
.mp3-fil
Berliner Singakademie

Berliner Singakademie er et blandet kor i Berlin. Det ble stiftet i 1963 av Helmut Koch som Øst-Berlins parallell til koret Sing-Akademie zu Berlin som var grunnlagt i 1791.
Berliner singakademie eller Singakademie brukes også som navn på den bygningen som i 1827 var ferdig oppført for Sing-Akademie zu Berlin og som fra 1952 har vært lokale for Maxim Gorki-teatret.


== Se også ==
Sing-Akademie zu Berlin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Berliner Singakademie på MusicBrainz
Ski Classics

Visma Ski Classics, til 2015 Swix Ski Classics, er en serie lange løp i langrenn, som i motsetning til FIS Worldloppet Cup, ikke er i regi av Det internasjonale skiforbundet (FIS). Konseptet ble lansert for første gang i 2011 og har sesongen 2022/2023 14 renn i sin kalender. Konseptet for Ski Classics er å bygge en mer profesjonelt ramme rundt langløp i langrenn der alle renn på kalenderen skal kunne vises på TV. Fra 2015 er Visma tittelsponsor for konkurransen.  Vasaloppet, Birkebeinerrennet og Marcialonga er de tre langløpene som har inngått i Ski Classics siden starten i 2011.
Ski Classics består av følgende konkurranser:

Menn individuelt, sammenlagt - gul trøye
Kvinner individuelt, sammenlagt - gul trøye
Klatretrøye for kvinner og menn - Rød og svartrutete trøye.  Det er 0–2 bergspriser per renn der de første sju får klatrepoeng.
Sprint (0–2 spurter per løp) - grønn trøye
Lagkonkurranse (2 beste menn + 2 beste kvinner + antall sprintpoeng og klatrepoeng for laget) - blå trøye
Ungdom (26 år og yngre) - rosa trøye
Veteran (44 år og eldre)


== Løp ==


=== Aktive løp ===
Ski Classics 2022/23 består av følgende 13 renn, tabellen angir også når rennet første gang ble en del av Ski Classics: 


=== Tidligere løp ===


== Menn ==


=== Sammenlagt ===


== Kvinner ==


=== Sammenlagt ===


== Fotnoter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(no) Ski Classics på NRK TV