jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ottawa Renegades

Ottawa Renegades var et Canadisk fotballlag fra Ottawa i Ontario, Canada. Laget ble opprettet i 2002, syv år etter at byens forrige lag, Ottawa Rough Riders, gikk konkurs. Laget spilte fire sesonger i Canadian Football League før dette laget også gikk under. I mars 2008 ble ligaplassen solgt til investor Jeff Hunt, som var med og stiftet Ottawa Redblacks i 2014. Renegades spite sine kamper på Frank Clair Stadium.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ottawa Renegades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
TD Place Stadium

TD Place Stadium (originalt navn Lansdowne Park 1908–1993 og tidligere Frank Clair Stadium 1993–2014) er et fotball- og canadisk fotball-stadion med 24 000 seter i Ottawa i Ontario, Canada. Det var hjemmebane for Ottawa Rough Riders i Canadian Football League (CFL) fra 1908 to 1996, og for etterfølgeren, Ottawa Renegades, fra 2002 til 2005. Banen har blitt brukt til CFLs mesterskapskamp, Grey Cup, i 1925, 1939, 1967, 1988 og 2004. Den ble brukt til U-20 VM i fotball i 2007 og for fotball under Sommer-OL 1976. Det er planer om å oppgradere stadionet. Baner er i brukt for ni kamper (seks i gruppespillet, to i 8-delsfinalen og en kvartfinale) under VM i fotball for kvinner 2015.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) TD Place Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) (fr)  Offisielt nettsted
(en) TD Place Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ottawa Arkivert 31. desember 2014 hos Wayback Machine. som vertskapsby og arena under Fotball-VM for kvinner 2015 på FIFAs nettside
Osteren kraftverk

Osteren kraftverk er et vannkraftverk ved Osterfjorden på Senja i Senja kommune i Troms og Finnmark fylke.
Kraftverket utnytter et fall på 137 meter fra inntaksmagasinet i Ostervatnet.
Stasjonen gjennomgikk en renovering i 1984. Den gamle stasjonen fra 1936 ble revet og det ble satt opp en ny.
Det er installert en horisontal francisturbin på 2,4 MW. Årsproduksjon er 14 GWh.
Eier og operatør er Troms Kraft Produksjon AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Troms Kraft Produksjon om Osteren
Almondvale Stadium

Almondvale Stadium (kjent under navnet Braidwood Motor Company Stadium fram til 2013) er hjemmebane for den skotske fotballklubben Livingston FC. Stadionet inneholder bare sitteplasser og har en kapasitet på 10 122.Stadionet ble bygget i 1995 som en fellesarena for Meadowbank Thistle FC og Livingston Development Corporation (LDC). En del av avtalen var å flytte Meadowbank Thistle til byen og forandre navnet på klubben til Livingston FC. Da selskapet LDC ble oppløst, ble eierskapet til stadionet overført til fylket (West Lothian Council).
Almondvale Stadium ble tidligere offisielt kalt City Stadium, pga. av en sponsoravtale med City Group. Det har tidligere også blitt kalt for West Lothian Courier Stadium (etter lokalavisen). Etter at klubben ble tatt over av Lionheart Consortium, forandret det navn tilbake til sitt opprinnelige navn, Almondvale Stadium. Stadionet fikk navnet Braidwood Motor Company Stadium i en treårig navnerettighetsavtale som ble inngått i mai 2010. Supporterne i klubben vil likevel fortsette med å kalle det for Almondvale, eller rett og slett bare for Vale.
Stadionet blir lånt av Livingston FC fra West Lothian Council hvert år. Da Livingston beveget seg oppover i divisjonene til toppen av skotsk fotball, utvidet de stadionet for å imøtekomme standarden for Skotsk Premier League.
I 2008 spilte Gretna FC én hjemmekamp på Almondvale, et 3–0-tap for mesterne Celtic, da deres midlertidige hjemmearena (Fir Park i Motherwell) hadde problemer med gressmatten.Braidwood Motor Company (Almondvale) Stadium befinner seg nær sentrum av byen Livingston, omtrent 16 kilometer vest for Edinburgh og 48 kilometer øst for Glasgow. Stadionet har fått sitt navn, sammen med Almondvale kjøpesenter rett over veien, etter det området av byen der stadionet er plassert.
Tilskuerrekorden for en Livingston-kamp på Almondvale er 10 112 (mot Rangers den 27. oktober 2001).
Gjennom årene har stadionet også blitt benyttet som arena for Skottland U-21, U-19, U-17 og Skottlands kvinnelandslag i fotball.
Den 7. april 2011 gikk det rykter om at stadionet kunne bli solgt til utviklingen av et supermarked, som i sin tur skulle finansiere et nytt og betydelig mindre stadion ca. to kilometer unna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Almondvale Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yohan Cabaye

Yohan Cabaye (født 14. januar 1986) er en fransk tidligere fotballspiller.


== Karriere ==
Cabaye startet fotballkarrieren sin som femåring da han spilte for hjemklubben sin, Tourcoing FC. 12 år gammel forlot han klubben for å utvikle seg videre i den profesjonelle klubben Lille. Etter å ha vært i Lilles akademi i seks år, debuterte han for A-laget i 2004-2005-sesongen og bidro til at Lille vant Intertoto-cupen samme sesong. Sesongen etter ble han fast på laget og var med da Lille deltok i UEFA Champions League for første gang i klubbens historie. I 2010-2011-sesongen var Cabaye med på laget som vant både ligaen og cupen.
Cabaye signerte en femårskontrakt med Newcastle United 10. juni 2011 og scoret den 22. oktober samme år sitt første og kampens eneste mål, da Newcastle slo Wigan Athletic 1-0.
Cabaye spilte deretter for Paris Saint-Germain i Ligue 1 hvor han vant fire trofeer.
I juli 2015 ble Cabaye solgt fra PSG til den engelske klubben Crystal Palace FC, hvor han skrev under på en femårskontrakt.


=== Landslagskarriere ===
I august 2010 ble Cabaye innkalt til A-landslaget for første gang av Laurent Blanc og debuterte for Frankrike mot Norge 11. august i en kamp Norge vant 2-1 etter to scoringer av Erik Huseklepp og en av Hatem Ben Arfa.
Han ble tatt ut i Frankrikes EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yohan Cabaye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yohan Cabaye – FIFA 
(en) Yohan Cabaye – UEFA 
(fr) Yohan Cabaye – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Yohan Cabaye – LÉquipe 
(en) Yohan Cabaye – Transfermarkt 
(en) Yohan Cabaye – national-football-teams.com 
(en) Yohan Cabaye – WorldFootball.net 
(en) Yohan Cabaye – Soccerbase.com 
(en) Yohan Cabaye – FootballDatabase.eu 
(en) Yohan Cabaye – Soccerway
Per Søetorp

Per Olav Søetorp (født 10. juni 1958 i Oslo) er en norsk musiker, komponist og lovsangsleder. Søetorp er representert med en oversettelse i Norsk salmebok 2013. 
Søetorp ga ut sitt første soloalbum Nordlys fra 1985 på eget forlag og siden kom også albumene Salmist (1989), Sanger fra en festreise (1996), Vinhuset (2002) og Make My Soul Beautiful i 2006. 
Søetorp var orkesterleder for OKS Singers & Band på 90-tallet. På 90-tallet var han også undervisningsleder for Psalmody International (Salmodiskolen) i norske frimenigheter.Søetorp var også prosjektleder og initiativtaker til lovsangskonserten Glory i Oslo Spektrum, som samlet over 5 600 publikummere 1. nyttårsdag 2005. Han utgav DVD-en Glory med bl a Arild Stav, Inger Lise Rypdal, Ulf Christiansson, Reflex m.fl. som også har blitt kringkastet som TV-produksjon.Som evangelist og musiker har Søetorp turnert i skandinaviske menigheter. Som låtskriver er han mest kjent for «Sang om legedom»  fra 1992, som er oversatt og utgitt på flere språk.


== Referanser ==
Rod La Rocque

Rod La Rocque (født 29. november 1898 i Chicago, Illinois, død 15. oktober 1969 i Beverly Hills, California) var en amerikansk skuespiller. 
Rocque begynte med teater i en alder av syv år. Rocque flyttet til New York City og han arbeidet med teater før han ble lagt merke til av regissør og produsent Samuel Goldwyn som førte ham til Hollywood og filmindustrien. I løpet av de neste to tiårene, opptrådte Rocque i filmer i overgangen fra stumfilmer til filmer med lyd. I 1927 giftet Rocque seg med den ungarske skuespilleren Vilma Bánky i et overdådig og meget publisert bryllup. Paret var gift helt frem til hans død i oktober 1969. La Rocque pensjonerte seg fra skuespiller-yrket i 1941 og begynte i stedet som eiendomsmegler. For hans mange bidrag til filmindustrien, ble La Rocque tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==
1915 – The Alster Case
1917 – Filling His Own Shoes
1917 – Sadie Goes to Heaven
1918 – Let’s Get a Divorce
1918 – A Perfect 36
1924 – Societetsskandalen
1924 – Det forbudte paradis
1929 – Filmens eventyr
1929 – Unge syndere
1930 – En romantisk natt
1940 – Dark Streets of Cairo
1941 – Vi trenger hverandre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rod La Rocque på Internet Movie Database 
(sv) Rod La Rocque i Svensk Filmdatabas 
(fr) Rod La Rocque på Allociné 
(en) Rod La Rocque på AllMovie 
(en) Rod La Rocque hos The Movie Database 
(en) Rod La Rocque hos Internet Broadway Database
Jaclyn Smith

Jaclyn Smith (født 26. oktober 1945 i Houston, Texas) er en amerikansk skuespillerinne.
Smith er best kjent for rollen som Kelly Garrett i TV-serien Charlie's Angels, og hun var den eneste originale kvinnelige hovedrollen som ble værende i serien sammenhengende mellom 1976 og 1981). På begynnelsen av 1980-tallet, begynte hun å utvikle og markedsføre sine egne merker på klær og parfyme. Smith har ofte blitt kåret til en av de vakreste kvinnene i verden. Smith studerte ved Trinity University i San Antonio og etter videregående flyttet hun til New York City med håp om å danse ballett. Hennes karriere-ambisjoner gjorde at hun begynte med modellering og opptre i TV-reklamer og trykte annonser, inkludert en reklame for sjampo og Listerene munnvann. Spilte karakteren Kelly Garret for første gang i 1976 i Charlie's Angels. I 1989 hadde Smith hovedrollen i TV-serien Christine Cromwell, en TV-serien basert i San Francisco som bare varte i en sesong. Smith ble i 1989 hedret med en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Fra 2002 til 2004 hadde Smith en tilbakevendende rolle som Vanessa Cavanaugh i serien The District. Smith har vært gift fire ganger. Hennes første ekteskap var med skuespilleren Roger Davis (1968–1975). Hun giftet seg med Dennis Cole, en skuespiller som hadde dukket opp på settet til TV-serien Charlie's Angels i 1977 og 1978. Cole opptrådte på Charlie's Angeles to ganger før paret skilte seg i 1981. Cole sønn fra et tidligere ekteskap, Joe Cole, som Smith hadde opprettholdt et forhold til etter skilsmissen fra hans far, ble myrdet i 1991 under et ran, morderen ble ikke pågrepet. Smith giftet seg med filmskaperen Tony Richmond i 1981. Paret fikk to barn, Margaret Spencer og Gaston. Smith og Richmond skilt i 1989. Smith har vært gift med kirurgen Brad Allen siden 1997. Smith ble diagnostisert med brystkreft i 2003. I 2010 ble Smith omtalt i en liten dokumentar om brystkreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaclyn Smith på Internet Movie Database 
(sv) Jaclyn Smith i Svensk Filmdatabas 
(fr) Jaclyn Smith på Allociné 
(en) Jaclyn Smith på AllMovie 
(en) Jaclyn Smith hos Rotten Tomatoes 
(en) Jaclyn Smith hos The Movie Database
Forsaken Cowboy

«Forsaken Cowboy» er en sang av den norske elektronikaduoen Röyksopp, utgitt på deres fjerde album Senior 13. september 2010, og som digital nedlastning 27. februar 2011.


== Sporliste ==
Alle spor er skrevet av Röyksopp.

«Forsaken Cowboy» (Radio Edit) – 3:50
«Keyboard Milk» – 7:07


== Referanser ==
Gåraträsksjön

Gåraträsksjön er et tjern i utkanten av Norråker, i nærheten av Tåsjö, Jämtlands län, Sverige, og ti mil nord for Strömsund. I 2006 ble det gitt tillatelse til testkjøring av biler på tjernets is.  Gåraträsk er utmerket til både gjedde- og abborfiske, både sommer og vinter.
Gåxsjön

Gåxsjön er en innsjø ca 15 km nordvest for Hammerdal i Strömsund kommune i Jämtland, Sverige. Innsjøen ligger 310,6 meter over havet, og har et overflateareal på 15,3 km². Rundt innsjøen ligger det flere bebyggelser, hvor den største er Gåxsjö, og øvrige er Högsved, Högnäs og Kakuåsen.


== Referanser ==
Hemtjärnen

Hemtjärnen er et tjern i Offerdal, Krokom kommune, Jämtland, Sverige. Tjernets overflateareal er 15,3 hektar, og det ligger 428 meter over havet. Hemtjärnen inneholder mye abbor, og en del ørret og lake.
Hotagen

Hotagen er en smal og ca 30 km lang innsjø i Krokom kommune vest for Strömsund i Jämtland, Sverige. Den strekker seg fra Laxviken i sørøst til Toskströmmen og Rötviken i nordvest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utsiktskort: Solnedgang over Hotagen
Hällsjön

Hällsjön er en innsjø i Offerdals sogn, Krokom kommune, Jämtland, Sverige. Innsjøen ligger langs Nästån, og strekker seg fra Kaxås og Åflo i vest til Ede i øst. Sør for innsjøen ligger Hällberget.


== Eksterne lenker ==
Flottning på Hällsjön, Bildarkivet Jamtli
Information om Hällsjön på lokala webbplatsen Offerdal.se
This Must Be It

«This Must Be It» er en sang av den norske elektronikaduoen Röyksopp, den ble utgitt på deres tredje album Junior 23. mars 2009, og som den tredje singlen fra albumet 2. november 200. Sangen inkluderer Karin Dreijer Andersson på vokal (Fever Ray, The Knife). Singelen ble utgitt som digital nedlastning og 12″ vinyl.


== Musikkvideo ==
Den offisielle musikkvideoen er regissert av de svenske regissørene Filip og Andreas Nilsson, og ble gjort tilgjengelig på nett 28. september 2009. Nettsiden til bandet beskriver musikkvideoen som "a semi-biblical story that takes place in an all nude utopic hippy-world."


== Sporliste ==


=== Remixer ===
«This Must Be It» (This Could Be Thin White Duke Remix) – 7:01
«This Must Be It» (Apparat Remix) – 5:58
«This Must Be It» (Rex The Dog's K-Dart Remix) – 7:27
«This Must Be It» (T.B.S. Remix) – 3:40
«This Must Be It» (Maxime Dangles Remix) – 8:09
«This Must Be It» (Moguai Remix) – 7:36
«This Must Be It» (Danton Eeprom Remix) – 5:21
«This Must Be It» (Pete Herbert Remix) – 5:54
«This Must Be It» (LehtMoJoe Remix) – 4:29
«This Must Be It» (Florian Meindl Remix) – 7:08


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Teksten til låta
Musikkvideoen til låta
Links Park

Links Park er et fotballstadion i Montrose, Angus, Skottland. Det er hjemmebanen til Montrose FC. Baneunderlaget er et tostjerners FIFA-godkjent kunstgress. Tilskuerrekorden på Links Park er 8 983, og den ble satt i kvartfinalen i den skotske FA-cupen mot Dundee i 1972-1973-sesongen. Den nåværende tilskuerkapasiteten er 3 292, der drøyt 1 300 mennesker har mulighet til å sitte på hovedtribunen. Størrelsen på gressmatten er 103 ganger 64 meter.


== Oppgradering av Links Park ==
Links Park gjennomgikk ganske store forandringer før 2007–2008-sesongen. Det ble lagt nytt kunstgressdekke, slik at kampen den 21. april 2007 ble den foreløpig siste på naturgress. Links Park er bare ett av fire stadioner i det skotske ligasystemet som har kunstgressdekke. De andre er Recreation Park, Alloa, Excelsior Stadium (Airdrie United FC) og Ochilview Park (Stenhousemuir FC). En mindre treningsbane ble anlagt ved siden av hovedtribunen. Moderne serveringsfasiliteter og garderober ble også bygget. Lykken snudde også på banen, og flere gode spillere ankom Links Park, og det førte Montrose FC til en topp fire-plassering i størstedelen av sesongen. Montrose havnet på tredjeplass til slutt og ble trukket ut mot Stranraer FC i kvalifiseringsspillet for opprykk til andredivisjon. Uavgjort 1-1 i den første kampen på Links park ble etterfulgt av et 3–0-tap i den andre og avgjørende kampen. Dermed måtte Montrose ta til takke med tredjedivisjonsspill også i den påfølgende sesongen.


== Referanser ==
Laksevåg Turn- og Idrettslag

Laksevåg Turn- og Idrettslag (stiftet 28. september 1900) er et idrettslag fra bydelen Laksevåg i Bergen. 
Laget ble i 1945 reetablert som en sammenslutning av Laksevåg Arbeideridrettslag, Arbeideridrettslaget Amatør, 
Laksevåg Turnforening, Laksevåg Idrettslag, Laksevåg Svømmeklubb og Sportsklubben Ulabrand. I dag driver klubben hovedsakelig med turn, fotball og friidrett.


== Fotball ==
Laksevågs seniorlag i fotball spiller i 2011 i 4. divisjon fotball for herrer.


=== Divisjonsutvikling ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Live Larsdatter

Live Larsdatter (Live Lauridsdatter, født 10. august 1575 i Tønsberg, død 9. juli 1698 i København) var en pike som var i huset og virket hos den danske vitenskapskvinnen Sophie Brahe.
Live var en slags kvinnelig farmasøyt, som har forstått seg på medisin, kirurgi og tilberedning av legemidler i samarbeide med Sophie. Hun oppfant en egen salve. På Hven hos Sophies berømte bror Tycho Brahe, deltok hun i de kjemiske arbeidene. 
I sine senere år mottok hun en understøttelse av kongen, og et portrett ble malt av henne på kongens bekostning. Det ble tilvirket i 1691 av Pieter van der Hulst fra Dordrecht, og henger i dag på Frederiksborg slott. Fra et "dåpssertifikat" i øverste venstre hjørne på bildet kan leses Anno 1575, som hvis opplysningen er korrekt, har gjort henne til en meget gammel kvinne.


== Litteratur ==
Friis, F.R.: Sofie Brahe Ottesdatter. En biografisk Skildring, G.E.C. Gad's Universitetsboghandel, 1905
Christianson, John Robert: On Tycho's Island: Tycho Brahe and his assistants, 1570–1601. Cambridge University Press, 2000
Nordavinden og sola

Nordavinden og sola, på norsk også kalt Vinden og solen og annet,  er en fabel som er kjent fra Esops fabelsamling fra den greske antikken.


== Fabelen ==


== Se også ==
Boreas, gud for nordavinden i gresk mytologi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fabelen lest på ulike norske dialekter
Station Park

Station Park er et fotballstadion i Forfar, Angus, Skottland. Det er hjemmebanen til den skotske fotballklubben Forfar Athletic FC.
Station Park er et av de få fotballstadionene av den gamle typen som er igjen i den skotske ligaen. Det har en kapasitet på 4 600 tilskuere, selv om tallene tidligere har vært langt høyere. Tilskuerrekorden ble satt i 1970 med 10 780 mennesker i en kamp på Station Park mot Rangers. Kapasiteten har blitt senket av sikkerhetsårsaker. Likevel har stadion fortsatt den største kapasiteten av alle banene i Scottish Third Division, så vidt mer enn Central Park (Cowdenbeath). I de siste sesongene har det gjennomsnittlige publikumsoppmøtet på Station Park ligget rundt 500 mennesker, men tallet stiger gjerne til rundt ett tusen mennesker dersom store klubber med mange supportere gjester Forfar, slik som for eksempel Greenock Morton eller Partick Thistle.
Det er adgang til alle de fire tribunene på Station Park på kampdager. Den største ståtribunen befinner seg bak det ene målet (det er den såkalte "Mert End", siden et marked for salg av kyr befinner seg på den andre siden av muren). Hovedtribunen er delvis dekket av tak og ble bygget på 1960-tallet. Hovedtribunen har noen sitteplasser på nordsiden av gressmatten. På de to andre sidene er det noen mindre ståtribuner. Tribunen på sørsiden har tak. Serveringen på stadion inkluderer den lokale spesialiteten Forfar bridies og de mer vanlige paiene. Det eksisterer planer om å ombygge hovedtribunen i en mer moderne stil, med forbedrede fasiliteter.
Stadion, slik navnet antyder, var en gang nær byens jernbanestasjon, på ruten til det gamle Caledonian Railways hovedlinje fra Aberdeen til Glasgow og London, men denne stasjonen ble stengt i 1968 på grunn av kutt i kostnadene (den såkalte Beeching Axe). Station Park er nå faktisk et av de skotske stadionene som befinner seg lengst fra en jernbanestasjon (det er bare Peterheads Balmoor Stadium som har lengre avstand til jernbanen). Den nærmeste jernbanestasjonen til Forfar er Dundee jernbanestasjon og Arbroath jernbanestasjon, og begge er omtrent 23 kilometer fra Station Park. Dermed er det i dag lettest å komme seg til Station Park via motorveien.
Shawnee Smith

Shawnee Smith (født 3. juli 1969 i Orangeburg, Sør-Carolina) er en amerikansk skuespillerinne og musiker. 
Smith er mest kjent for hennes roller som Amanda Young i Saw-filmene og som karakteren Linda i situasjonskomedien Becker på den amerikanske TV-kanalen CBS. Smith frontet metal-bandet Fydolla Ho, som hun turnerte i USA og Storbritannia sammen med, og hun var også den andre halvdelen av bandet Smith & Pyle, et country-rock band, sammen med skuespilleren Missi Pyle. Familien flyttet fra South Carolina til Van Nuys, California da hun var ett år gammel. Smiths biologiske foreldre skilte seg da hun var to år gammel og hennes mor giftet seg igjen da hun var åtte år. Smith gikk ved Ranchito Avenue Elementary School i Panorama City, California. Hun studerte senere ved North Hollywood High School som ligger i det nordlige Hollywood, California og derfra ble hun uteksaminert i 1987. 
Smith hadde mange gjesteopptredener i flere kjente TV-serier, f.eks. Cagney & Lacey, Jessica Fletcher, The X-Files, og Law & Order: Los Angeles. I 2003 var Smith stemme-skuespiller til en episode av Disney-tegnefilmen Kim Possible som karakteren Vivian Porter. Smith er blitt anerkjent som en «skrekkfilmdronning» på grunn av det høye antallet skrekkfilmer som hun har spilt i.
Smith var gift med fotografen Jason Reposar fra 1998 til 2003, og med musiker Kai Mattoon fra 2005 til 2006.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shawnee Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shawnee Smith – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shawnee Smith på Internet Movie Database 
(sv) Shawnee Smith i Svensk Filmdatabas 
(da) Shawnee Smith på Filmdatabasen 
(da) Shawnee Smith på Scope 
(fr) Shawnee Smith på Allociné 
(en) Shawnee Smith på AllMovie 
(en) Shawnee Smith hos Turner Classic Movies 
(en) Shawnee Smith hos Rotten Tomatoes 
(en) Shawnee Smith hos The Movie Database
Buxheimer Orgelbuch

Buxheimer Orgelbuch er en kodeks med 256 bearbeidelser og originalkomposisjoner for klaviaturinstrument.
Boka ble skrevet rundt 1460/70 for karteuserklosteret i Buxheim i dagens Landkreis Unterallgäu. De fleste stykkene er anonyme, men enkelte stammer fra tidens betydelige komponister, for eksempel John Dunstaple, Guillaume Dufay, Gilles Binchois, Walter Frye og Conrad Paumann. 


== Innhold ==
I tillegg til bearbeidelser av verdslige chansons, dansesatser og sanger, inneholder samlingen omtrent femti stykker med kirkemusikalsk preg og omtrent tretti preludier som veksler mellom rapsodisk-figurative og rent akkordpregede passasjer. Stykkene er to- eller trestemmige, men firestemmighet forekommer også. 
Forskerne er ikke enige om orgelbokas opprinnelse, men den viser ingen spor av å ha vært i bruk og har nok derfor vært en avskrift til lære- eller representasjonsformål. Formodentlig er skriveren fra det sydtyske området, og boka nådde klosteret i Buxheim ved Memmingen over Nürnberg, München og Basel en gang på 1500-tallet. I 1883 la klosteret boka ut på auksjon, og siden da har Bayerische Staatsbibliothek hatt den i sin samling i München. I litteraturen tilskrives den ofte kretsen rundt Conrad Paumann. Om dette er riktig betyr det at håndskriften stammer fra München, siden Paumann arbeidet som bayersk hofforganist i München fra 1450 til sin død i 1473. Orgellæreverket Fundamentum Organisandi stammer fra Paumann; det er fullstendig bevart både i Buxheimer Orgelbuch og i Lochamer-Liederbuch.
Buxheimer Orgelbuch er skrevet i såkalt «eldre» tysk orgeltabulatur, et syvlinjers system med bokstaver.


== Utgivelser ==
Das Buxheimer Orgelbuch, utgitt av Bertha Antonia Wallner, Bärenreiter, Kassel 1958-59, 3 vol. (1-105, 106-230, 231-256 og Fundamentum organisandi)


== Eksterne lenker ==
Digitalisert faksimile av  Das Buxheimer Orgelbuch Arkivert 3. april 2010 hos Wayback Machine., Handschrift mus. 3725 der Bayerischen Staatsbibliothek, München, ved Bertha Antonia Wallner, Kassel u. Basel 1955