jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mellomfransk

Mellomfransk (fransk: moyen français) er et trinn i fransk språkutvikling som fant sted fra 1300-tallet til rundt 1600. Dette var en overgangsperiode fra gammelfransk der fransk skilte seg klart fra andre oïl-språk. Språket fikk offisiell status i Frankrike til fordel for latin, frankoprovençalsk, oksitansk og de andre oïl-språkene, og ble utviklet som litterært språk.
I denne språkperioden forsvant kasus helt fra språket. Det tidligere skillet mellom nominativ og oblik forsvant, og flertall ble kun markert med en -s. Dette medførte at ordrekkefølgen i setningen ble viktigere og mer fastlagt.
Diftonger ble forenklet, eksempelvis ble /oi/ til /we/. Schwalyden [ɘ] forsvant etter vokaler, først inne i ord, senere også i slutten av ord. Man begynte også å utelate endekonsonanter fra uttalen.
Skriftspråket endret seg til en viss grad for å speile endringene i talespråket, men hang gjerne etter. Man finner typisk en rekke ulike grammatiske former og stavemåter i tekster fra denne tiden. Det var i den mellomfranske perioden den første franske grammatikkboken ble utgitt. I 1539 kom Robert Estiennes fransk-latinske ordbok ut, og latin ble forbudt ved domstolene. Fransk fikk et større domene da det også ble tatt i bruk innen vitenskapelige arbeid og som litterært språk. Språket fikk nytt ordtilfang gjennom lånord og nyord fra latin, italiensk og en del andre språk, som engelsk, spansk og tysk. Også rettskrivningen generelt ble noe latinisert.Den mellomfranske perioden falt sammen med renessansen. Språket ble brukt av forfatterne Villon, Marot, Rabelais, Montaigne, Ronsard og Pléiade-dikterne. Pléiade-verket Défense et illustration de la langue française (1549) fremhevet fransk som et litterært språk som kunne opphøyes gjennom etterligning av litteratur fra antikken. Mange klassiske verk ble oversatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dictionnaire du Moyen Français (1330–1500)
Easter Parade (sang)

«Easter Parade» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Irving Berlin. Teksten beskriver jeg-personen i sangens engasjement i et amerikansk kulturevenement kalt Eaaster Parade.
Den ble introdusert av Marilyn Miller og Clifton Webb i Broadway-musikkrevyen As Thousands Cheer (1933), hvor musikknumrene ble bundet sammen i en tematisk tråd som avisoverskrifter. Sangen ble fremført av Bing Crosby i filmen Holiday Inn (1942), som inneholdt en sang av Irving Berlin om hver større amerikanske helligdag. I 1948 ble den fremført av Judy Garland og Fred Astaire i filmmusikalen med samme tittel, som var konstruert rundt sangen. Den var også med i Rankins/Bass' special The First Easter Rabbit i 1976 og har siden blitt en standard.
Berlin skrev opprinnelig melodien i 1917 under tittelen «Smile and Show Your Dimple». Sangen floppet, men komponisten satte melodien i arkivet til senere bruk. 
Den blir ofte regnet for å være én av de mest populære påskesangene gjennom alle tider, sammen med  «Peter Cottontail».


== Norske versjoner ==
Finn Bø og Bob Gunner har skrevet norske tekster. Bøs norske tittel er «Vi selv og våre hjem». Gunners versjon heter «Eventyret vinker».


=== Innspillinger ===


== Fotnoter og referanser ==
Einar Greve

Einar Greve (født 24. desember 1865 i Ølen, død 3. mai 1948 i Bergen) var en norsk skolemann og politiker. Han var ordfører i Bergen og stortingsmann for Bergen fra 1931 til 1933.


== Liv og virke ==
Han vokste opp i Ølen, der faren Jan Greve drev landhandel. Farfaren Johan Fritzner Greve var prest og ordfører i Sund. Einar Greve gikk Bergens katedralskole og studerte deretter til cand.real. Han var lærer ved Hambros skole fra 1895 til 1908, overlærer ved Krohnengen skole fra 1909 til 1911 og skoleinspektør i Bergen fra 1911 til han avgikk med pensjon i 1936. Han var konstituert som direktør ved NHH fra 1936 til 1937.Greve hadde en rekke politiske og offentlige verv i Bergen. Han var medlem av skolestyret fra 1900 til 1936, medlem av Bergen bystyre fra 1901 til 1937 og medlem av formannskapet i tre perioder. Han var formann i hjelpekomiteen etter bybrannen i 1916. I 1917 var han byens ordfører, valgt for Venstre. Han var senere stortingsmann for Bergen fra 1931 til 1933, valgt for Frisinnede Venstre, og formann i Frisinnede Venstres hovedstyre fra 1932 til 1933. Han satt i Stortingets universitets- og fagskolekomité.Noen av hans øvrige verv var formann i Riksmålsvernet fra 1924 til 1932, formann i Bergens pedagogiske Forening, styremedlem i Filologenes og Realistenes Landsforening, styremedlem ved Bergens Museum og medlem av hovedstyret i Norges Livredningsselskap, som hedret ham med æresmedlemskap for innsatsen for svømme- og livredningssaken.Einar Greve giftet seg i 1896 med Nelly Olsen. Deres sønn Gunnar Greve (1904–1990) grunnla advokatfirmaet Greve, Greve, Greve & Lorentzen. En annen sønn, Johan (1900–1973), ble skipsreder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Greve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Einar Greve hos Norsk senter for forskningsdata
Arkitekturåret 1716

Arkitekturåret 1716 er en oversikt over blant annet viktige byggverk under oppføring, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1716.


== Bygninger ==
Amerikas første fyr, Boston Light, blir bygget; det ble ødelagt under den amerikanske revolusjon og gjenoppbygget i 1783.
I Buenos Aires, Argentina, blir et kloster bygget av Recoleto, munker av fransiskanerordenen. Komplekset vil seinere tjene som sykehus under engelske invasjoner.


== Hendelser ==
Byggingen av Superga-basilikaen i Torino av Filippo Juvarra (fullført i 1727) påbegynnes.


== Priser ==
Académie royale d'architecture : Jean Beausire
Prix de Rome, arkitektur: ukjent.


== Fødsler ==
30. januar – Carl Fredrik Adelcrantz, svensk friherre, arkitekt (død 1796)
5. mars – Nikolaus Pacassi, østerriksk arkitekt (død 1790)
14. juni – Peter Harrison - engelskfødt arkitekt, som virket i kolonien Rhode Island (død 1775)


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Anders Eikås

Anders Askildsen Eikås (født 20. januar 1992, død 31. januar 2012) var en norsk musiker.
Eikås var best kjent som trommeslager i Honningbarna. Han vant sammen med gruppa Årets Urørt i 2011. Kort tid etter kom førsteplata La alarmane gå som ble en suksess og førte til at de fikk Spellemannprisen for beste rockalbum. Eikås omkom i en bilulykke på Langenesveien i Kristiansand 31. januar 2012.


== Diskografi ==
HonningbarnaHonningbarna EP (2010)
La alarmane gå (2011)
Verden er enkel (2013): VokalSingler«Våkn opp» (2010)
«Noen å hate» (2010)
«Til ungdommen» (2010)
«Protokoll» (2011)
«Den eldre garde» (2011)
«God jul Jesus – Bootleg Series» (2011)


== Referanser ==
Tomas Nilsson (politiker)

Tomas Nilsson (født 1965) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har siden november 2011 vært erstattende medlem av Sveriges riksdag for Fredrik Lundh Sammeli, som ble valgt inn fra Norrbottens läns valkrets på plass 312.Nilsson sitter i sosialsikringskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Tomas Nilsson (politiker) hos Sveriges riksdag
Lars Emmelthun

Lars Anfrido Emmelthun (født 1992) er en norsk musiker og bassist. Han er mest kjent som tidligere bassist i det norske punkrockbandet Honningbarna.
Gruppa vant konkurransen Urørt i 2011, og i mars samme år kom debutalbumet La alarmane gå. Albumet fikk gode kritikker og førte til at gruppa vant klassen for Rock under Spellemannprisen 2011.


== Diskografi ==
Studioalbum2010: Honningbarna (EP)
2011: La alarmane gå
2013: Verden er enkel
2015: Opp de nye blanke
2016: Goldenboy
2017: Voldelig lydSingler«Våkn opp» (2010)
«Noen å hate» (2010)
«Til ungdommen» (2010)
«Protokoll» (2011)
«Den eldre garde» (2011)
«God jul Jesus – Bootleg Series» (2011)
«Offerdans» (2013)
«Fuck kunst (dans dans)» (2013)
«Police on my back» (2013)
«Prinser av Sarajevo» (2015)
«Drep meg» (2016)
«Hold an ann» (2017)
«Sant» (2017)
«Penthouse Perfekt» (2017)Deltar påEbba Grön-hyllest: Tyst för fan: Ekon från Ebba Grön (2013)
C+C Records: Punx (2016)
Bransjevelter: Bransjevelter 10 (2016)


== Referanser ==
Den tredje mann (bok)

Den tredje mann er en biografi utgitt 1997 om den norske polfareren Hjalmar Johansen og skrevet av Ragnar Kvam jr. Boken fikk gode anmeldelser og ble roset for å ha gitt et mer nyansert bilde av norsk polarhistorie og nasjonalikonene Fridtjof Nansen og Roald Amundsen.


== Referanser ==
We Saw the Sea

«We Saw the Sea» er en amerikansk sang, skrevet av Irving Berlin. Den ble introdusert av Fred Astaire i musikalfilmen Follow the Fleet fra 1936.Bake Baker (Astaire) fremførte sangen, sammen med et orkester bestående av marinesoldater, ombord på et skip.
Fred Astaire with Johnny Green & His Orchestra spilte den inn i Los Angeles 30. januar 1936. Sangen ble utgitt på 78-platen Brunswick 7609.


== Norsk versjon ==
Bias Bernhoft og Arild Feldborg har skrevet en norsk tekst. Deres versjon bærer tittelen «Trotskyvisen».


=== Innspilling ===
Einar Rose, med akk. piano og gitar. Utgitt på 78-platen Odeon A 180 669 D-3270.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fred Astaire - Follow the Fleet (1936) - We Saw the Sea
Royal Victoria Patriotic School

Royal Victoria Patriotic School er en stor viktoriansk bygning i gotisklignende stil som kombinerte skotsk baronistil og fransk châteauesque. Dets arkitekt var Major Rohde Hawkins (1821–1884). Bygningen er lokalisert ved Trinity Road i Wandsworth, London. Den ble bygget i 1859 som Royal Victoria Patriotic School som et sted for foreldreløse unge piker i løpet av Krimkrigen.
Under andre verdenskrig en mottakssentral for flyktninger til Storbritannia. For å sikre at ikke tyske agenter kom inn i landet, ble alle flyktninger internert til de var klarert av britiske myndigheter. I tillegg samlet man inn fersk og viktig informasjon fra de tyskokkuperte landene. Den der i dag listet som en verneverdig bygning Grade II* av spesiell betydning.


== Historie ==
Skolen, som opprinnelig het Royal Victoria Patriotic Asylum, ble opprettet for å ta vare på døtre av døde britiske soldater som hadde falt under Krimkrigen. Grunnsteinen ble lagt ned av dronning Victoria i 1857 og skolen ble åpnet i 1859. Under første verdenskrig ble skolen brukt som sykehus og mange tusen skadde soldater fra fronten ble behandlet her. I mellomkrigsårene ble bygningen igjen brukt som skole, fremdeles for piker, inntil ungene ble evakuert til Wales i 1939. Skolen ble stengt ved utbruddet av andre verdenskrig, elevene evakuert ut på landet og i januar 1941 ble Royal Victoria Patriotic School overtatt av Internment Camps Division, underlagt Home Office (innenriksdepartementet), under navnet London Reception Centre. Her skulle alle flyktningene som ankom De britiske øyer fra det okkuperte Europa innom for å forhøres. Mottakets formål var å «forhøre utenlandske flyktninger og rømlinger, samt å samle etterretning og videreformidle denne informasjonen til relevante organer.»
I januar 1945 ble MI9 omorganisert og delt inn i MI9 og MI19, der sistnevnte blant annet skulle ta seg av forhør av tilfangetatte fiendtlige soldater. Det var derfor naturlig at MI19 fortsatte driften av RPS. I slutten av 1944 hadde strømmen av flyktninger avtatt så dramatisk at man begynte å redusere bemanningen ved senteret. RPS ble allikevel ikke stengt før 31. mai 1945.


== Dagens bygning ==
Bygningen ble pusset opp på 1980-tallet. Det huser i dag en rekke mindre forretninger, en britiske dramaskole ved navn Academy of Live and Recorded Arts, en rekke leiligheter, og restauranten «Le Gothique». Sistnevnte arrangerer en ølfestival to ganger i året, Wandsworth Common Beer Festival, men fra 2012 blir den holdt årlig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Royal Victoria Patriotic Building
Lascia ch’io pianga

Lascia ch'io pianga en sopranoarie av komponisten Georg Friedrich Händel, som har blitt et populært konsertstykke. Sangens melodi begynte sitt liv som en asiatisk dans i hans opera Almira (1705). Som arie ble stykket først anvendt i Händels oratorium Il trionfo del Tempo e del Disinganno (1707), men med annen tekst og tittel Lascia la spina. Händel resirkulerte senere verket til sin opera Rinaldo (1711) og ga arien til rollefiguren Almirena (portrettert av sopranen Isabella Girardeau i operaens premiere) i Akt II. Rinaldo ble en større triumf for Händel, og det er dette verket som arien hovedsakelig blir assosiert med. Den har blitt spilt inn av tallrike artister på plater og CD-plater og har vært med i flere filmer.


== På norsk ==
Andrea Bræin Hovig har skrevet en norsk tekst. Den bærer tittelen «Lyden av deg».


=== Innspillinger ===
Andrea Bræin Hovig. Utgitt på CD-platen Hjertetvinner (Kirkelig Kulturverksted FXCD 262) i 2003.
Anne-Lise Berntsen har spilt inn en versjon med Giacomo Rossis italienske tekst. Den er utgitt på CD-platen Ludo med Bendik Hofseth og Helge Iberg (Kirkelig Kulturverksted FXCD 192) i 1997.


== I andre media ==
Lascia ch'io pianga er å høre i filmen Farinelli,, L.I.E. av Michael Cuesta og Antichrist av Lars von Trier. 
Arien har også en fremtredende plass i Bo Widerbergs film Lust och fägring stor (Å leve, det er å elske) fra 1995.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Dean, Winton og Knapp, J. Merrill (1995): Handel's operas: 1704-1726, Oxford University Press|, Oxford, ISBN 978-0-19-81644-8 (Opprinnelig publisert i 1987)
Detritivora

Detritivora er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små (vingespenn ca. 20 millimeter), brune til svarte sommerfugler. Hannene er gjerne mye mørkere enn hunnene. Langs vingenes ytterkant er det to metalliske striper med en oransje stripe mellom dem, denne har en rad av mørke flekker.
I denne gruppen er det nokså vanskelig å bestemme slektene, noe som blir gjort mer komplisert av at mange arter har blitt flyttet mellom slektene.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog. Som det latinske slektsnavnet ("rusk-eter") skulle tilsi, lever larvene på døde, visne blader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Riodinini
Slekten Detritivora Hall & Harvey, 2002
Detritivora argyrea (Bates, 1868)
Detritivora ariquemes (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora barnesi (Hall & Harvey, 2001)
Detritivora brasilia (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora breves (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora cacaulandia (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora callaghani (Hall & Harvey, 2001)
Detritivora caryatis (Hewitson, 1866)
Detritivora cleonus (Stoll, [1782])
Detritivora cuiaba (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora gallardi (Hall & Harvey, 2001)
Detritivora gynaea (Godart, [1824])
Detritivora hermodora (C. & R. Felder, 1861)
Detritivora humaita (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora ipiranga (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora iquitos (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora ma (Harvey & Hall, 2002) (opprinnelig kalt Charis ma, men spøken har forsvunnet da arten ble flyttet til en annen slekt)
Detritivora major (Lathy, 1932)
Detritivora manicore (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora manu (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora matic (Harvey & Hall, 2002) (opprinnelig kalt Charis matic)
Detritivora maues (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora negro (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora palcazu (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora rocana (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora santarem (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora smalli (Hall & Harvey, 2001)
Detritivora tapajos (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora tefe (Harvey & Hall, 2002)
Detritivora zama (Bates, 1868)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Detritivora på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Detritivora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Detritivora hos NCBI 
(en) Kategori:Detritivora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Detritivora – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of Amazonia – Detritivora eller Chalodeta sp. (usikker bestemmelse) [2]
Bilde av Detritivora hermodora
Bilde av Detritivora cleonus
Melanis

Melanis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore, svarte sommerfugler, vingene med røde eller gule flekker og/eller bånd. Fargene er ganske karakteristiske hos denne slekten.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog.
Larvene utvikler seg på trær i gruppen Mimosoideae (erteblomstfamilien, eller mimosafamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, mot nord til det sørlige Texas.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Riodinini
Slekten Melanis Hübner, 1819
Melanis aegates (Hewitson, 1874)
Melanis alena (Hewitson, 1870)
Melanis boyi (Stichel, 1923)
Melanis cephise (Ménétriés, 1855)
Melanis cercopes (Hewitson, 1874)
Melanis cinaron (C. & R. Felder, 1861)
Melanis cratia (Hewitson, 1870)
Melanis electron (Fabricius, 1793)
Melanis herminae (Zikán, 1952)
Melanis hillapana (Röber, 1904)
Melanis hodia (Butler, 1870)
Melanis leucophlegma (Stichel, 1910)
Melanis lioba (Zikán, 1952)
Melanis lycea Hübner, 1823
Melanis marathon (C. & R. Felder, [1865])
Melanis melandra Hübner, [1819]
Melanis melaniae (Stichel, 1930)
Melanis opites (Hewitson, 1875)
Melanis passiena (Hewitson, 1870)
Melanis pixe (Boisduval, [1836])
Melanis seleukia (Stichel, 1910)
Melanis smithiae (Westwood, 1851)
Melanis unxia (Hewitson, [1853])
Melanis vidali (Dognin, 1891)
Melanis volusia (Hewitson, [1853])
Melanis xenia (Hewitson, [1853])
Melanis yeda (Zikán, 1952)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Melanis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Melanis i Encyclopedia of Life 
(en) Melanis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Melanis hos ITIS 
(en) Melanis hos NCBI 
(en) Kategori:Melanis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melanis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies and Moths of North America – Melanis pixe [2]
Butterflies of America – Melanis cephise [3]
Butterflies of the Andes – Melanis smithiae [4]
Asiatiske vinterleker

Asiatiske vinterleker er en multisportkonkurranse for asiatiske utøvere, som arrangeres hvert fjerde år, etter modell av de olympiske leker. Vinterlekene ble arrangert første gang i Sapporo, Japan i 1986. Det var Japans olympiske komité som først foreslo idéen å arrangere en vinterversjon av Asialekene i 1982. Konkurransene er åpne for medlemmer av Asias olympiske råd.


== Liste over vinterleker ==
1986 –  Sapporo, Japan
1990 –  Sapporo, Japan
1996 –  Harbin, Kina
1999 –  Gangwon, Sydkorea
2003 –  Aomori, Japan
2007 –  Changchun, Kina
2011 –   Astana & Almaty, Kasakhstan
2017 –  Sapporo & Obihiro, Japan


== Medaljeoversikt (per 2017) ==


== Se også ==
Asialekene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asian Winter Games på Asias olympiske råds nettsider
Per Arne Godejord

Per Arne Godejord (født 24. mai 1965 i Fana) er en norsk informasjonsviter.
Han er cand.polit. med hovedfag i informasjonsvitenskap fra Universitetet i Bergen fra 1991. Han har også mellomfag i offentlig rett, særskilt eksamen i politirett fra 4. avdeling jus samt pedagogisk seminar.Godejord var IT-sjef ved Høgskolen i Nesna 1994–1999, høgskolelektor i informatikk 2001–2003, førstelektor 2003–2008 og dekan ved Avdeling for natur og realfag 2008–2011. Han var dekan ved Avdeling for økonomi, administrasjon og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag fra august 2011 til august 2014. Deretter gikk han tilbake til en stilling som førstelektor ved Høgskolen i Nord-Trøndelag og Høgskolen i Nesna, som begge i 2016 ble fusjonert inn i Nord universitet.Han har hatt tillitsverv som hovedverneombud ved Høgskolen i Nesna 1998–1999, leder og ordførerkandidat i Nesna Høyre 2009–2011 og leder i Levanger Høyre fra januar til oktober 2012.Per Arne Godejord er gift med Beata Joanna Godejord, som er førsteamanuensis ved Nord universitet.


== Bibliografi ==
Godejord, Per Arne (2007). «Fighting child pornography: Exploring didactics and student engagement in social informatics». Journal of the American Society for Information Science and Technology (engelsk) (3). 
Godejord, Per Arne (2007). «Perspectives on project based teaching and "blended learning' to develop ethical awareness in students». eLearning Papers (engelsk) (6). 
Godejord, Per Arne (2008). «Getting Involved: Perspectives on the Use of True Projects as Tools for Developing Ethical Thinking in Computer Science Students». International Journal of Technology and Human Interaction (engelsk) (2). 
Godejord, Per Arne (2008). «Perspectives on Awareness Work in the Field of Sexual Abuse of Children in Digital Media». Child Sexual Abuse: Issues and Challenges (engelsk). 
Godejord, Per Arne; Godejord, Beata (2008). «Nowe obszary kommunikacyjne - nowe wyzwania dla edukacji». Komunikacja społeczna w świecie wirtualnym (polsk). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Godejord, Per Arne (2010). «Teaching Ethics and Social Issues in the World of Web 2.0: Raising Awareness of the Dark Side of the Force». Towards a Better School. International Perspectives (engelsk): 31–42. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Arne Godejord i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Grennesvannet

Grennesvannet er et vann i Holmestrand kommune, Vestfold, som ligger i sørskogen i Vassås. Det ligger omtrent 68 moh. og har et areal på 0,28 km2.
Grennesvannet har slitt med gjengroing, noe som ble dokumentert igjennom en NIVA-undersøkelse. Vannspeilet er redusert med 32 prosent, og fikk derfor i 2008, 15000 kr. til  en undervannsgressklipper til å bekjempe dette. Ved å klippe bunnen i vekstsesongen i to år dør planten.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Værvarsel for Grennesvannet, Yr.no (viser også kart)