jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Konstantin Vyrupajev

Konstantin Grigorjevitsj Vyrupajev (russisk: Константин Григорьевич Вырупаев; født 10. oktober 1930 i Irkutsk, død 31. oktober 2012) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma. 
Vyrupajev ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant den nest letteste vektklassen, bantamvekt opp til 57,0 kg, foran svenske Edvin Vesterby og Francisc Horvath fra Romania. 


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i bryting, bantamvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen
1960  Roma -  Bronse i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konstantin Vyrupajev – Olympedia 
(en) Konstantin Vyrupajev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Konstantin Vyrupajev – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Konstantin Vyrupajev – FILA
Jonathan Franzen

Jonathan Franzen (født 17. august 1959 i Western Springs nær Chicago i USA) er en amerikansk forfatter. Hans tredje roman, Korrigeringer, mottok National Book Award og ble nominert til Pulitzer-prisen.
I forbindelse med den fjerde romanen, Frihet, som kom ut august 2010, var han på forsiden av TIME Magazine, som den første forfatteren siden Stephen King var på forsiden i 2000.Han er kjent for blant annet å ha sagt: «And meanwhile the sad truth was that not everyone could be extraordinary, not everyone could be extremely cool; because whom would this leave to be ordinary?»


== Bibliografi ==
1988: The Twenty-Seventh City
1992: Strong Motion
2001: Korrigeringer
2002: Å være alene
2006: Mistrivselssonen: en personlig fortelling
2010: Frihet
2013: Lenger unna
2015: Renhet
2021: Korsveien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jonathan Franzen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jonathan Franzen på Internet Movie Database 
(en) Jonathan Franzen hos The Movie Database 
(en) Jonathan Franzen på Discogs 
(en) Jonathan Franzen på MusicBrainz 
Jonathan Franzen på Facebook
Populærmusikk fra utkanten

Populærmusikk fra utkanten er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 2008.


== Sporliste ==
«Jesus, Muhammed og Trond Giske»
«Dansebandkongen»
«Kirstina fra Sira-Kvina» (My Balls Are Blue)
«Et sjømannsliv / Pay Me My Money Down»
«Stol på kapteinen»
«Eg e cowboy»
«Der menn er menn»
«Å då lo eg II – en øvelse i å være politisk korrekt»
«Rolige dans»
«De små fagre gudsord fra landet»
«Rosendal»
«Gunhild»
«Dei saliges kvarter»
«St. Pauli blues»
«Plukka plommer i Hardanger»


== Eksterne lenker ==
(en) Populærmusikk fra utkanten på Discogs
Gudsord fra landet

Gudsord fra landet er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«De små fagre gudsord fra landet»
«Musikantane e kåmmt te by'n»
«Ei halv ei»
«Klokkå tikke, klokkå går»
«Kjerringå mi kan ikkje spilla trekspill»
«Den norske uff-da sangen»
«St. Pauli blues»
«Du må 'kje kødda med ein haugesundar»
«Gje meg ein babbe»
«Haugesund e 150»
«Regy»
Øl, øl og mere øl
Spor 13
Valentin Nikolajev

Valentin Vladimirovitsj Nikolajev (russisk: Валентин Владимирович Николаев; født 6. april 1924, død 1. november 2004) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne. 
Nikolajev ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 87,0 kg, foran bulgarske Petko Sirakow og Karl-Erik Nilsson fra Sverige.  


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i bryting, tungvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Valentin Nikolajev – Olympics.com 
(en) Valentin Nikolajev – Olympic.org 
(en) Valentin Nikolajev – Olympedia 
(en) Valentin Nikolajev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valentin Nikolajev – FILA
Rabbagast

Rabbagast er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1981. Albumet lå fire uker på VG-lista og endte med 18.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Eg har vore rabbagast»
«16 da'r på plattform»
«Ensom cowboy»
«Me hong ner på Havnaberg»
«Mammas Sweetheart»
«Når nåttå sige på»
«Rabbagast»
«Skål for ein mislykka kveld»
«Svarte og kvite var fargane»
«Brev frå ein sjømann»
«Långt, långt him»
«Video video»


== Eksterne lenker ==
(en) Rabbagast på Discogs 
(en) Rabbagast på MusicBrainz 
(en) Rabbagast på Spotify 
(no) Rabbagast på Rockipedia
Når sola renn

Når sola renn er et musikkalbum med Olav Stedje, utgitt i 1986.


== Sporliste ==
«På flukt»
«Ein nordmenn sin draum»
«Kristoffer Robin»
«Ho har 'kje gløymt»
«Barn i min draum»
«Blomane og borna»
«Når sola renn»
«Ikkje ta på veg»
«I ei verd der alt går an»
«E 18»
«Når dagen gryr»
«Blåsa på»


== Eksterne lenker ==
(en) Når sola renn på Discogs 
(en) Når sola renn på Spotify
Eg kjem likevel

Eg kjem likevel er et musikkalbum med Olav Stedje, utgitt i 1987.


== Sporliste ==
«Frå meg kan du aldri dra»
«Ulla frå Ulsteinvik»
«Eg må heim»
«Siste draum»
«Alle rømmer bort frå byen nå»
«Stengjetid»
«Brått er regnet fylt av lått»
«Sit på venterommet»
«Vårkveld»
«Å for ein dag»
«Eg kjem likevel»
«Song om fridom»
«Nattergal»
«Snurra på barten»


== Eksterne lenker ==
(en) Eg kjem likevel på Discogs 
(en) Eg kjem likevel på Spotify
Givi Kartozia

Givi Aleksandrovitsj Kartozia (født 29. mars 1929 i Adsjaria, død 3. april 1998 i Tbilisi) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne og 1960 i Roma. 
Kartozia ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt opp til 79,0 kg, foran Dimitar Dobrew fra Bulgaria og svenske Rune Jansson.
Kartozia ble verdensmester i bryting tre ganger, 1953, 1955 og 1958.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i bryting, mellomvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen
1960  Roma -  Bronse i bryting, lett tungvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Givi Kartozia – Olympedia 
(en) Givi Kartozia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Givi Kartozia – FILA
Sergej Bakulin

Sergej Vasiljevitsj Bakulin (russisk: Сергей Васильевич Бакулин; født 13. november 1986) er en russisk kappgjenger. 


== Karriere ==
Bakulin fikk sin første større internasjonale medalje i 2007, da han fikk bronse i U23-EM. Året før hadde han fått andre gode plasseringer, med bl.a. sjetteplass i World Race Walking Cup i La Coruña og femteplass under EM i friidrett i Göteborg.
I 2009 vant han på 20 km under World Student Games i Beograd, og i 2010 fikk han bronse på 50 km under EM i friidrett i Barcelona, med ny personlig rekord på 3.43,26.
I august 2019 ble han utestengt i åtte år fra å konkurrere på grunn av dopingbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Bakulin – Olympedia 
(en) Sergej Bakulin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Bakulin – World Athletics 
(en) Sergej Bakulin – Track and Field Statistics 
European Athletics - Sergey Bakulin
Ei gåve til deg

Ei gåve til deg er et musikkalbum med Olav Stedje, utgitt i 1990. Albumet ble produsert av Olav Stedje, Micke Andersson og Per Kolstad for Slagerfabrikken.


== Sporliste ==
«Ei gåve til deg»
«Nei ikkje no»
«Eitt glas til»
«Måneskin»
«Jorda går rundt»
«Stadig på veg»
«Kan hende»
«Komma heim»
«Veit om ein stad»
«Vindaugsbord ved parken»


== Eksterne lenker ==
(en) Ei gåve til deg på Discogs 
(en) Ei gåve til deg på Spotify
Guido de Marco

Guido de Marco (født 22. juli 1931 i Valletta, død 12. august 2010 i Msida) var en maltesisk politiker, og Maltas sjette president, fra 4. april 1999 til 4. april 2004. Han var også president for FNs generalforsamlings 45. sesjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guido de Marco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guido de Marco hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Park Kyung-mo

Park Kyung-mo (født 15. august 1975) er en sørkoreansk, profesjonell bueskyter. Park har flere medaljer fra verdensmesterskapet i bueskyting, blant annet fire gull. Hans eneste individuelle gull kom i 1993 i Antalya i Tyrkia. Park representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2008, der han tok gull i lagkonkurransen, og sølv i den individuelle konkurransen bak Viktor Ruban fra Ukraina.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing -  Gull i bueskyting lag, menn  Sør-Korea
 2008  Beijing -  Sølv i bueskyting, menn  Sør-Korea


== Eksterne lenker ==
(en) Park Kyung-mo – Olympedia 
(en) Park Kyung-mo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Oljefeber

Oljefeber er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1984. Albumet lå seks uker på VG-lista og endte med åttendeplass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Big Bad Bill»
«The Morning Fight»
«Separerte»
«Ballad of the Roustabout»
«Jodletur til Sveits»
«Havet, oljen og kjærligheten»
«Ville westen»
«Daivis»
«Oljefeber»
«Karsten»
«A Toast»


== Eksterne lenker ==
(en) Oljefeber på Discogs
Nikolaj Tisjtsjenko

Nikolaj Ivanovitsj Tisjtsjenko (russisk: Николай Иванович Тищенко; født 10. desember 1926, død 10. mai 1981 i Moskva) var en sovjetisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne.
Tisjtsjenko ble olympisk mester i fotball i Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som vant OL-turneringen i fotball. I kvartfinalen beseiret de Indonesia med 4 – 0 i en omkamp, den første kvartfinalekampen endte 0 – 0. De vant semifinalen mot Bulgaria med 2 – 1 og i finalen møtte de Jugoslavia som de slo med 1 – 0.
Tisjtsjenko debuterte på landslaget 8. september 1954 mot Sverige. Han spilte 12 landskamper for Sovjetunionen i perioden 1954 til 1956, han scoret ingen mål.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i fotball  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Tisjtsjenko – Olympedia 
(en) Nikolaj Tisjtsjenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikolaj Tisjtsjenko – Transfermarkt 
(en) Nikolaj Tisjtsjenko – national-football-teams.com 
(en) Nikolaj Tisjtsjenko – EU-Football.info
Banditos (album)

Banditos er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1982. Albumet lå to uker på VG-lista og endte med 33.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Klovnen»
«Rykter»
«Om pa pa»
«Kommunestyre blues»
«Ode til den myke mann»
«Los banditos»
«Fredagskveld»
«Ei litå fristerinne»
«Ei halv ei på lommen»
«Bitte liten mann»
«Marina»
«To klakaskadlar»


== Eksterne lenker ==
(en) Banditos på Discogs 
(en) Banditos på MusicBrainz 
(en) Banditos på Spotify 
(no) Banditos på Rockipedia
Det glade vanvidd (album)

Det glade vanvidd er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1986. Albumet lå fem uker på VG-lista og endte med 14.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Café»
«Luft og kjærlighet»
«Jenter»
«Nærradio spesial»
«Hypokonderens klagesang»
«Stakkars meg som er fylt 40»
«Stol på kapteinen»
«Prima ballerina»
«Svømmesang»
«Meld deg inn i en forening»
«Kjerringa med staven»
«Kneipp og kaviar»
«Det glade vanvidd»


== Eksterne lenker ==
(en) Det glade vanvidd på Discogs 
(en) Det glade vanvidd på MusicBrainz 
(en) Det glade vanvidd på Spotify 
(no) Det glade vanvidd på Rockipedia
Gourmand (Christian VIIs hund)

Gourmand, Grand chien danois du Roi, var Christian VIIs gigantiske grand danois og en foretrukken selskapspartner i en periode, til den ble fjernet og gitt tilbake til giveren.


== Monsieur Gourmand ==
Pga. sin størrelse og vakre fremtoning, ble hunden forært kongen av en adelsmann fra traktene omkring Lübeck, trolig hertugen av Plön. Hunden var leverfarvet, av veldig høyde og størrelse, og dens brede bryst viste styrke fra en engelsk mastiff og elegansen til en greyhound.
Gourmand (= storeter) må ha nådd Christian omtrent til brystet; Christian var rundt 162 cm høy. Den glade kjempen som fulgte kongen over alt, var ofte i stand til å løfte kongen ut av en trist stemning. Hunden fikk mat fra kongens bord, ofte fra kongens egen hånd, og døste gjerne sammen med kongen på hans foretrukne sofa. Da var det ingen ved hoffet som våget å nærme seg de to. Gourmand var leken, føyelig og 100 prosent trofast mot sin herre, trolig den eneste av sitt slag ved hoffet.


== Deltager i selskapslivet ==
En vittig hoffdame skrev til en venninne om hvordan Gourmand satt i teaterlosjen på Hofteatret mellom kongen og dronningen og lyttet til  skuespillet og betraktet ballettene med andakt. Innimellom begynte Gourmand også å tale, slik at det var vanskelig å få ørens lyd.På en kjøretur til et middagsselskap i nærheten av Travendal i Slesvig-Holsten, kjørte Christian foran i åpen vogn. Rett bak ham fulgte en annen vogn trukket av seks hester med en løper foran. I vognen satt Gourmand. Løperen foran bar på et skilt med Gourmands monogram og teksten: Grand chien danois du Roi. Etter disse fulgte de mest fornemme hoffmenn i kortesjen.
Gourmand ble senere i samme periode, av kongens fiender titulert Conferentie Raad, altså kongens private rådgiver. Under en seiltur på kanalene i Travendals parker, forhindret tittelen ham ikke i å oppføre seg uhøvisk: Han kastet seg i vannet og hoppet opp i en av båtene hvor kammerpasje Warnstedt og fru Gähler satt, så sistnevnte senere ble nødt til å gå på konsert i vått tøy, da det ikke var tid til å skifte.I mai 1770 døde kongens bestemor, enkedronning Sophie Magdalene og lå på  lit de parade i Christiansborg slottskirke. Da Christian, dronningen og Struensee ankom for å se arrangementet, var slottskirken full av mennesker. De kongelige inntok sine plasser i de øvre gallerier, mens Gourmand løp ned i kirken hvor ingen våget å jage ham ut igjen. I den høytidelige og stille stunden luntet Gourmand hen mot den fløyelsbetrukne kisten, løftet på benet og tisset på et av kistens hjørner.Kongen hadde mange morsomme dager med sin trofaste venn, som han også en gang forsøkte å kaste ut fra altanen på Christiansborg slott. Men etter Struensees fall fikk vennskapet en brå avslutning; Gourmand ble fjernet av det seirende partiet og gitt tilbake til den lybske adelsmannen som i sin tid hadde gitt hunden til kongen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ulrik Langen: Den afmægtige – en biografi om Christian 7., Jyllands-Postens Forlag, 2008. ISBN 978-87-7692-093-7
Brown of Great Yarmouth, John: The Northern Courts; Containing Original Memoirs of the Sovereigns of Sweden and Denmark Since 1766 1818, London
Hi-ha! Jo galare, jo bedre!

Hi-ha! Jo galare, jo bedre! er et musikkalbum med Busserulls, utgitt i 1988. Albumet lå to uker på VG-lista og endte med 18.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Hi-ha! Jo galare, jo bedre!»
«Damenes dans»
«Libanon»
«St. Pauli blues»
«Hytta i Oslo»
«Koffer like dei ikke meg»
«Gunhild»
«Ikkje nåke klining»
«Eine kleine nachspielmusik»
«Kosa med deg»
«Dunder og snus»
«Karl Magnus»
«Ingenting er sånn det eingong var»
«Alle mine heltar»


== Eksterne lenker ==
(en) Hi-ha! Jo galare, jo bedre! på Discogs 
(en) Hi-ha! Jo galare, jo bedre! på MusicBrainz 
(no) Hi-ha! Jo galare, jo bedre! på Rockipedia
Matteo Tagliariol

Matteo Tagliariol (født 7. januar 1983 i Treviso) er en italiensk fekter som fekter med kårde. Under Fekte-VM 2009 i Antalya tok han sølv i kårdekonkurransen bak Anton Avdeev fra Russland, noe som var hans andre sølv i et VM. Tagliariol representerte Italia under Sommer-OL 2008, der han tok gull i samme klasse etter å ha slått Fabrice Jeannet fra Frankrike i finalen. Her slo han også ut norske Sturla Torkildsen i andre runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matteo Tagliariol – Olympedia 
(en) Matteo Tagliariol – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matteo Tagliariol – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Matteo Tagliariol – Italias olympiske komité 
(en) Matteo Tagliariol – FIE
Høybråten damekor

Høybråten damekor er et damekor, stiftet i 1945 på Høybråten i Oslo. 


== Dirigent ==
Dirigenter for Høybråten damekor:

Knut Heimdal (fra stiftelsen i 1945 til 1950)
Else Berntzen Aas (1950 til 1952)
Jan Elgarøy (1952 til 1954)
Knut Raude (1954 til 1966)
Andrè Bongard (1966 til 1973)
William Halke (1973 til 1990)
Rolf Nykmark (1990 til 1998)
Ketil J. B. Belsaas (1998 til 2009)
Kjetil Aamann (fra 2009 til 2011)
Anne Mette Johannesen (2011)


== Eksterne lenker ==
Høybråten Damekor hjemmeside
Jubalon (album)

Jubalon er en samleplate med 3 Busserulls, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Plukka plommor i Hardanger»
«The Morning Flight»
«Dei saliges kvarter»
«M/S Vindafjord»
«Skip o'hoi»
«Honolulu»
«Libanon»
«Jodletur til Sveits»
«Suddeli-duttan-dei»
«16 da'r på plattform»
«Stakkars meg som er fylt 40»
«Ei halv ei på lommen»
«Kalle Malink»
«Å då lo eg!»
«Øl, øl og mere øl»
«Ein knall-tøffe haugesundar»


== Eksterne lenker ==
(en) Jubalon – Busserulls beste gjennom 12 år på Discogs 
(en) Jubalon – Busserulls beste gjennom 12 år på MusicBrainz 
(en) Jubalon – Busserulls beste gjennom 12 år på Spotify 
(no) Jubalon – Busserulls beste gjennom 12 år på Rockipedia
Fest & Baluba

Fest & Baluba er et musikkalbum med 3 Busserulls, utgitt i 1990.


== Sporliste ==
«Til barn og barnebarn»
«De små fagre gudsord fra landet»
«Forvirra som ein snurrebass»
«Under ei bro»
«Bad Taste»
«Tiå e inne»
«Mannfolk lyge»
«Hoppe av i svingen»
«Har du lyst, har du lov»
«Hopp, Karl Magnus»
«Fydle så ei fela»
«Fest & baluba»
«Eg vil bli kjendis»


== Eksterne lenker ==
(en) Fest & Baluba på Discogs 
(en) Fest & Baluba på MusicBrainz 
(no) Fest & Baluba på Rockipedia
Nikolaj Solovjov

Nikolaj Nikolajevitsj Solovjov (russisk: Николай Николаевич Соловьёв; født 27. juli 1931 i Rodniki, død 15. november 2007 i St. Petersburg) var en sovjetisk bryter som deltok i de olympiske leker 1956 i Melbourne. 
Solovjov ble olympisk mester i bryting gresk-romersk stil under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han vant den letteste vektklassen, fluevekt opp til 52,0 kg, foran Ignazio Fabra fra Italia og tyrkiske Durum Ali Egribas.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i bryting, tungvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Solovjov – Olympedia 
(en) Nikolaj Solovjov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikolaj Solovjov – FILA
Jukung

Jukung er en liten båt som brukes til fiske i Indonesia. Tradisjonelt ble den brukt til fiske, men nyere bruk inkluderer bruk til apparatdykking. På Filippinene kalles en båt av denne typen for banca. Båten er av balinesisk opprinnelse og er en av mange utriggere i Stillehavet som bruker latinerseil. Selv om seilet er litt krevende, er jukung et godt fartøy med sin store rekkevidde. Sent på 1980-tallet var det ni båter som gjennomførte en konkurranse på over tusen miles over Timorsjøen, fra Bali til Darwin


== Litteratur ==
Horridge, Adrian. (1981). The Prahu: Traditional Sailingboat of Indonesia. Oxford: Oxford University Press.


== Eksterne lenker ==
Leibner, Horst (2002) Traditional Indonesian Boats - Department of Marine Affairs and Fisheries.
A Jukung from Madura Island – Traditional Indonesian Trimaran
http://www.aquatec.co.id
De gamle visene 5

De gamle visene 5 er den femte og siste visesamlingen utgitt i serien De gamle visene - bind 1-5, på Forlaget For Alle i 1983. Serien var basert på visesamlingen som kom inn til ukebladet Magasinet for Alle, på oppfordring av Alf Prøysen på 1950-tallet. De gamle visene 4 ble utgitt i 1975, og det gikk åtte år før forlaget trykket opp enda en visebok, og denne gang med visene fra årgang 1958 av «Magasinet for alle». Nils Johan Rud skrev forordet i denne boka, og forteller i det at grunnen til at forlaget ga ut enda en visesamling var oppfordringen fra publikum.


== Visene ==
«De tolv juledagene»
«Ved Idas grav»
«Piken som trådte på brødet»
«Myri-visa»
«To storlygera»
«Huldremannen»
«Brannen i Brooklyns teater»
«I Nordre sogn»
«Skörderflickan»
«Huldrevise»
«En vise om veianlegget Dalen-Mo og Vinje»
«Mestertyven Peder Springer»
«Husmannsgutten»
«Ole Vellan»
«En vise jeg nu vil begynne»
«Josefine Dorthea»
«Nattergalvisen»
«Dypt i havet»
«Nummer sjuåførr»
«Sangen til mor»
«Tainnpinvisa»
«Militærvise fra Steinkjersainnan 1882»
«Fiskarvals från Bohuslän»
«Nu vil jeg tage pennen»
«Et kraftkvinnfolk»
«Ole Høilands levnedsløp»
«Ola Brenn»
«Ei gamal vise ifrå Valdres»
«Sjømandssang»
«Solørgutten»
«Samanlikningar»
«Krigervisa»
«Bekkens hemmelighet»


== Utgivelser ==
De gamle visene 5 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1983 ISBN 82-06-02556-1
Petrus Kastenman

Lars Petrus Ragnar Kastenman (født 15. august 1924 i Bälinge i Södermanland, død 10. juni 2013 i Stenstorp) var en svensk rytter som deltok i de olympiske leker 1956 i Stockholm.
Kastenman ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1956 i Stockholm. Med hesten «Iluster» vant den individuelle konkurransen i feltritt foran August Lütke-Westhues på «Trux von Kamax» fra Tyskland og britiske Francis Weldon på «Kilbarry».


== OL-medaljer ==
1956   Melbourne /Stockholm -  Gull i hestesport, feltritt  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petrus Kastenman – Olympedia 
(en) Petrus Kastenman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Petrus Kastenman – Sveriges olympiske komité
Fluen

Fluen har flere alternativer:


== Vitenskap ==
Fluen (stjernebilde)


== Film ==
Fluen (1958) (The Fly), en amerikansk skrekkfilm fra 1958 basert på George Langelaans novelle The Fly (1957). Den fikk to oppfølgere i 1959 og 1965.
Fluen (1986) (The Fly), en amerikansk skrekkfilm fra 1986 med Jeff Goldblum (nyinnspilling)
Fluen II (The Fly II), en amerikansk skrekkfilm fra 1989 (oppfølger til filmen fra 1986)
SMFB

SMFB er et reklamebyrå basert i Oslo.
Byråets arbeider med merkevarer til bruk i massekommunikasjon, særlig innenfor reklamefilm, annonser, internett, radio, viralmarkedsføring og sosiale medier.


== Historie ==
Reklamebyrået Shnel & Melnychuck AS ble startet av Stig Bjølbakk, Njål Berge, Henrik Sander, Erik Heisholt og Lasse Polmar 1. januar 2004. Derav navnet Shnel. Melnychuck ble lagt til. Høsten 2006 kjøpte Forsman & Bodenfors AB 50 % av aksjene i Shnel & Melnychuck i en rettet emisjon. Resultatet ble SMFB. Resterende 50 % eies av SMFB-ansatte. Emisjonen tilførte byrået kapital, som ble dedikert til utviklingen av virksomheten i form av kompetanse og nye ressurser. Ambisjonen var å skape «en  felles kreativ muskel» og et partnerskap på tvers av landegrensene.


== Portefølje ==
Byrået har oppdrag for norske merkevarer som Kvikk Lunsj, Freia Melkesjokolade, Freia Melkesjokolade med Kvikk Lunsj fra Freia i tillegg til forskjellige kampanjer for Tele2 Norge og Narvesen. 


== Anerkjennelse ==
SMFB har siden starten vunnet diverse priser i Gullblyanten og Stella – prisen for effektiv reklame og design. Gullblyanten 2009, der SMFB delte plassen som mestvinnende byrå med Try reklamebyrå, bidro til å plassere byrået i toppsjiktet av norske reklamebyråer. 
Internasjonalt har SMFB mottatt utmerkelser i Cannes Lions og Eurobest med flere. I fagbladet Kampanjes årlige undersøkelse blant norske annonsører ble SMFB rangert som  nr. 1 i 2008 og 2009 på parameteren «Evnen til å tenke originalt».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted