jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
En pike vandret ut i en have

«En pike vandret ut i en have» eller «Sømanden og hans Pige» er en skillingsvise med ukjent opphav. Den danske skillingsviseforleggeren Julius Strandberg hadde den i sitt utvalg fra 1870-tallet. Strandberg var en av Nordens største skillingsviseprodusenter og solgte også mye viser til Norge. Visa er også kjent i Sverige under tittelen «Sjömannen og Jungfruen», og spilt inn på platen «Skillingtryck» med den svenske gruppa Hootenanny Singers. Her forteller Björn Ulvaeus at det er en «folklig sjömansvisa som trycktes i flera skillingtryck från 1840-talet och ända inn på 1920-talet».
Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap.12 med Rita Engebretsen og Helge Borglund.


== Kilder ==
Iørn Piø, Visemageren: 1800-tallets skillingsvisekonge Julius Strandberg, København 1994
Sangene i våre hjerter av Elin Prøysen, Forlaget Damm 2007


== Referanser ==


== Teksten etter muntlig overlevering (brukt på «Frem fra glemselen kap.12» ==
En pike vandret ut i en have til henne kom det en ung sjømann,han sagde: Hør du min kjære pike, vær du forsikret at jeg har deg kjær.
På dette spørsmål jeg ei kan svare, jeg er ut av så ringe stand,så vil du noe av meg begjære jeg noen tjener ei være kan.
Vil du min tjener da ikke være, jeg har i sannhet respekt for deg,men vil du være min hjertens kjære så har jeg rikdommer nok for deg.
Jeg har en venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra meg,og lever han da har han mitt hjerte, og er han død så la meg få hans sjel.
Da han nu hørte hun var oppriktig, da kunne han ei holde seg,jeg er den venn som en gang dro fra deg,jeg kommer og for å tilbede deg.
Er du den venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra meg,så vis meg hånden, og vis meg fingeren, og vis meg ringen som du fikk av meg.
Jeg er den venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra deg,her har du hånden, her har du fingeren og her er ringen som jeg fikk av deg.
Så tok han henne i sine armer, de kysset en gang ja to og tre.Jeg er den rikeste blant de rike, jeg har jo funnet min kjæreste.


== Teksten fra samlingen til Elin Prøysen, tittel «For syv år siden» ==


== Teksten etter «Hootenanny Singers: «Sjömannen och jungfruen»» ==
Arthur Lowe

Arthur Lowe (født 22. september 1915 – død 15. april 1982) var en engelsk skuespiller kjent fra tv-serien Dad's Army. 
Han ble mest kjent for sin rolle som karakteren kaptein George Mainwaring i den populære britiske komiserien Dad's Army som ble sendt mellom 1968 og 1977. Lowe gjorde sin debut som skuespiller på Hulme Hippodrome repertoar-teater i den engelske byen Manchester i 1945. I løpet av sin skuespiller-karriere hadde han vært med på flere teater-oppsetninger over hele Storbritannia og på det britiske nasjonalteateret. Han hadde også spilt i minst 50 filmer og flere britiske TV-serier i løpet av sin skuespiller-karriere.
Arthur Lowe giftet seg med Joan Cooper den 10. januar 1948. De hadde møttes for første gang i 1945 da hun var hans fremste dame på teateret Hulme Hippodrome, og de forble sammen frem til hans død. Deres sønn Stephen Lowe ble født i januar 1953. 
Lowe kollapset av slag i sin garderobe ved Alexandra Theatre i Birmingham rett før en forestilling av oppsetningen Home at Seven (hvor han opptrådte sammen med sin kone Joan) den 15. april 1982. Han døde på sykehuset kort tid etterpå, i alder av 66 år.  
Hans aske ble spredd på Sutton Coldfield Krematorium etter en lite befolket begravelse. Joan selv deltok ikke i ektemannens begravelse ettersom hun nektet å gå glipp av den neste forestillingen til oppsetningen Home at Seven, som ble vist i Belfast på samme tid som begravelsen etter ektemannen hennes foregikk. 
En minnestund etter Arthur Lowe ble holdt i mai 1982 i kirken St. Martin-in-the-Fields, som ble fulgt hans gjenværende familie, flere tidligere skuespiller-kollegaer og mange av hans tidligere venner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Lowe på Internet Movie Database 
(sv) Arthur Lowe i Svensk Filmdatabas 
(da) Arthur Lowe på Filmdatabasen 
(da) Arthur Lowe på Scope 
(fr) Arthur Lowe på Allociné 
(en) Arthur Lowe på AllMovie 
(en) Arthur Lowe hos The Movie Database 
(en) Arthur Lowe hos Behind The Voice Actors
Giorgia Gueglio

Giorgia Gueglio (født 15. mars 1969 i Genova) er en Italiensk sanger, best kjent fra heavy metal-bandet Mastercastle. Som 16-åring startet han sitt første cover band. 
I 2008 fikk Pier Gonella høre om Gueglio, og headhuntet ham til Mastercastle, som var på utkikk etter en ny vokalist.
Giorgia Gueglio er den som har skrevet de fleste av bandets sangtekster, og som dessuten har tatt "lederstillingen" i 'Mastercastle', Sammen med Pier Gonella. 


== Diskografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Giorgia Gueglio Offisielle hjemmeside
Mastercastle Offisielle hjemmeside
Nadiad

Nadiad er en by i den indiske delstaten Gujarat.
Taiping guangji

Taiping guangji (tradisjonell kinesisk: 太平廣記, pinyin: Tàipíng Guǎngjì, på engelsk gjerne kalt «Extensive Records of the Taiping Era») er en samling fortellinger kompilert under Li Fangs redaksjon og første gang utgitt i 978. Verket er inndelt i 500 bind (juan 卷 – vesentlig mindre omfangsrike enn vestlige bokbind) og består av rundt tre millioner kinesiske skrifttegn.
Verket består av rundt syv tusen fortellinger utvalgt fra over tre hundre bøker og noveller fra Han-dynastiets til det tidlige Song-dynastiets tid. Noen av dem er historiske eller naturalistiske anekdoter. Historisiteten er gjerne tvilsom slik at fortellingene må leses som fiksjon selv om det er en del historiske elementer i dem. Emnene er for det meste knyttet til det overnaturlige, og berører blant annet buddhistiske og taoistiske prester, udødelige, åndevesener og guddommer. Det er medtatt en rekke fortellinger fra Tang-tiden som i utgangspunktet var frittstående litterære verker.


== Litteratur ==
Charles E. Hammond: «T'ang Legends: History and Hearsay», i Tamkang Review 20.4 (summer 1990), s. 359-82.
Cheng Yizhong: "Taiping Guangji" ("Extensive Records of the Taiping Era "). Encyclopedia of China (Chinese Literature Edition), 1st ed.
No Cure for Life

No Cure for Life er et musikkalbum med Paperboys, utgitt i 2002. Albumet lå elleve uker på VG-lista og endte med sjetteplass som beste plassering. Dette er hiphop-gruppas debutalbum.


== Sporliste ==
«Introducing» 2:26
«Last Lieutenants» 3:36
«Barcelona» 4:18
«Movie Up» 4:00
«One of Them Days» 3:42
«In Between (Duets)» 3:04
«Trust Me» 2:46
«Ras Steven Skit» 2:43
«Feel It» 0:56
«What You Want» 4:06
«It's Paper» 3:23
«Find My Way» 8:12


== Eksterne lenker ==
(en) No Cure for Life på Discogs
The Oslo Agreement

The Oslo Agreement er Paperboys sitt comeback-album, utgitt i 2009. Albumet lå 5 uker på VG-lista og endte med 4.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«The Way» 4:57
«Easy Street» 3:46
«See Me Comeing» 5:02
«Into the Same» 4:54
«On a High» 3:08
«Lonesome Traveller» (med Team Vinni) 3:55
«The Greatest Thing» 5:00
«I Be I» 3:32
«12 Step» 4:29
«Morning Rain» 5:23
«After All» 3:38
«Out of Control» 5:33
Mantaro Hashimoto

Mantaro Hashimoto (japansk: 橋本万太郎 Hashimoto Mantaro, født 26. november 1932 i Gunma, død 7. juni 1987) er en japanskfødt sinolog som forsket meget på sinittiske språk, fonologi, hakkaspråket, leksikologi, taiwansk hokkien, og de altaiske språks innvirken på mandarin.
I 1965 tok han doktorgrad i lingvistikk ved Ohio State University.


== Verker ==
The Bon-shio （文昌） Dialect of Hainan — A  Historical and Comparative Study of Its Phonological Structure, First part: The Initials (1960)、《ジュンヤン語（ソビェト・ドゥンガーン語）研究書目解題》（1962）、
《西夏国書字典同音の同居韻》 （1963）
The Phonology of Ancient Chinese (1978)
《客家语基础语汇集》 （1972）
The  Hakka Dialect (1973)
《言语类型地理论》 （1977）
The Altaicization of Northern Chinese (1986) [1]
Hakka in Wellentheorie Perspective
Current Developments in Sino-Vietnamese Studies
A Phonological Characterization of Syllabic Intonations in the so-called Tone Languages.
The Current State of Sino-Vietnamese Studies. Journal of Chinese  Linguistics.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Altaic influences on Beijing dialect: the Manchu case
Mutual Intelligibility of Sinitic Languages
Sino-Platonic Papers
Kjelvene

Kjelvene er et område i Storhaug (Østre) bydel i Stavanger omkring Johanneskirken. Kjelvene har trolig omfattet området øst for St. Hansvollen, sør for Strømsteinen og vest for Spilderhaug. 
Kjelvene er inntegnet første gang på et kart i 1860. Navnet Kjelvene brukes i skriftlige kilder fra 1764 – og  omtales som «Tielven». Gunder Ånesen fikk da lov til å slå graset på myra Kjelvene, mellom St. Hansvollen og Spilderhaug. 
Fram til 1851 var Kjelvene en del av Hetland prestegård. 
I 1851  kjøpte Carl Petter Nyman eiendommen Kjelvene sammen med St. Hansvollen og Lervikryggen av Staten. Det ble så parsellert opp i mindre tomter, og ble i hovedsak utbebygd fra 1850-årene og framover.
Lekeplassen Kjelvene er mest kjent som den store «damprivalsen», som har vært et yndet leketøy i flere generasjon. Det var også vanlig lekeplass med lekeapparater og en stor fotballbane.  I 2005 ble den ombygget med en stor rullebrettbane (skatebane – «Betongparken») og kurvballbaner. På 1920-tallet brukte Norges Kommunistiske Parti Kjelvene for friluftsmøter.


== Litteratur ==
1ste Mai: Friluftsmøte på Kjelvene, 15. juli 1921.
Stavanger Aftenblad: Kjelvene, 27. desember 1977.
Sevald Simonsen: Hetlandsmarkens historie, Ætt og Heim, Stavanger 1972.
Bjørn Aarre: Kjelvene, Stavangeren, 2004.
Reidar Frafjord: Nymansveien 44, 2007 – http://www.byhistoriskforening.org/nor/byhistorisk_skilting/1_nymansveien_44.


== Referanser ==
Ratlam

Ratlam er en by i den indiske delstaten Madhya Pradesh.
Ragnvald Blakstad

Ragnvald Blakstad (født 20. mai 1866 på Blakstad i Asker, Akershus, død 26. april 1929 i London) var en norsk industrimann og kraftutbygger. Ragnvald Blakstad regnes som en av pionerene i norsk krafthistorie. Som utbygger var han særlig aktiv fra århundreskiftet og frem til første verdenskrig.
I 1898 var han med på å stifte kraftselskapet A/S Barbu, da han hadde fått konsesjon på å produsere elektrisitet i Barbuelva. Blakstad er forøvrig mest kjent for Tyssedal kraftanlegg i Hardanger og Aura-anlegget i Romsdal. I 1910 overtok Blakstad aksjemajoriteten i A/S Tyssefaldene og ble generaldirektør for selskapet. Etter dette kjøpet fremstod han som en av de desidert ledende skikkelsene i norsk kraftproduksjon og kraftintensiv industri. I 1913 skaffet han seg, sammen med andre norske interesser, majoriteten i Alby United Carbide Factories Ltd. I tiden Blakstad var generaldirektør for Tyssefaldene ble kraftanlegget trinnvis bygget ut og produksjonen økt fra 20 000 elektriske HK til vel 140 000. Den store Ringedalsdammen i Skjeggedal prydes av generaldirektøres initialer.
For å skape et marked for kraften lanserte Blakstad i 1917 planer for en storstilt kraftoverføring mellom landsdelene, en idé som foregriper tanken bak Samkjøringen. Hans kongstanke var elektriske «landeveier» med hovedlinjer for kraftoverføring fra kraftstasjonene i vest til forbrukerne i østlandsområdet.
Etter 1. verdenskrig ble Blakstad rammet av etterkrigsdepresjonen og han måtte selge seg ut av det meste han var involvert i.


== Idrettsmann ==
Blakstad bodde i Skien i noen år på 1880-tallet og var i 1885 med på å stifte Idrætsforeningen Odd. Blakstad ble idrettsforeningens første formann, og det var også han som foreslo navnet Odd.Ragnvald Blakstad var også en habil skiløper. I 1897 vant han kongepokal i kombinert under et landsskirenn i Arendal.


== Arkivet ==
Arkivmateriale etter Ragnvald Blakstad befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Materialet omfatter i hovedsak korrespondanse fra perioden 1910-1920-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Ragnvald Blakstad på Arkivportalen
Eydehavnportalen om Ragnvald Blakstad
NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Ragnvald Blakstad
(no) Ragnvald Blakstad i Norsk biografisk leksikon
Ganganagar

Ganganagar er en by i den indiske delstaten Rajasthan.
Frank Samuelsen og George Harbo

Frank Samuelsen (født Gabriel Samuelsen 26. februar 1870 i Farsund i Vest-Agder i Norge, død 1946 i Farsund, Norge) og George Harbo (født Gottleb Harbo Ragnhildrød 14. september 1864 i Sandar i Vestfold i Norge, død 1909 i USA) var to norske emigranter til USA som i 1896 ble de første til å ro over Atlanterhavet.
George Harbo var fisker og Frank Samuelsen var handelsmann. De fanget kamskjell ved Atlantic Highlands på New Jersey-kysten da de bestemte seg for å skape seg et navn ved å ro over Atlanterhavet.
Med støtte fra utgiveren av Police Gazette, Richard Fox, som hadde støttet flere lignende prosjekter tidligere, fikk de bygget en 18-fots klinkbygd robåt i eik med vannfaste spanter i sedertre, et par vanntette flyte­tanker og to tofter. Båten var utstyrt med håndtak for å hjelpe dem å snu båten hvis den kantret, noe som reddet livet deres ute på havet. Om bord hadde de et kompass, en sekstant, et eksemplar av Nautical Almanac, oljehyrer og tre ekstra sett årer. De satte ut fra The Battery i New York 6. juni 1896 og ankom Scillyøyene utenfor kysten av Cornwall i England etter 55 dager i sjøen.
Partnerne feiret suksessen og lastet så robåten ombord på en dampbåt for turen tilbake. Damperen gikk tom for kull utenfor kysten av Cape Cod, og da kapteinen beordret alt tremateriale ombord til å lage damp for resten av turen, låret Samuelsen og Harbo båten sin og rodde tilbake til New York.
Samuelsen og Harbo oppnådde aldri noen stor berømmelse eller formue på senere foredragsturneer, og de fikk aldri noen premiepenger fra Fox, kun et par gullmedaljer. Rekorden for kryssing av Nord-Atlanteren i robåt uansett type i klassen for to personer står fortsatt den dag i dag. Til sammenligning er rekorden for raskeste kryssing over Atlanterhavet for to roere med moderne båt  40 dager. For fire roere er rekorden 29 dager.  Norsk rekord for kryssing av Nord-Atlanteren av fire roere i en moderne båt er 35 dager.Loggboken deres og en journal diktert av Harbo eksisterer fortsatt. I 1985 skrev folkesangeren Jerry Bryant The Ballad of Harbo and Samuelsen. I 2016 gav Ingvild Koksvik ut sangen "Gabriel" som omhandler ferden over Atlanteren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Samuelsen and George Harbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
I robåt over Atlanterhavet av Harald Hansen.
EM i friidrett 1954 – Sleggekast menn

Øvelsen Sleggekast menn ved EM i friidrett 1954 i Bern, Sveits ble avholdt på Stadion Neufeld med kvalifisering 28. og finalen 29. august.Sverre Strandli representerte Norge og vant sølvmedaljen.


== Kvalifisering ==
Kvalifiseringsgrense: 51 m


== Finale ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater
Norske EM-deltakere
Mahoba

Mahoba er en by i den indiske delstaten Uttar Pradesh.
Min barndoms jul

«Min barndoms jul» er opprinnelig en gammel svensk vise, skrevet av K. E. Filip Olsson på begynnelsen av 1900-tallet. Den ble kjent i Norden da duoen Mia Marianne og Per Filip tok den med på platen sin med samme navn. I Norge er den innspilt på Frem fra Glemselen kap.13 med Rita Engebretsen og Helge Borglund.


== Teksten ==
Over dalens høye fjeller, over triste mørke hus,over øde torp og bygdas gamle vei,dalte sakte snøkrystaller i en verden fylt av lysja, jeg husker godt min egen barndomsjul.Ref: Ja, min barndomsjul jeg alltid minnes,strålende vakker og høytidsfull den var.Klokker klinger og stjerner lyser klart,jeg min barndomsjul har kjær.
Jeg kan høre elven bruse i mitt barndomseventyrder gikk livet støtt sin gamle vandte gang.Over skogene og berget lyser stjerner like klar,når det ringes inn til jul og kirkegang.
Etter siste jul der hjemme da sto mor i hjemmets dør,hennes avskjedsord de husker jeg så vel:Tenk om blott jeg kunne bære deg i armene som førfor å verne om deg arme barnesjel.
Ja, der hjemme lyser stjerner som de gjorde før en gangover skog og fjell står månen stor og klar.Til min hjembygdsgård og enger mine tanker stadig går,til mitt gamle hjem og til min barndoms jul.
So Far – So Good

So Far – So Good er et samlealbum med Paperboys, utgitt i 2006. Albumet lå 14 uker på VG-lista og endte med 4.-plass som beste plassering.  


== Sporliste ==


=== CD ===
«Move On» med Madcon
«Wiggle It»
«Ra Ra» med Keith Cook
«Find My Way» med Keith Cook
«Barcelona» med Madcon
«One Day»
«Tomorrow»
«Ain't Easy» med Keith Cook
«Riot»
«What You Need»
«It's Paper» med Madcon
«Coming of Age»
«Close to You»
«On a Roll»
«On the Low» med Sofian Benzaim
«Keep It Cool»


=== DVD ===
«Keep It Cool»
«Wiggle It»
«Hey Man»
«Barcelona»
«Find My Way»
«What You Need»
«One Day»
«On the Low»
«Moving Up/It's Paper»
Matthias de Zordo

Matthias de Zordo (født 21. februar 1988 i Bad Kreuznach) er en tysk spydkaster. Han deltok i spydkastkonkurransen under EM i friidrett 2010 i Barcelona og tok sølvmedaljen etter en spennende konkurranse med Andreas Thorkildsen, som til slutt vant. Matthias de Zordos kast var på 87,81 meter. Med det forbedret han sin tidligere bestenotering med over tre meter. I juli 2010 ble han også tysk mester i spydkast.
De Zordo er en av få som kaster spyd med venstre hånd, og den som har kastet lengst i verden av disse. Han var aktiv i flere idretter da han vokste opp, blant annet spilte han håndball for HGC Bad Kreuznach. Fra 2006 til 2007 gjorde han tjeneste innenfor «Freiwilliges Soziales Jahr in Sport». Han har hatt en ull-lue, som han selv omtaler som lykkelua, som han til tider har nyttet i konkurranser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Matthias de Zordo – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Matthias de Zordo – Olympics.com 
(en) Matthias de Zordo – Olympic.org 
(en) Matthias de Zordo – Olympedia 
(en) Matthias de Zordo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Matthias de Zordo – Tysklands olympiske komité 
(en) Matthias de Zordo – World Athletics 
(en) Matthias de Zordo – Diamond League 
(en) Matthias de Zordo – Track and Field Statistics 
Portrett hos leichtathletik.de (tysk)
Intervju med Matthias de Zordo (tysk)
Julevise fra Finnmarken

«Julevise fra Finnmarken» er en svensk vise, skrevet på begynnelsen av 1900-tallet av Dan Andersson. Melodien er av T. Berman. Det er A. Løvtjernet som har bearbeidet teksten til norsk for innspillingen på Frem fra Glemselen kap.13 med Helge Borglund.


== Teksten ==
For den hvinende vinden og vinterbroder,for den grånende morgenens klare luft,for vårt hjem og vårt land og vår bedende moder,for yrende steder og istunge floder,vi hever vårt krus og for kommende dager,for kjærlighet lykken som var.
Når sjøene ligger der frosne og døde,og uværet danser i nord og i syd,vi drikker og drømmer om bekker som flyter,og minner om kuldefyllt sol fra Kong Vinter.Og gårder som lyser blant vårblad og liljer,og skygger som danser i skog.
For hardeste skare og kaldeste vinden,for det fattige folket som slåss for sitt brød.For den som i armod blir kalde om kinnen,for angrende tanker og for svie fra smerten,for sårfylte kropper og smertefull død.
For lykke og glede i stjernenes time,vi glemmer at jorden ble dekket av hat,vi reiser oss opp under stjerner som glitrer,omkring oss de helliges natt vi opplever.For dem og for jorden, for himmelen og oss,våre krus vi nå hever min venn.
Så mildt lyser stjernen

«Så mildt lyser stjernen» er en gammel vise fra slutten av 1800-tallet. Opphavsmenn er ukjent, men sangen er kjent i hele Norden. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap.13 med Hilde Bekkevold.


== Teksten ==
Så mildt skinner stjernen skjønt natten er kald,den skinner på krybben i Betlehems stall,for der hviler Jesus på leiet av strå,hans glede skal alle i julekveld nå.
Han kommer til store, han kommer til små,og følger oss siden den vei vi skal gå.Og la oss nå synge med jublende fryd,som englene små opp i himmelens sky.
Selsøyvik gamle handelssted

Selsøyvik gamle handelssted er et handelssted på øya Selsøyvik i Rødøy kommune i Nordland.
Det er et av få handelssteder langs kysten som fortsatt er i drift, med landhandel, båtekspedisjon og lakseoppdrett. Fra 1777 har det vært sammenhengende drift på handelsstedet, men allerede på 1600-tallet var Selsøyvik borgerleie for utliggere fra Trondheim. Handelsstedet ble fredet i 1942. De eldste bygningene er over 200 år gamle og den yngste fra 1980-tallet.
I perioden 1983–1985 ble det bygget et nytt fiskeforedlingsanlegg, og en ominnredning av Storbrygga. Arbeidet ble tegnet av et arkitektfirma fra Bodø, Boarch arkitekter. De ble tildelt tredjepremie i Europarådets arkitekturvernkonkurranse i 1986 for sitt arbeid med det fredede handelsstedet.I 2000 ble Selsøyvik gamle handelssted valgt til Rødøy kommunes tusenårssted.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Selsøyvik gamle handelssted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Selsøyvik gamle handelssted». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Når lysene tennes der hjemme

«Når lysene tennes der hjemme» er opprinnelig en amerikansk vise fra begynnelsen av 1900-tallet med tittelen «When the Lamplight Shine in the Valley» (eller også «When It's Lamp Lighting Time in the Valley»). Det er ukjent hvem som har laget tekst og melodi, navn som Vagabond/ Gunner/ Lions og Hart er nevnt i ulike visebøker. Denne sangen finnes på en rekke plateinnspillinger, bl.a. med Jens Book-Jenssen (hyppig spilt i NRKs program Ønskekonserten). I de senere år er den blitt samlet opp på juleplater, og mange tror dermed at det er en julesang. Den er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap.13 med Rita Engebretsen, og av De Syngende Husmødre på platen Den ros du ga meg.


== Teksten ==
1. Hver gang skumringen stille seg senkermine tanker til hjemmet da går,og jeg smiler skjønt hjertet det gråter,for mot kvelden jeg hjemlengsel får.
Hver gang lysene tennes der hjemme,i min tanke jeg atter er der.Aldri kan hjemmets lys jeg vel glemme,thi de minner om den jeg har kjær. 2. Jeg er gammel og sitter og drømmer 
om min barndom som fort rant forbi. 
Og skjønt årene går, enn jeg gjemmer 
på en lavmælt og tyst melodi. 
Og når lysene tennes der hjemme, 
i min drøm er jeg atter så nær. 
Hjemmets lys kan jeg aldri mer glemme, 
thi det minner om den jeg har kjær.