jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dean Hall

Dean «Rocket» Hall (født 14. mai 1981) er en spilldesigner fra Oamaru, New Zealand.
Han er kjent som skaperen av ARMA 2 modifikasjonen DayZ.Han var nominert i Online Innovation Award hos GDC Online Awards 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dean Hall på Internet Movie Database 
(en) Dean Hall på Twitter 
(en) Dean Hall på Tumblr
Administrator (dommer)

Administrator er den fagdommer (embedsdommer eller dommerfullmektig) som leder en rettssak. I noen saker er fagdommeren også enedommer, i mange saker settes saken med meddommere (legdommere) eller en lagrette (jury) og i visse saker har rettssaken flere fagdommere. Det er da alltid en av fagdommerne som fungerer som rettens formann. Administrator er en rolle en dommer har i en rettssak (på samme måte som aktor og forsvarer er roller andre jurister kan ha), ikke en stilling i seg selv.


== Referanser ==
Giovanni Battista Buonamente

Giovanni Battista Buonamente (ca. 1595 – 1642) var en italiensk komponist og fiolinist fra tidligbarokken.
Buonamente var katolsk prest og medlem av Fransiskanerordenens ordo fratrum minorum. Fra omtrent 1622 sto han i tjeneste hos fyrstefamilien Gonzaga i Mantova. Tidlige påvirkningskilder var sannsynligvis Salamone Rossi og Claudio Monteverdi. Mellom 1626 og 1630 var han ved Wiener Hofmusikkapelle som keiserlig kammermusiker og komponist. I 1627 medvirket han ved kroningsseremonien til keiser Ferdinand III av Det tysk-romerske rike i Praha. Buonamente var fiolinist ved kirken Madonna della Steccata i Parma i året 1632, året etter ble han maestro di cappella i Assisi, der han ble til sin død.
Alle de rundt 160 kirkemusikkverkene til Buonamente er tapt, men flere sonater for et eller flere strykerinstrumenter er bevart. De tidlige verkene hans er i tradisjonen etter Giovanni Gabrieli, senere dyrket han en fiolinstil preget av østerriksk påvirkning.


== Verk ==
Il quarto libro de varie de sonate, sinfonie, gagliarde, corrente, e brandi per sonar con due violini & un basso di viola" (Venezia, 1626)
Il sesto libro di sonate et canzoni ... (Venezia 1636)
Il settimo libro di sonate, sinfonie ... (Venezia, 1637)


== Litteratur ==
Peter Allsop: Cavalier Giovanni Battista Buonamente: Franciscan Violinist  2005  ISBN 1-84014-627-3


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Battista Buonamente i International Music Score Library Project
Orizabus

Orizabus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
Middelsstore (10–20 millimeter), kraftige, litt avlange, glinsende svarte biller. Hannene mangler horn på hodet, men har gjerne en spiss knøl. Slekten kan kjennes på at clypeus («overleppen») har en tverrlist rett bak forkanten, og at leggene (tibiae) på forbeina er flatt utvidete (nærmest skjeformede) uten eller med utydelige tenner langs ytterkanten. Dekkvingene har dype lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, for det meste av råtnende plantemateriale, men de kan også ete røttene på ulike planter. Disse billene lever for det meste i tørre fjellområder. De voksne billene er nattaktive.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt hovdesakelig i Mexico, og er oppkalt etter byen Orizaba, men for fem av artene strekker utbredelsen seg inn i det sørlige USA , og i alle fall én går sør til Honduras.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Orizabus Fairmaire, 1878
Orizabus batesi Prell, 1914
Orizabus botox Ratcliffe & Cave, 2006
Orizabus brevicollis Prell, 1914
Orizabus clunalis (LeConte, 1856)
Orizabus cuernavacensis Delgado & Deloya, 1990
Orizabus curvidentatus López-García, Gasca-Álvarez & Deloya, 2017
Orizabus dechambrei Morón & Tapia, 2003
Orizabus endroedianus Morón, 1981
Orizabus fairmairei (Bates, 1888)
Orizabus hondurensis Ratcliffe & Cave, 2006
Orizabus isodonoides Fairmaire, 1878
Orizabus ligyroides Horn, 1885
Orizabus mcclevei Warner, 2011
Orizabus pinalicus Warner, 2011
Orizabus puchicus Ratcliffe & Cave, 2006
Orizabus pyriformis (LeConte, 1847)
Orizabus ratcliffei Delgado, 2008
Orizabus rawlinsi Dechambre, 1993
Orizabus rubricollis Prell, 1914
Orizabus sabuziro Ratcliffe, 1994
Orizabus teamscaraborum Ratcliffe & Cave, 2006
Orizabus tuberculatus Prell, 1914
Orizabus vulcanicus Morón & Tapia, 2003


== Referanser ==


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Orizabus [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Orizabus i Encyclopedia of Life 
(en) Orizabus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orizabus hos ITIS 
(en) Orizabus hos NCBI 
Orizabus – detaljert informasjon på Wikispecies
Carl Ferdinand Linthoe

Carl Ferdinand Linthoe (født 9. august 1873, død 11. juli 1938) var en norsk arkitekt. Navnet forenkles vanligvis til Ferdinand Linthoe. Han var sønn av arkitekt og bygningssjef Christian Linthoe.


== Utdannelse og virke ==
Linthoe gikk to år ved Kunst- og håndverkskolen i Kristiania og deretter to år ved Königliche Technische Hochschule i Berlin.
På 1890-tallet hadde han dels egen praksis og arbeidet noe som assistent for Ingvar Hjorth. Etter ca. 1900 var aktivitetsnivået beskjedent en periode, før Linthoe gjenopptok egen praksis rundt 1912 og hadde mange oppdrag for kommunen. Fra 1924 arbeidet han i kompaniskap med Fin Wollebæk, og han var slottsforvalter i 1921–38.
Linthoe tegnet en rekke bygårder i Oslo og trakk på et eklektisk utvalg av stilarter. Han hadde også oppdrag andre steder og har for eksempel tegnet sykehus på Hamar.


== Verker i utvalg ==
(I Oslo med mindre annet er nevnt.)

Leiegård i Uranienborg terrasse 8 (1893)
Leiegård i Tidemands gate 7 (1898)
Leiegårder i Colbjørnsens gate 12–14 (1898)
Leiegård i Tostrups gate 25 (1898, siden noe gjort om på)
Holms hattefabrikk, Waldemar Thranes gate 75 (1899; i 1917 overtatt av Jordan børste- og penselfabrikk; nå Darres gate 20–24)
Leiegård i President Harbitz' gate 19 (oppr. Briskebyveien 36) (1899–1900)
Hamar kommunale sykehus (1907)
Ombyging av forretningsgård for Norges Kooperative Landsforening i Kirkegata 4 (1912)
Flere kvartaler i Lindern haveby (1916–20, dels sammen med Harald Hals og Henry Fearnley Coll)
Leiegårder i Mogens Thorsens gate 1-1B (1929, sammen med Fin Wollebæk)
		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Ferdinand Linthoe (1873–1938) (Arkitekturhistorie.no)
Hvem er hvem? (1930)
Knut Are Tvedt, red. (2010). Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Bruun, Ole Daniel (2008). Arkitektur i Oslo (2. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1945-8.
Senter for risikostyring og samfunnssikkerhet

Senter for risikostyring og samfunnssikkerhet (SEROS) er et forskningssenter ved Universitetet i Stavanger, etablert 1. januar 2009 i samarbeid med International Research Institute of Stavanger. SEROS driver både grunnforskning, anvendt forskning og utviklingsarbeid med bredest mulig anvendelse.
En viktig ambisjon for SEROS er å bidra til utviklingen av doktorgradkandidater med basis i en flerfaglig tilnærming til risikostyring og samfunnssikkerhet.Senteret baserer seg på samarbeid mellom en rekke forskningsgrupper med parallell undervisning og forskningsvirksomhet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Oxyligyrus

Oxyligyrus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt brunlige til svarte biller. Dekkvingene har markerte punktrader. Hos hannene er pronotum mer eller mindre trekantet uthulet i midten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Oxyligyrus Arrow, 1908
Oxyligyrus acutus Endrödi, 1966
Oxyligyrus cayennensis Endrödi, 1972
Oxyligyrus champenoise (Dechambre)
Oxyligyrus contractus Dupuis, 2010
Oxyligyrus endroedii Dupuis, 2017 
Oxyligyrus larssoni Endrödi, 1969
Oxyligyrus limeirai Pinto-Junior & Grossi, 2018 
Oxyligyrus nasutus (Burmeister, 1847)
Oxyligyrus peruanus Endrödi, 1966
Oxyligyrus politus Ohaus, 1910
Oxyligyrus rostratus (Burmeister, 1847)
Oxyligyrus spitzi Endrödi, 1972
Oxyligyrus vazdemelloi Pinto-Junior & Grossi, 2018
Oxyligyrus zoilus (Olivier, 1789)


== Referanser ==


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Oxyligyrus [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Oxyligyrus i Encyclopedia of Life 
(en) Oxyligyrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Oxyligyrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oxyligyrus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Oxyligyrus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilde av Oxyligyrus cayennensis
Torpingen

Torpingen var en lokal avis for Torpa. Den ble startet av lærer Rasmus Konstad og gbr Anders Sollien i 1881. Det ble dannet et interesseselskap bestående av ti personer i tillegg til de to som hadde ideen. Abonnementet kostet kr 1.10 pr år for innenbygdsboende.Første nummer kom ut 3. mai 1881.
Tanken bak en lokal avis var både å opplyse og være et talerør for folk flest i bygda. Bladet hadde ingen nyheter utenfor Torpa. Men det ble diskutert bygdeaffærer og politikk, samt skrevet bygdehistorier.
Sitat: "Et frisindet lokalblad for Nordre Land, udkommer i Torpen hver 14de dag og koster for inneværende aar kr 1.10. For udenbygdsboende med tilæg af porto kr 1.50. Bekjentgjørelser koster for averterende inden præstegjeldet 5 øre og for udenbygdsboende 10 øre pr petitlinje forholdsvis mere for større bogstaver. Ekspedisjonen er i Folkvang, Torpen.
Enhver som vil skrive i bladet har ret til aa bruke bygdemaal, landsmaal eller almindeligt bokmaal."
Bladstyrer var Rasmus Konstad og medhjelper var Anders Sollien. Avisa ble trykket hos boktrykker Lange på Gjøvik. Da Konstad hadde vært bladstyrer i to år, sa han opp, da det ble for mye arbeide og ingen lønn. Deretter tok Anders Sollien over som bladstyrer i to år for samme lønnen (!) Etter disse to årene var avisa skyldig trykkeriet 109 kr. Dette betalte A. Sollien av egen lomme. Dermed var avisa Torpingen historie.


== Kilder ==
«Årboka Landingen» 2006 - Lands museum. Kari Nordal: "Torpingen, en bygdeavis"
Le stravaganze del conte

Le stravaganze del conte (oversatt: Eksentrisiteten til greven) er en opera buffa med musikk av Domenico Cimarosa og libretto av Giovanni Francesco Busenello.
Den komiske operaen, Cimarosas første, ble uroppført på Teatro de' Fiorentini i Napoli i 1772.


== Referanser ==
Aphonus

Aphonus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
Forholdsvis små (8-17, vanligvis 10-12 millimeter), korte og brede, rødbrune eller svarte hornbiller. Dekkvingene har kraftige punktrader. Artene i denne slekten har få slående særtrekk. Et anatomisk fellestrekk er at dekkvingene mangler såkalte stridulasjonsriller på undersiden.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Aphonus LeConte, 1856
Aphonus brevicruris Cartwright, 1944
Aphonus castaneus (Melsheimer, 1846)
Aphonus densicaudatus Casey, 1915
Aphonus texanus Gill & Howden, 1985
Aphonus tridentatus (Say, 1823)
Aphonus variolosus (LeConte, 1847)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aphonus i Encyclopedia of Life 
(en) Aphonus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aphonus hos ITIS 
Aphonus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bugguide.net - bilder av nordamerikanske arter
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
L’Armida immaginaria

L'Armida immaginaria er en dramma giocoso i tre akter av komponisten Domenico Cimarosa med en italienskspråklig libretto av Giuseppe Palomba. Operaen hadde urpremiere i Napoli, Italia sommeren 1777 på Teatro di Fiorentini.


== Roller ==


== Andre operaer oppkalt etter den trollkvinnen Armida ==
Armida (Dvořák)
Armida (Haydn)
Armida (Rossini)
Armida (Sacchini)
Armida (Salieri)
Armida (Weir)
Armida abbandonata
Armida al campo d'Egitto
Armide (Gluck)
Armide (Lully)


== Referanser ==
Opdøl Montessoriskole

Opdøl Montessoriskole er en friskole med både barneskole og ungdomsskole i Leknes i Vestvågøy kommune. 
Skolen har cirka 110 elever, med trinn 1.–10. klasse.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Opdøl skole Arkivert 7. mai 2013 hos Wayback Machine.
Corynophyllus

Corynophyllus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene lever i Australia. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange biller. Hos hannenen har antennene lange blader på antenneklubben, særlig det innerste bladet er stort og mer eller mindre plateformet. Sett ovenfra er disse billene tydelig delt opp i hode, pronotum og dekkvinger, disse danner ikke en kontinuerlig kurve som hos mange andre hornbiller. Hode og pronotum er gjerne svarte, dekkvingene rødbrune. Dekkvingene har dype punktstriper. Undersiden har ganske lange, stive, gulaktige hår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Corynophyllus Hope, 1845
Corynophyllus andersoni Blackburn, 1888
Corynophyllus antennalis Dechambre, 2003
Corynophyllus arrowi Carne, 1957
Corynophyllus curvicornis Lea, 1919
Corynophyllus deserti Carne, 1957
Corynophyllus dorigoensis Carne, 1957
Corynophyllus elricus Carne, 1957
Corynophyllus fortnumi Hope, 1845
Corynophyllus interocularis Lea, 1919
Corynophyllus macdougalli Carne, 1957
Corynophyllus major Sharp, 1873
Corynophyllus modestus Blackburn, 1888
Corynophyllus pygidialis Carne, 1957
Corynophyllus teinogenoides Carne, 1957
Corynophyllus tulanus Carne, 1957


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1] Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Corynophyllus i Encyclopedia of Life 
(en) Corynophyllus i Global Biodiversity Information Facility 
Corynophyllus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Corynophyllus deserti
Bilder av Corynophyllus fortnumi
Le astuzie femminili

Le astuzie femminili (tittel oversatt: Kvinnelig list) er en dramma giocoso i fire akter av komponisten Domenico Cimarosa med en italienskspråklig libretto av Giuseppe Palomba. Opera buffaen hadde urpremiere på Teatro dei Fiorentini i Napoli, Italia 26. august 1794. Operaen hadde seinere premiere i Barcelona i 1795, Lisboa i 1797, Wien i 1799, Paris i 1802, og London i 1804, og forble populær til midten av 1820-årene. Selv om den ikke oppføres ofte i dag, hender det fortsatt at operaen blir satt opp og den er innspilt en rekke ganger.Det er ved en skuffende oppsetning av Le astuzie feminili i London som Stephen Maturin får øye på Diana Villiers, nå en selskapsdame, i Patrick O'Brians historiske roman Post Captain (Orlogskaptein).


== Roller ==


== Diskografi ==
Le astuzie femminili med dirigenten Mario Rossi og Coro e Orchestra Sinfonica di Napoli della RAI. Ensemblet innbefatter: Sesto Bruscantini (Lasagna), Graziella Sciutti (Bellina), Franco Calabrese (Don Romualdo), Luigi Alva (Filandro), Renata Mattioli (Ersilia), og Anna Maria Rota (Leonora). Utgitt i 1959 på merket Voce.
Le astuzie femminili med dirigenten Massimo de Bernart og Orchestre du Festival Martina Franca. Ensemblet innbefatter: Nelson Portella (Lasagna), Daniela Dessi (Bellina), Simone Alaimo (Don Romualdo), Michele Faruggia (Filandro), Adele Cossi (Ersilia), og Petra Malakova (Leonora). Liveopptak i 1984 og utgitt på merket Fonit Cetra.


== Referanser ==


== Kilder ==
Amadeus Almanac


== Eksterne lenker ==
Online libretto på italiensk
Antonio Sacchini

Antonio Maria Gasparo Gioacchino Sacchini (1730–1786) var en italiensk komponist.


== Liv ==
Sacchini vokste opp og fikk sin utdannelse i Napoli, der faren arbeidet som kokk. Fra tiårsalderen gikk han på Conservatorio Santa Maria di Loreto og fikk fiolinundervisning av Nicolò Fiorenza, sangundervisning av Gennaro Manna og komposisjonsundervisning av Francesco Durante.
I 1768 ble han direktør for konservatoriet Ospedaletto i Venezia og bodde senere München og Stuttgart (1771), i London (1772–1782) og i Paris.
Sacchini feiret store triumfer med sine melodiøse og enkle operaer, for eksempel La colonie og Œdipe à Colone. Han skrev også oratorier, kirkemusikk og kammermusikk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Antonio Sacchini», treccani.it. Enciclopedie on line. 


== Litteratur ==
Wolfgang Hochstein: Musikforschung am Ospedaletto zu Venedig zur Zeit Antonio Sacchinis. I Die Musikforschung årgang 40, 1987, hefte 4, ISSN 0027-4801, S. 320-377
Franco Schlitzer: Antonio Sacchini. Schede e appunti per una sua storia teatrale. Ticci, Siena 1955, (Quaderni dell'Accademia Chigiana 34).
Eldred A. Thierstein: Antonio Maria Gasparo Sacchini and his French operas. Cincinnati Oh., Univ., avhandling., 1974.


== Eksterne lenker ==
(en) Antonio Sacchini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antonio Sacchini – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Antonio Sacchini i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Liste over sceneverk av Antonio Sacchini på grunnlag av MGG på Operone
(it) Søk etter operaer av Antonio Sacchini (oppslagsord i søkefeltet Autore: «Sacchini Antonio») i Corago-databasen ved Universitetet i Bologna
(en) Fritt tilgjengelige noter av Antonio Sacchini i International Music Score Library Project
Glassalen

Glassalen er en konsert- og teatersal i Tivoli (København) med 957 sitteplasser.Opprinnelig sto her en konsertsal fra 1843. Tyve år senere ble den utvidet til den karakteristiske åttekantede formen den har i dag. I 1899 tilkom et spisst tårn med glasskuppel, og salen fikk dermed sitt navn. Fra 1902 ble den brukt til teater, revy m.m.Under okkupasjonsmaktens terror i 1944, kjent som schalburgtagen, brant bygningen ned. I 1946 gjenoppførte arkitekten Poul Henningsen salen i den gamle stilen, og frem til 1955 ble Glassalen brukt som erstatning for den konsertsalen som også ble ødelagt i 1944. I dag brukes den blant annet til revyer, gjestespill og om vinteren også til London Toast Theatres tradisjonelle «Crazy Christmas Cabaret». Salen ble renovert i 1998.
Kjente personer som har opptrått i Glassalen er blant andre: Louis Armstrong, Marlene Dietrich og Mills Brothers. 


== Referanser ==
Joel Campbell

Joel Nathaniel Campbell Samuels (født 26. juni 1992) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den meksikanske klubben Club León.
Campbell spiller som spiss, men kan og brukes på kantene. Joel Campbell har flere landskamper for Costa Rica. Joel Campbell har allerede over 60 kamper på toppnivå for både FC Lorient, Real Betis og Olympiakos.
Han startet sin karriere i Deportivo Saprissa, og var der fra 2009 til 2011, før Arsenal signerte han på fri overgang. Men hos Arsenal fikk han ikke arbeidstillatelse og han måtte derfor bli lånt ut til det franske Ligue 1-laget FC Lorient, der han lagde tre mål på 25 kamper. Han gikk sesongen etter på lån til Real Betis og deretter i 2013 til Olympiakos, også dette på lån.
I januar 2015 ble Campbell lånt ut fra Arsenal FC til Villarreal CF ut 2015-sesongen i en avtale hvor Gabriel Paulista gikk motsatt vei i en permanent overgang.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Costa Ricas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Costa Ricas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joel Campbell – FIFA 
(en) Joel Campbell – UEFA 
(fr) Joel Campbell – LÉquipe 
(en) Joel Campbell – Transfermarkt 
(en) Joel Campbell – national-football-teams.com 
(en) Joel Campbell – WorldFootball.net 
(en) Joel Campbell – Soccerbase.com 
(en) Joel Campbell – FootballDatabase.eu 
(en) Joel Campbell – Soccerway 
(en) Joel Campbell – PlaymakerStats.com
Svinefoss

Svinefoss er et fossefall i Ådalselva (Begnavassdraget) og ligger i Ringerike kommune, Buskerud. Den har en total fallhøyde på 8 meter og er i sin helhet utbygd for kraftproduksjon, gjennom Begna kraftverk. Kraftverket eies av EB Kraftproduksjon AS.
Svinefoss ble først utnyttet da Begna Træsliberi ble opprettet der i 1888. Det var i drift fram til 1953, da produksjonen ble nedlagt og tømmerkvoten overført til Follum Fabrikker.
Fossen er regulert av ett damanlegg bestående av ei klappeluke og en gravitasjonsdam med fritt overløp


== Se også ==
Hensfoss
Hovsfoss
Follumfoss
Hønefossen
Hensfoss

Hensfoss er et fossefall i Ådalselva (Begnavassdraget) og ligger ved Hen i Ringerike kommune, Buskerud. Den har en total fallhøyde på 24 meter og er i sin helhet utbygd for kraftproduksjon, gjennom Hensfoss kraftverk. Kraftverket eies av EB Kraftproduksjon AS.
Fossekraften ble tidligere utnyttet av Hen tresliperi og Ådalens tresliperi.


== Se også ==
Svinefoss
Hovsfoss
Follumfoss
Hønefossen
Follumfoss

Follumfoss, eller Nedre Hovsfoss som den også kalles, er et fossefall i Ådalselva (Begnavassdraget) og ligger ved Follum i Ringerike kommune, Buskerud. Den har en total fallhøyde på 14 meter og er i sin helhet utbygd for kraftproduksjon. Sammen med Hovsfoss er fallene utnyttet til kraftproduksjon gjennom Hofsfoss kraftverk. Kraftverket eies av EB Kraftproduksjon AS


== Se også ==
Svinefoss
Hensfoss
Hovsfoss
Hønefossen
Cesar (navn)

Cesar eller César er et spansk, portugisisk og fransk mannsnavn.


== Etymologi ==
César er dannet som en spansk, portugisisk og fransk form av det romerske navnet Caesar, som opprinnelig var et tilnavn. Betydningen av navnet er usikker, men kan være knyttet til caesaries, «hår».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Cesar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

César Chávez (1927–1993), amerikansk borgerrettighetsforkjemper
César Millán (f. 1969), meksikansk hundetrener
Júlio César (f. 1979), brasiliansk fotballspiller
César Azpilicueta (f. 1989), spansk fotballspiller
César Kuriyama, peruansk videoskaper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Cesar
(en) Think Baby Names: Cesar