jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mågelibanen

Mågelibanen var en to-spors pendelbane med to vogner som lå like ved Vetlavatnet og Mågeli kraftverk i Skjeggedal, ved Tyssedal i Odda kommune i Hordaland. Banen var 960 meter lang og hadde en høydedifferanse på 430 meter. Banens endestasjon Mågelitopp, populært kalt Topp, ligger 860 moh.
Mågelibanen inngikk i det industrielle kulturlandskapet i Skjeggedal og kulturmiljøet rundt det fredete kulturminne Tyssedal kraftanlegg.


== Historie ==
Mågelibanen ble bygget i 1911–1912 av Tyssefaldene AS for transport av anleggsfolk og utstyr til fjells i forbindelse med kraftutbyggingen av Bersåvassdraget i Tyssedalsfjellene. Banen ble senere brukt av selskapet ved tilsyn og vedlikehold av anleggene og i forbindelse med senere kraftutbygginger i samme fjellområde.
3. april 1955 skjedde en alvorlig ulykke. Banen var den gang ikke godkjent for persontransport, men i forbindelse med påsken hadde man gitt dispensasjon. 12 personer og en god del bagasje var med banen oppover. I det bratteste partiet røyk wiren. Det fantes ingen sikkerhetssystemer som stoppet vogna. To personer døde, og flere ble alvorlig skadet.


== Oppgradering ==
I forbindelse med Tyssefaldenes 50-årsjubileum i 1956 ble banen oppgradert og gitt som folkegave til Tyssedals innbyggere. Da banen ble tillatt for offentlig personbefordring, fikk allmennheten lettere tilgang til de attraktive friluftsområdene ved Hardangervidda.


== Nyere tid ==
Kabelbanen ble modernisert i 1988. En periode på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet åpnet også banen for turistkjøring. Den ble et reisemål for besøkende og en del av opplevelsen av stenformasjonen Trolltunga. Banen var drift fram til 2012, da den ble stengt for kommersiell bruk av sikkerhetshensyn. Miljøverndepartementet godkjente i 2013 en kommunal reguleringsplan for å bygge en 4300 meter lang bilvei med 13 hårnålssvinger til Topp, under forutsetning av at den øvre del av trallebanen ble bevart og at portalen nederst i anlegget ble stående.


== Tekniske data ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Mågelibanen – Roller coaster from wilderness
Film
Statkraft
TV2 nyhetene påsken 2012
Leptura aethiops

Leptura aethiops er en av blomsterbukkene (Lepturinae), en bille som tilhører trebukkene (Cerambycidae). Denne arten finnes bare i Danmark i Norden.


== Utseende ==
En middelsstor (10–15 mm), slank, blankt svart trebukk. Den er den eneste nordiske blomsterbukken som er helt svart (Stenurella nigra er svart med rød underside på bakkroppen). Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra, med spisse bakhjørner som er like brede som dekkvingene. Disse er tilsmalnende fra de rundede skuldrene bakover. Beina er ganske lange.


== Levevis ==
Leptura aethiops har larver som lever i død ved av løvtrær, som lind, or, hassel og selje, også i furu. De finnes helst på fuktige, skyggefulle steder. De voksne (imago) finnes i juni og juli, de er varmeelskende og oppsøker gjerne åpne blomster, som vendelrot på jakt etter nektar og pollen.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, men ikke lengst vest. Østover er den utbredt i Asia til Sibir og Japan. I Norden finnes arten bare i Danmark.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Leptura aethiops Poda, 1761 (synonym Strangalia aethiops)


== Litteratur ==
Ehnstõm, B. & Holmer, M. 2007. Nationalnycklen till Sveriges Flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. 302 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Leptura aethiops i Encyclopedia of Life 
(en) Leptura aethiops i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Leptura aethiops hos Artsdatabanken 
(sv) Leptura aethiops hos Dyntaxa 
(en) Leptura aethiops hos Fauna Europaea 
(en) Leptura aethiops hos NCBI 
(en) Kategori:Leptura aethiops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leptura aethiops – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptura aethiops – detaljert informasjon på Wikispecies
Macroleptura thoracica

Macroleptura thoracica er en av blomsterbukkene (Lepturinae), en bille som tilhører trebukkene (Cerambycidae). Denne arten, som er den eneste i slekten Macroleptura, er bare funnet i Finland i Norden.


== Utseende ==
En ganske stor (18–28 mm) og kraftig trebukk – Europas største representant for Lepturinae. Det er stor forskjell mellom kjønnene- hunnen er ensfarget brunrød bortsett fra hodet som er svart, mens hannen har rødt pronotum og svarte dekkvinger. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen. Beina er mørke.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i svært grove (60–100 cm diameter), stående tørrtrær eller høystubber av løvtrær, særlig osp. Trærne må være angrepet av hvitråte. Slike trær er ganske sjeldne, dette kan kanskje forklare hvorfor arten er så sjelden. Larveutviklingen tar 3-4 år. De voksne billene er funnet mellom slutten av juni og begynnelsen av august, i motsetning til de fleste andre blomsterbukker besøker de sjelden blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Europa sør til Romania, mot øst til Sakhalin og Japan. Arten er funnet noen ganger i det sørvestlige Finland, men det er usikkert om den har overlevd der fram til i dag.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Macroleptura thoracica (Creutzer, 1799) (synonym Leptura thoracica)


== Litteratur ==
Ehnstõm, B. & Holmer, M. 2007. Nationalnycklen till Sveriges Flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. 302 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Macroleptura thoracica i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Macroleptura thoracica hos Artsdatabanken 
(sv) Macroleptura thoracica hos Dyntaxa 
(en) Macroleptura thoracica hos Fauna Europaea 
(en) Macroleptura thoracica hos NCBI 
Macroleptura thoracica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Edson Braafheid

Edson René Braafheid (født 8. april 1983) er en surinamskfødt nederlandsk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Austin Bold FC.Han har tidligere spilt for de nederlandske klubbene FC Utrecht og FC Twente, og de tyske klubbene Bayern München og Hoffenheim. I 2018 brøt han kontrakten med FC Utrecht for å flytte til USA sammen med sin kone.Han begynte sin profesjonelle karriere i den nederlandske klubben FC Utrecht.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edson Braafheid – FIFA 
(en) Edson Braafheid – UEFA 
(en) Edson Braafheid – Transfermarkt 
(en) Edson Braafheid – national-football-teams.com 
(en) Edson Braafheid – WorldFootball.net 
(en) Edson Braafheid – Soccerbase.com 
(en) Edson Braafheid – FootballDatabase.eu 
(de) Edson Braafheid – fussballdaten.de 
(en) Edson Braafheid – Soccerway 
(en) Edson Braafheid – EU-Football.info 
(no) Edson Braafheid hos altomfotball.no
Københavns Havnebad

Københavns Havnebade er et system av badeanlegg i Københavns havn. Der finnes i øyeblikket to havnebad, hvorav det største ligger ved Islands Brygge og er en del av Havneparken. Utover dette planlegges en rekke ytterligere havnebad, herunder Sluseholmen i Sydhavnen og i Svanemøllebukten. Havnebadene supplerer byens egentlige badestrender, som Amager Strandpark.
Sesongen 2002 åpnet havnebadet på Islands Brygge som det første av byens havnebad. I 2003 ble havnebadet seilt over til Havneholmen mved Fisketorvet, men til gjengjeld ble det bygd et permanent og større havnebasseng på Islands Brygge.
Havnebadet ved Islands Brygge har i alt tre bassenger. Badet har en samlet kapasitet på 600 badende. Der er et plaskebasseng, et basseng for barn, og et svømmebasseng på 75 meter som er forbundet med et stupebasseng med avsatser på tre og fem meter.


== Referanser ==
Gemini Residence

Gemini Residence er en boligbygning på Islands Brygge, København. Bygningen ligger ved vannet ved Bryggebroen overfor Fisketorvet.  Bygningen er en 42 meter høy ombygd frøsilo som tidligere tilhørte Dansk Sojakagefabrik. 
Frøsiloene ble opprinnelig bygd i 1963, men ble i tiden 2002 – 2005 bygd om til 84 leiligheter ved at leilighetene ble montert på utsiden av siloene, og på den måten ble den ferdige bygningen seende ut som et åttetall ovenfra. Interiøret er beholdt som et nesten tomt rom, og benyttes til lobby, trapper og heiser. På toppen er det lagt et gjennomsiktig tak av texlon.Bygningen ble tegnet av arkitektene MVRDV, (Nederland) og JJW Arkitekter, mens NCC stod for selve byggingen.Nær bygningen ligger Wennbergsiloen og Pressesiloen, som også er ombygde siloer som tidligere tilhørte soyakakefabrikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om bygningen fra JJW Arkitekter
Om bygningen fra MVRDV Arkivert 14. mai 2008 hos Wayback Machine.
Judolia cerambyciformis

Pachytodes cerambyciformis er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norden finnes den bare i Danmark.


== Utseende ==
En middelsstor (7–12 mm), temmelig bred, svart trebukk, dekkvingene gule med svarte flekker. Arten har en karakteristisk, kort og bred kroppsform og er lett å kjenne. Antennene er nesten så lange som kroppen, ganske tynne. Hodet er forholdsvis stort og bredt. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra, med litt uttrukne bakhjørner. Dekkvingene er korte og brede (ca. en og en tredjedel så lange som til sammen brede), gule, hver vinge med 3-4 svarte flekker. Beina er påfallende lange og slanke sammenlignet med den korte og brede kroppen.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i døde røtter, både på løvtrær og bartrær, vanligst kanskje på bjørk, or og eik. Røtter på vindfelte trær ser ut til å være særlig attraktive såfremt de fortsatt er dekket med jord. Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes i juni-juli, gjerne på blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Europa og det nordlige Sør-Europa, østover til Kaukasus. I Norden finnes den bare i Danmark, der den forekommer på Jylland og Fyn.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Pachytodes cerambyciformis (Schrank, 1781) (synonym Judolia cerambyciformis)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Judolia cerambyciformis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Judolia cerambyciformis hos Artsdatabanken 
(en) Judolia cerambyciformis hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Pachytodes cerambyciformis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pachytodes cerambyciformis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pachytodes cerambyciformis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Ole Martin Olsen

Ole Martin Olsen (født 1885, død 15. april 1912) var én av de norske passasjerene som reiste med «Titanic», som sank på sin jomfrutur. Han var fra Sunnhordland.
Den 10. april 1912 gikk han ombord på Titanic i Southampton; han var på vei til Broderick i Canada.
Han reiste på 3. klasse, sammen med noen engelske passasjerer. Både han og hans romkamerater mistet livet i forliset 15. april. Om hans lik ble funnet, ble han aldri identifisert.


== Se også ==
Liste over norske passasjerer ombord på RMS Titanic


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ole Martin Olsen - Encyclopedia Titanica
Liège–Bastogne–Liège 2008

Liège–Bastogne–Liège 2008 var den 94. utgaven av Liège–Bastogne–Liège. Rittet ble arrangert 27. april 2008.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liège-Bastogne-Liège 2008 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dansk Sojakagefabrik

Dansk Sojakagefabrik på folkemunne kalt Sojakagen, var en fabrikk som foredlet soyabønner til dyrefôr og matolje. Soyaen ble fraktet til landet med skip fra Det Østasiatiske Kompagni, og fabrikken var etablert av rederiet. Den ble grunnlagt i 1909 på Islands Brygge i København og utviklet seg til en betydelig arbeidsplass som på 1950-tallet sysselsatte ca 1 200 arbeidere, hvorav mange bodde i det samme området.
Firmaet utvidet med fabrikker i andre byer som  Aalborg, Helsingborg, Hangö i Finland og utvidet sortimentet. Inntil nedleggelsen var der en del protester fra beboerne i området.
15. juli 1980, like over midnatt, oppstod der en eksplosjon i ekstraksjosanlegget som kunne høres og merkes over det meste av København. 23 personer ble skadet, og de materielle skadene beløp seg til omkring 200 millioner kroner. Anlegget ble ikke gjenoppbygd, og selv om firmaet fortsatte produksjonen fikk det problemer med økonomien. Fabrikken ble derfor stengt den 17. januar 1991. Etter stengingen forsøkte Det Østasiatiske Kompagni å selge anlegget til Pakistan, men handelen mislyktes etter press fra blant andre Greenpeace.På fabrikkområdet har det blitt foretatt en grundig rengjøring, og området ble omgjort til boligområde i 1999 og omdøpt til Havnestad. En del av de gamle bygningene har blitt restaurert, ombygd og gjenbrukt, deriblant Gemini Residence (som er bygd utenpå to gamle siloer), Pressesiloen og Zeppelinerhallen.


== Referanser ==
Pedostrangalia revestita

Pedostrangalia revestita er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norden er den funnet i Danmark og Sør-Sverige.


== Utseende ==
En middelsstor (8–15 mm), spoleformet trebukk. Hodet, det innerste antenneleddet, pronotum, bakkroppen, lårene og leggene er røde, mens resten av antennene, dekkvingene og føttene er svarte.


== Levevis ==
Larven utvikler seg ved roten av døde greiner som sitter igjen på levende løvtrær, og i korte greinestumper. Den er oftest funnet på alm, men går også på eik og andre løvtrær. Den ser ut til å være meget kresen når det gjelder vedens beskaffenhet og nedbrytingsgrad, men kan bruke samme grein i flere generasjoner. Utviklingen tar 2-3 år. De voksne billene finnes i juni-juli, og besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa, men er sjelden. I Norden forekommer den sjeldent i Danmark og det sørligste Sverige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Pedostrangalia revestita (Linnaeus, 1767) (synonym Leptura revestita, Strangalia revestita)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Pedostrangalia revestita i Encyclopedia of Life 
(en) Pedostrangalia revestita i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pedostrangalia revestita hos Artsdatabanken 
(sv) Pedostrangalia revestita hos Dyntaxa 
(en) Pedostrangalia revestita hos Fauna Europaea 
(en) Pedostrangalia revestita hos NCBI 
(en) Kategori:Pedostrangalia revestita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pedostrangalia revestita – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pedostrangalia revestita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
NM på skøyter, sprint for herrer

NM på skøyter, sprint for herrer er et norgesmesterskap i hurtigløp på skøyter, sprint, som har blitt arrangert årlig siden 1970. Det ble vedtatt innført på Skøytetinget den 7. september 1969 på Grand Hotel, Kongsberg.
Det enkelte mesterskapet arrangeres over to påfølgende dager. Hvor det gås to 500 metere og to 1 000 metere med en 500 m og en 1 000 m hver dag. Fra og med 1987 er det løperen med lavest poengsum som blir mester. Fra 1970 til og med 1986 var det løperen som vant minimum tre distanser, eventuelt den som fikk lavest poengsum, som ble mester.
Skøytetinget 4.–5. september 1971 på Folkets Hus, Hamar vedtok å innføre offisielle norske rekorder i sprint firkamp.


== Medaljevinnere ==


== Statistikk ==


== Galleri ==
Årstallene viser til årstall for bilde.

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
NoterA Mesterskapet skulle egentlig vært arrangert på Bjønnes stadion, Arendal, men umulige vær- og isforhold gjorde at mesterskapet ble flyttet til reservestedet med Kongsberg IF som medarrangør.
B Mesterskapet skulle egentlig vært arrangert på Kanebogen stadion, Harstad, men umulige værforhold gjorde at mesterskapet ble flyttet til Oslo med Ask SK som medarrangør.
C Mesterskapet skulle egentlig vært arrangert på Hovdens skøytebane, Hovden, men umulige værforhold gjorde at mesterskapet ble flyttet til Skien.
D Mesterskapet skulle egentlig vært arrangert på Risenga skøytebane, Asker, men umulige isforhold gjorde at mesterskapet ble flyttet til reservestedet Geithus.
E Mesterskapet for 2008 ble først tildelt Sportsklubben Falken med arrangementsted Leangen Kunstis, men med den nye hallen på Fosen så ble arrangementet flyttet dit og inkluderte da også stedets skøyteklubb som medarrangør.Referanser


== Kilder ==
Medaljevinnere i norske mesterskap på skøyter – Menn Senior, Sprint Arkivert 11. september 2014 hos Wayback Machine.
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Senior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 42–54. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 15. mai 2012. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Teigen, Magne, red. (1989). «Menn, Senior – Sprint». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 – Menn/Kvinner , Senior/Junior (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 61–68. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 15. mai 2012.
Kinas riksvei 221

Kinas riksvei 221 (G221) løper fra Harbin i provinsen Heilongjiang til Tongjiang i samme provins. Den er 668 kilometer lang.


== Rute og distanse ==
Amager Vest

Amager Vest er en av Københavns 10 bydeler og omfatter den nordvestlige del av Amager. Bydelen ble opprettet høsten 2007 og per 1. januar 2011 hadde den 58 174 innbyggere. Bydelen inkluder blant annet Islands Brygge og Ørestad. Den østlige grensen går ved Amagerbrogade.
Som i de andre bydelene er bydelen Amager Vest opprettet for å sikre tjenestetilbudet for innbyggerne, nærdemokrati og bydelsplaner.
Det lokale demokratiet søkes sikret ved etableringen av Amager Vest lokalutvalg. Bydelsplanene skal sette mål for planleggingen og utviklingen av den enkelte bydel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Amager Vest lokalutvalg
(da) København kommune om rammene for de 10 bydelene.
Amager Fælled

Amager Fælled er et fredet naturområde i den nordvestlige del av Amager ved Sjællands østkyst i Danmark, og området ligger i den nordlige del av den nye bydelen Ørestad. Den avgrenses mot øst av Ørestads Boulevard, Lossepladsvej mot vest, Vejlands Allé mot syd og Islands Brygge mot nord. 
Mot syd ligger også den noe større Kalvebod Fælled. Området er preget av pionerplanter og grus som de mange nye byggeprosjektene i Ørestaden kjører ut til området, men man kan også finne en innsjø, Grønjordssøen og en nyanlagt kanal i området.
Navnet er kjent siden 1834 og det henviser til et beiteområde (fælled) i den nordvestlige del av Amager. Området ble også brukt som henrettelsesplass, et minne som lever videre i uttrykket "Amager!" som uttales mens man med en håndbevegelse liksom halshugger seg selv.På 1900-tallet er området blitt utvidet betydelig med inndemmingsarbeid.


== Referanser ==
Havneparken

Havneparken er en park på Islands Brygge mellom veien Islands Brygge og kaikanten.
Den første delen av parken ble anlagt etter press fra lokale beboergrupper. I 1983-84 ble bruksretten til et areal på 10 000 m² overdratt til lokalrådet. Dette området lå nærmest Langebro. I 1995 ble parken utvidet til det nåværende ca 28 000 m² store område.Kulturhuset Islands Brygge er en viktig del av parken og ligger ca midt i parken. En annen viktig del av Havneparken er Københavns Havnebad som ligger i vannet ut for den nordlige delen av parken. Havnebadet ble åpnet som et midlertidig bad i 2002. Denne midlertidige konstruksjonen ble i 2003 seilt til Fisketorvet og omdøpt til Copencabana. Det nåværende permanente havnebadet har kapasitet til ca 600 badende. Rett overfor Havnebadet ligger havnepromenaden Kalvebod Bølge, som også er bygget opp omkring vannaktiviteter.


== Priser ==
Årets gråspurv – 1984
Den grønne pris – 2000
Byplanprisen – 2003 tilfalt bydelen Islands Brygge med Havneparken som en viktig del.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalplan 253 Arkivert 9. juni 2007 hos Wayback Machine.
Havneparkens side på Københavns kommunes hjemmeside
Helge Haakenstad

Helge Haakenstad (født 10. november 1945, oppvokst på Nordbråten gård i Maridalen) er en norsk sakprosaforfatter, tidligere forsker og skogforvalter. Han er forstkandidat fra Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås i 1970. Deretter ble han høgskolestipendiat og forsker ved UMB, frem til 1976, hvorpå han tok sin dr.scient. på temaet Skjøtsel av byskoger. Han var deretter ansatt som skogforvalter i Oslo kommunes skoger, først i Rausjø og senere i Nordmarka. Haakenstad er per 2010 pensjonist og bor på Ammerud, ved Lillomarka.


== Forfatterskap ==
Haakenstad har skrevet i Årbok for Maridalens Venner fire ganger. Han har også gitt ut to bøker. En på Imprintforlaget og den siste fra Hardangervidda. 

Vandringer i Maridalen 1998 (årbok)
Vandringer i Nordmarka 1999 (årbok)
Maridalsfolk 2001 (årbok)
Markafolk 2009 (årbok)


=== Bibliografi ===
2012: Skogfolkets rike. Markafolk forteller om sitt liv og virke i Nordmarka og Rausjømarka. 2012. Eget forlag: SKOG OG VARDE.
2010: Hardangervidda: Til Lågens kilder. Vandringer, fiske, natur og kulturhistorie, Eget forlag: SKOG OG VARDE
2003: Vandringer i Nordmarka, Imprintforlaget.
2016: "Lillomarka. Liten og variert-vakker og verdifull" Eget forlag: SKOG OG VARDE.
2018: Den gang fløyta gikk. På barndommens stier i Nordmarka og Maridalen. Eget forlag: Skog og Varde
2018: Vårvind og elvesang. Dikt fra skog og fjell. Eget forlag: Skog og Varde
2020: Den gang fløyta gikk. På barndommens stier i Nordmarka og Maridalen. Ny og utvidet utgave 2020. Eget forlag: Skog og Varde.


== Eksterne lenker ==
helgehaakenstad.wordpress.com Hjemmeside med presentasjon av forfatteren og utgivelser.
Skogforvalter

En skogforvalter er en offentlig eller privat tjenestemann med administrativ og driftsmessig ledelse, altså forvaltning, av et skogområde eller en skogeiendom.


== Referanser ==
Vigvoll skole

Vigvoll skole er en ungdomsskole på Hånes, en bydel 8 km øst for Kristiansand. Elevtallet er 150-200, med 2-3 klasser på hvert alderstrinn.


== Eksterne lenker ==
Minskole.no – Vigvoll skole.
LGT

LGT kan ha flere betydninger..

LGT Bank er en internasjonal bank som tilhører fyrstehuset i Liechtenstein.
Fotballklubben Linderud-Grei Toppfotball forkortes LGT