jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ernst Brandenburger

Ernst Brandenburger (virksom fra 1689, død 1713) var en dansk byggmester og entreprenør som i samarbeide med Christof Marselis og Wilhelm Friedrich von Platen satte sitt preg på barokkens arkitektur i kong Frederik IVs tidlige regjeringstid. 
Brandenburger ble innstilt som byggmester i Fyns stift 29. november 1689, fikk bestalling 25. januar 1690, var murermester ved de kongelige slott fra 1695 og entreprenør ved kongens bygninger i Danmark fra 1698. Han var kongelig bygningsinspektør fra 1704 til sin død. I 1700 overtok han et teglverk i Vedbæk.
Han ble ca. 1718 gift med Birgitte Margrethe Lønborg. 
Han ble begravet 14. desember 1713 i Skt. Petri kirke, København.


== Verk ==
Hovedbygning på Stensballegård (ca. 1691–93)
Tegninger til modernisering av Clausholm (1692)
Clausholms nybygning (1693–1701)
Tårn på Galten kirke (1697)
Niels Juels kapell ved Holmens kirke, København (1697, revet)
Ombygning av Prinsens gård, Frederiksberg (1697 og 1705–06)
Frederiksberg slott (1699–1704, senere bygget om)
Frederiksberg slottskirke (1710, sammen med Christoph Marselis og Wilhelm Friedrich von Platen)
Ridehus på Frederiksborg slott (1699, revet)
Nyinnredning av riddersalen på Københavns slott (1700–01, revet i 1730)
Operahuset, Fredericiagade, København (1701–02, senere bygget om og nå en del av Østre Landsret)
Staldmestergården, Slotsholmen, København (1703–06, sammen med Marselis og von Platen)
Moltkes palé, Dronningens Tværgade 2, København (1700–02, senere bygget om)


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Ernst Brandenburger på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Brandenburger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Salome, datter av Herodias

Salome var datter av Herodes Filip (Herodes Boëthus) og Herodias. 
Hennes mor skilte seg fra hennes far og ble gift med hans halvbror Herodes Antipas.
Ifølge beretningen i Markus 6:17-29 og Matteus 14:3-11 betok hun sin stefar og onkel Herodes Antipas slik med sin dans, at hun skulle få oppfylt et ønske. Herodias fikk henne til å be om døperen Johannes' hode på et fat. Hennes navn står ikke i Bibelen, men er kjent fra andre kilder.
Hun ble gift med sin onkel Herodes Filippo, som var halvbror til hennes far og stefar. Han var tetrark over landområdet på den andre siden av Jordanelven. Ekteskapet var barnløst. Etter at han døde, ble hun gift med sin fetter Aristobulus av Chalkis, som hun fikk tre sønner med.
Nikola Kotkov

Nikola Todorov Kotkov (bulgarsk: Никола Тодоров Котков; født 9. desember 1938 i Sofia, død 30. juni 1971 samme sted) var en bulgarsk fotballspiller, som spilte i angrep hos Lokomotiv Sofia og Levski Sofia. Han fikk flere landskamper for Bulgarias herrelandslag, før han døde i en bilulykke sammen med landslagskollegaen Georgi Asparukhov i 1971.
Han spilte på klubbnivå hovedsakelig for Levski Sofia i hjemlandet. Han spilte også noen sesonger hos Levski Sofia, og ble i 1964 kåret til årets fotballspiller i Bulgaria. Kotkov ble den 30. juni 1971, i en alder av 32 år og på toppen av sin karriere, drept i en bilulykke sammen med klubb- og landslagskollegaen Georgi Asparukhov.


== Landslagskarriere ==
Kotkov spilte i årene mellom 1961 og 1969 totalt 26 kamper og scoret 12 mål for det Bulgarias herrelandslag, og deltok i den bulgarske troppen til VM i fotball 1966 i England, hvor han spilte i kampen mot Ungarn på Old Trafford.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikola Kotkov – FIFA 
(en) Nikola Kotkov – UEFA 
(en) Nikola Kotkov – Transfermarkt 
(en) Nikola Kotkov – national-football-teams.com 
(en) Nikola Kotkov – FootballDatabase.eu 
(en) Nikola Kotkov – EU-Football.info 
(en) Nikola Kotkov – FBref 
(en) Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Kotkov
(en) Profil på LevskiSofia.info
Theodosius III

Theodosius III (gresk: Θεοδόσιος Γ΄) var bysantinsk keiser fra 715 til 717. Han var opprinnelig en skatteoppkrever. Han etterfulgte keiser Anastasios II som ble styrtet etter et opprør blant soldatene i den bysantinske hæren.


== Biografi ==
Theodosius var en skatteoppkrever fra Adramyttium i den sørlige delen av Opsikion Theme (provins). En teori er at han var sønn av den tidligere keiser Tiberios III. Fra andre hevdes det at han var av lav avstamning. Under et opprør blant soldatene fra Opsikion mot keiser Anastasios II ble Theodosius utropt til ny keiser. Han aksepterte ikke umiddelbart soldatenes krav, og i henhold til kronikøren Theophanes bekjenneren forsøkte han å gjemme seg i skogen i nærheten. Han ble imidlertid funnet og ble hyllet som keiser i mai 715.
Theodosius og hans tropper dro umiddelbart mot Konstantinopel og beleiret byen. Seks måneder senere, i november, klarte de å innta byen. Theodosius viste seg bemerkelsesverdig moderat i sin behandling av sin forgjenger og hans støttespillere. Etter forbønn fra patriark Germanos I av Konstantinopel (som Anastasios selv hadde innsatt to år tidligere) ble Anastasios overtalt til å abdisere og bli munk i Tessaloniki.
Lite er kjent om Theodosius' korte regjeringstid. Han ble ganske snart utfordret av en arabisk invasjon fra umajjad-kalifatet under ledelse av kalifen al-Walid I som trengte helt inn til Galatia i det sentrale høylandet i dagens Tyrkia. En arabisk flåtestyrke deltok også i angrepet. I 716 undertegnet han en traktat med khan Tervel av Bulgaria i et forsøk på å sikre støtte mot den arabiske invasjonen. I bytte mot støtten måtte Det bysantinske riket flytte grensen mellom seg og Bulgar-riket i Trakia i favør av bulgarerne.
I 717, gjorde strategos (militærguvernøren) i Anatolia theme, Leo Isaurieren (den fremtidige keiser Leo III) opprør mot Theodosius' styre i samarbeid med Artabasdos, strategos i Armeniac theme. Theodosius' sønn ble tatt til fange av Leo i Nicomedia, og Theodosius valgte å fratre keiserembedet 25. mars 717. Han og hans sønn senere kom inn i presteskapet.
Theodosius III’s fratredelse gjorde ende på en rekke kortsittende og ineffektive herskere som ofte er ignorert i historiebøkene. Historikeren A. A. Vasiliev overser helt keisernes betydning fra slutten av 600-tallet til Leo III: «Tilstanden av anarki som rådet i Det bysantinske riket fra 695 endte i 717 med inntredenen av den berømte hersker Leo III.»I 729 ble en person som kan ha vært Theodosius biskop i Efesos. Moderne historikere heller mer til at biskopen faktisk var hans sønn (med samme navn). Uansett ble denne biskopen sist omtalt 24. juli 754 hvor han deltok i det ikonoklastiske konsilet i Hieria.
Med sin kone som man ikke kjenner navnet til ble Theodosius III far til minst en sønn, Theodosius, som kan ha vært den biskopen som nevnes ovenfor.


== Referanser ==
Hillevågstunnelen

Hillevågstunnelen er en veitunnel på fylkesvei 440 i Stavanger kommune i Rogaland. Tunnelen er 510 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Combichrist

Combichrist er et norsk aggrotech-band startet av Andy LaPlegua (startet også bandet Icon of Coil) i 2003.


== Historie ==


=== Combichrist dannes ===
De første tekstene LaPlegua skrev var noen powernoise/techno låter under pseudonymet DRIVE. Bandet skiftet senere navn til Combichrist før de lanserte albumet The Joy of Gunz på det tyske plateselskapet Out of Line i 2003. Et par år etter bandet ble dannet flyttet LaPlegua til Atlanta, USA hvor han fortsatt driver sine musikkprosjekter, Combichrist, Scandy, Panzer AG, Scandinavian Cock og Icon of Coil.


=== Navnet «Combichrist» ===
Navnet Combichrist stammer fra en fanzine LaPlegua lagde sent på 90-tallet med JR Ewing-gitaristen Håkon Mella.


== Diskografi ==


== Relaterte band ==
Icon of Coil
Panzer AG
Scandy
Scandinavian Cock


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Combichrist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Combichrist på Internet Movie Database 
(en) Combichrist på Apple Music 
(en) Combichrist på Discogs 
(en) Combichrist på MusicBrainz 
(en) Combichrist på SoundCloud 
(en) Combichrist på Spotify 
(en) Combichrist på Songkick 
(en) Combichrist på Last.fm 
(en) Combichrist på Genius — sangtekster 
(en) Combichrist på AllMusic 
(en) Offisiell myspace
PFC Lokomotiv Sofia

PFC Lokomotiv Sofia (bulgarsk: ПФК Локомотив София), også kjent som bare Lokomotiv Sofia, er en bulgarsk fotballklubb fra hovedstaden Sofia. Klubben spiller for øyeblikket i A PFG, som er landets øverste divisjon. Lokomotiv Sofia ble grunnlagt av jernbanearbeidere den 2. september 1929 og spiller sine hjemmekamper på Lokomotiv stadion.
Klubbens trener er Anton Velkov. Lagets draktfarger er rød med svarte vertikale striper og svart underdel, mens bortedrakten er helhvit med svarte skuldre. Klubben har siden grunnleggelsen vunnet det bulgarske seriemesterskapet fire ganger og det bulgarske cupmesterskapet fire ganger. Lokomotiv Sofia har også deltatt i UEFA-cupen en rekke ganger.


== Meritter ==
A PFG: 1945, 1946, 1964, 1978
Den bulgarske cupen: 1948, 1953, 1982 og 1995


== Kjente spillere med tilknytting til klubben ==
 Ivajlo Andonov
 Daniel Bogdanović
 Emil Gargorov
 Tsvetan Genkov
 Nikola Kotkov
 Atanas Mihajlov
 Georgij Peev


== Eksterne lenker ==
(bg) Offisielt nettsted 
(en) Lokomotiv Sofia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karkheh

Karkheh er en elv i provinsen Khuzestan i Iran som begynner i Zagrosfjellene, og passerer vest for Shush (det gamle Susa), og til slutt renner inn i med Hawizeh-myrene i grenseområdet mot Irak.
Karkheh nevnes i Bibelen og har der navnet Ulai (hebraisk: אולי). Fra akhemenidenes tid forteller Herodot om en elv han kaller Choaspes, og at den persiske storkongen Kyros II bare ville drikke vann fra den. Derfor ble det overalt han reiste medbragt store sølvtønner med kokt Choaspes-vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karkheh River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Choaspes (Karkheh), Photographs of the river: Livius.
Karkheh river marshes, BirdLife IBA Factsheet, BirdLife International.
Aegaeon (måne)

Aegaeon, også Saturn LIII, (foreløpig betegnelse S/2008 S 1) er en av Saturns måner. Dens oppdagelse ble annonsert av Carolyn Porco ved Cassini Imaging Science Team 3. mars 2009, fra observasjoner tatt den 15. august 2008.


== Referanser ==
Erik Skjervagen

Erik Skjervagen (født 25. mai 1959) er ordfører i Fyresdal kommune. Skjervagen representerer Arbeiderpartiet og overtok som ordfører etter kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2011. Han ble gjenvalgt i kommunevalget i 2015.I 2013 kunngjorde Skjervagen at Fyresdal kommune skulle satse på alternativ medisin, og med det tiltrekke seg nye innbyggere. Dette møtte kritkk fra flere hold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Erik Skjervagen hos Stortinget 
(no) Erik Skjervagen hos Norsk senter for forskningsdata
Artabasdos

Artabasdos eller Artavasdos (gresk: Ἀρτάβασδος eller Ἀρταύασδος, armensk: Արտավազդ, Artavazd, Ardavazt, latinisert som Artabasdus), var en bysantinsk general av  armensk avstamning som hadde makten i Østromerriket fra juni 741 (eller 742) til november 743. Hans regjeringstid kom etter et kupp mot keiser Konstantin V, som imidlertid beholdt kontrollen over flere themer (militærdistrikter) i Lilleasia og som gjenvant makten etter forholdsvis kort tid.


== Maktovertakelsen ==
Omkring 713 oppnevnte keiser Anastasios II den armenske Artabasdos som strategos (guvernør) i  distriktet Theme Armeniac, etterfølgeren til den armenske hæren, som okkuperte områdene i Pontus, Armenia Minor, og Nord-Kappadokia, med hovedstad i Amasea. Etter Anastasios' fall i 715 inngikk Artabasdos en avtale med sin guvernørkollega Leo som var strategos i theme Anatolic om å styrte den nye keiseren Theodosius III. Avtalen ble forseglet ved at Anna, Leos datter, ble lovet bort til Artabasdos, og ekteskapet mellom dem ble inngått etter at Leo besteg tronen som keiser Leo III i mars 717.
Artabasdos fikk tittelen kouropalates  («palassmester») og ble kommandør (komēs) i theme Opsikion samtidig som han beholdt kontrollen over sin opprinnelige theme. Leo III døde i 741. I juni 741 eller 742. Etter at Leos sønn Konstantin V kom på tronen, besluttet Artabasdos å gjennomføre statskupp og avsette sin svoger mens sistnevnte var på militært oppdrag i Lilleasia for å bekjempe arabiske styrker fra Umajjad-kalifatet på den sørøstlige grensen. Konstantin flyktet til Amorion (Amorium) mens Artabasdus inntok Konstantinopel med stor folkelig støtte, og ble kronet til keiser.


== Regjeringstid og fall ==
Artabasdos var motstander av forgjengerens religionspolitikk, ikonoklasmen, som Leo III innførte i 726 og som resulterte i en mer enn hundreårig heftig religiøs strid i Det bysantinske riket. Artabasdos gjeninnførte den ortodokse kirkens syn med støtte blant annet fra pave Zacharias. Like etter hans tiltredelse ble også Artabasdos’ kone Anna kronet og gitt æresnavnet Augusta, hans sønn Nikephoros ble utropt til medkeiser, mens hans andre sønn Niketas ble innsatt som ansvarlig for theme Armeniac. Men mens Artabasdus også sikret seg støtte fra themene Trakia og Opsikion, hadde Konstantin sikret seg støtte fra themene Anatolic og Thracesian (under strategoen Sisinnios).
Den uunngåelige sammenstøtet mellom Artabasdos og Konstantin kom i mai 743, da Artabasdos ledet offensiven mot Konstantin, men ble beseiret. Senere samme år beseiret Konstantin også Niketas (stratego i theme Armeniac), og 2. november 743 inntok Konstantin V Konstantinopel og pågrep rivalen. Artabasdos og hans sønner ble blindet og forvist til klosteret Chora i utkanten av Konstantinopel. Datoen for hans død er ukjent.


== Familie ==
Med sin kone Anna som var datter av keiser Leo III hadde Artabasdos ni barn, blant andre:

Nikephoros, som var medkeiser 742-743
Niketas som var strategos i theme Armeniac nordøst i dagens Tyrkia fra 742 til 743.


== Referanser ==


== Litteratur ==
The Chronicle of Theophanes, University of Pennsylvania Press (1982)


== Eksterne lenker ==
Encyclopedia of Roman Emperors, Artabasdus
Karis jernbanestasjon

Karis jernbanestasjon (finsk: Rantarata, svensk: Karis järnvägsstation) er en jernbanestasjon i byen Raseborg i Nyland i Finland. Jernbanestasjonen er et jernbaneknutepunkt for Kystbanen Åbo-Helsingfors, Hangöbanan og Hyvinge-Karis-banan. Den er også endestasjonen for tog fra hovedstadsregionens nærtrafikk. Avstanden fra Helsingfors sentralstasjon er 157,8 banekilometer.Stasjonsbygningen ble bygget 1898-99 etter tegninger av den finsk arkitekten Bruno Granholm. 


== Referanser ==
Kajana jernbanestasjon

Kajana jernbanestasjon (finsk: Kajaanin rautatieasema, svensk: Kajana järnvägsstation ) er en jernbanestasjon på Idensalmi-Kontiomäki-banen i den finske byen Kajana i landskapet Kajanaland. Jernbanestasjonen ble åpnet i 1905 og samme år stod stasjonsbygningen ferdig, som ble bygget i tre i jugendstil etter tegninger av arkitekt Gustaf Nyström (1856–1917). Avstanden fra Idensalmi jernbanestasjon er cirka 83 kilometer, fra Uleåborgs jernbanestasjon cirka 191 kilometer og fra Helsingfors sentralstasjon 633,5 km.


== Referanser ==
Idensalmi jernbanestasjon

Idensalmi jernbanestasjon (finsk: Iisalmen rautatieasema, svensk: Idensalmi järnvägsstation) er en jernbanestasjon i den finske byen Idensalmi i landskapet Norra Savolax. Jernbanestasjonen er et jernbaneknutepunkt for Savolaxbanen, Idensalmi-Ylivieska-banen og Idensalmi-Kontiomäki-banen. Stasjonen ble åpnet i 1902. Stasjonsbygningen ble bygget mellom 1900 og 1902 etter tegninger av den finske arkitekten Bruno Granholm. I 1904 og 1930 ble bygningen påbygget. Avstanden fra Helsingfors sentralstasjon er 550,4 kilometer.


== Referanser ==
Nei vi elsker!

Nei vi elsker! er et musikkalbum med Erling Bonde, utgitt i 1980. Dette er hans hittil siste album som soloartist.


== Sporliste ==
«Marianne og Mari»
«Anne Kristins melodi»
«Kan du svare nei?»
«Plystre»
«En pose fisk»
«B-gjengen»
«Nitrist TV-kveld»
«På fest»
«Hver dag er et minne»
«Hei du»
«Hallo»
«Reidar»
«Nei, vi elsker?»


== Medvirkede ==
Erling Bonde – sang
Tom Metall – trommer
Jonas Fjeld – gitarist
Terje Syversen – keyboard
Jan Devik – bass, gitar
Anne Lise Gjøstøl – sang, kor
Nissa Nyberget – piano
Kaare Skevik – trommer
Terje Tysland – elektrisk gitar
Knut Finnerud – ?
George Keller – piano
Igor Kill – bass
Bent Bredesen – gitar
Tom Mathisen – sang, låtskriver, bass, gitar
Ivar Nøkleby – utøver


== Eksterne lenker ==
(en) Nei vi elsker! på Discogs
Savolaxbanen

Savolaxbanen (finsk: Savon rata, svensk: Savolaxbanan) er en del av det finske jernbanenettet og strekker seg fra Kouvola til Idensalmi. Den totale lengden er 358 km og den er helt elektrifisert. Høyeste tillatte hastighet er 140 km/t (2009; utenom 45 km sør for Otava som har 200 km/t).


== Linjekart ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kouvola–Iisalmi railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Broadway News (album)

Broadway News er et musikkalbum med Broadway News, utgitt i 1980. Dette er gruppas debutalbum.


== Sporliste ==
«Broadway – Broadway» (Fosheim/Bieler)
«Daggry» (Fosheim/Bieler)
«Slutt å røyke» (Fosheim/Bieler)
«De fryktede kvinner» (Dixon/Fosheim/Bieler)
«Alene» (Torstein Bieler)
«The Last Battle of the German Reich» (Trond Ødegård)
«En strebers død» (Fosheim/Bieler)
«Selvportrett» (Fosheim/Bieler)
«Parrofreni» (Fosheim/Engdal)
«Rykteapen» (Torstein Bieler)


== Medvirkende ==


=== Broadway News ===
Lage Fosheim – vokalist
Torstein Bieler – klarinett, vokal, piano
Trond Ødegård – synth, vocodoer, strings
Steinar Engdal – gitar
Tommy Aaslie – bass
Jan Erik Løken – trommer
Kirsti Dahl – dans
Gry Sandland – dans
Maiken Nilsen – dans


=== Øvrige medvirkende ===
George Keller – produsent
Broadway News – produsenter
Christian Wille – tekniker, mix
Terje Syversen – tekniker
Alf Christian Hvidsteen – tekniker


== Eksterne lenker ==
Broadway News
120 Days II

120 Days II er et musikkalbum med 120 Days. 
Albumet ble utgitt 7. november 2011. 120 Days II var en uke på VG-lista.


== Sporliste ==
«Spacedoubt»
«Dahle Disco»
«Lucid Dreams Part I»
«Lucid Dreams Part II»
«Lucid Dreams Part III»
«Sleepless Night #4»
«Sunkissed»
«SF»
«Osaka»


== Medvirkende ==


=== 120 Days ===
Ådne Meisfjord - vokal, gitar, keyboard, låtskriver, tekniker, miksing, produsent
Kjetil Ovesen - synthesizer, låtskriver, tekniker, produsent
Jonas Hestvik Dahl - bass, låtskriver, tekniker, produsent
Arne Kvalvik - trommer, effekter, trommeprogrammering, tekniker, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Hans-Peter Lindstrøm - co-produsent på Dahle Disco
Anne Lise Frøkedal - vokal på Lucid Dreams Part I, Part II, Part III
Embla Kleivmyr - vokal på Sunkissed
Emil Nikolaisen - gitar på Lucid Dreams Part I, Part II, Part III og Sunkissed, miksing
Sondre Meisfjord - cello på Sleepless Night #4
Einar Lukerstuen - perkusjon på SF
Bjarne Stensli - tekniker, miksing
Espen Husby - tekniker
Nick Terry - miksing
Chris Sansom - miksing
Ray Staff - mastering
Kim Hiorthøy - coverdesign


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 120 Days II på Discogs
We Are the Ones

We Are the Ones er et musikkalbum med Susperia. 
Albumet ble utgitt 11. november 2011, og inneholder også Melodi Grand Prix-bidraget «Nothing Remains».


== Sporliste ==
«We Are the Ones»
«Devil May Care» (Orchestral Version 2011)
«The Bitter Man» (Orchestral Version 2011)
«Cut From Stone» (Orchestral Version 2011)
«Nothing Remains»
«The Hellchild» (Demo Version 1999)
«Illusions of Evil» (Demo Version 1999)
«Of Hate We Breed» (Demo Version 1999)
«The Coming of a Darker Time» (Demo Version 1999)
«Behind Consecrated Walls» (Demo Version 1999)


== Eksterne lenker ==
(en) We Are the Ones på Discogs
Mygga og flua

Mygga og flua er et musikkalbum med Tonje Unstad. 
Albumet ble utgitt 11. november 2011.


== Sporliste ==
«Mygga og flua»
«Hei lille hus»
«Et bittelite rusk»
«Krabbekirkegård»
«Spøkelsa og skumlinga»
«Bamse»
«Tannfeens hevn»
«Kari Kråke»
«Det fins»
«Sove»
Min song og hjarteskatt

Min song og hjarteskatt er et musikkalbum med Beate Lech. 
Albumet ble utgitt 11. november 2011. Dette er hennes første album som soloartist.


== Sporliste ==
«Vind ifrå havet»
«Ein båt driv»
«Tru og von og kjærleik»
«Kvar var du»
«No fell det snø»
«I ein draum»
«Bleikaste Symra»
«Takk og lov for kjærleiksunder»
«Vart du kjem»
«I kveld»
«Allheims far»
«Kan eg få kvile»


== Eksterne lenker ==
(en) Min song og hjarteskatt på Discogs
Alle snakker sant

Alle snakker sant er et musikkalbum med Siri Nilsen.
Albumet ble utgitt 11. november 2011.


== Sporliste ==
«Brev»
«Alle snakker sant»
«Ta meg med»
«Kort evighet»
«Hodet, hjertet eller magen»
«Snu, ikke snu»
«Enkle ting»
«Skjøtet»
«Jeg vet»
«Stille vann»


== Eksterne lenker ==
(en) Alle snakker sant på Discogs
Norge på kryss og tvers Vol. 2 – Live på Rockefeller

Norge på kryss og tvers Vol. 2 – Live på Rockefeller er et konsertalbum med Bare Egil Band.
Albumet ble utgitt 18. november 2011.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Hvalfangstmuseet» (Egil Hegerberg)
«Sardinfabrikken i Holmestrand» (Egil Hegerberg)
«Linda Widvey Andersen» (Egil Hegerberg)
«Surnadal Boogie» (Egil Hegerberg)
«Bikse, kakse, frukse, vipp, vapp, is-narr» (Egil Hegerberg)
«Aliens 2» (Egil Hegerberg)
«Speider'n» (Egil Hegerberg)
«Arne» (Egil Hegerberg)
«Særpingane taper aldri» (Egil Hegerberg)


=== CD 2 ===
«Hei Lyngdøl, ta deg ei øl» (Egil Hegerberg)
«Æ39» (Egil Hegerberg)
«N' lydmainn, n' i og n' lysmainn og n' je» (Egil Hegerberg)
«Nå swinger det i Tjølling» (Egil Hegerberg)
«Morten A-bl-a-bl» (Egil Hegerberg)
«Hjelp oss å samle Rauma» (Egil Hegerberg)
«Pump opp oljen» (Egil Hegerberg)
«Sko» (Egil Hegerberg)


== Medvirkende ==


=== Bare Egil Band ===
Egil Hegerberg - sang, akustisk gitar, låtskriverIkke Bare Bare Egil BandØyvind Blomstrøm - gitar, steelgitar, kor
Brynjar Takle Ohr - gitar, kor
Håvard Takle Ohr - trommer
Øystein Frantzvåg - bass, kor
Mai Elise Solberg - keyboard, perkusjon, trekkspill, kor


=== Øvrige ===
Jørgen Moe Eikås - produsent/tekniker
Hasse Rosbach - miksing
Chris Sansom - mastering
Christian Bloom - artwork


== Eksterne lenker ==
http://www.duplexrecords.no/band/bare-egil-band/utgivelser/norge-pa-kryss-og-tvers-vol-2/
https://www.discogs.com/Bare-Egil-Band-Norge-P%C3%A5-Kryss-Og-Tvers-Vol-2-Live-P%C3%A5-Rockefeller/release/3215443
Julero

Julero er et musikkalbum med Pust.
Albumet ble utgitt den 18. november 2011.


== Sporliste ==
«Deilig er jorden»
«Et barn er født i Betlehem»
«Vidder»
«Kling no klokka»
«Jeg synger julekvad»
«Romjulsdrøm»
«O helga natt»
«Nordnorsk julesalme»
«I et lite hus»
«Mitt hjerte alltid vanker»
«Hverdagsorgene, glem dem alle»
«Mens byen gleder seg»
«Sæle jolekveld»
«Himlens nåde»
«Stille natt»


== Eksterne lenker ==
(en) Julero på Discogs
Walk with Me – Live at Chateau Neuf

Walk with Me – Live at Chateau Neuf er et konsertalbum med Jarle Bernhoft.
Albumet ble utgitt den 25. november 2011.


== Sporliste ==
«Dark Fanfare»
«Buzz Aldrin»
«Control»
«Space in My Heart»
«Like Zinedine Zidane Did»
«C'mon Talk»
«Miniature»
«Walk with Me»
«Stay with Me»
«Lift Me Up 'till the Morning Comes»
«Sunday»
«The Light»
Tor Borch Sannes

Tor Sannes Borch (født 11. mai 1940, død 22. januar 2007)  var en norsk journalist, maritim historiker og sakprosaforfatter fra Larvik.
Tor Borch Sannes utga flere bøker, alle med maritimt innhold, hvorav spesielt Christopher Columbus – en europeer fra Norge var sterkt omstridt innen fagmiljøene nasjonalt og internasjonalt. Borch var de siste årene gift med belgiske Jeannie Sannes Munters.


== Bibliografi ==
1978 – Colin Archer : skipene
1979 – Colin Archer : skøytene og lystbåtene
1981 – Kongeskipet Norge
1984 – Båtbyggeren Colin Archer – utgitt av Norsk Maritimt Forlag
1989 – Fram – utgitt av Sem & Stenersen
1994 – Christopher Columbus – en europeer fra Norge – utgitt av Norsk Maritimt Forlag
2011 – Fram, 2011 (revidert utgave redigert av Susan Barr)


== Eksterne lenker ==
Tor Borch Sannes om Christopher Columbus i Dagsrevyen 04.03.1991
Digitalkopi av Tor Borch Sannes: Christopher Columbus : en europeer fra Norge? (Norsk maritimt forl., 1991)
Sigbjørn Larsen

Sigbjørn Larsen (født 18. juli 1936) var ordfører i Frøya kommune fra 1979-1987, og representerte Krf. Han var også vararepresentant til Stortinget mellom 1981–1985 og 1993–1997.


== Eksterne lenker ==
(no) Sigbjørn Larsen hos Stortinget 
(no) Sigbjørn Larsen hos Norsk senter for forskningsdata