jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lublin lufthavn

Lublin lufthavn (polsk: Port Lotniczy Lublin) (IATA: LUZ, IACO: EPLB) er en flyplass i Polen som betjener Lublin og den omkringliggende regionen. Området ligger ca 10 km øst for Lublin sentrum, som grenser til byen Świdnik.


== Flyselskaper og destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lublin Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reao

Reao er en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også atollen Pukarua. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 599, derav 351 på Reao og 236 på Pukarua.Det er flyplass på Reao.


== Referanser ==
Granavolden Gjæstgiveri

Granavolden Gjæstgiveri er et hotell på Granavollen i Gran kommune i Innlandet. Gjestgiveriet ligger vis-à-vis Søsterkirkene på Gran, i et interessant kulturlandskap med lange tradisjoner.
Fra gammelt av har det gått to landeveier fra bunnen av Oslofjorden inn mot det indre østlandsområdet. Den ene gikk over Gjelleråsen gjennom Nittedal og over Grua. Den andre gikk over Krokskogen og Ringerike til Jevnaker og Gran. Ved Granvollen møttes disse to veiene, og de fastboende her må ha hatt lange tradisjoner for å ta imot veifarende. Den første gjestgiveren en kjenner her var Gregers Jensen, som i 1657 reiste Gregersstua, en egen bygning for veifarende. Gregersstua står fortsatt, og er en av sju bygninger som utgjør gjestgiveriet i dag.
I 1716, under den store nordiske krig, var Gregers’ sønnesønn Gregers Granavollen gjestgiver og midlertidig utnevnt lensmann. Det var som lensmann han fikk beskjed om at seks hundre svenske dragoner var på vei nordover gjennom Nittedal. Han fikk samlet et bondeoppbud på 60 mann som møtte svenskene ved Harestua, og oppholdt dem i flere timer. Dette skulle vise seg å gi de norske styrkene den tiden de trengte, og var avgjørende for seieren ved Norderhov. Som takk for innsatsen fikk Gregers kongelig patent som gjestgiver på Granvollen. Etter dette var gjestgiveriet eid og drevet av etterkommere av Gregers Granvollen, til det ble overtatt av Opplysningsvesenets fond i 2010.
I januar 2019 ble det gjennomført regjeringsforhandlinger mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti på Granavolden Gjæstgiveri. Forhandlingen endte med at Kristelig Folkeparti gikk inn i regjeringen Solberg, og Norge fikk sin første borgerlige flertallsregjering siden 1985.Granavollen Gjæstgiveri ligger langs Pilegrimsleden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Granavolden Gjæstgiveri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Granavolden Gjæstgiveri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Om Granavollens historie hos Opplysningsvesenets fond
Tatakoto

Tatakoto er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 265.Det er flyplass på Tatakoto.


== Referanser ==
Tureia

Tureia er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også Fangataufa, Moruroa, Tematangi og Vanavana. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 336 i hele kommunen. Befolkningen er konsentrert i landsbyen Hakamaru på nordspissen av Tureia.Atollen Tureia har et landareal på 8,3 km² og en lagune som dekker 47 km². Det er ingen dyp kanal mellom lagunen og havet og vannutskifting skjer bare gjennom grunne passasjer, hoaer.Tureia er nærmeste befolkede atoll til Fangataufa og Moruroa, der Frankrike drev atomprøvesprengninger fra 1966 til 1996. I forbindelse med dette ble det bygget en metrologisk stasjon på Tureia.  Ved de innledende atmosfæriske prøvesprengningene ble befolkningen evakuert.Det er flyplass på Tureia.


== Referanser ==
Arkesios

Arkesios eller Arkeisios (gresk: Ἀρκέσιος eller Ἀρκείσιος) var ifølge Odysséen konge av Ithaka og far til Laërtes, Odysseus far.
Arkesios var ifølge Hyginus' fabler sønn av Kefalos og prinsesse Prokris, og gift med Khalkomedusa. Når Ovidius lar Odysseus redegjøre for sin herkomst i sine Metamorfoser (Ajax og Odysseus, bok XIII) heter det imidlertid at  Arkesios skulle ha vært sønn av Zeus selv. Arkesios nevnes også i Odysséens fjortende sang der Odysseus' grisegjeter Eumaios omtaler ham som «gudelike Arkesios».


== Referanser ==
Temoe

Temoe er en ubebodd atoll i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Den tilhører kommunen Gambier.


== Referanser ==
Gravfelt

Gravfelt er en arkeologisk term som beskriver en større samling av førhistoriske graver. I Norge er definisjonen på et gravfelt at det skal være minst fem synlige gravminner som ligger i nær kontakt i terrenget. Som regel dreier det seg da om gravhauger og -røyser, men det kan også være steinsetninger, steinlegninger og bautasteiner. Ved arkeologiske undersøkelser av hele gravfelt viser det seg ofte at det kan ligge graver under flat mark i nær kontakt med de synlige gravminnene. Som regel vil et gravfelt ligge i nær kontakt med gårdstun, og det tolkes da som at det er den førkristne gravplassen for gården.
Som regel vil det være opptil 20–30 graver i et felt. Norges største gravfelt er Vangfeltet i Oppdal i Trøndelag. Det inneholder 758 førkristne gravminner, og representerer et helt særskilt fenomen innenfor norsk arkeologi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gravfelt, artikkel hos Store norske leksikon
Mikkel Pederssøn Escholt

Michel (Mikkel) Peder(s)søn Escholt (født mellom 1600 og 1610 i Skåne, død 1669 i Christiania) var en norsk prest og naturinteressert forfatter. Han var hjemmehørende i Christiania samt i Våler i Østfold. Han studerte i Malmö fra 1926 og i København fra 1628. I 1646 ble han sendt til Norge som slottsprest på Akershus slott og sogneprest i Aker menighet i den norske «hovedstaden».
Han utga en del mindre vers og skrifter, samt verket Stephanologica Danica (1648) som bestod av 107 historier på verseform om de danske regentene. Escholt utga i 1657 verket Geologia Norvegica, om jordskjelvenes teoretiske, historiske og teologiske bakgrunn og fundament. Boken omtaler også grotter, hulrom, geovarme og gasser, samt vulkanologiske fenomener. Dette er den første avhandling som brukte begrepet geologi utgitt i Norge noensinne. Boken bærer derimot størst preg av Escholts teologiske bakgrunn, og inneholder lite av varig vitenskapelig interesse. Jordskjelvene ble av Escholt ansett som varsler fra Gud. Boken ble trygt på engelsk i London i 1663 og lest en del i utlandet.


== Referanser ==
Raymond Londal

Raymond Londal (født 24. april 1963) var lokalpolitiker i Alta, Finnmark. Han meldte seg ut av Høyre i januar 2013 og var uavhengig mens han var toppkandidat for «Sykehus til Alta». Den 12. september 2013 meldte han seg inn i partiet Venstre. Var leder av Alta Venstre fra 22. januar 2015 til 9. januar 2019. Londal var kandidat for Alta Venstre til kommunevalg 2015.Londal har vært representant i Altas kommunestyre 2011-2020. Til stortingsvalget 2013 var han oppført som listetopp på valglista til «Sykehus til Alta». September 2020 ble han valgt til leder av «Folkeaksjon for akuttsykehus til Alta».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raymond Londal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NRK 21. august 2013: Valgportrett.
Altaposten 29. august 2013: Partipresentasjon stortingskandidat.
NRK 15. september 2013: Londal over til Venstre.
Manihi

Manihi er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også atollen Ahe. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 1 179, derav 650 på Manihi og 491 på Ahe.Det er flyplass på Manihi.


== Referanser ==
Abdel Fattah al-Sisi

Abdel/Abdul Fattah Saeed Hussein Khalil al-Sisi (født 19. november 1954 i Kairo) er en egyptisk general og landets president siden 2014.
Al-Sisi studerte ved militærakademiet i 1977. 
I 2011, etter protestene som førte til at president Hosni Mubarak gikk av, ble Al-Sisi utpekt av den nye islamistiske president Mohammed Mursi fra partiet Det muslimske brorskap som leder for den militære etterretningen. 5. august 2012 ble han også utpekt som forsvarsminister.
Under de nye folkelige protestene i juni-juli 2013 mot styret til den nye president Mohammed Mursi, ga al-Sisi presidenten, som var upopulær i store deler av befolkningen, 2. juli en frist på 48 timer på å finne en løsning. Hvis ikke kom militæret til å gripe inn for å få fjernet ham. Mursi ignorerte dette, og 4. juli fikk Al-Sisi presidenten avsatt.
Al-Sisi ble Egypts president 8. juni 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Abdel Fattah el-Sisi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rødsvingel

Rødsvingel (Festuca rubra) er en av de vanligste grasartene i Norge.
Den er rik på ulike former og vokser i alle slags miljøer fra havstrender til 1500 moh i norske fjellområder. Den blomstrer i juni–juli og har et 5–15 cm langt aks med rødaktig farge. Planten blir mellom 25 og 80 cm høy. Plenfrø som selges i Norge er som regel en blanding av rødsvingel, engrapp og engkvein.


== Eksterne lenker ==
(en) rødsvingel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) rødsvingel i Encyclopedia of Life 
(en) rødsvingel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rødsvingel hos Artsdatabanken 
(sv) rødsvingel hos Dyntaxa 
(en) rødsvingel hos ITIS 
(en) rødsvingel hos NCBI 
(en) rødsvingel hos Panarctic Flora 
(en) rødsvingel hos The International Plant Names Index 
(en) rødsvingel hos Tropicos 
(en) rødsvingel hos GrassBase
Saltbendelslekta

Saltbendelslekta (Spergularia) er en slekt i nellikfamilien. 
De er ett-, to- eller flerårige urter og er enten glatte eller kjertelhårede. Stengelen er krypende og forgrenet. Bladene er smale. Blomstene er femtallige og som oftest rosa. Det er tre grifler, ikke fem som hos linbendelslekta (Spergula). De fleste artene vokser på saltholdig jord.


== Arter i Norge ==
havbendel (S. media), viltvoksende langs kysten til Lofoten
møllebendel (S. platensis), innført, reproduserer ikke i Norge, bare funnet én gang ved Piene mølle i Buvika i Trøndelag
tunbendel (S. rubra), innført, reproduserer i Norge, vanlig på Øst- og Sørlandet, ellers spredt til Finnmark
saltbendel (S. salina), viltvoksende langs kysten til Finnmark


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) saltbendelslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) saltbendelslekta i Encyclopedia of Life 
(en) saltbendelslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) saltbendelslekta hos Artsdatabanken 
(sv) saltbendelslekta hos Dyntaxa 
(en) saltbendelslekta hos ITIS 
(en) saltbendelslekta hos NCBI 
(en) saltbendelslekta hos Panarctic Flora 
(en) saltbendelslekta hos The International Plant Names Index 
(en) saltbendelslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Spergularia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Spergularia i Flora of North America
Flagstad Østre

Flagstad Østre er en gård på Ingeberg i Hamar kommune i Innlandet. Flagstad Østre ligger tett inntil Flagstad Vestre, like ved Flagstadelvas utløp i Åkersvika. Tidligere har dette vært en gård.


== Historie ==
Flagstad ble ryddet i merovingertida, dette ser en ut ifra den sentrale beliggenheten i bygda og bosetningsmønster i de omkringliggende områder. Gården ble tidlig delt i to, antakelig har dette skjedd en gang i vikingtida. Flagstad-navnet er først nevnt i skriftlige kilder fra 1500-tallet. Navnets opprinnelige form kan ha vært Flagarstadir. Førsteleddet Flagar kan stamme fra Flagstadelva som renner forbi gården. Flagar betyr vann som bruser og strømmer nedover, med hvite skumtopper på hvirvlene.
En rekke funn både fra jernalder og vikingtida vitner om at det må ha vært bosetning her i lang tid. Det største funnet var en kvinnegrav fra vikingtida, som inneholdt spenner, stekespidd, panner, en øse av bronse og et vevspidd. I en mannsgrav av samme størrelsesorden ble det funnet spyd, skjold, sverd og rideutstyr. Det siste var et tegn på velstand.
Skriftlige kilder viser at det noe senere var en dragonhest på gården, og navnet Rytterhaugen som betegner en haug sørøst for tunet tilhørende Hveberg, kan tyde på at det en gang har bodd en rytter her. I skattematrikkelen 1647 sto det nevnt at Elluf Flagstad var skyldig fem huder i landskyld. Krona (kongen) hadde bygselsrett på fire huder, mens kirken i Åmot og domkirken på Storhamar eide en halv hud hver. Den eneste logiske forklaringen på at kirken på Storhamar skulle ha egen bygselsrett på denne huden, var at Flagstad Østre opprinnelig måtte ha bestått av to gårder. Denne ene huden må da ha utgjort bygselsretten til en liten del av gården, og er en mulig årsak til det spesielle navnet Kirkejordsdalen som vi finner på et jorde øst for tunet. Dette navnet kommer av at det var kirken som eide jorda. Vi kjenner ikke til rester etter hus fra denne gården, og den har tidlig gått inn under Flagstad Østre. I 1520 blir Flagstadgårdene nenvt som to fullgårder, og vi hører ingenting om noen tredje gård.
På 1600-tallet ble det holdt ting på Flagstad Østre. Dette var fordi de hadde ei stue på gården som var stor nok til å romme mye folk. Flagstadgårdene hadde ei tid sameie på en del skog, og begge gårdene hadde sæter i Borsdalen på Bringbu. Ole Peder Flagstad bygde opp gården slik den står i dag, og drev i tillegg stort med skog og tre sagbruk. Tidligere eier, Per Th. Flagstad, byttet bort sætra i Borsdalen mot en som lå på Gåsbu.


== Drift ==
I dag er det et kurssenter, hester og korn på gården.


== Kilder ==
Stedsnavn på Busterud og Flagstad i Vang, 1994
Minner ifrå Vang, Vang historielag, 2012
14. serierunde i Adeccoligaen 2013

14. serierunde i Adeccoligaen 2013 startet søndag 30. juni med sju kamper og ble avsluttet mandag 1. juli med Fredrikstad mot Kristiansund BK.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
https://sportsresultater-beta.nrk.no/fotball/turneringer/6/2013/kamper
Tarrekaise

Tarrekaise (lulesamisk: Darregájsse) er et fjellmassiv vest for Kvikkjokk i svensk Lappland. Det er flere topper i fjellmassivet, den høyeste heter Biernnagájsse og ligger 1 828 moh, den nest høyeste er Tjiláktjåhkkå, 1 824 moh. Av øvrige topper med primærfaktor over 200 meter, finnes en i sørvest uten eget navn, 1653 moh.
Tarrekaise avgrenses av Tarradalen i sørvest og Tjuoldavágge i nordøst. Dalene løper sammen i Kvikkjokk, som er utgangspunkt for Padjelantaleden gjennom Tarradalen.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Ulvøysund

Ulvøysund er en uthavn i Høvåg helt vest i Lillesand kommune. Vest for uthavnen ligger Kvåsefjorden, som er maritim grense mellom Aust- og Vest-Agder. Østover ligger Blindleia, som ender i havnebassenget i Lillesand. 
Det eldste tegnet på aktivitet i Ulvøysund, er funnet av Norges eldste skipsvrak i innseilingen fra Kvåsefjorden. Det ble undersøkt i 2011 av Pål Nymoen fra Norsk Maritimt Museum, og et stykke reinsdyrgevir fra funnet ble senere C14-datert til perioden 1020–30.I middelalderen var det også mennesker i Ulvøysund. Fra 1300-tallet eksisterer fortsatt et brev skrevet av en værfast bergensbiskop, mens en av kompassrosene hugget inn i fjellet på Ulvøya muligens stammer fra 1400-tallet.
På 1500-tallet nevnes uthavnen på nederlandske kart som Wolfsondt.
Ulvøysunds eldste hus som fortsatt står, har vært gjestgiveri. Husets eldste deler er trolig fra 1600-tallet. Den første beboer i Ulvøysund vi har skriftlig vitnesmål om, var bonden Jørgen Olsen som overtok gården Ulvøen i 1670.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Ulvøysund». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gauksmesse

Gauksmesse, også skrevet gaukemesse eller gaukmesse og i kirkekalenderen Philippi Jacobi dag, er en merkedag som faller 1. mai som var halvveis inn i den måneden som man i førkristen tid ofte kalte gaukmánaðr.
På primstaven er dagen merket med en fugl da det er dagen man kunne vente seg å høre gjøken. I Sør-Norge markerte dagen starten på sommeren. I deler av landet ble dagen kalt den lille gangdagen og hadde de samme seremoniene som den store gangdagen.
Det var ulike vers knyttet til dagen. En av variantene gikk slik:
«Nord nå-gauk, sør så-gaukvest vilja-gauk, aust gilja-gauk»
I Alversund ble følgende sagt om gaukmessa: «Han gjel ikkje før den første, og teie ikkje etter den tiande» hvor «han» refererer til gjøken.
I kirkekalenderen markeres dagen til minne om
apostlene Filip og Jakob, sønn av Alfeus og er i den sammenhengen avmerket med et dobbelt kors på primstaven.


== Kilder ==
Brynjulf Alver, Dag og merke: folkeleg tidsrekning og merketradisjon.  Universitetsforlaget, Bergen 1981. ISBN 8200054527. Sidene 135, 136.
Ekrem, Randi (1992). Primstaven: tradisjonar og merkedagar. Ålesund: R. Ekrem. s. 78. ISBN 8299269105. 
Birgit Karlstad, Primstaven: våren: mars-april-mai: en annerledes lesebok. Solum Forlag, Oslo 1998. ISBN 8256011173. Side 114.
Rødnebbhonningeter

Rødnebbhonningeter (Myzomela malaitae) er en fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den er endemisk til Salomonøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) malaitahonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) malaitahonningeter hos Artsdatabanken 
(en) malaitahonningeter hos ITIS 
(en) malaitahonningeter hos NCBI 
Myzomela malaitae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Myzomela malaitae (ID 1CBF7214268EC6CA). Avibase. Hentet ut 5. juli 2013.
Myzomela malaitae (TSN 561451). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 5. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Myzomela malaitae. Besøkt 5. juli 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 5. juli 2013.
Anders Aasved

Anders Bertelsen Aasved (født 11. januar 1787 i Kvam i Nord-Trøndelag, død 1843) var en norsk gårdbruker og politiker. Han var stortingsmann for Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag) 1821–1823.
Han var sønn av gårdbruker Bertel Andersen Aasved og Martha Pedersdatter. Han var kontorist hos sorenskriveren før han i 1811, 24 år gammel, fikk skjøte på Vestre Åssve (Åsved) i Kvam etter sin mor, som da var enke.Anders Aasved var valgmann ved stortingsvalgene i 1815, 1817 og 1820, og i 1820 samlet de fleste bøndene seg om Aasved, Ole Lånke og Hans Barlien som stortingsmenn for perioden 1821–1823. Aasved satt i Lagtinget og fire saksforberedende komiteer. Han var en tidlig radikal bondepolitiker. Under riksretten 1821–1822 ble han forlangt stilt utenfor av den anklagede, statsråd og grev Herman Wedel-Jarlsberg. Anders Aasved ble utsatt for flere injuriesøksmål etter å ha skrevet i avisene. Blant annet ble han bøtelagt for sine skriverier om lensmann Jacob Ertzaas i Stod og storbonde Eilert Rosenvinge Coldevin på Hegge i Steinkjer.På grunn av økonomiske problemer måtte han i 1834 selge gården, og livnærte seg deretter som gårds- og bygningsarbeider i bygden. Mot slutten av livet var han fisker, og omkom under et stort garnfiske på Åsenfjorden før jul i 1843.Anders Aasved giftet seg i 1815 med Elsebe Brusveet fra Levanger, og seks av deres ni barn utvandret til Amerika. Etter at han hadde solgt gården, tok ektefellen tjeneste som husholderske, og oppholdt seg deretter hos barna i Amerika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anders Aasved hos Norsk senter for forskningsdata
Svarthodehonningeter

Svarthodehonningeter (Myzomela melanocephala) er en fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den er endemisk til Salomonøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) svarthodehonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svarthodehonningeter hos Artsdatabanken 
(en) svarthodehonningeter hos ITIS 
(en) svarthodehonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Myzomela melanocephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myzomela melanocephala – detaljert informasjon på Wikispecies 
Myzomela melanocephala (ID 1F44330472C0466D). Avibase. Hentet ut 5. juli 2013.
Myzomela melanocephala (TSN 561452). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 5. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Myzomela melanocephala. Besøkt 5. juli 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 5. juli 2013.
Skiferhonningeter

Skiferhonningeter (Myzomela tristrami) er en gråhodet fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den er endemisk til Salomonøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) skiferhonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skiferhonningeter hos Artsdatabanken 
(en) skiferhonningeter hos ITIS 
(en) skiferhonningeter hos NCBI 
Myzomela tristrami – detaljert informasjon på Wikispecies 
Myzomela tristrami (ID 03719E48FB16A245). Avibase. Hentet ut 5. juli 2013.
Myzomela tristrami (TSN 561460). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 5. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Myzomela tristrami. Besøkt 5. juli 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 5. juli 2013.
Peder Eriksen Borgen

Peder Eriksen Borgen (født 30. januar 1793 i Verdal, død 21. april 1874) var en norsk gårdbruker, lærer og politiker.
Han var bondesønn fra Trygstad i Verdal, og holdt omgangsskole i 12 år før han ble gårdbruker på Borgen i samme bygd i 1824.
Borgen var innvalgt på Stortinget fra Nordre Trondhjems amt 1836–1838, og møtte i Stortingets næringskomité. Han var også medlem av Verdal herredsstyre, forlikskommissær 1848–1865, sparebankdirektør og valgmann, tillegg til en rekke andre kommunale verv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindstøl, Tallak (1914). Stortinget og statsraadet 1814–1914. 1. Kristiania. s. 117. 


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Eriksen Borgen hos Norsk senter for forskningsdata
Gulbrysthonningeter

Gulbrysthonningeter (Myzomela jugularis) er en fugl i slekten Myzomela i familien honningetere. Den er endemisk til Fiji.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gulbrysthonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulbrysthonningeter hos Artsdatabanken 
(en) gulbrysthonningeter hos ITIS 
(en) gulbrysthonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Myzomela jugularis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myzomela jugularis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Myzomela jugularis (ID 4A7C2DE52C00458A). Avibase. Hentet ut 5. juli 2013.
Myzomela jugularis (TSN 561448). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 5. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Myzomela jugularis. Besøkt 5. juli 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 5. juli 2013.
Flagstad Vestre

Flagstad Vestre er en gård på Ingeberg i Hamar kommune i Innlandet. Flagstad Vestre ligger tett inntil Flagstad Østre, like ved Flagstadelvas utløp i Åkersvika. Tidligere har dette vært en gård.


== Historie ==
Flagstad ble ryddet i Merovingertida, dette ser en ut i fra den sentrale beliggenheten i bygda og bosetningsmønster i de omkringliggende områder. Gården ble tidlig delt i to, antakelig har dette skjedd en gang i vikingtida. Flagstad-navnet er først nevnt i skriftlige kilder fra 1500-tallet. Navnets opprinnelige form kan ha vært Flagarstadir. Førsteleddet Flagar kan stamme fra Flagstadelva som renner forbi gården. Flagar betyr vann som bruser og strømmer nedover, med hvite skumtopper på hvirvlene.


== Drift ==
I dag er det svineproduksjon, korn og poteter på gården. 


== Kilder ==
Stedsnavn på Busterud og Flagstad i Vang, 1994