jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bux.to

Bux.to er et pyramidelignende svindelforetak startet av David John Withers og registrert i Den dominikanske republikk.
Selskapet markedsfører seg selv som en nettbasert reklamekanal der man blir betalt 1 cent for hver reklame man ser på i 30 sekunder, etter konseptet Paid-To-Click. I tillegg kan man verve flere medlemmer og tjene det samme hver gang en av dem man har vervet ser på en reklame. I utgangspunktet er det gratis å registrere seg.
Siden antall annonser man kan vise pr. dag er sterkt begrenset, er man avhengig av å rekruttere svært mange nye medlemmer for å skaffe seg en respektabel inntekt. Selskapet tilbyr da at man kan kjøpe opptil 500 medlemmer under seg som man da skal kunne tjene penger på. Tilsynelatende gir dette god avkastning, men allerede i 2008 rapporterte mange medlemmer om problemer med å få utbetalt det man hadde tjent. Konseptet menes å ligne en Ponzi-svindelWithers hadde nettopp sonet ferdig en lang fengselstraff for bedrageri da han startet opp sin virksomhet i Bux.to


== Referanser ==
Gertrude B. Elion

Gertrude Belle Elion (født 23. januar 1918 i New York, død 21. februar 1999 i Nord-Carolina) var en amerikansk biokjemiker og farmakolog, og mottaker av Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1988. 
Hun ble født i New York av innvandrerforeldre. Hun utdannet seg ved Hunter College i 1937 og ved New York University (M.Sc.) i 1941. Hun kunne ikke få en høyere forskning-stilling på grunn av at hun var kvinne, derfor jobbet hun som labassistent og lærer på en videregående skole. Senere forlot hun denne jobben til fordel for å jobbe som assistent for den kjente forskeren George H. Hitchings ved Burroughs-Wellcome farmasøytiske selskap (nå GlaxoSmithKline). Hun fikk aldri en formell doktorgrad, men ble senere tildelt en æresdoktorgrad fra Polytechnic University i New York i 1989 og æresgrad fra Harvard University i Massachusetts i 1998.
Hun arbeidet alene, så vel som sammen med forskere som f.eks George H. Hitchings, som hun utviklet en rekke nye medikamenter sammen med. Ofte ved hjelp av forskjellige innovative forskningsmetoder som senere skulle føre til utviklingen av aids-stoffet AZT. Elion og Hitchings oppdaget, ved hjelp av biokjemi, forskjellene mellom normale humane celler og patogener (sykdomsfremkallende agenter) for å designe riktige medikamenter som kan drepe eller hemme reproduksjon av bestemte patogener uten å skade verten av disse cellene.
Elions medisinske oppfinnelser inkluderer:

6-merkaptopurin (Purinethol), den første behandlingen for leukemi.
Azathioprine (Imuran), den første immunosuppresive medikamentet, som brukes under organtransplantasjoner.
Allopurinol (Zyloprim), for urinsyregikt.
Pyrimetamin (Daraprim), for malaria.
Trimetoprim (Septra), som fungere både for meningitt, sepsis, og flere bakterielle infeksjoner som hemmer  urin-og luftveiene.
Acyclovir (Zovirax), for viral herpes.I 1988 mottok Elion Nobelprisen i fysiologi eller medisin, sammen med Hitchings og James Black. Andre priser som hun har blitt tildelt, inkluderer, National Medal of Science (1991) og Lifetime Achievement Award (1997). I 1991 ble hun den første amerikanske kvinnen som ble valgt inn i Hall of Fame for nasjonale oppfinnere. 
Elion døde i Nord-Carolina i 1999, i en alder av 81 år. Hun hadde begynt å jobbe ved Research Triangle i 1970, og en liten stund fungerte hun som en professor ved Duke University. Hun var ugift hele livet. I 1991 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1988 hos Nobelprize.org
(en) Gertrude B. Elion hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1988
Jorge Trezeguet

Jorge Ernesto Trezeguet (født 13. mai 1951) er en tidligere fotballspiller fra Argentina. Han er far til den tidligere landslagsspilleren for Frankrike, David Trezeguet. Han spilte for Club Atlético Estudiantes og Chacarita Juniors i Argentina og FC Rouen i Frankrike.
I 1974 mens han spilte for Estudiantes i argentinsk 2. division ble han midlertidig utestengt sammen med to lagkamerater etter en dopingkontroll. Han ble senere frikjent, men karrièren hans ble negativt påvirket av påstandene.Trezeguet arbeidet senere som fysisk trener og er for tiden agent for sin sønn David og også talentspeider i Europa for Juventus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Trezeguet – Transfermarkt 
(en) Jorge Trezeguet – FootballDatabase.eu
Bill of Rights (USA)

Bill of Rights («Loven om rettigheter») er de ti første tilleggene til USAs grunnlov. Lovforslaget kom opprinnelig fra James Madison i 1789, og trådte i kraft den 15. desember 1791 etter å ha blitt ratifisert av 3⁄4 av de amerikanske delstatene. Bakgrunn for loven var en tilsvarende lov i England, Bill of Rights, vedtatt  i 1689.
The Bill of Rights begrenser handlingsrommet til de føderale myndighetene, og garanterer det amerikanske folket rettigheter som ytringsfrihet, religionsfrihet, trykkefrihet, rettssikkerhet og organisasjonsfrihet. Bill of Rights gjør det også klart at alt som ikke spesifikt omtales i grunnloven skal være saker som avgjøres av de enkelte delstater og deres innbyggere.
Opprinnelig gjaldt ikke bestemmelsene i The Bill of Rights de enkelte delstatsregjeringene; disse kunne blant annet begrense trykkefriheten og innføre kristendommen som offisiell religion. Det var først med Det fjortende grunnlovstillegg i 1868 (i etterkant av den amerikanske borgerkrigen) at delstatene måtte gi opp praksisen med å nekte bestemte grupper (som afroamerikanere i Sørstatene) rettighetene garantert i Bill of Rights.


== Eksterne lenker ==
Samleside om Bill of Rights i det amerikanske statsarkivet
Bill of Rights, fulltekst fra Wikikilden
André Santos

André Clarindo dos Santos (født 8. mars 1983 i São Paulo) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Clube de Regatas do Flamengo.
Han debuterte for Brasil den 15. juni 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Santos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) André Santos – FIFA 
(en) André Santos – Transfermarkt 
(en) André Santos – national-football-teams.com 
(en) André Santos – WorldFootball.net 
(en) André Santos – Soccerbase.com 
(en) André Santos – FootballDatabase.eu 
(en) André Santos – Soccerway 
(en) André Santos – PlaymakerStats.com 
(tr) André Santos – Mackolik.com 
(en) André Santos – Tyrkias fotballforbund
Paul Nurse

Paul Maxime Nurse (født 25. januar 1949 i Norwich) er en britisk genetiker og cytolog (cellebiolog). I 2001 ble han og hans to kolleger Leland H. Hartwell og Tim Hunt tildelt nobelprisen i fysiologi (eller medisin) for deres oppdagelser om regulering av cellesyklusen ved hjelp av cyclin (protein).


== Utdanning og karriere ==
Som barn gikk Paul Nurse først på Lyon Park school, og fortsatte skolegangen på Harrow County School for Boys. Etter endt grunnutdanning gikk han rett videre til universitetet, og i 1970 ble han uteksaminert fra University of Birmingham med en bachelor i biologi. Allerede i 1973 tok han en doktorgrad ved School of Biological Sciences ved University of East Anglia. I 1976 identifiserte Nurse genet Cdk1 (Cyclin dependent kinase 1) i en spesiell gjærkultur. Dette genet kontrollerte progresjonen til cellesyklusen fra en fase til en annen (fra fase G1 til fase S, og fra fase G2 til mitose). I 1987 identifiserte han også genet hos mennesker. 
I 1984 startet Nurse som forsker ved Imperial Cancer Research Fund (ICRF - senere omdøpt til Cancer Research UK) i London. I 1988 ble han leder for fakultetet for mikrobiologi ved University of Oxford. Etter fem år i den stillingen vendte han tilbake til ICRFs forskningssenter i London som forskningsdirektør. I 1996 avanserte han til stillingen som ICRFs øverste leder. ICRF endret navn til Cancer Research UK i 2002. I 2003 ble han styreleder (stillingstittel: «president») ved Rockefeller University i New York City, hvor han fortsatte å forske på cellesyklusens fisjon i gjær. I 2011 tiltrådte han som det britiske Centre for Medical Research and Innovations første direktør. Senteret bærer i dag navnet Francis Crick Institute.
I 2010 ble han formann for vitenskapsakademiet Royal Society. Dette er et verv som man velges til for fem år av gangen, og Nurse gikk av i 2015.


== Priser og æresbevisninger ==
Paul Nurse har mottatt en rekke priser foruten Nobelprisen i fysiologi eller medisin. Allerede i 1989 ble han medlem av Royal Society og i 1995 mottok han medalje og ble medarbeider i det amerikanske akademikerforumet National Academy of Sciences. I 1999 ble han utnevnt til Knight Bachelor og derved adlet. Han har deretter rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Han ble tildelt den franske Æreslegionen i 2002 og mottok Copleymedaljen i 2005. Den 1. desember 2010 ble han utnevnt til formann i Royal Society.


== Se også ==
Liste over nobelprisvinnere i fysiologi eller medisin
Nobelprisen i fysiologi eller medisin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Nurse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Nurse på Internet Movie Database 
(en) Paul Nurse hos The Movie Database 
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2001 hos Nobelprize.org
(en) Paul Nurse hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2001
(en) Biografi på Rockefeller Universitys sider
Eiríksjökull

Eiríksjökull er en isbre nordvest på Langjökull på Island, med et areal på 22 km². Den danner toppen på en hyaloklastitt (móberg) tuya dannet av vulkansk aktivitet under breen, og når en høyde på 1 675 moh.Tafelberg som isbreen ligger på, har et areal på 40 km² og den ligger vest for Langjökull og øst for lavagrotten Surtshellir. I sagatiden hadde den navnet Baldjökull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eiríksjökull hos Store norske leksikon
Wenshan (Wenshan)

Wenshan (kinesisk: 文山县; pinyin: Wénshān Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Wenshan i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 404 410 innbyggere i 1999.


== Kultur ==
Zhuanglandsbyen A'e er viden kjent i Kina og i Japan for sine fine gravørarbeider. 


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Kaihua 开化镇, Gumu 古木镇, Pingba 平坝镇, Matang 马塘镇, Dehou 德厚镇, Xiaojie 小街镇, Zhuilijie 追栗街镇, Baozhu 薄竹镇Kommuner:

Dongshan for yi-folket 东山彝族乡, Lijing for yi-folket 柳井彝族乡, Xinjie 新街乡, Xigu 喜古乡, Baxin for yi-folket 坝心彝族乡, Binglie for yi-folket 秉烈彝族乡, Hongdian for hui-kineserne 红甸回族乡


== Økonomi ==
Et av fylkets største arbeidsgivere er kraftselskapet Yunnan Wenshan Electric Power Co., som har sitt hovedkvarter her. Det er oppført på Shanghaibørsen. [1]
Wenshan har en sinkgruve som produserer dype blå hemimorfittspesimen av verdensklasse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart overe Wenshan
Kayke Rodrigues

Kayke Moreno de Andrade Rodrigues (født 1. april 1988), bedre kjent som Kayke Rodrigues eller Kayke, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den japanske fotballklubben Yokohama F. Marinos. Han var sesongen 2010 utlånt til den norske tippeligaklubben Tromsø.
I hjemmedebuten mot Odd Grenland 22. august 2010 scoret Kayke sine to første mål for Tromsø i en kamp som endte med 3-1 seier for Tromsø. I bortekampen mot Sandefjord 19. september samme år scoret han hat-trick.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(jp) Kayke Rodrigues – J.League Data 
(en) Kayke Rodrigues – Transfermarkt 
(en) Kayke Rodrigues – WorldFootball.net 
(en) Kayke Rodrigues – FootballDatabase.eu 
(en) Kayke Rodrigues – Soccerway 
(en) Kayke Rodrigues – Fora De Jogo 
(en) Kayke Rodrigues – PlaymakerStats.com
Bayan Obo-gruven

Bayan-Obo-gruven er en gruve i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Den er (2010) verdens største leverandør av sjelden jord-elementer (såkalte sjeldne jordarter, REE, Rare Earth Elements).Gruven ligger i gruvedistriktet Baiyunkuang i Darhan Muminggan forente banner, som i sin tur er understilt Baotou. Gruvebyen Bayan Obo (白云鄂博, også Bayun-Obo, Baiyun'ebo) er bare rundt 50 km sør for grensen til Mongolia.


== Historie ==
I 1927 oppdaget man jernmalm her; de første funnene av sjeldne jordarter ble gjort i 1936. I 1950-årene ble det dessuten funnet niob her.  


== Gruvedriften ==
Sammen med to andre gruver i Kina står Bayan Obo for ca. 95% av verdens årlige (2010) produksjon av REE. Denne gruven beregnes å ha ca 70 % av verdens reserver av disse metaller.
Her utvinnes, i dagbrudd alle elementer av lantanoidene, med atomnumrene fra  57(lantan) til 71(lutetium). De viktigste mineralene er bastnäsitt og monazitt. Malmforekomstene er på ca 40 millioner tonn med et malminnhold på 3-5,4% REE. Gruven har også en av Kinas største reserver av jernmalm, med 470 millioner tonn jern. Likeså er Bayan-Obo-gruven verdens største funnsted for niobmalm.Det arbeider opptil 6000 personer i dagbruddet, dagbruddet er nå nerde på tusen meters dybde på det meste.


== Referanser ==
Det apostoliske vikariatet Aleppo

Det apostoliske vikariatet Aleppo er et romersk-katolsk (dvs. latinsk-rituelt) apostolisk vikariat med sete i Aleppo. I dag dekker jurisdiksjonen hele Syria og omfatter ca. 12 000 romersk-katolikker. Ved grunnleggelsen i 1762 var vikariatet derimot ansvarlig for hele Midtøsten og det østlige Afrika, dvs. et areal som i dag utgjør 30 ulike stater.
Aleppo er også sete for fem (erke)eparkier med andre katolske riter (se Aleppo eparki).


== Historie ==
Det apostoliske vikariat Aleppo ble grunnlagt i 1762 og var opprinnelig ansvarlig for områdene som tilsvarte oldkirkens tre patriarkater Antiokia, Jerusalem og Alexandria. Dette området dekket store deler av Midtøsten samt Afrika øst for Libya. Fra 1817 til 1839 førte vikariatet derfor navnet det apostoliske vikariatet Syria, Egypt, Arabia og Kypros. Dette ansvaret var imidlertid mest symbolsk, siden det i mesteparten av dette ca. 12 000 000 km² store arealet ikke fantes noen katolikker. Etter hvert, som det ble mulig å opprette egne jurisdiksjoner, ble flere og flere områder skilt ut fra vikariatet:

1839 ble det apostoliske vikariatet Egypt og Arabia skilt ut, som i sin tur har gitt opphav til:
det koptisk-katolske patriarkatet Alexandria (Egypt; bare koptiske katolikker),
det apostoliske vikariatet Abessinia (Etiopia; både etiopiske og latinske katolikker),
det apostoliske vikariatet Aden (dagens Bahrain, De forente arabiske emirater, Kuwait, Oman, Qatar, Saudi-Arabia, Jemen),
det apostoliske vikariatet Alexandria (Egypt),
det apostoliske vikariatet Galla (dagens Djibouti, Etiopia).
det apostoliske vikariatet Sentral-Afrika (dagens Burundi, Kamerun*, Kenya*, Kongo-Kinshasa*, Malawi, Niger*, Rwanda, Den sentralafrikanske republikk*, Sudan, Tanzania*, Tsjad*, Uganda, Zambia* [* eller deler av disse landene]),
det apostoliske prefekturet Eritrea (Eritrea; både etiopiske og latinske katolikker),
1847 ble det latinske patriarkatet Jerusalem skilt ut (dagens Israel, Jordan, Kypros, Palestina).
1953 ble det apostoliske vikariat Beirut skilt ut (Libanon).Dermed hadde vikariatet fått dagens noe mer beskjedne omfang. Vikariatets opprinnelige areal er per 2010 fordelt over ca. 120 katolske jurisdiksjoner.
Ravnens skygge

Ravnens skygge (originaltittel Í skugga hrafnsins) er en islandsk drama- og eventyrfilm fra 1988, regissert og skrevet av Hrafn Gunnlaugsson. Filmen tolker middelalderromansen Tristan og Isolde på en ny måte ved å sette handlingen inn i en realistisk islandsk middelaldersammenheng. Filmen er del av en trilogi fra vikingtiden der den første er Ravnen flyr (1984) og den tredje Den hvite viking.


== Handlingen ==
Handlingen foregår i vikingtidens Island. Hovedpersonen Trausti vender tilbake til Island, og havner midt i en blodig ættestrid hvor hans mor blir dødelig såret og lederen av den andre ætten, Eirikur, blir drept. Trausti og Eirikurs datter Isold forelsker seg i hverandre, men Isold er allerede lovet bort til biskopens sønn. Den lokale biskop får opprettet fred og arrangerer Isold og Traustis bryllup.


== Medvirkende ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ravnens skygge på Internet Movie Database 
(no) Ravnens skygge hos Filmfront 
(sv) Ravnens skygge i Svensk Filmdatabas 
(da) Ravnens skygge i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ravnens skygge på Allociné 
(nl) Ravnens skygge på MovieMeter 
(en) Ravnens skygge på AllMovie 
(en) Ravnens skygge på Turner Classic Movies 
(en) Ravnens skygge på Rotten Tomatoes 
Filmer om vikinger
Konkurransen Unge Forskere

Konkurransen Unge Forskere ble startet i 1968 av Forbundet Unge Forskere. Konkurransen ble årlig arrangert av Unge Forskere, men gradvis tatt over av Stiftelsen Ungdom og Forskning, før Stiftelsen ble nedlagt og all aktivitet ble overført til  Proscientia ved Forskningsrådet.Deltagerne er i alderen 12-21 år, og det konkurreres i to klasser: naturvitenskapelig og humanistisk klasse. I tillegg er det en egen klasse for ungdomsskolen. Grupper på opptil tre deltagere kan delta i Konkurransen. Deltager må ikke ha fullført mer enn ett års høyere utdanning. Oppgavene bedømmes av en jury som benytter forskere fra universiteter og høgskoler i sitt arbeid.


== Premie ==
Naturvitenskapelig/Humanistisk klasse1 plass: Stipend på 10 000 kr.
2 plass: Stipend på 7 000 kr.
3 plass: Stipend på 5 000 kr.SpesialpriserDeltagelse i European Union Contest for Young Scientists
Deltagelse i INTEL/ISEF i USA
Deltagelse på London International Youth Science Forum
Deltagelse på Stockholm International Science Seminar
Deltagelse på China Adolescents Science & Technology Innovation Contest
Norges forskningsråd: En drømmedag med en forsker
Stipend til deltakelse på European Space CampKlassen for ungdomsskolen1 plass: Stipend på 5 000 kr.
2 plass: Stipend på 3 000 kr.
3 plass: Stipend på 2 000 kr.


== Referanser ==
Vegard Spets

Vegard Spets (født 22. juli 1991) er en norsk tidligere ishockeyspiller, som spilte for Manglerud Star Ishockey. Hans brødre, Lars Erik Spets og Knut Henrik Spets, spiller også ishockey. Spets har også spilt for TIK, Lillehammer Ishockeyklubb og Rosenborg IHK. Så langt har Spets representert Norge 28 ganger. Han la opp i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegard Spets – Eurohockey.com 
(en) Vegard Spets – Eliteprospects.com
Creation

Creation var en kortlevd norsk popduo fra Larvik.
Duoen ble startet i 1984 da bandet Drama ble oppløst etter at de ga ut musikkalbumet High Time i 1983. Per Kristian Indrehus og Geir Olav Bøkestad startet Creation, og de fire andre i Drama fortsatte under navnet New Drama. De ga ut tre studioalbum og et samlealbum. De deltok i Melodi Grand Prix 1986 med sangen «Ny tid» og havnet på en 5.-plass.
I 1987 ble bandet oppløst da Drama ble gjenforent. De prøvde på en gjenoppliving av bandet ti år senere, og et nytt album ble påbegynt. Albumet ble aldri utgitt, og duoen ga seg med prosjektet.


== Medlemmer ==
Per Kristian Indrehus («Muffe») – vokal og gitar
Geir Olav Bøkestad («Gækki») – gitar, vokal og keyboard


== Diskografi ==
1984: The Real Thing
1985: Blue Sky
1985: My Present (samlealbum)
1986: Jungle Rythms
1997: Vibes (ikke utgitt)


== Kilder ==
Ballade.no – Creation


== Eksterne lenker ==
(en) Creation på Discogs 
(en) Creation på MusicBrainz
James Conquest Cross Black

James Conquest Cross Black (født 9. mai 1842 i Stamping Ground, Kentucky, død 1. oktober 1928 i Augusta, Georgia) var en amerikansk politiker, kongressmann og advokat fra det 19. århundre. 
Han gikk på high school i Newcastle, Kentucky og ble uteksaminert fra Georgetown College i 1862. Under den amerikanske borgerkrigen (1861–1865), vervet Black seg som menig soldat i det niende Kentucky Cavalry i konføderasjonens hær fra Sørstatene. Etter avslutningen av krigen, flyttet Black til Augusta, Georgia i 1865, studerte juss og startet sin advokat-praksis i Augusta. 
Han var medlem av Representantenes hus fra delstaten Georgia mellom 1873 og 1877, var president i Augusta Orphan Asylum fra 1879 til 1886, og han var medlem av byrådet i byen Augusta og han ble senere denne byens advokat. James Black ble valgt inn som demokrat til Representantenes hus i USA i 1892 og han hadde denne stillingen frem til 1895. Han ble senere valgt tilbake til Representantenes hus i 1895 for å fylle opp en ledig stilling, som han hadde frem til 1897. Etterpå fortsatte han å praktisere loven i Augusta, Georgia frem til han døde der den 1. oktober 1928. Han ble gravlagt i Magnolia Cemetery i Augusta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Conquest Cross Black hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Karl Friedrich Neumann

Karl Friedrich Neumann (født 28. desember 1793 i Reichmannsdorf bei Bamberg nær Bamberg i Bayern, død 17. mars 1870 i Berlin), opprinnelig etternavn Bamberger, var en tysk orientalist av jødisk bakgrunn. 
Som student gikk han over til den lutherske lære. Årene 1821-1825 var han gymnaslærer i Würzburg og Speyer, 1833-1852 professor i München i armensk og kinesisk samt i land- og folkekunnskap, men ble avsatt fra stillingene; de første på grunn av sin teologiske rasjonalisme og den siste som følge av politiske frilynthet. Han tok med seg tilbake fra en reise til Kina (1829–1831) 12.000 bind kinesiske bøker. De fleste gav han til den bayerske stat. 
Blant hans skrifter kan fremheves Geschichte des englischen Reichs in Asien (2 bind, 1857) og Ostasiatische Geschichte 1840-1860 (1861).


== Referanser ==
Emil Bretschneider

Emil Vasiljevitsj Bretschneider (russisk: Эмил Васильевич Бретшнейдр, født 22. junijul./ 4. juli 1833greg. i Riga, død 29. apriljul./ 12. mai 1901greg. i St. Petersburg) var en baltertysk/russisk lege, sinolog og botaniker.
Bretschneider ble legeutdannet ved Universitetet i Dorpat i Dorpat i Estland, og ble først postert som lege ved den russiske legasjon i Teheran. Årene 1866-83 var han så russernes legasjonslege i Beijing. 
Hans omfattende vitenskapelige forfatterskap gjaldt dels middelalderens øst- og sentralasiatiske historie og geografi, dels østasiatisk botanikk, særskilt tolkningen av den kinesiske botanikken.


== Verker i utvalg ==
History of European Botanical Discoveries in China, 1898, (Nachdruck: Leipzig, Zentral-Antiquariat der DDR 1962)
Botanicon Sinicum. Notes on Chinese Botany from Native and Western Sources. 3 bind. London, Trübner 1882/1892/1893 (Nyopptrykk av alle bind i Shanghai 1895)
Part 1 Notes on Chinese Botany from Native and Western Sources, 1882
Part 2 The Botany of the Chinese Classics : With Annotations, Appendix and Index, med Ernst Faber, 1892
Part 3 Botanical Investigations into the Materia Medica of the Ancient Chinese, 1895
Mediaeval Researches from Eastern Asiatic Sources : Fragments Towards the Knowledge of the Geography and History of Central and Western Asia from the 13th to the 17th century, London, Trübner's Oriental Series 1888 (2 Bände) (Nachdruck: Frankfurt a.M. : Institute for the Hist. of Arabic-Islamic Science at the J.W. Goethe Universität 1996)
Recherches archéologiques et historiques sur Pékin et ses environs, Paris, Leroux 1879 (Publications de l'école des langues orientales vivantes ; Série 1, 12)
History of European Botanical Discoveries in China, London, Sampson Low, Marston 1898, 2 bind (Nachdruck Leipzig, Zentral-Antiquariat 1981)
Map of China and the Surrounding Regions. 2nd edition. Kelly & Walsh, 1900 (Online)
Die Pekinger Ebene und das benachbarte Gebirgsland, Gotha, Perthes 1876 (Petermann's Geographische Mittheilungen. Ergänzungsheft N° 46)
Fu-Sang, or Who Discovered America, Peking 1870
Ta-Ts'in Kuo, S.-A., Peking 1870
Notes on Chinese Medieval Travellers to the West, Shanghai 1875
Notices of the Medieval Geography and History of Central and Western Asia, London 1876
Early European Researches into the Flora of China, Shanghai: American Presbyterian Mission Press 1881
On the Knowledge Possessed by the Ancient Chinese on the Arabs, London 1871


== Litteratur ==
Vitaly Naumkin (utg.9. The Bretschneider Albums. 19th Century Paintings of Life in China. Reading, Eng. Garnet 1995; ISBN 1859640109 (Catalogue of the Remarkable Paintings commissioned in 1866 by Emil Vasilyevich Bretschneider)
(nekrolog) «Dr. Emil Bretschneider»; i: The Geographical Journal 18, No. 1 (Jul., 1901), s. 95