jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Matthew Busche

Matthew Busche (født 9. mai 1985 i Wauwatosa, Wisconsin) er en amerikansk landeveissyklist. Han ble profesjonell for Team RadioShack i 2010, men la opp etter 2016-sesongen.
I 2011 vant han det amerikanske mesterskapet i landeveisritt, og tok bronse på temporittet. Han vant også landeveisrittet i 2015.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew Busche – ProCyclingStats 
(en) Matthew Busche – Cycling Archives 
(en) Matthew Busche – Cycling Quotient 
(en) Matthew Busche – CycleBase 
(en) Matthew Busche – TheSports.org 
Offisielt nettsted 
(en) Matthew Busche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«PEZ Talk: RadioShack's Matthew Busche». PezCycling News. 4. september 2010. 
«PEZ Talk: Catching Up With Matthew Busche». PezCycling News. 14. mars 2011.
Wout Poels

Wout Poels (født 10. januar 1987) er en nederlandsk landeveissyklist.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Wout Poels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wout Poels – Olympedia 
(en) Wout Poels – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wout Poels – ProCyclingStats 
(en) Wout Poels – Cycling Archives 
(en) Wout Poels – Cycling Quotient 
(en) Wout Poels – CycleBase 
(en) Wout Poels – TheSports.org
Apollodorus (krater)

Apollodorus er et nedslagskrater på Merkur. Krateret ligger nær senteret av Pantheon Fossae, som er et system av radiale graben i den indre delen av Calorisbassenget.


== Eksterne lenker ==
(en) Apollodorusʼ oppslag i Gazetteer of Planetary Nomenclature
Reunion – ti år etter krigen

Reunion – ti år etter krigen er en norsk dokumentarfilm fra 2011.


== Handling ==
Filmen bygger på regissør Jon Haukelands tidligere dokumentar Før bombene falt fra 1999 om en gruppe serbiske og albanske studenter fra Kosovo som møttes rett før Kosovokrigen. Ti år etter samles deltagerne igjen og for første gang får de se filmen om seg selv. Det utløser en psykologisk prosess hos både vinnerne og taperne av krigen. De som før var ofre, kan synes å ha inntatt undertrykkernes rolle.
Splittelsen blir enda større når konfliktene kommer på bordet, men gjensynet med fortiden gjør at deltagerne for første gang opplever å ha noe til felles med motstanderen. Når møtet går mot slutten utløser dette et overraskende vendepunkt.
Filmen skildrer også Steinar Bryn, fra Nansen Dialog, sin metode.
Reunion vakte begeistring hos publikum under Tromsø filmfestival, og filmen fikk etter dette midler fra Norsk filminstitutt til å klippes om til en helaftens dokumentarfilm. I midten av juni 2011 åpnet den forlengede 72-minutter lange versjonen av filmen Kortfilmfestivalen i Grimstad. Filmen hadde premiere på Vika kino i Oslo fredag 17. juni 2011. Filmen vant Amandaprisen i kategorien Beste dokumentar under Filmfestivalen i Haugesund i august 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Reunion – ti år etter krigen på Internet Movie Database 
(no) Reunion – ti år etter krigen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Reunion – ti år etter krigen hos Filmfront
Kristoffer Reinsfelt Arnesen

Kristoffer Reinsfelt Arnesen (født 1. oktober 1979) er en norsk radio- og tv-produsent. Han arbeidet i NRK fra 2000 til 2010 med NRK P3 og har vært med å lage tv- og radioprogrammene Kykelikokos, Karate, Et Norge i krig, Marte, Kompani Knudsen, Halvseint, P3 Sessions, Urørt, Topp 20, Flyttefeber, TV-aksjonen, Kristoffer,, Reinsfelt og Svogern og Reinsfelt .
Fra 2010 til 2012 jobbet han som produsent og executive produsent i Monster Media, med blant annet Showman, Komikere i arbeid og Dagens mann. 
Fra 2012  Head of Entertainment i Snowman Productions i Norge som produserte "Gift ved første blikk" for TVN, "Folk som Sloss" med Kristopher Schau for TVN, "Mannegruppa Ottar" med Geir Schau for Viasat og "Skjulte Skatter" for TV 3
I tillegg har han vært programleder i portrettserien Utkant på NRK3 høsten 2012.Fra og med høsten 2014 har Kristoffer Reinsfelt Arnesen hatt rollen som programlederansvarlig på TV 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristoffer Reinsfelt Arnesen på Internet Movie Database
Paul Wiesner

Paul Wiesner (født 9. oktober 1855, død 1. oktober 1930 i Berlin) var en tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
Wiesner ble olympisk mester under OL 1900 i Paris. Han var med på den tyske båten «Aschenbrödel» som vant klassen 1 – 2 tonn foran den sveitsiske båten «Lérina» og «Marthe» fra Frankrike. Mannskapet på «Aschenbrödel» var Georg Naue, Heinrich Peters, Ottokar Weise og Paul Wiesner.
«Aschenbrödel» med samme mannskap kom på andreplass i den åpne klassen bak «Scotia» fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
 1900  Paris -  Gull i seiling, klasse 1,0-2,0 tonn med «Aschenbrödel»  Tyskland
 1900  Paris - Sølv i  seiling, åpen klasse med «Aschenbrödel»  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Wiesner – Olympedia 
(en) Paul Wiesner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Heinrich Peters

Heinrich Peters var en tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris. 
Peters ble olympisk mester under OL 1900 i Paris. Han var med på den tyske båten «Aschenbrödel» som vant klassen 1 – 2 tonn foran den sveitsiske båten «Lérina» og «Marthe» fra Frankrike. Mannskapet på «Aschenbrödel» var Georg Naue, Heinrich Peters, Ottokar Weise og Paul Wiesner. 
«Aschenbrödel» med samme mannskap kom på andreplass i den åpne klassen bak «Scotia» fra Storbritannia.


== OL-medaljer ==
 1900  Paris -  Gull i seiling, klasse 1,0-2,0 tonn med «Aschenbrödel»  Tyskland
 1900  Paris - Sølv i  seiling, åpen klasse med «Aschenbrödel»  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Heinrich Peters – Olympedia 
(en) Heinrich Peters – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Man Friday

Man Friday er en britisk-amerikansk eventyr- og dramakomedie om Robinson Crusoe fra 1975. Regi er ved Jack Gold. Rollen som Robinson Crusoe spilles av Peter O'Toole mens Fredag spilles av Richard Roundtree. Denne Robinson-versjonen har et kritisk blikk på den vestlige sivilisasjonen og vinkles i større grad ut ifra Fredags øyne. Den er en skildring av møtet mellom den sorte og den hvite rase der Crusoe "eier" Fredag fordi han har geværet og pengene.  
Filmen ble nominert til Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes i 1975.


== Handling ==
I satirisk form forteller filmen om en kulturkollisjon på en øde øy. Puritanisme og herskermentalitet blir satt opp mot stammefellesskap, livsglede og toleranse. Den bibellesende, pelskledde Robinson med papegøye og skinnparasoll fremtrer fra første stund som både komisk og ynkelig. Han er imperialisten som med urokkelig tro på egen fortreffelighet skyter ned tre innfødte, og det er med nød og neppe at Fredag unngår samme skjebne. Han skjønner at list må til hvis han skal unngå samme skjebne, og derfor later han som om han er interessert i å lære det Robinson påbyr ham. I virkeligheten er det han som begynner å oppdra sin herre, uten at briten skjønner det. Etterhvert oppstår det et vennskap mellom de to, men Robinsons uvilje mot å ta opp i seg noe av Fredags livsvisdom vanskeliggjør etterhvert vennskapet.


== Om filmen ==
AnmelderneDen kjente amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den bare to av fire stjerner. Ebert mente at intensjonen med å lage en Robin Crusoe-versjon tilpasset samtiden ikke lyktes helt på grunn av at intensjonen skinte for mye gjennom. Aftenpostens anmelder gav den god omtale og skrev blant annet at «Peter O'Toole gir Crusoe den riktige blandingen av naivitet, selvgodhet og fanatisme og får også frem de sterkt nevrotiske trekkene ved denne kolonisatortypen, som alltid finner dekning i bibelen for sin fremferd mot andre og seg selv». VGs filmanmelder gav den terningkast fem.
AnnetDen ble vist som Mandagsfilm på NRK i 1981 under tittelen Fredag og Robinson.


== Rollebesetning ==
Peter O'Toole – Robinson Crusoe
Richard Roundtree – Fredag
Peter Cellier – Carey
Christopher Cabot – McBain
Joel Fluellen – Doctor
Sam Seabrook – Ung jente
Stanley Bennett Clay – Young Boy (som Stanley Clay)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Man Friday på Internet Movie Database 
(sv) Man Friday i Svensk Filmdatabas 
(da) Man Friday i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Man Friday på Allociné 
(nl) Man Friday på MovieMeter 
(en) Man Friday på AllMovie 
(en) Man Friday på Turner Classic Movies 
(en) Man Friday på Rotten Tomatoes
De syv daler

De syv daler (persisk  هفت وادی, Haft-Vádí) er en hellig tekst innen bahai, skrevet av grunnleggeren  Bahá'u'lláh ca 1860 som svar på spørsmål fra en irakisk dommer som også var tilhenger av sufismen.
Teksten skildrer en reise gjennom syv daler, som er syv stadier på veien til Gud: de søkendes dal, kjærlighetens dal, kunnskapens dal, enhetens dal, tilfredshetens dal, forundringens dal og dalen av sann fattigdom og fullstendig intethet. Teksten er skrevet i en poetisk stil, med hyppige referanser til sufistiske klassikere som Farid ud din Attars Fuglenes forsamling og verk av Rumi. Målet har vært å vise at Bahá'u'lláhs lære er fullt ut forenelig med sufismen. Selv tittelens «syv daler»  er et sitat fra Fuglenes forsamling.Boken utgis ofte sammen med De fire daler, som er et annet av Bahá'u'lláhs verk. Bøkene er ulike i form og har ingen direkte relasjon til hverandre.


== Teksten på norsk ==
Teksten finnes i antologien Bahá’í-troens skrifter, 2007


== Referanser ==
Dragons de Rouen

Dragons de Rouen, offisielt navn Rouen Hockey Elite 76, er en fransk ishockeyklubb som spiller i Ligue Magnus. 
Den holder til i Rouen i Normandie. Klubben ble grunnlagt i 1982. Etter å ha tilbrakt sine tre første sesonger i lavere divisjoner, rykket klubben opp i 1985.


== Meritter ==
Championnat de France  (11)Champion: 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 2001, 2003, 2006, 2008, 2010, 2011
Magnus League finalist: 1991, 1996Coupe de France (4)Vinner: 2002, 2004, 2005, 2011
Finalist: 2000, 2008, 2010League Cup (2)Vinner i 2008, 2010
Finalist i 2007


== Eksterne lenker ==
http://www.rouenhockeyelite76.com/ på fransk.
Ligue Magnus

Ligue Magnus er Frankrikes øverste divisjon i ishockey. Den er kontrollert av  Frankrikes Ishockeyforbund. Vinneren av det franske mesterskapet, som har vært spilt siden 1903, tildeles Magnus Cup.


== Historie ==


=== Navn ===
1903-1930: Det franske mesterskapet
1930-1972: 1 re série
1972-1976: ikke arrangert
1976-1985: Nationale A
1985-1990: Nationale 1A
1990-1991: Ligue Nationale
1991-1992: Élite Ligue
1992-1994: Nationale 1
1994-1996: Élite Ligue
1996-1997: Nationale 1A
1997-2002: Élite Ligue
2002-2004: Super 16
Siden 2004:  Ligue Magnus


== Lagene (2021–22) ==


== Sluttspillmestere ==

1907: SC Lyon
1908: Patineurs de Paris
1912: Patineurs de Paris
1913: Patineurs de Paris
1914: Patineurs de Paris
1920: Skating Club Paris
1921: Sports d'Hiver Paris
1922: Sports d'Hiver Paris
1923:  Chamonix
1925:  Chamonix
1926:  Chamonix
1927:  Chamonix
1929:  Chamonix
1930:  Chamonix
1931:  Chamonix
1932: Stade Français Paris
1933: Stade Français Paris
1934: Rapides de Paris
1935: Stade Français Paris
1936: Français Volants Paris
1937: Français Volants Paris
1938: Français Volants Paris
1939:  Chamonix
1942:  Chamonix
1944:  Chamonix
1946:  Chamonix
1949:  Chamonix
1950: Racing Club de Paris
1951: Racing Club de Paris
1952:  Chamonix
1953: Paris Université Club
1954:  Chamonix
1955:  Chamonix
1956: CP Lyon
1957: AC Boulogne-Billancourt
1958:  Chamonix
1959:  Chamonix
1960: AC Boulogne-Billancourt
1961:  Chamonix
1962: AC Boulogne-Billancourt
1963:  Chamonix
1964:  Chamonix
1965:  Chamonix
1966:  Chamonix
1967:  Chamonix
1968:  Chamonix
1969: Saint-Gervais
1970:  Chamonix
1971:  Chamonix
1972:  Chamonix
1973:  Chamonix
1974: Saint-Gervais
1975: Saint-Gervais
1976:  Chamonix
1977:  Gap
1978:  Gap
1979:  Chamonix
1980:  ASG Tours
1981:  Grenoble
1982:  Grenoble
1983: Saint-Gervais
1984: Megève
1985: Saint-Gervais
1986: Saint-Gervais
1987:  Mont-Blanc
1988:  Mont-Blanc
1989: Français Volants Paris
1990:  Rouen
1991:  Grenoble
1992:  Rouen
1993:  Rouen
1994:  Rouen
1995:  Rouen
1996: Brest
1997: Brest
1998:  Grenoble
1999:  Amiens
 2000: Reims
 2001: Rouen
 2002: Reims
 2003: Rouen
 2004:  Amiens
 2005: Mulhouse
 2006: Rouen
 2007:  Grenoble
 2008: Rouen
 2009:  Grenoble
 2010: Rouen
 2011: Rouen
 2012: Rouen
 2013: Rouen
 2014:  Briançon
 2015:  Gap
 2016: Rouen
 2017: Gap
2018: Rouen
2019: Grenoble
2020: Avlyst
2021: Rouen
2022: Grenoble


== Eksterne lenker ==
Det franske ishockeyforbundets nettsted
Ligue Magnus
Resultater
Oxi

Oxi (av oxidado=rust) er et sterkt vanedannende rusmiddel. Det er en blanding av kokainbase tilsatt drivstoff som parafin, bensin, diesel, etc., med lime eller kaliumpermanganat. Det er anslått at stoffet er 5 ganger sterkere enn crack. Men stoffet har ikke en karakteristisk sammensetning, det blir produsert etter hjemmelagde oppskrifter.
Det dukket opp i Acre i Brasil, men kom opprinnelig fra Bolivia og Peru på 1980-tallet. Fra januar til mai 2011, har São Paulo-politiet beslaglagt 60 kg av stoffet i «Cracolândia», som det crack-belastede området i byen kalles. I den sørlige delen av São Paulo ble den første såkalte oxy-murstein beslaglagt.


== Bruksmønstre ==
Stoffet blir røykt som crack. I noen tilfeller rulles det med sigaretter eller tobakk/marihuana, eller pulver og trekkes inn gjennom nesen.


== Effekter ==
Eufori
Fryktfølelse
Paranoia
Følelse av forfølgelse


== Utbredelse ==
Stoffet er blitt populært fordi det gir dobbelt så sterk stimulas som kokain. Stoffet er billigere enn crack, blir markedsført på et gjennomsnitt på $ 2,00.


== Reaksjoner ==
Effektene er svært sterke på grunn av kjemiske komponenter. Det forårsaker oppkast, diaré, innsettende, tidlige lesjoner i sentralnervesystemet og degenerering av leverfunksjonen.


=== Munn ===
Forårsaker vevsnekrose, tennene blir svake og lepper brenner.


=== Lunger ===
Emfysem forårsaket av kalk.


=== Sentralnervesystemet ===
Når hjernen på 8 sekunder.


=== Hjerne ===
Hever dopaminnivåene. Kan føre til hjerneslag og nedsatt hukommelse.


=== Hjerte ===
Øker hjertefrekvensen og fører til vasokonstriksjon.


=== Fordøyelsessystemet ===
Forårsake kvalme og diaré på grunn av innhold av drivstoffrester og skader spiserøret.


== Kilder ==
Dobbelt så kraftig som crack til halve prisen, db.no, besøkt 31. mai 2011
Wikipedia på portugisisk
Brûleurs de Loups

Brûleurs de Loups (offisielt navn: Grenoble Métropole Hockey 38) er en fransk ishockeyklubb fra Grenoble, grunnlagt i 1963 og kontinuerlig siden 2000-01 sesongen i Ligue Magnus.
Klubben spiller sine hjemmekamper i Pôle Sud (3496 sitteplaser).


== Eksterne lenker ==
http://www.bruleursdeloups.com/
Ballstad Ungdoms- og Idrettslag

Ballstad Ungdoms- og Idrettslag (stiftet 14. januar i 1923) er et idrettslag fra Ballstad i Vestvågøy kommune i Nordland. Klubben er basert på dugnad og frivillig arbeid og har rundt 140 aktive medlemmer, hvorav 100 barn og unge (per 2018). Ballstad UILs maskot heter «Stormåsen».


== Fotball ==
A-laget i fotball spiller per 2018 i 4. divisjon avdeling Hålogaland. Laget spilte før på grus, men fikk lagt kunstgress på Ballstad stadion (lokalt kalt «Jåssmyra»), som sto ferdig 12. juli 2008. Banen ble offisielt åpnet 3. september samme år, da et sammensatt Lofoten-lag/forsterket Ballstad-lag møtte Bodø/Glimt.


=== Tabellhistorikk ===
2018 - nr 9 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (12 lag)
2017 - nr 9 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (12 lag)
2016 - nr 9 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (12 lag)
2015 - nr 4 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (12 lag)
2014 - nr 7 i 4.divisjon avdeling Hålogalang (11 lag)
2013 – nr 11 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (11 lag)
2012 – nr 10 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (11 lag)
2011 – nr 7 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (12 lag)
2010 – nr 11 i 3.divisjon avdeling 22 (12 lag; nedrykk)
2009 – nr 2 i 4.divisjon avdeling Hålogaland (10 lag; opprykk)
2008 – nr 4 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (12 lag)
2007 – nr 5 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (12 lag)
2006 – nr 1 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (12 lag; takket nei til opprykk)
2005 – nr 11 i 3.divisjon avdeling 22 (12 lag; nedrykk)
2004 – nr 3 i 3.divisjon avdeling 22 (12 lag)
2003 – nr 7 i 3.divisjon avdeling 22 (12 lag)
2002 – nr 5 i 3.divisjon avdeling 22 (12 lag)
2001 – nr 3 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (6 lag; opprykk, da Luna som ble nr 2, takket nei)
2000 – nr 4 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (7 lag)
1999 – nr 4 i 4.divisjon avdeling 2 i Hålogaland (10 lag)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Facebook-side
Alle resultater
Imran Khan

Imran Khan Niazi (urdu: عمران خان نیازی, født 5. oktober 1952 i Lahore i Vest-Pakistan) er en pakistansk politiker og tidligere cricketspiller. Khan var sitt lands statsminister fra 2018 til 2022.


== Liv og virke ==
Khan vant verdensmesterskapet i cricket som kaptein for Pakistan i 1992, og spilte 88 test-kamper og 175 endagslandskamper for Pakistans landslag mellom 1971 og 1992.Han er lederen av partiet Pakistan Tehreek-e-Insaf (PTI). I valget til Pakistans nasjonalforsamling i 2018 stilte Khan som partiets statsministerkandidat. PTI fikk flest stemmer og flest seter i nasjonalforsamlingen. Ifølge landets valgkommisjon vil det innta 109 av 269 seter i nasjonalforsamlingen, slik at det blir nødt til å danne en koalisjonsregjering.Khan ble innsatt som statsminister 18. august 2018.Like etter midnatt natt til 10. april 2022 lokal tid ble Khan felt etter et mistillitsvotum. 11. april ble Shehbaz Sharif utnevnt til ny statsminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Imran Khan (politician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Imran Khan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Imran Khan på Internet Movie Database 
(en) Imran Khan hos The Peerage 
(en) Imran Khan – ESPNcricinfo.com 
Imran Khan på Twitter 
Imran Khan på Instagram
Kanishka

Kanishka (sanskrit: कनिष्क; baktrisk: Κανηϸκι, Kaneshki; middelalderkinesisk: 迦腻色伽, Ka-ni-sak-ka, tilsvarer Jianisejia på moderne kinesisk) var keiser av Kushriket (beliggende i India, Afghanistan, Pakistan og Tadsjikistan) ca. 127–163 e.Kr. Han er kjent for sine militære, politiske og åndelig prestasjoner. Som en etterkommer av Kushrikets grunnlegger, Kujula Kadphises, kom Kanishka til å herske over et rike i Baktria som strakte seg fra Turfan i Tarimbekkenet i dagens Kina til oldtidsbyen Pataliputra (ved dagens by Patna) i nordlige India. Hans hovedstad var lokalisert i Puruṣapura i Gandhara (ved Khyber Pakhtunkhwa i Pakistan). To andre betydningsfulle byer var Kapisa (i provinsen Kapisa i Afghanistan) og Mathura (i Uttar Pradesh i India).
Kanishkas erobringer og støtte til buddhismen hadde en stor betydning for utviklingen av Silkeveien, og formidlingen og spredningen av mahayanaretningen av buddhismen over fjellkjeden Karakorum og inn i Kina.
Datoen for Kanishkas tiltredelse til tronen ble senere benyttet som kalenderårstall, den såkalt Saka-tiden, tilsvarende for 78 e.Kr. Imidlertid er denne datoen ikke vurdert som en korrekt historisk dato for Kanishka tiltredelse på tronen. Det er beregnet at han ble keiser først i 127 e.Kr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Falk, Harry (2001): «The yuga of Sphujiddhvaja and the era of the Kuṣâṇas» i: Silk Road Art and Archaeology VII, s. 121–136.
Falk, Harry (2004): «The Kaniṣka era in Gupta records» i: Silk Road Art and Archaeology X, s. 167–176.


== Eksterne lenker ==
(en) Kanishka I – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
A rough guide to Kushana history Arkivert 25. september 2004 hos Wayback Machine., enkel historie for Kushriket
Online Catalogue of Kanishka's Coins, katalog over Kanishkas mynter
Coins of Kanishka, Kanishkas mynter
Controversy regarding the beginning of the Kanishka Era Arkivert 9. oktober 2004 hos Wayback Machine., diskusjon over Kanishkas kalenderårstall
Viracocha Inka

Viracocha Inka var den åttende Sapa Inka som regjerte i Cusco og den tredje av Hanan-dynastiet. Hans far var Yahuar Huacac, og hans sønn var Pachacuti. Hans opprinnelige navn var Hatun Tupaq eller Ripaq. Han tok navnet sitt etter guden Viracocha. Hans kone het Mama Runu.
Ambhi

Ambhi, som noen kilder kaller Taxiles, var en indisk regent, som ble alliert med Aleksander den store og som kontrollerte et rike mellom Indus og Hydaspes og hvis hovedstad var Taxila. Han var motstander til Porus.
Iltutmish

Iltutmish (Shams ud din Iltutmish, Altamash, død 1236) var en muslimsk sultan i Delhi og var av mamelukkenes dynasti. Han regjerte fra 1211 til 1236.Han ble født inn i en adelsfamilie i Ilbarifolket i Turkestan, men ble tatt som slave av muslimene. Han ble kjøpt av Qutabuddin, den første sultanen i Delhisultanatet, og ble guvernør i provinsen Badaun og gift med sultanens datter.
Hans regjeringstid var fremgangsrik, og han utvidet sultanatets territorium. Han fullførte byggingen av Qutab Minar.


== Referanser ==
California Girls

«California Girls» er en sang skrevet av Brian Wilson og Mike Love. Sangen ble første gang innspilt av The Beach Boys i 1965 og ble utgitt på deres niende album Summer Days (And Summer Nights!!). Sangen ble også utgitt som albumets andre singel i juli 1965 og kom på 3.-plass på Billboard Hot 100 i USA.
Rock and Roll Hall of Fame har valgt inn sangen på listen av 500 sanger som har formet rock and roll. «California Girls» kom på 72.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste sanger».


== Bakgrunn ==
Brian Wilson skal ha blitt inspirert til å skrive musikken til sangen etter den første opplevelsen han hadde med LSD. I dokumentaren Beautiful Dreamer forteller Brian Wilson at han kort tid etter å ha tatt LSD løp opp på rommet sitt, gjemte hodet under puten og ropte «Jeg er redd for moren min. Jeg er redd for faren min.» Etter en stund forlot han rommet og satte seg ved et piano der han startet å spille basstonene H-F#-G# i et repetetivt mønster. Etterhvert la han til akkordene H og A, og i løpet av en halv time var han ferdig med «Well east-coast girls are hip, I really dig the styles they wear»-delen av sangen. Dagen etter skrev han og Mike Love ferdig resten. 
«California Girls» var den første The Beach Boys-sangen der Bruce Johnston medvirker, da han kort tid før hadde blitt hentet inn i bandet som erstatter for Brian Wilson under konserter. The Beatles refererte til sangen i «Back in the U.S.S.R.», som regnes som en hyllest til sangen. 


== Personell ==
Brian Wilson – vokal
Carl Wilson – 12-strengsgitar, vokal
Mike Love – hovedvokal
Al Jardine – vokal
Bruce Johnston – vokal
Dennis Wilson – vokalStudiomusikere

Hal Blaine – trommer
Carol Kaye – bass
Lyle Ritz – kontrabass
Leon Russell – piano
Jerry Cole – 12-strengsgitar
Howard Roberts – gitar
Al de Lory – orgel
Frank Capp – vibrafon
Roy Caton – trompet
Steve Douglas – tenorsaksofon
Jay Migliori – barytonsaksofon
Jack Nimitz – bass-saksofon
Billy Strange – tamburin


== David Lee Roths versjon ==
«California Girls» ble spilt inn av vokalisten i Van Halen, David Lee Roth, og utgitt som singel fra hans EP Crazy from the Heat fra 1985. Denne versjonen inneholder bakgrunnsvokal fra Carl Wilson og Christopher Cross. I likhet med originalversjonen kom singelen på 3.-plass på Billboard Hot 100 i USA. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) California Girls på Discogs 
(en) California Girls på MusicBrainz 
(en) California Girls på MusicBrainz
Shelby Lynne

Shelby Lynne (født Shelby Lynn Moorer 22. oktober 1968 i Quantico i Virginia) er en amerikansk sangerinne, sangskribent og skuespiller. 
Sukseen med albumet I Am Shelby Lynne i 1999 gjorde at hun vant Grammy Award. Hun hadde da vært inaktiv som artist i noen år. Hun har med tiden også startet et eget plateselkat, Everso Records, og utgitt to av sine album der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shelby Lynne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shelby Lynne på Internet Movie Database 
(en) Shelby Lynne hos The Movie Database 
(en) Shelby Lynne på Apple Music 
(en) Shelby Lynne på Discogs 
(en) Shelby Lynne på MusicBrainz 
(en) Shelby Lynne på Spotify 
(en) Shelby Lynne på Songkick 
(en) Shelby Lynne på Genius — sangtekster 
(en) Shelby Lynne på AllMusic 
Shelby Lynne på Twitter 
Shelby Lynne på Facebook 
Shelby Lynne på Instagram 
Shelby Lynne på YouTube