jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alsomitra

Alsomitra er en slekt av planter i gresskarfamilien (som blant annet omfatter agurk, squash, og gresskar).
Frøene til Alsomitra macrocarpa er blant de største bevingede frø i planteriket og deres form inspirerte Igo Etrich til å bygge glidefly. Senere skulle inspirere Horten-brødrene til å bygge et fly med vinger. 


== Eksterne lenker ==
(en) Alsomitra i Encyclopedia of Life 
(en) Alsomitra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alsomitra hos NCBI 
(en) Alsomitra hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Alsomitra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alsomitra – detaljert informasjon på Wikispecies
Grenaderlue

Grenaderlue (på tysk Grenadiermütze, fransk mitre de grenadier og engelsk grenadier cap eller mitre, «mitra») var høye uniformsluer som ble båret av grenadersoldater på 1700-tallet. Luene var vanligvis spisse og avstivet og utstyrt med skilt foran. Hodeplagget ble et karakteristisk kjennetegn for granatkastende elite-infanterister i hærene fra Storbritannia, Russland, Preussen og de fleste tyske statene dengang.


== Historikk ==

{|
|Grenaderene var en type utvalgte fotsoldater i de europeiske hærene fra siste halvdel av 1600-tallet og framover. Dette var elitetropper som blant annet skulle kaste håndgranater, og de ble utstyrt med myke luer istedenfor bredskyggede filthatter som var i veien når de skulle henge musketten over skulderen før de kunne kaste. Disse luene utviklet seg etter hvert til de høye grenaderluene. Omkring 1700 fikk toppluene et trekantet skilt med et passende emblem for å gi luene større prestisje og markere grenaderenes viktige oppgaver. Litt inn på 1700-tallet begynte man i de fleste land å feste spissen på topplua til spissen på det høye skiltet foran. Slik fikk hodeplagget en sukkertoppliknende fasong, som en mitra, kronet med luedusken som en  pongpong aller øverst. De opprinnelig broderte ornamentene ble etterhvert avløst av dekor av metall, og omkring 1750 ble det alminnelig å framstille hele forplaten av metall med ornamenter i relieff. Designen varierte forøvrig mellom for ulike land.
Andre luetyper ble tatt i bruk eller utviklet seg parallelt med den høye spisse. Spanske, østerrikske og franske grenaderer brukte høye pelsluer med en poseformet pull, ofte hengende som en hette bak, kalt fusilierlue. På slutten av 1700- og begynnelsen av 1800-tallet ble det gjort forsøk med andre former for grenaderluer, blant annet sjakoer med ekstra høy fjærpryd, men bjørneskinnsluer ble dominerende, og de gammeldagse, spisse grenaderluene gikk nesten helt ut av bruk; i 1914 var det bare tre regimenter innen den prøyssiske og russiske keisergarden som bar dem til sin paradeuniform. 
|}

		
		
		


== Se også ==
Fusilierlue, en lavere variant av grenaderlua med hengende pull
Trekanthatt, vanlig uniformshatt på 1700-tallet
Topplue
Bjørneskinnslue, en videreutvikling av grenadertopplue med skinnkant


== Eksterne lenker ==
(en) Grenadier caps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uniformsterminologi (engelsk, tysk, fransk)
Provinsen Abuná

Provinsen Abuná er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Santa Rosa del Abuná.


== Referanser ==
Provinsen Federico Román

Provinsen Federico Román er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Nueva Esperanza.


== Referanser ==
Provinsen Madre de Dios

Provinsen Madre de Dios er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Puerto Gonzalo Moreno.


== Referanser ==
Provinsen Manuripi

Provinsen Manuripi er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Puerto Rico.


== Referanser ==
Provinsen Nicolás Suárez

Provinsen Nicolás Suárez er en provins i departementet Pando i Bolivia. Hovedstaden er Cobija.


== Referanser ==
Provinsen Aniceto Arce

Provinsen Aniceto Arce er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er Padcaya.


== Referanser ==
Domenico Rao

Domenico Rao (født 11. juni 1977) er en italiensk sprinter, som hovedsakelig konkurrerer på 400 meter. Hans største meritt hittil er stafettgull ved innendørs-EM i 2009. 


== Resultater ==
Ved EM i friidrett innendørs 2009 deltok han på 4 x 400 meter stafett, her vant Italia gull med Jacopo Marin, Matteo Galvan, Domenico Rao og Claudio Licciardello på laget.Senere samme år deltok han i Lag-EM i friidrett 2009 i Leiria, med det italienske stafettlaget, som bestod av Isalbet Juarez, Domenico Rao, Marco Vistalli og Domenico Fontana, kom ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Domenico Rao – World Athletics 
(it) Domenico Rao – FIDAL 
(en) Domenico Rao – TheSports.org
Provinsen Burnet O’Connor

Provinsen Burnet O'Connor er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er Entre Ríos.


== Referanser ==
Provinsen Cercado (Tarija)

Provinsen Cercado er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er Tarija.


== Referanser ==
Reiner Haseloff

Reiner Haseloff (født 19. februar 1954 i Bülzig, Kreis Wittenberg, Bezirk Halle) er en tysk politiker fra CDU. Han er fra 19. april 2011 ministerpresident  i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Fra 2006 var han nærings- og arbeidsminister i regjeringen Böhmer II. Haselhoff var CDUs førstekandidat ved landdagsvalget 20. mars 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Reiner Haseloff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Reiner Haseloff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi over Reiner Haseloff på internettsiden til Sachsen-Anhalts regjering
Provinsen Eustaquio Méndez

Provinsen Eustaquio Méndez er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er San Lorenzo.


== Referanser ==
Provinsen Gran Chaco

Provinsen Gran Chaco er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er Yacuiba.


== Referanser ==
Provinsen José María Avilés

Provinsen José María Avilés er en provins i departementet Tarija i Bolivia. Hovedstaden er Uriondo.


== Referanser ==
Portato

Portato (italiensk, preteritum partisipp av portare, «å bære») betyr innen musikken en avrundet, myk form for artikulasjon, og blir i musikknotasjonen oftest markert med prikker under en bue.

Portato er også en bueteknikk for strykeinstrumenter, hvor etterfølgende noter artikuleres på nytt hver for seg selv om alle tonene samtidig spilles på ett strøk.
1. serierunde i Toppserien 2011

1. serierunde i Toppserien 2011 skulle i sin helhet bli spilt lørdag 2. april, men tre av kampene ble utsatt på grunn av kvalifisering til J19-EM.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Toppserien 2011: Terminliste og resultater på altomfotball.no
2. serierunde i Toppserien 2011

2. serierunde i Toppserien 2011 ble spilt lørdag den 9. april med unntak av bergensoppgjøret Sandviken – Arna-Bjørnar, som ble spilt den 10. april. På grunn av at flere kamper ble utsatt, var det effektivt første serierunde for halvparten av lagene.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Toppserien 2011: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Takeshi Obata

Takeshi Obata (født 11. februar 1969) er en japansk mangategner. Han er mest kjent som tegner av serien Death Note.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Takeshi Obata på Internet Movie Database 
(en) Takeshi Obata hos The Movie Database 
Takeshi Obata på Twitter
Anders Haarstads veg

Anders Haarstads veg (1–13) er en blindvei ved bydelen Heimdal sør for Trondheim som strekker seg østover fra Vestre Rosten mot Europavei 6. Veien fungerer som adkomstveg for noen få frittstående eneboliger, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt i en snuplass.
Veien er oppkalt etter Anders Haarstad (1737–1801), som var gårdbruker ved gården Hårstad på Tiller. Fra reguleringen av veien i 1950 og frem til 1964 gikk den under navnet Skoleveien etter Breidablikk skole, som ligger like nord for Anders Haarstads veg.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 47. ISBN 978-82-573-1762-1.
Kolbjørn Hejes vei

Kolbjørn Hejes vei (1a–4) er en vei på universitetsområdet Gløshaugen i Trondheim som strekker seg sørvestover fra Høgskoleringen mot Sem Sælands vei inne på universitetsområdet. Veien fungerer som adkomstveg for enkelte parkeringsplasser og varelevering/vedlikehold inne på universitetsområdet, men den er ikke en gjennomfartsvei og regnes i hovedsak som fri fra trafikk.
Veien ble i 1973 oppkalt etter professor Kolbjørn Heje (1871–1947), som var første professor i vei- og jernbaneutbygging ved NTH og som fungerte som høyskolens rektor i perioden 1917–1920. Han var også medlem av hovedstyret til NSB i perioden 1910–1912, og var ansatt i dette selskap fra 1895.


== Bygninger langs Kolbjørn Hejes vei ==
1: Varmetekniske laboratorier, Institutt for energi- og prosessteknikk
2b: Institutt for produktdesign
4: Gamle kjemibygning


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 295. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Adressa.no – NTHs første veiprofessor (Av Ingrid J. Brissach. Publisert 13. november 2007, besøkt 20. april 2011)
Marco Vistalli

Marco Francesco Vistalli (født 3. oktober 1987 i Alzano Lombardo) er en italiensk sprinter, som hovedsakelig konkurrerer på 400 meter. Han begynte med friidrett i 2004, og hans største meritter hittil er stafettsølv ved U23-EM i 2009 og individuell bronse ved lag-EM i friidrett i 2011. 


== Junior ==
Ved U23-EM i friidrett 2007 var han med på det italienske stafettlaget på 4 x 400 meter, men de ble slått ut i kvalifiseringen. Laget bestod av Isalbet Juarez, Lukas Rifeser, Marco Vistalli og Teo Turchi.Ved U23-EM i friidrett 2009 vant han sølv bak Polen på 4 x 400 meter stafett, sammen Matteo Galvan, Isalbet Juarez og Domenico Fontana. Individuelt kom han også på sjetteplass på 400 meter, med tiden 46,67. I semifinalen løp han på 46,55, som var ny personlig rekord. Yannick Fonsat vant gullet.


== Senior ==
Ved EM i friidrett 2010 deltok han på 400 meter, der han ble slått ut i semifinalen med tiden 45,38, selv om han løp inn på ny personlig rekord. Kevin Borlée vant EM-gullet. På 4 x 400 meter stafett kom Italia til finalen, men endte på åttendeplass. Laget bestod av Marco Vistalli, Luca Galletti, Claudio Licciardello og Andrea Barberi.Han deltok ved Lag-EM i friidrett 2011 i Stockholm. Der fikk han bronse på 400 meter, med tiden 45,99, der russiske Maksim Dyldin vant løpet. På 4 x 400 meter kom Russland på 5.-plass. Året etter deltok han ved EM i friidrett 2012, der han nådde finalen på 400 meter. Imidlertid han slet med en muskelskade som ble verre i semifinalen, så han haltet og gikk seg gjennom finalen på tiden 4.04,20, og kom sist i mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marco Vistalli – World Athletics 
(it) Marco Vistalli – FIDAL 
(en) Marco Vistalli – Diamond League 
(en) Marco Vistalli – TheSports.org 
Profil hos European Athletics
Profil hos det italienske friidrettsforbundet
Profil hos All-Athletics Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Profil hos Diamond League
Richard Birkelands vei

Richard Birkelands vei (1a–5) er en vei på universitetsområdet Gløshaugen i Trondheim som strekker seg nordvestover fra Strindvegen mot Høgskoleringen. Veien fungerer som gjennomfartsvei for kollektivtrafikk og ordinær trafikk mellom de sistnevnte veier, men er også adkomstveg til parkeringsplasser og varelevering/vedlikehold inne på universitetsområdet.
Veien ble i 1973 oppkalt etter professor Richard Birkeland (1879–1928), som var professor i matematikk ved NTH i perioden 1910–1923 og som fungerte som høyskolens rektor i perioden 1920–1923. Fra 1923 og frem til sin død var han professor i anvendt matematikk på Universitetet i Oslo.


== Bygninger langs Richard Birkelands vei ==
1a: Institutt for konstruksjonsteknikk
1b: Institutt for produktutvikling og materialer


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 444. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Adressa.no – Første foreleser ved NTH (Av Ingrid J. Brissach. Publisert 12. desember 2007, besøkt 20. april 2011)
Liu Shan

Líu Shàn (tradisjonell kinesisk: 劉禪; forenklet kinesisk: 刘禅; født 207, død 271), stilnavn Gōngsì (公嗣), var den andre og siste keiseren av Shu Han i de tre rikers tid i Kinas historie. Shàn var dynastiets grunnlegger Liu Bei og keiserinne Mis eldste ekte sønn, og han overtok etter sin fars død da han bare var seksten år gammel. Shàn ble da overlatt til kansleren, Zhuge Liang, og den keiserlige sekretæren, Li Yan. I løpet av Líu Shàns regjeringsperiode ble mange felttog ført mot det rivaliserende riket Cao Wei, først ledet av Zhuge Liang og siden av Jiang Wei, men til liten nytte. Shàn overga seg til slutt til Wei i 262, etter at Wei-generalen Deng Ai hadde ledet et overraskelsesangrep mot Shǔ-hovedstaden Chengdu. Han ble så flyttet til Wei-hovedstaden Luoyang og gitt tittelen Grev Sī av Ānlè (安樂思公; Ānlè Sīgōng). Der levde han et fredelig liv før han døde, sannsynligvis av naturlige årsaker, i 271. 
Shàn var godt kjent under sitt barnenavn Ā Dòu (阿斗), og ble regnet som en ubrukelig, eller kanskje til og med tilbakestående hersker. Han ble beskyldt for å nyte egne fornøyelser mens han forsømte de statlige affærer. Enkelte mener riktignok at Líu Shan, som sin far Bei, var fremragende dyktig til å hanskes med mennesker, siden han klarte å balansere interessene til de to største fraksjonene ved hoffet, fraksjonene ledet av Zhuge Liang og Li Yan, som hadde ulike syn på de mange krigsfelttogene mot Wei. Disse kritikerne roser også Shàn for å ha lurt sine motstandere ved å få dem til å tro han var udugelig på en glimrende måte etter Shu-Han hadde blitt erobret, og klarte slik å beskytte seg selv mot skade. Til tross for dette brukes navnet Ā Dòu fremdeles for å beskrive udugelige folk som ikke oppnår noe selv med fremragende hjelpere. 
Líu Shàns egennavn kombinert med navnet til Liu Feng, som Liu Bei adopterte før Shàn ble født, utgjør sammen ordet Fēngshàn (封禪) som betyr "å motta tronen i en seremoni." Historikere som Yi Zhongtian mener dette var en implikasjon på Liu Beis ambisjoner om å bli keiser, til og med lenge før keiser Xian, den siste universelt anerkjente Hàn-keiseren, abdiserte. Dette strider mot Liu Beis påstand om at han bare ble keiser for å fortsette ættelinjen fra det østlige Han-dynastiet (Liu Bei var en etterkommer av keiser Jing av Hàn).
Chen Shou, forfatteren av Sanguo Zhi bemerket at Zhuge forbød offisielle historikere ved Liu Shans hoff, og selv etter Zhuges død ble ikke stillingen gjenopprettet, noe som strider med den tradisjonen. Derfor ble mange av hendelsene under Shàns styre ikke nedtegnet, og dette førte til at få detaljer om Líu Shàns regjeringstid har overlevd i historiske nedtegnelser. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bo Yang (utg.): Sima Guang’s Zizhi Tongjian. Modern Chinese Edition. Taipei 1982–1989.
The Three Kingdoms and Western Jin. A history of China in the Third Century AD. Artikkel av Rafe de Crespigny, professor ved Australian National University
Ørnulf Nandrup

Ørnulf Norman Nandrup (født 4. april 1933 i Oslo, død 10. desember 2019 i Birkenes) var en norsk tannlege og politiker. Han var landsleder for det kristen-konservative partiet Kristent Samlingsparti fra 2001 til 2010, da Morten Selven overtok som leder. Han arbeidet som predikant og forkynner i 40 år.
Han var utdannet tannlege Universitetet i München i Tyskland og studerte ved Høgskolen i Agder. Nandrup hadde også befalsutdanning.


== Referanser ==
Sem Sælands vei (Trondheim)

Sem Sælands vei (2–14) er en vei på universitetsområdet Gløshaugen i Trondheim som strekker seg sørøstover fra Høgskoleringen før den vender mot Kolbjørn Hejes vei i nord. Veien fungerer som adkomstveg for parkeringsplasser og til varelevering/vedlikehold inne på universitetsområdet, men er ikke en gjennomfartsvei.
Veien ble i 1973 oppkalt etter professor Sem Sæland (1874–1940), som var professor i fysikk ved NTH i perioden 1909–1923 og som fungerte som høyskolens første rektor i perioden 1910–1914. Sæland var også rektor for Universitetet i Oslo i perioden 1927–1936 og satt som stortingsmann i perioden 1916–1918.


== Bygninger langs Sem Sælands vei ==
2,4,6,8,12: Kjemibygningene
9: IT-bygget
11: SINTEF Energi


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 473. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Adressa.no – NTHs første rektor (Av Ingrid J. Brissach. Publisert 31. oktober 2007, besøkt 20. april 2011)
Sem Sælands vei

Sem Sælands vei er navnet på to veier i Norge oppkalt etter professor Sem Sæland:

Sem Sælands vei (Oslo)
Sem Sælands vei (Trondheim)
Han Xiandi

Keiser Xiàn av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢獻帝; forenklet kinesisk: 汉献帝; hanyu pinyin: Hàn Xiàndì; født i 181, død 21. april 234), født Líu Xié (tradisjonell kinesisk: 劉協; forenklet kinesisk: 刘协), stilnavn Bóhé (伯和), var den siste keiser av det 400 år lange kinesiske Han-dynastiet. 
Han regjerte fra 28. september 189 til 10. desember 220. Han ble til slutt tvunget til å abdisere av Cao Pi, og ble siden gitt tittelen Greve av Shānyáng (山陽公; Shānyáng Gōng). 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Den fremtidige keiser Xiàn ble født i året 181 som sønn av keiser Ling av Han og hans konkubine Wang. Han var yngre bror til Liu Bian, som skulle bli innsatt som keiser i mai 189 men som ble fjernet etter bare noen få måneder. 


=== Keiser ===
Xié ble satt på tronen i 189 av regent Dong Zhuo, som da avsatte Bian til fordel for hans yngre bror. Av andre militære ledere i landet ble dette regnet som et tegn på at Dǒng nå hadde full kontroll over keiserriket. 
Etter at Dǒng ble myrdet i 192 av sin fostersønn Lü Bu, ble keiser Xiàn først en marionetthersker og ble så strandet i hovedstaden Luoyang, hvor krigsherrene formelt anerkjente ham, men uten å gi ham støtte. Deretter kom Xiàn under Cao Caos kontroll i 196, som effektivt brukte Xiàn som en formell hersker, og utstedte befalinger som tjente ham selv i keiserens navn Dette hjalp ham meget i hans forsøk på å gjenforene riket, noee som virket uunngåelig helt fram til Cao ble beseiret av styrkene til Sun Quan og Liu Bei i slaget ved Chibi i 208, som gjorde at Sun og Líu kunne befeste sine territorier. 
I 220 ble Hàn-dynastiet endelig styrtet av Caos sønn Cao Pi, noe som ble begynnelsen på de tre rikers tid i Kina. 
Selv om keiser Xiàn ble nedgradert i rang til greve av Shānyáng, levde han et komfortabelt liv. Han døde fjorten år etter sitt dynastis fall, i 234, da 53 år gammel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rafe de Crespigny: A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23–220 AD), Leiden/Boston: Brill 2007. S. 554–556.
Isalbet Juarez

Isalbet Juarez (født 20. desember 1987 i Havanna) er en italiensk sprinter, som hovedsakelig konkurrerer på 400 meter. Hans største meritt hittil er stafettsølv ved U23-EM i 2009. 


== Junior ==
Ved U23-EM i friidrett 2007 i Debrecen deltok han på 400 meter, men ble slått ut i kvalifiseringsheatet med tiden 47,42. Også på stafetten ble det italienske laget, som bestod av Isalbet Juarez, Lukas Rifeser, Marco Vistalli og Teo Turchi, slått ut i kvalifiseringen.Ved U23-EM i friidrett 2009 vant han sølv på 4 x 400 meter stafett, sammen Marco Vistalli, Matteo Galvan og Domenico Fontana. Individuelt ble han slått ut i kvalifiseringsheatet på 400 meter, da han løp på 48,31 og kom sist i sitt heat.


== Senior ==
Han deltok i Lag-EM i friidrett 2009 i Leiria, med det italienske stafettlaget, som bestod av Isalbet Juarez, Domenico Rao, Marco Vistalli og Domenico Fontana. De kom ikke til finalen.Ved det italienske mesterskapet i friidrett i juni 2011 fikk han to medaljer. Individuelt fikk han sølv på 400 meter med tiden 46,51, som var ny personlig rekord. I tillegg deltok han på det laget som fikk gull på 4 x 400 meter, der han løp sammen Enrico Demonte, Marco Francesco Vistalli og Domenico Fontana. Han representerte Italia ved Lag-EM i friidrett 2011 (Super League), der han var med på stafettlaget som kom på 5.-plass på 4 x 400 meter. 
Han fikk sølv på 400 meter ved det italienske innendørsmesterskapet i friidrett 2012, som ble arrangert i februar 2012. Gullet gikk til Lorenzo Valentini, som løp på 46,88, mens Juarez løp på 47,17, som var ny personlig rekord. Senere på året deltok han ved EM i friidrett 2012, der Italia ble slått ut i innledningsheatet på 4 x 400 meter. 
I februar 2013 fikk han gull på 400 meter ved det italienske innendørsmesterskapet i friidrett, med tiden 47,11. I mars samme år deltok han ved EM i friidrett innendørs 2013. Han fullførte imidlertid ikke innledningsheatet sitt på 400 meter, og gikk ikke videre i konkurransen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isalbet Juarez – World Athletics 
(it) Isalbet Juarez – FIDAL 
(en) Isalbet Juarez – TheSports.org 
Profil hos det italienske friidrettsforbundet
Profil hos Atletica Bergamo 1959
Profil hos European Athletics
Audio-Technica

Audio-Technica er et selskap som designer og produserer mikrofoner, hodetelefoner, platestifter og annet lydutstyr. Selskapet ble etablert i 1962 av Hideo Matsushita og har hovedkvarter i Tokyo i Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Audio-Technica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Han Lingdi

Keiser Líng av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢靈帝; forenklet kinesisk: 汉灵帝; hanyu pinyin: Hàn Língdì; født 156, død 13. mai 189), født Líu Hóng (劉宏), var en keiser av det kinesiske Han-dynastiet. Han styrte Kina i den første fasen av de gule turbaners opprør. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var tippoldebarnet til keiser Han Zhangdi.


=== Keiser ===
Under Língs styre ble den keiserlige regjeringen nok en gang dominert av korrupte evnukker. Denne gangen klarte Zhang Rang og hans allierte å fullstendig dominere politikken etter å ha seiret over enkekeiserinne Dou Miaos far Dou Wu og hans allierte, den lærde konfucianisten Chen Fan i 168. Selv etter å ha vokst opp var ikke keiser Líng interessert i regjeringsaffærer, og interesserte seg heller i kvinner og levde en dekadent livsstil. Samtidig påla korrupte embedsmenn høye skatter på bøndene, som førte til folkelig motstand og opprør, og Líng forverret situasjonen ved å selge politiske stillinger for penger.Líng døde i 189, da 34 år gammel, etter å ha regjert i 21 år.


== Tronfølge ==
Etter hans død overtok krigsherren Dong Zhuo makten, som hadde avskydd den tidligere keiseren. Keiser Líng var en av de få keisere i historien som ble etterfulgt av en sønn og som likevel fikk et nedsettende posthumt navn (孝靈; Xiàolíng).Etter keiser Língs styre var det østlige Han-dynastiet svakt og falleferdig. Etter hans død brøt riket sammen, og i flere tiår kjempet en rekke krigsherrer om makten i og før perioden kjent som de tre rikers tid, som begynte da hans sønn Han Xiandi ble tvunget til å abdisere til Cao Pi i 220. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josef Guter: Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick. Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.
IFAF (andre betydninger)

IFAF er en vanlig forkortelse for International Federation of American Football.
IFAF kan også peke på 

In Fear and Faith – amerikansk hardrockband som noen ganger forkortes IFAF
Jürgen Dommerich

Jürgen Dommerich er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han representerte SC Motor Zella-Mehlis.
Han deltok i tre av rennene i den tysk-østerrikske hoppuka 1969/70 og ble nummer 78 sammenlagt (etter moderne regler), med 24.-plass i Innsbruck 4. januar 1970 som beste plassering i enkeltrenn. I VM i Štrbské Pleso i 1970 ble han nummer 18 i normalbakken og 19 i storbakken.
Jürgen Dommerich ble østtysk mester i normalbakke i 1969. Han satte den aller første bakkerekorden i den nye skiflygingsbakken i Planica 21. mars 1969, med 137 meter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sport-Komplett.de: Skispringen DDR – Meisterschaften (besøkt 20. april 2011)
Liste over slovenske skiflygingsrekorder og bakkerekorder i Planica (slovensk)


== Eksterne lenker ==
(en) Jürgen Dommerich – FIS (skihopping)