jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erik Münster

Erik Münster (født 21. april 1930 i København, død 27. juli 2020) var en dansk lege og forfatter av bøker og legespalter i aviser og ukeblader. 


== Biografi ==
Münster ble utdannet lege ved Københavns Universitet i 1958. Han spesialiserte seg i øre-, nese- og halssykdommer og ble i 1969 spesiallege. I årene 1958 til 1975 jobbet han som sykehuslege. Fra 1975 og frem til 1996 hadde han sin egen spesialpraksis i øre-, nese- og halssykdommer i København.
Ved siden av arbeidet som lege hadde Münster siden 1950-årene hatt en omfattende virksomhet som skribent og brevkasseredaktør i en rekke danske og utenlandske dagsaviser og ukeblader. Münster er i Danmark mest kjent for sin spalte om sex og samliv i Ekstra Bladet og for brevkassen i ukebladet Familie Journal. I Norge har doktor Münsters artikler vært publisert i ukebladet Allers og dagsavisene Telemarksavisa (som den gang het Telemark Arbeiderblad) og Bergensavisen.
I 1992 mottok doktor Münster Ekstra Bladets fremste utmerkelse for sitt journalistiske arbeid, Victor-prisen.
Erik Münster var fra 1961 gift med sykepleier Elly Münster. De fikk barna Charlotte og Henrik. Henrik Münster fulgte i sin fars fotspor og arbeider som lege. Henrik Münster og hans kone Anna-Marie, som også er lege, skrev en tid en legespalte i ukebladet Ude og Hjemme.Erik Münster har en fanklubb i Bergen som heter Doktor Münsters medisinske samfunn, avdeling Bergen.


== Bibliografi ==
Bøker skrevet av Erik Münster. Flere av bøkene er oversatt til andre språk som norsk, svensk og islandsk.

I fin form ved rattet (1960)
Tjen Penge ved fotografering (1961)
Lær at leve med Deres sygdom (1964)
Menneskelegemet, Naturens mesterværk (1966)
Narkotika, Sandheden om de euforiserende stoffer (1967)
Napoleon – mennesket, elskeren og patienten (1969)
Kønssygdomme (1970)
Sygdomme i øre, næse, mund og hals (1970)
Lægebrevkassen (1970)
Underlivssygdomme hos kvinder (1970)
Det Bedstes store lægebog (1973)
Er det noe i veien med magen? (1973)
Mine kære patienter (1978)
Amerikanske præsidenter (1984)
Kronede hoveder (1984)
Peter Asschenfeldts lægeleksikon i 10 bind (1986–1988)
Mavesygdomme (1987)
Prostata, undgå kniven (1995)
Seksualitet og samliv – en gennemgang af seksualitetens glæder og problemer (1997)I tillegg var Erik Münster redaktør og medforfatter i andre publikasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Doktor Münsters medisinske samfunn, avdeling Bergen
Danmarks Radios omtale i forbindelse med 75-årsdagen. Arkivert 27. juni 2007 hos Wayback Machine.
Artikkel om Erik Münster hos Dagbladenes Bureau
Artikkel fra Information i forbindelse med Münsters 80-årsdag.
Artikkel i Den store danske – Gyldendals åpne encyclopædi
Steinhovden

Steinhovden er en bygd i Flora kommune i Sogn og Fjordane. Steinhovden er rikt på jordbruksområder og havfiske. 
Det har vært bosetning i Steinhovden siden middelalderen og kanskje lenger tilbake. På 1700-tallet ble det drevet flere gårdsbruk i Steinhovden, og utover 1800-tallet økte befolkningen som tilfelle av tilflyttning. På begynnelsen av 1900-tallet ble det oppført både skole og butikk her. Det gikk rutebåt til Florø og de andre bygdene rund. I dag er det flere innbyggere i Steinhovden, og Bygda ser ikke ut til å slite av fraflytning som mange andre bygder i Norge,  men har og tilflyttning, kanskje på grunn av at Steinhovden ellers ligger sentralt midt imellom Florø og Førde.                 
Steinhovden Skule er skolen og samtidig grendahus i bygda.
Boann

Boann (Boánn, Bóinn eller Boand) er en gudinne i irsk mytologi. Hun forbindes med elva Boyne, som hun skapte ved å fortrolle en magisk brønn slik at den rant over. Hun ble selv ført med i elva da den ble dannet, og mistet først lemmer og deretter livet i vannmassene. 
Hun var i ulike myter enten gift med Nechtan, Elcmar eller Nuada. Hun var imidlertid allguden Dagdas elskerinne, og fikk sønnen Óengus med ham. For at svangerskapet ikke skulle synes, lot Dagda solen stå stille i ni måneder, slik at han ble unnfanget, båret og født på samme dag. 
I andre fortellinger er hun moster og beskytter av den jordiske helten Fráech.
Immram

Immram (ˈɪmrəm; flertall immrama; etter irsk iomramh, ˈʊmˠɾˠəw, reise) er en type fortellinger fra irsk mytologi som skildrer en helts reise til den magiske verden, lokalisert på øyer vest i havet. 
Den mest kjente immram i mytologien er Brans sjøreise. I senere, kristen tid er Brendan sjøfarerens reise bygget over noe av det samme mønsteret.
Kaj Gottlob

Niels August Theodor Kaj Gottlob (født 9. november 1887 i København, død 12. mai 1976 samme sted) var en dansk arkitekt innen nyklassisismen og funksjonalismen. Han var professor ved Kunstakademiets Arkitektskole fra 1924 til 1938 og kongelig bygningsinspektør i perioden 1936 til 1957.
Han er særlig kjent for Skolen ved Sundet samt Knippelsbro og Langebro i København.


== Utdannelse og yrkesvirksomhet ==
Gottlob begynte på Kunstakademiet i 1907 og avla eksamen som arkitekt i januar 1914. Året etter mottok han den store gullmedalje for Fyrtaarn ved Skagen. I studietiden var han medlem av Den fri Architektforening hvor de unge nyklassisistiske arkitektene møttes. 
Han ble ansatt i Frederiksberg kommunes tekniske forvaltning og var assistent hos Hack Kampmann 1908-1920. Fra 1920 drev han selvstendig virksomhet. Gottlob var lærer ved Teknisk Skole 1915-17 og assistent ved Kunstakademiets Bygnigsskole 1917-24.
Han mottok Kunstakademiets stipendium 1915-16 og Zacharias Jacobsens legat i 1922 og deltok blant annet i École française d'Athènes oppmålingsarbeider i Delfi, Hellas i 1912 og 1923. I 1920 var han i London og 1922 i Nord-Afrika, Italia, Paris, 1923 i Wien og Hellas. 
Gottlobs første monumentale oppgave var Lukaskirken i Århus; en utpreget bykirke. Det opprinnelige prosjektet er preget av en hollandsk-engelsk murstensbarokk, men den ferdige kirken er slankere i proporsjonene og mere nyklassisistisk.


== Verker ==

Eget sommerhus ved Dyrehaven (1920)
Villa, Dalgas Boulevard 45 (1924)
Skt. Lukas kirke, Århus (1921-26, sammen med Anton Frederiksen, konkurranse 1918)
Husum skole, Husum, København (1928–30)
Roskilde Landbobank, Roskilde (1930, også inventar)
Det danske Studenterhus, Paris (1930)
Ørstedhus, Vester Farimagsgade 41, København (1934)
Højdevangens skole, København (1930)
Boligeiendom, Baldersgade 18, Nørrebro, København (1935, opprinnelige skulpturer ved inngangen fjernet, vinduer endret)
Katrinedalskolen, Vanløse, København (1935)
Skolen ved Sundet samt Svagbørnsskolen, Samosvej 50, Amager, København (1937-38, begge skoler fredet 1990)
Knippelsbro, København (1935, fredet 2007)
Forsamlingsbygningen Tønderhus i Tønder
Universitetsparken ved Nørre Allé, København (1940- og 1950-årene, herunder Tandlægeskolen 1938-41 og 1958-61, ingeniør Christen Ostenfeld)
Interiør i C.A. Reitzels Boghandel, Nørregade 20 (1941, premiert av Københavns kommune)
Minnelunden i Ryvangen, Tuborgvej 33, Hellerup (1947-50, parken av Aksel Andersen)
Langebro, København (1954, fredet 2007)
Københavns Universitets observatorium, Observator Gyldenkernes Vej 3-15, Brorfelde (1953-62, have av Georg Georgsen, fredet 2009)
Egmont H. Petersens Kollegium, Nørre Allé, København (1954–57)
Monument for Christiern Pedersen, Helsinge (1956)
Biologisk Institut, Københavns Universitet, Botanisk have, Øster Farimagsgade (bygget om)
Festlokaler på Hotel d'Angleterre, Kongens Nytorv


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaj Gottlob – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Kaj Gottlob på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Lamprima

Lamprima er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.


== Utseende ==
Middelsstore til store (hannene opptil 4,5 centimeter medregnet kjevene), litt flate hjortebiller med skinnende metalliske farger. Hannenes kjever er mer eller mindre forstørret som vanlig i denne familien, gjerne noe oppoverbøyde. Kroppen er fint og ganske tett punktert. De metalliske fargene kan variere mye innen samme art.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken, død ved av mange ulike treslag, både innfødte og innførte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og i Australia. Noen arter har meget vide utbredelser og er funnet over store deler av Australia der det ikke er for tørt, andre er begrenset til enkelte øyer.


== Systematisk inndeling ==

Slekten har inntil nylig blitt delt opp i flere arter, men mange av navnene blir nå regnet som synonymer for Lamprima aurata .

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae
Underfamilien Lampriminae
Slekten Lamprima Latreille, 1806
Lamprima adolphinae Gestro, 1875 – Ny-Guinea
Lamprima aenea (Fabricius, 1792) – Norfolk Island
Lamprima aurata Latreille, 1817 – Australia, også Tasmania
Lamprima imberbis  Carter, 1926 – Australia
Lamprima insularis W.J. MacLeay, 1885 – Lord Howe Island


== Referanser ==


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over artene
(en) Lamprima i Encyclopedia of Life 
(en) Lamprima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lamprima hos NCBI 
(en) Kategori:Lamprima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lamprima – detaljert informasjon på Wikispecies
Servicebuss

Servicebusser er en spesiell type bussruter som henvender seg til eldre beboere og vil forbinde boligområder, pleieboliger, biblioteker, apoteker, sykehus og tog– og metrostasjoner. Rutene kan også benyttes av andre.


== Referanser ==
Fisketorvet

Fisketorvet er et stort handlesenter som ligger på Kalvebod Brygge tett på Københavns sentrum, innviet 10. oktober 2000. Senteret har over 120 butikker, 15 restauranter, kafeer og spisesteder, samt en kino med ti saler. Det gjør senteret til Danmarks tredje største målt i antall butikker – etter Field's i Ørestaden og Rosengårdcentret i Odense.
Senteret har navn etter Københavns gamle handelsplass for fisk som lå her fra 1958 og frem til 1999 da den ble flyttet til Nordhavnen.


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Fisketorvet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hyttedrømmen

Hyttedrømmen er en dokumentarserie fra Valdres, produsert av Hilde Skofteland i Skofteland Film for TV 2. Serien er på seks episoder og ble første gang vist på TV 2 i påsken 2010. Idé og regissør for TV-serien var Kenneth Slotterøy Elvebakk.TV-serien omhandler temaer som Bygde-Norges fremtid og hva natur, fjell og fjord betyr for den norske identiteten. I serien opptrer hyttefolk og bygdefolk i fjellkommunen Vestre Slidre – en kommune med flere hytter enn fastboende innbyggere. Hyttedrømmen setter søkelyset på ferie- og forbrukervaner, miljøet og norsk kultur- og naturarv. Musikken i serien er komponert av Bjørn Fløystad. 
Hyttedrømmen ble finansiert av TV 2, Norsk filminstitutt ved Bodil Cold-Ravnkilde, Valdres Natur og kulturpark, Norsk kulturråd og Film 3 ved Inge Tenvik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Grønne Cykelruter

Grønne Cykelruter er en betegnelse for en rekke sykkelstier, både etablerte og planlagte, i København og Frederiksberg kommune. Den første sykkelruten går fra Valby over Frederiksberg til Nørrebro. Ruten går blant annet gjennom Superkilen og Nørrebroparken og krysser Åboulevarden via en ny sykkelbro.
Bysykkel

Bysykkel er et begrep for sykler som er til utleie i byer eller på tettsteder. Mer generelt kan en slik sykkel kalles en delingssykkel, og kan for eksempel deles blant ansatte i bedrifter, beborere i byer eller borettslag, enten som en abonnementtjeneste eller betaling per tur.


== Utbredelse ==
København var en av de første byene som innførte bysykkelen. Siden har storbyer som Paris, Barcelona og Mexico by etablert lignende prosjekter. Kandidatene til borgmestervalget i London i 2008 hadde bysykkelprosjekter med i sine valgprogram.


=== Norge ===
I Norge er det flere løsninger som blir brukt mot kundene. Den ene er automatisk utleie som krever et abonnement betalt i forveien. Byer som Oslo og Drammen har denne løsningen. Den andre er å leie ut syklene på betjente steder. Bysyklene i Tønsberg var et forsøk på dette. I Rogaland har kollektivselskapet Kolumbus gjort elbysykler tilgjengelig som en del av sonebilletten.

Bergen
Drammen
Haugesund
Levanger
Oslo
Sandnes
Stavanger
Trondheim
Tønsberg
ÅsI Trondheim ble de første 200 bysyklene utplassert våren 1998. To år etter ble 150 bysykler en del av ordningen i Drammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen bysykkel
Drammen bysykkel Arkivert 20. februar 2020 hos Wayback Machine.
Haugesund bysykkel
Levanger bysykkel
Oslo bysykkel
Sandnes bysykkel
Stavanger bysykkel
Trondheim bysykkel
Bygdebike på Ås
Hans Petter Knudsen

Hans Petter Sverre Knudsen (født 1. mai 1944 i Oslo, død 1. april 2011 samme sted) var en norsk forfatter, skøyte-entusiast og jazzmusiker.
Han var medlem av Norges Skøyteforbunds statistikk- og rekordutvalg. Knudsen har skrevet bøkene «Sverre Vegenor: Den glemte folkeskribenten» (1986) og «Folkeskribenten Rudolf Muus og hans forleggere»  (1995), begge utgitt av Bladkompaniet, samt flere skøytehistoriske hefter.
I 1995 fikk han Fritt Ords honnør for sin iherdige forskning i norsk folkelesnings historie. 
På 1960-tallet spilte han barytonsaksofon i soulbandet «Little Earl & The Sapphires» som slo igjennom på Club 7.  De turnerte i Norge og utlandet og spilte blant annet inn en låt med  Wenche Myhre: «Love A go-go».


== Eksterne lenker ==
Hans Petter Knudsen er død – Minneord
Black site

Black site («svart sted») er engelsk terminologi for et sted hvor det foregår hemmelige militære prosjekter, uten at de aktuelle styresmakter vedkjenner seg dem. I de senere år er betegnelsen mest kjent for hemmelige irregulære fengsler (secret detention facilities) drevet av Central Intelligence Agency (CIA), utenfor amerikansk territorium og jurisdiksjon. Slike hemmelige fengsler har vokst frem under Krigen mot terror og benyttes for irregulær fengsling uten lov og dom av motstandere som av en av partene påstås å ikke ha rett til å behandling som krigsfanger.Flere slike hemmelige irregulære fengsler er knyttet til ekstraordinær bortføring gjennom observasjon av fangefly og kontroll av deres ruter. I mange tilfeller er ikke selve stedet hemmelig, men aktiviteten som foregår på stedene er stengt for innsyn. Kjente steder som brukes som irregulære fengsler er blant annet Guantánamobukten fangeleir og Bagram Theater Internment Facility. Kjente fanger som har sittet i slike irregulære fengsler er blant annet Mohamed Farag Ahmad Bashmilah, Khalid El-Masri, Abu Omar og Aafia Siddiqui. Historien til Khalid El-Masri er gjengitt i filmen Antatt skyldig (Rendition). Historien til Mohamed Farag Ahmad Bashmilah er gjengitt i enttmagasinet Salons artikkel Inside the CIA's notorious «black sites». Historien er blant annet kjent gjennom et sivilt søksmål satt frem av American Civil Liberties Union (ACLU) mot Jeppesen Dataplan Inc., som er et underfirma av Boeing. Dette firmaet er påstått å være operatør for noen av flyvningene knyttet til CIAs ekstraordinære bortføringer.
I 2007 slo Europaparlamentet fast (med 382 stemmer for, 256 i mot, og 74 blanke stemmer) at hemmelige irregulære fengsler hadde blitt drevet i Polen og Romania av CIA.


== Referanser ==
Jailbreak (album)

Jailbreak er den irske hardrock-gruppa Thin Lizzys sjette studioalbum og deres største suksess. Albumet ble innspilt i Ramport Studios i London fra desember 1975 og utgitt 1976. Dette albumet skulle bli gruppas kommersielle gjennombrudd i USA med 18.-plass som beste plassering på salgslistene. Plata inneholder hiten «The Boys Are Back in Town».
Produsent på plata var John Alcock.Tittellåten «Jailbreak» ble også utgitt som singel med «Running Back» på B-siden.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Phil Lynott der ikke annet er oppgitt.


=== Side en ===
«Jailbreak» – 4:01
«Angel from the Coast» (Lynott, Brian Robertson) – 3:03
«Running Back» – 3:13
«Romeo and the Lonely Girl» – 3:55
«Warriors» (Lynott, Scott Gorham) – 4:09


=== Side to ===
«The Boys Are Back in Town» – 4:27
«Fight or Fall» – 3:45
«Cowboy Song» (Lynott, Brian Downey)– 5:16
«Emerald» (Gorham, Downey, Robertson, Lynott) – 4:03


== Medvirkende ==
Phil Lynott – bassgitar, vokal, akustisk gitar
Scott Gorham – gitar
Brian Robertson – gitar
Brian Downey – trommer, perkusjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jailbreak på Discogs 
(en) Jailbreak på MusicBrainz 
(en) Jailbreak på Encyclopaedia Metallum 
(en) Jailbreak på Spotify 
(en) Jailbreak på AllMusic
Jeanne Hoban

Jeanne May Hoban, etter ekteskapet også omtalt som Jeanne Moonesinghe (født 3. august 1924 i Gillingham i Kent i Storbritannia, død 18. april 1997 i Sri Lanka) var en britisk journalist, kommunist og trotskist som var aktiv i flere fagforeninger og i politikken på Sri Lanka. Hun var en av få radikale europeere som var bosatt på Sri Lanka på 1900-tallet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hennes far, major William Leo Hoban var en britisk bokser i fjærvekt-klassen og en tidligere soldat med irske røtter. Han var kroppsøvingsinstruktør i the British Army. Hennes mor, May Irene Free, var en forretningskvinne med delvis jødisk avstamming. I hennes familie var det mange militære. Familien flyttet mye, og Jeannes tidlige liv ble tilbrakt i en rekke militærleire. I 1936 ble hennes far utnevnt til instruktør ved Eton College, og familien bosatte seg derfor i Slough. Hoban ble utdannet ved Slough High School for jenter. Hun fikk opplæring i boksing og svømming og var dyktig i flere idrettsgrener.Under andre verdenskrig ble Hoban en gang truffet av skudd fra maskinpistol fra et tysk Luftwaffe-fly. Etter krigen, i 1945, begynte hun å studere rettsvitenskap ved University College i London.


=== Politisk og sosialt engasjement ===
Hun ble medlem av the Communist Party of Great Britain (CPGB) i 1946. Der møtte hun sin fremtidige ektemann, Anil Moonesinghe. Hun sluttet seg til det revolusjonære kommunistpartiet (RCP) sammen med ektemannen, og Jeanne ble valgt til hovedstyret av denne grupperingen. Gruppen ble senere omdøpt til Socialist Workers Party (SWP). 
Hun giftet seg med Anil Moonesinghe i 1948 og de flyttet inn i en husbåt som de kalte for "Rød Oktober". Denne husbåten bygde de sammen på elven Themsen. Politisk gikk de da inn i Labour Party. 
Etter å ha gjort ferdig eksamen ved University College, studerte Hoban internasjonale lovverk ved London School of Economics. Hun fullførte ikke mastergradsstudiene, ettersom hun valgte å følge med ektemannen til Sri Lanka i 1952.På Sri Lanka arbeidet hun i fagforeningen Lanka Estate Workers Union, blant annet på plantasjer som dyrket te og gummi. Virksomheten hennes som fagforeningsmedlem og -forkjemper var svært upopulær blant britiske plantasjeeiere, og Hoban fryktet å bli arrestert og deportert og levde en tid i skjul. Hun unngikk deportasjon og begynte å arbeide som journalist i The Lake House group of newspapers. Der ble hun fra 1954 til 1959.


== Referanser ==
Karin Knudsen

Karin Knudsen (født 11. desember 1948) er en norsk musiker. Hun var trommeslager i Club 7s jenteband, Red Hot Peppers på 1960-talletog er nå gitarist og vokalist i R&B-bandet Florrie & Nattergalene. Hun har vært gift med jazzmusiker og forfatter Hans Petter Knudsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Florrie & Nattergalene
Dmitrij Manuilskij

Dmitrij Zakharovitsj Manuilskij, russisk Дмитрий Захарович Мануильский, ukrainsk Дмитро Захарович Мануїльський - Dmytro Zakharovytsj Manujilskyj (født 3. oktober 1883 i Ukraina, død 22. februar 1959 i Kiev) var en ukrainsk og sovjetisk leder. I Sovjet-epoken satt han både i ledelsen av det ukrainske kommunistpartiet, det sovjetiske kommunistpartiet og Komintern.
Manuilskij studerte først ved universitetet i St. Petersburg, deretter i Paris. Han ble juridisk kandidat fra Sorbonne-universitetet i 1911.
Han ble kommunistparti-medlem i 1903. I 1918 ble han medlem av revolusjonskomiteen i Ukraina, senere ble han folkekommissær for landbruket der. I årene 1920–1923 var han medlem av politbyrået i det ukrainske kommunistpartiet, og i 1921–1922 hadde han vervet som førstesekretær.
I 1922–1952 var Manuilskij med i sentralkomiteen i det sovjetiske kommunistpartiet. Det første året var han vararepresentant, senere sentralkomitemedlem.
I 1922 begynte han sitt virke i Komintern. I 1924–1928 var han medlem av presidiet, 1928–1943 sekretær i eksekutivkomiteen.
Etter at Komintern ble oppløst var han igjen sentral i Ukraina. I årene 1944–1946 var han ukrainsk kommissær for utenrikssaker, i årene 1944–1953 visestatsminister. I 1949–1952 hadde han også en ny periode som medlem av politbyrået i det ukrainske kommunistpartiet.
Manuilskij publiserte en rekke verk om den politiske verdenssituasjonen og den kommunistiske bevegelsens rolle.


== Bibliografi ==


=== Manuilskij på nordiske språk ===
Resultaterne af den Kommunistiske Internationales VII. Kongres. Beretning for Moskva og Leningrads Partiaktiv, September 1935. Arbejderforlaget, København 1936
Den Internasjonale Situasjon. Beretning fra SUKP(b)s delegasjon i Den kommunistiske Internasjonales eksekutivkomite på SUKP(b)s 18. partikongress. Internasjonalt Arbeiderforlag. Oslo 1939.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ådne Goplen: Manuilskij, Dmitrij S, Store norske leksikon, bnd 8. Kunnskapsforlaget (1980)
Biographical dictionary of the Comintern, Branko M. Lazić, Milorad M. Drachkovitch (side 295) (Besøkt 8. april 2011)
Michael Jakobsen

Michael Jakobsen (født 2. januar 1986 i København) er en dansk fotballspiller som spiller for den indiske klubben NorthEast United FC.


== Landslaget ==
Han fikk sin debut på danske A-landslaget i kvalifiseringskampen mot Malta den 28. mars 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Jakobsen – FIFA 
(en) Michael Jakobsen – Transfermarkt 
(en) Michael Jakobsen – national-football-teams.com 
(en) Michael Jakobsen – WorldFootball.net 
(en) Michael Jakobsen – FootballDatabase.eu 
(en) Michael Jakobsen – Soccerway 
(da) Michael Jakobsen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Michael Jakobsen – FBref 
(es) Michael Jakobsen – as.com
Harry Pollitt

Harry Pollitt (født 22. november 1890 i Droylsden i Lancashire, død 27. juni 1960 av hjerneblødning) var generalsekretær for Communist Party of Great Britain i mer enn 20 år. Han etterfulgte Albert Inkpin i dette vervet. 


== Liv og virke ==
I 1919 var Pollitt involvert i en kampanje for å protestere mot vestlig innblanding i den russiske borgerkrigen. Pollitt ble sterkt påvirket av holdningene til den kommunistiske intellektuelle Rajani Palme Dutt, og de to forble nære allierte i mange år fremover. Fra 1924 til 1929 satt Pollitt som generalsekretær i National Minority Movement, en kommunist-ledet forent front innenfor nesten samtlige fagforeninger i Storbritannia. Han ble etterfulgt av John Gollan som generalsekretær for Communist Party of Great Britain.
I 1925 giftet Pollitt seg med Marjory Edna Brewer (født i 1902), et kommunistisk skolelærer, og de hadde en sønn og en datter sammen. I 1929 valgte CPGB Pollitt til generalsekretær, en stilling han hadde, med et kort avbrudd under den andre verdenskrig, helt frem til 1956. Han ble deretter gjort formann i partiet, en stilling han hadde frem til sin død fire år senere om bord i et cruiseskip som seilte fra Storbritannia til Australia og New Zealand. 
I samtlige av hans offentlige uttalelser, var Pollitt lojal ovenfor Sovjetunionen og dens diktator Josef Stalin. Han var også en forsvarer av at Stalin kvittet seg med flere av hans politiske og militære motstandere under Moskvaprosessene på 1930-tallet. Ved valget i 1945 var Pollitt mindre enn tusen stemmer fra å vinne et sete i det britiske parlamentet som kandidat for Labour Party.


== Referanser ==