jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gunderup kirke

Gunderup kirke er en romansk kirke som ligger øst for Gunderup by 15 km syd for Ålborg på Jylland. Kirken er fra 1100-tallet og fremstår fremdeles med sitt opprinnelige middelalderutseende selv om det har blitt foretatt endringer opp gjennom årene. Innvendig er kirken rikt dekorert med kalkmalerier. 
Gunderup kirkes kor og skip ble oppført i granittkvadre i tidsrommet 1150-1200. Tilbyggene - sakristiet, tårnet, våpenhuset og sideskipet - er kalket hvite, og disse delene er fra en mye senere periode; 1475–1525.


== Det indre av kirken ==
 
Kirkens indre er rikt dekorert med kalkmalerier fra forskjellige perioder. I sydkapellet finnes malerier som viser jomfru Maria. Disse maleriene ble avdekket og konservert av Nationalmuseet i 1930.
DøpefontDøpefonten er laget av rødlig granitt, hugget ut og satt sammen i to deler.. Den hører til kirkens opprinnelige inventar fra perioden 1150-1200. På utsiden av selve døpefonten er det fire profilerte løver hvor hodene er menneskelignende og står ut. Løvene har spisse ører og er knyttet sammen med hverandre. To av dem har halene bundet sammen, de to andre har halene slynget rundt den bakerste delen av kroppen.
AltertavleAltertavlen er en fløytavle i overgangsstilen mellom gotikk og renessanse. Den er fra 1537-38 og maleriet i hovedfeltet er fra rundt 1760. Altertavlen er den eldste av sitt slag som finnes i Danmark.  
Altertavlens hovedfelt viser en fremstilling av Kristus. Når den er lukket, kan man se fire malerier som forestiller tro, kjærlighet, lydighet og tålmodighet.
Prekestol og orgelDen nyklassisistiske prekestolen kom til kirken i 1790 og er den ene av i alt tre bevarte prekestoler fra samme periode i Danmark.Gunderup kirke har et orgel av nyere dato. Orgelet er fra 1970, tegnet av arkitekt Rolf Graae og bygget av orgelbygger Peter Bruhn.

		
		


== Våpenhuset ==

I våpenhuset er det to runestener, den ene av dem med en lang innskrift. Stenen er antakelig fra første del av 900-tallet og var på 1700-tallet plassert ved en gravhaug rett ved kirken. 

Toke rejste denne sten og gjorde disse kumler efter Api sin stedfader, en velbyrdig thegn og sin moder Tove. De ligger begge i denne høj. Api undte Toke sit fæ efter sig.

Den andre stenen er av svensk opprinnelse og fra 800-tallet, man vet ikke hvordan den har havnet i Danmark.


== Utenfor kirken ==
Kirkegården har to store minnesmerker; den ene er en obelisk reist til minne om falne etter det siste slaget i den andre slesvigske krig 3. juli 1864. Den andre er et minnesmerke over den tyske soldaten Pierre Stubler. Han var av tysk avstamning, født i Frankrike og utskrevet til den tyske hæren. Han deserterte fra de tyske okkupasjonstroppene i Danmark og ble skutt i Gunderup.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Niels Peter Stilling: Danmarks kirker, Politikens Forlag A/S, 2000, ISBN 87-567-6059-0
Valentin Muratov

Valentin Ivanovitsj Muratov russisk: Валентин Иванович Муратов (født 30. juli 1928 i Serpukhov, død 6. oktober 2006 i Moskva) var en sovjetisk turner som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Muratov ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det sovjetiske laget som vant lagkonkurransen foran Sveits og Finland.
Fire år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne vant han tre gull- og en sølvmedalje. Han ble olympisk mester i sprang, frittstående og i lagkonkurransen. Han fikk sølv i ringer.
Han ble verdensmester svingstang under Verdensmesterskapet i turn 1954 i Roma.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i turn, lagkonkurranse  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Gull i turn, frittstående  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Gull i turn, sprang  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Gull i turn, lagkonkurranse  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Sølv i turn, ringer  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
1954  Roma  Gull i turn, svingstang
1954  Roma  Sølv i turn, frittstående
1954  Roma  Sølv i turn, mangekamp
1954  Roma  Bronse i turn, ringer


== Eksterne lenker ==
(en) Valentin Muratov – Olympedia 
(en) Valentin Muratov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valentin Muratov – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Valentin Muratov – FIG 
(en) Valentin Muratov – Gymn Forum
Fleshlight

Fleshlight er et merkenavn innenfor kunstig vagina, oralt eller analt sexleketøy. Det er et sexhjelpemiddel, som brukes ved å sette penisen inn i åpningen.


== Produktets historie ==
Fleshlight ble designet av Steve Shubin, som ble tildelt patent i juli 1998 for sin oppfinnelse, som en «enhet for diskret sædinnsamling», og den markedsføres av Interactive Life Forms. Den er oppkalt etter det kjøttlignende materialet som brukes i innerermet, i tillegg til plasthuset som inneholder ermet, som er utformet for å se ut som en overdimensjonert lommelykt. Den indreermene er tilgjengelig med en vulva, anus eller munnåpning, i farger som representerer en rekke hudtoner, så vel som gjennomsiktig og 48 forskjellige indre teksturer. Ved siden av den klassiske samlingen introduserte Fleshlight også kolleksjonene 'Freak' og 'Alien', som modellerte Fleshlights design fra fantasy eller sci-fi-stil som vekk fra de konvensjonelle pornografiske modellene som tradisjonelt ble brukt.


== Lignende produkter ==
Fleshlight Girls-merket består av onani-ermer støpt av kroppene til pornografiske skuespillere. En enhet kalt Fleshjack er en spinoff som markedsføres for homofile menn. Fleshjack Boys-merket består av onani ermer og dildoer støpt fra kroppene til homofile pornografiske skuespillere. I 2017 samarbeidet Fleshlight med den nederlandske sexteknologiske produsenten KIIROO for å utvikle Fleshlight Launch, en interaktiv enhet som var i stand til å flytte en Fleshlight-erme, samtidig som den synkroniserte med voksenunderholdning eller tilsvarende kvinnelige leker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Offisielt nettsted 
(en) Fleshlight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 (en) Fleshlight på Twitter 
(en) Fleshlight på Facebook 
(en) Fleshlight på Instagram
Galina Zybina

Galina Ivanovna Zybina (russisk: Галина Ивановна Зыбина; født 22. januar 1931 i Leningrad) var en sovjetisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 1960 i Roma og 
1964 i Tokyo.
Zybina ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun vant konkurranse i kulestøt for damer med et støt på 15,28 meter, som var ny verdensrekord, foran tyske Marianne Werner og Klavdija Totsjenova fra Sovjetunionen 
Fire år senere, under Sommer-OL 1956 i Melbourne, vant hun en sølvmedalje i kulestøt, gullmedaljen gikk til landsmannen Tamara Tysjkevitsj som vant konkurransen med 16,59 meter som var ny olympisk rekord.  
Zybina satte verdensrekord i kulestøt 16 ganger, første gangen 1952 med 15,19 meter og siste med 16,76 meter i 1956.  


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i friidrett, kulestøt  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Sølv i friidrett, kulestøt  Sovjetunionen
1964  Tokyo -  Bronse i friidrett, kulestøt  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Galina Zybina – Olympedia 
(en) Galina Zybina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Galina Zybina – Track and Field Statistics
Vladimir Prelog

Vladimir Prelog (født i Sarajevo i dagens Bosnia-Hercegovina (da ett protektorat i Østerrike-Ungarn) 23. juli 1906, død i Zürich i Sveits 7. januar 1998) var en bosniakroatisk organisk kjemiker. Han forsket blant annet på naturproduktkjemi, stereokjemi og kjemisk syntese. I 1975 mottok han Nobelprisen i kjemi.
I åtterårsalderen flyttet Prelog sammen med sin familie til Zagreb og senere til Osijek i dagens Kroatia. Etter å ha tatt doktorgraden i Praha ble han lektor ved Universitetet i Zagrebs tekniske fakultet, hvor han i ble den første til å syntetisere adamantan og i samarbeide med legemiddelselskapet Pliva d.d. fremstilte han streptazol, en av de første sulfonamidene. Lavoslav Ružička inviterte Prelog til Eidgenössische Technische Hochschule Zürich i 1941. Der forsket Prelog i stereokjemi, naturproduktkjemi og strukturkjemi. Blant annet utformet han, Robert Cahn og Christopher Ingold de såkalte Cahn-Ingold-Prelog-reglene for navngiving av stereoisomerer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1975 hos Nobelprize.org
(en) Vladimir Prelog hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1975
Stiftelsen Halten – Nekolai Dahls Minne

Stiftelsen Halten Nekolai Dahls Minne (Stiftelsen Halten NDM) er en norsk stiftelse som eier det meste av det nå avfolkede fiskeværet Halten i Frøya i Trøndelag. Stiftelsen ble etablert 29. november 1991 etter at værets siste eier, bedriften Nekolai Dahl ved Torstein Erbo gav stiftelsen brygga med kai, samt 38 andre eiendommer på Halten, foruten egenkapital. Bak stiftelsen står blant annet Sør-Trøndelag fylkeskommune og fylkets kystkommuner.
I regi av stiftelsen er flere bygninger gjenreist. Stiftelsens formål er å forvalte alle fiskeværets eiendommer, ikke bare de som er gitt til stiftelsen.
Hver tredje lørdag i juli arrangeres Haltendagen.


== Eksterne lenker ==
Stiftelsen Halten Nekolai Dahls Minne
C.C. Peters

Christian Carl Peters (født 26. juli 1822, død 17. september 1899) var en dansk billedhugger. 
C.C. Peters var utdannet ved Kunstakademiet i København og var også knyttet til H.W. Bissens atelier.
Allerede i 1840 stilte han ut sitt første arbeide, en byste. Samtidig med at han vant den lille sølvmedalje i 1845 vakte han oppmerksomhet med en gruppe, «Hercules som Barn dræber 2 Slanger» som ble utført i marmor til Den danske Kunstforening i 1849. Den følgende vinteren, 1846–1847, utførte han så vel en figur for den store sølvmedaljen som «En Dreng, der spiller Terre». Sistnevnte arbeide mottok han De neuhausenske priser for i 1847. 
Han konkurrerte senere til den lille guldmedaljen, men da premien ikke ble tilkjent ham, foretrakk han i 1849 å søke om reisestipendium fremfor å konkurrere på ny. Dette fikk han også, men kom først til å benytte det fra 1850 og reiste da utenlands til Roma og Napoli. 


== Hovedverker ==
Peters har utført en rekke bronsefigurer, blant annet «En dansende Favn, som spiller Fløjte» til Statens Museum for Kunst, «En dansende Bakkantinde», som Kunstforeningen kjøpte, en rekke figurer og 12 relieffer i forgylt bronse til altertavlen i Viborg domkirke (1876), «Diogenes med sin Lygte», som tilhører Studenterforeningen, «En dansende Fløjtespillerske» fra 1889, som ble kjøpt til museet i Odense, «Søhelten Willemoes» og «Ahasverus». 
I overnaturlig størrelse utførte han «Neptun» og «Merkur» til Nordre Toldbod i Esplanaden og Paulus, Chrysostomus og Gregor den store til takterrassen på Marmorkirken samt fem mytologiske figurer til galleriet i Frederiksborg slottsgård. 
Av andre store verk modellerte han i årenes løp blant annet en sittende Bertel Thorvaldsen i gips, som tilhører utstillingsfonden i Akademiet, «Abraham og Isak», en gipsgruppe som i 1863 vant den eibeschützske premie, evangelisten Johannes i marmor til Christiansborg slottskirke, dikterne Johannes Ewald og Johan Herman Wessel i marmor til Det Kongelige Teaters forsal, sjøhelten Willemoes i naturlig størrelse i gips. 
I relieff utførte han en stor frise i gips til Landbohøjskolens forsal som forestilte «Husdyrene i deres Forbindelse med Menneskene» (1859), «Diogenes, som søger Mennesker», også i gips, en stor fronton av greske guder utført i glassert brent leire med farver til det tekniske selskabs skole i Ahlefeldtsgade, to relieffer i bronse, «Handelsvirksomhed» og «Velgjørenhed», til grosserer Th. Suhrs gravmæle på Gentofte kirkegaard, «Tre Børn, som se Billeder» til Vesterbros Asyl. Endelig også en del byster, blant annet av Jens Christian Hostrup, legen H.C. Bendz m. fl.


== Priser og utmerkelser – utvalg ==
De neuhausenske priser i 1847
Dannebrogordenen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) C.C. Peters på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Billeder af nordiske guder
Nina Romasjkova

Nina Apollonovna Romasjkova Russisk: Нина Аполлоновна Ромашкова (født  Ponomarjova 27. april 1929 i Sverdlovsk, død 19. august 2016 i Moskva) var en sovjetisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
Romasjkova ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun vant konkurranse i diskos for damer med et kast på 51,42 meter, foran sine landsmenn Jelizaveta Bagrjanzeva og Nina Doembadse.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, ble hun igjen olympisk mester i diskos for damer.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i friidrett, diskos  Sovjetunionen
1960  Roma -  Gull i friidrett, diskos  Sovjetunionen
1956  Melbourne -  Bronse i friidrett, diskos  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Romasjkova – Olympedia 
(en) Nina Romasjkova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nina Romasjkova – World Athletics 
(en) Nina Romasjkova – Track and Field Statistics
De internasjonale øylekene 2015

De internasjonale øylekene 2015 (De 16. internasjonale øylekene) ble avholdt på Jersey i perioden 27. juni til 3. juli. Dette var andre gangen at Jersey var vertskap for øylekene. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.
3 000 utøvere fra 24 øyer konkurrerte i 14 idrettsgrener.


== Påmeldte ==
Alle de 24 medlemsøyene er påmeldt til konkurransene på Jersey.

 Åland
 Alderney
 Bermuda
 Caymanøyene
 Falklandsøyene
 Færøyene
 Frøya
 Gibraltar
 Gotland
 Grønland
 Guernsey
 Hitra
 Isle of Man
 Wight
 Jersey (Vert)
 Menorca
 Orknøyene
 Rhodos
 Saaremaa
 Sark
 Shetland
 Saint Helena
 Hebridene
 Ynys Môn


== Idrettsgrener ==

Idrettsgrenene (antall øvelser i parentes) det ble konkurrert i var:


== Medaljestatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2015 Island Games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
There Is a Gate That Stands Ajar

«There Is a Gate That Stands Ajar er en amerikansk vekkelsessalme (bess-dur, 6/8), skrevet av Silas Jonas Vail (melodi) og Lydia Baxter (tekst). Den ble publisert i Sankey's Sacred Songs i 1873.
Elevine Heede oversatte salmen til norsk i 1875 under tittelen «En port til himlen åpen er».


== Innspillinger (i utvalg) ==
Olav Werner med trio. Innspilt i august 1963. Utgitt på EP-platen Odeon GEN 71.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En port til himlen åpen er (Salmebloggen til Leif Haugen)
Interossimusklene

Interossimusklene (musculi interossei) er sju små og kraftige skjelettmuskler i metacarpus som abduserer og adduserer fingrene. Interossimusklene deles i palmare interossimuskler (Mm. interossei palmares) og dorsale interossimuskler (Mm. interossei dorsales) Den palmare gruppen består av 3 muskler som adduserer fingrene og den dorsale gruppen av fire muskler som abduserer fingrene. Både Mm. interossei dorsales og Mm. interossei palmares innerveres av N. ulnaris (C8, T1)
Emancer

Emancer (tidligere Utumno) er et norsk Black Metal-band fra Luster i Sogn. Bandet er for tiden signert på det tsjekkiske plateselskapet Naga Productions, hvor de gav ut sitt til nå siste album Twilight and Randomness i 2008. Bandet startet i 1996 og byttet navn fra Utumno til Emancer i 2000.


== Medlemmer ==
Gorbag, vokalist, tidl. trommeslager (1996–)
Mithrin, gitarist, bassist, programmering (1996–)
Tomas Myklebust, live-trommeslager (2008–)
Kristin Myklebust, live-keyboards (2008–)
Bjarte Breilid, live-bassist (2008–)
André Raunehaug, live-gitarist (2009–)


=== Tidligere medlemmer ===
X (tidl. Morgoth), gitarist (1996–2000)
Helstein, vokalist, live-gitar (2004–2008)


== Diskografi ==
Utopian Illusions, Extremist Records, 2001
The Human Experiment, Black Owl Records, 2003
Invisible, Golden Lake Productions, 2004
The Menace Within, Golden Lake Productions, 2005
Twilight and Randomness, Naga Productions, 2008


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Emancer på Discogs 
(en) Emancer på MusicBrainz 
(en) Emancer på Encyclopaedia Metallum 
(en) Emancer på Songkick 
(no) Anmeldelse, Twilight and Randomness, metal-norge.com
Håkon Bjørn Ellingsen

Håkon Bjørn Ellingsen (født 29. november 1927 i Kristiansand) er en norsk offiser. Han var kontreadmiral og ble 1. juli 1983 kommandant på Akershus festning som den første fra Marinen til denne stillingen.


== Biografi ==
Etter Sjøkrigsskolen tok Ellingsen flere spesialkurser. Han hadde studieopphold i USA og England, Sjøforsvarets stabsskole, Forsvarets høgskole og NATO Defence College i Roma. Mye av hans tjeneste har vært på undervannsbåter som nestkommanderende og skipssjef. Geografisk har han vært stasjonert langs hele kysten fra Stavanger i syd til Ramsund i nord. Han har vært sjef for undervannsbåtinspeksjonen, stabssjef ved Forsvarskommando Nord-Norge og kommandant for Sjøstridskreftene i Sør-Norge.
Ellingen ledet operasjonen mot fremmede ubåter i Skåneviksfjorden. Som kommandant på Akershus festning var han ansvarlig for den militære vakttjeneste ved Det kongelige slott, Bygdøy kongsgård og Skaugum og for alle parader i osloområdet ved statsbesøk. Også ansvaret for paradene ved Stortingets høytidelige åpning og oppløsning hører inn under kommandanten på Akershus festning.


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1984 side 82


== Eksterne lenker ==
MITT EGET ROM: Kommandanten på Akershus Artikkel av Rie Bistrup i Aftenposten 31. oktober 1987 side 42
Józef Pińkowski

Józef Pińkowski  (født 17. april 1929 i Siedlce i Polen, død 8. november 2000 i Warszawa i Polen) var en polsk kommunist og politiker. Pińkowski var Folkerepublikken Polens statsminister fra 1980 to 1981.


== Referanser ==
I Understand (Just How You Feel)

«I Understand (Just How You Feel)» er en amerikansk sang, skrevet av Pat Best. Den ble publisert i 1953.
Hitversjoner ble spilt inn på plate av The Four Tunes og June Valli.
Innspillingen med The Four Tunes ble utgitt av Jubilee Records med katalognummer 5132Innspillingen med June Valli ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-5740.


== Norsk versjon ==
Haugen, Wang og Fredriksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Jeg forstår».


=== Innspilling ===
Rockstones Group. Utgitt på singlen Odeon ND 7462 i 1967.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Wally Solheim

Walborg «Wally» Solheim (født 1920, død 2005) var en norsk kvinne som under andre verdenskrig arbeidet for Gestapo, hvor hun fungerte som lokkedue. 
Hun kom fra Åse på Andøya i Nordland. Hun var datter av Mimmi Pernille Kind og Albert Johan Rudolf Solheim. Hennes bror, Thorvald, var konvoileder og krigsseiler på de alliertes side under krigen. For sin innsats ble han høyt dekorert. 
Hun flyttet til Oslo før krigen og fikk jobb på et tannlegekontor. Her jobbet hun frem til sommeren 1941. Hun meldte seg da til tysk fronttjeneste som sykepleier. Der ble hun syk og sendt hjem. I 1943 fikk hun jobb på det tyske passkontoret i Oslo og her kom hun i kontakt med Gestapo.Hun hadde en sentral plass under bakholdsangrepet på Plasscaféen den 13. november 1944, da Gregers Gram og Edvard Tallaksen fra Oslogjengen skulle møte noen tyskere som utga seg for å være desertører. Wally skal ha overhørt samtalen Gram og Tallaksen hadde med tyskerne og da hun fikk bekreftet at det var Gram og Tallaksen gikk hun på toalettet. På veien ga hun midlertidig tegn til politimenn i caféen, som var sivilt kledd. Under krigen ble hun innvilget en beslaglagt leilighet på Oslos beste vestkant som gave fra tyskerne.
Etter krigen ble hun dømt for angiveri i landssvikoppgjøret. Det ble nedlagt påstand om dødsstraff, men hun ble idømt 20 års fengsel. Hun ble imidlertid benådet i 1950 på grunn av «psykiske problemer». 
Hun ble gift i 1954 med Ragnar Erik Westbye (1917-1990) fra Skjedsmo. Hun utdannet seg som revisor på 1960-tallet.Hun døde i 2005 i Oslo, 85 år gammel. 
Hennes niese – Eva Marie Solheim – ga i 2009 ut boka Lokkeduen og sjøkapteinen, som omhandler Wally og Thorvald – søsken på hver sin side under krigen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Solheim, Eva Marie (2009): Lokkeduen og sjøkapteinen ISBN 9788292395721
Andøy kommune - Forfatterbesøk
Oslogjengen.no - I fellen på Plasscaféen
Inselbergschanze

Inselbergschanze (norsk Inselbergbakken) er en hoppbakke ved Brotterode i Tyskland. Bakken ligger på nordsiden av fjellet Seimberg, fire kilometer sørvest for fjellet Großer Inselsberg, som bakken har navn etter. Den har K-punkt 105 meter og bakkestørrelse 117 meter. Den har aldri hatt verdenscuprenn, men har blitt brukt omtrent årlig i kontinentalcupen for menn siden 1995, i 2011 også i kvinnenes kontinentalcup.
Like ved Inselbergschanze ligger fire mindre hoppbakker med størrelse K38, K28, K17 og K12, kalt Seimbergschanzen, Seimbergbakkene. Skihoppanlegget som omfatter de fem hoppbakkene fikk i 2009 navnet Werner Lesser II Skisprung Arena, oppkalt etter skihopperen Werner Lesser fra Brotterode. Anlegget er eid av WSV Brotterode e.V.
Wintersportverein Brotterode ble stiftet 14. februar 1905, og samme dag hoppet to nordmenn 12-18 meter i et oppvisningsrenn i en provisorisk hoppbakke. Den første hoppbakken på stedet der dagens storbakke ligger, var en 45-metersbakke som ble bygd i perioden 1920-1924. Den fikk navnet Hagen-Schanze (Hagenbakken) etter fylkesmannen (Landrat) Dr. Hagen, som donerte 20 000 mark til byggingen av bakken. Hagenbakken ble utbygd til 60-metersbakke på begynnelsen av 1930-tallet.
I 1945 ble Hagenbakken omdøpt til Aufbau-Schanze (Aufbau-bakken). Etter at bakken var blitt utvidet til 80-metersbakke i årene 1954-55, fikk den i 1956 navnet Inselbergschanze, som den fremdeles heter. Bakken ble videre utbygd til K90 i 1968-69 og K105 i 2003-04.
Bakkerekorden i Inselbergschanze er 123,5 meter, satt av Choi Yong-jik (Sør-Korea) i kontinentalcupen 12. februar 2005. Joacim Ødegård Bjøreng (Norge) hoppet like langt i kontinentalcupen 27. februar 2016, men falt.
Småbakkene har plastmatter til helårsbruk; storbakken mangler dette.


== Bakkerekorder ==


== Viktige renn ==


== Kilder ==
WSV Brotterode e.V.: Großschanze Kalkulationspunkt 105 m "Inselbergschanze"
Skisprungschanzen-Archiv: Brotterode (Inselbergschanze)
Brotterode am Inselsberg: Brotteröder Wintersportgeschichte
FIS (ikke fullstendig)


== Eksterne lenker ==
(en) Inselbergschanze – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hinderløp

Hinderløp er en løpsøvelse innenfor friidrett, der utøveren skal forsere hindere underveis i løpet. Hinderløp er en OL-gren.
Mesterskapsøvelsen er 3000 meter hinder. I tillegg løper juniorutøvere 2000 meter hinder, mens jenter/gutter løper 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steeplechase (athletics) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lunderskov–Esbjerg-banen

Lunderskov–Esbjerg-banen er en dansk jernbanestrekning mellom Esbjerg og Lunderskov i Sydjylland. Den ble innviet 3. oktober 1874.
Strekningen ble vedtatt 24. april 1868. Samtidig ble det vedtatt å anlegge Esbjerg havn.


== Linjekart ==


== Eksterne lenker ==
Banedanmark Netredegørelsen 2014 Bilag 3.1A Baner i Danmark
Lunderskov - Bramming hos toptop.dk
Bramming - Esbjerg hos toptop.dk
Vannis

Vannis er en type frossen dessert hvis hovedingrediens er rent vann som er frosset før konsumering. Saftis er en form for vannis som består av fryst, smakssatt vann. Shave ice og snow-cones består av frosset vann, som er hakket eller høvlet i små biter eller til en snøaktig konsistens, og deretter tilsatt smaksstoffer. Vannis skiller seg fra iskrem ved at de ikke i hovedsak er basert på melkeprodukter som fløte eller smør.


== Se også ==
Sorbet