jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Massimiliano Allegri

Massimiliano Allegri (født 11. august 1967 i Livorno i Italia) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Juventus FC.


== Spillerkarriere ==
Allegri begynte spillerkarrieren i hjembyen Livorno, og etter kortere opphold i flere andre klubber, ble han i 1991 kjøpt av klubben Pescara, hvor han var en viktig spiller da laget rykket opp fra Serie B til Serie A i 1992. Han spilte også godt i den påfølgende sesongen, men kunne ikke forhindre at Pescara rykket ned til Serie B igjen. Han var deretter innom en rekke andre klubber, før han avsluttet spillerkarrieren i 2003.


== Trenerkarriere ==
Allegri begynte sin karriere som trener i klubben Aglianese, men rykket raskt opp i gradene, og ble i 2008 hentet til Serie A-klubben Cagliari, hvor han gjorde stor suksess med tanke på de begrensede ressursene han hadde til rådighet. På grunn av dette ble han kåret til årets trener i Italia i 2008-2009-sesongen, foran en rekke store navn, som blant annet Jose Mourinho (på daværende tidspunkt trener i Inter).
I 2010 ble han allikevel avsatt som trener i Cagliari av klubbpresident Massimo Cellino, som var opprørt over at Allegri hadde vært i kontakt med andre klubber om en eventuell trenerjobb der. Ryktene skulle ha det til at denne klubben var AC Milan. På sommeren i 2010 ble det bekreftet at Milan var ute etter å sikre seg Allegri som ny hovedtrener, men fordi Allegri fremdeles var under kontrakt med Cagliari, måtte det forhandlinger til før overgangen gikk i orden.
Etter en middelmådig start i AC Milan, fikk Allegris lag opp dampen utover i Serie A sesongen 2010-2011. De tok ledelsen i ligaen i den tiende serierunden, og ble italienske ligamestere 7. mai 2011, med bare ett tap i Serie A etter nyttår. Dette var Allegris første store tittel som trener.
13. januar 2014 fikk Allegri sparken i AC Milan grunnet langvarige, dårlige resultater høstsesongen 2013/2014.
6. mai 2016 skrev han under en ny kontrakt med Juventus til 30. juni 2018. 17. mai 2019 ble det klar at Allegri ga seg i Juventus.28. mai 2021 ble han ansatt som ny hovedtrener for Juventus FC.


== Meritter ==


=== Klubbtitler ===
Serie A: (1) Serie A TIM 2010-2011


=== Individuelle titler ===
«Panchina d'Oro» (årets trener i Italia): (1) 2008-2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Massimiliano Allegri – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Massimiliano Allegri – Transfermarkt 
(en) Massimiliano Allegri – Transfermarkt (manager) 
(en) Massimiliano Allegri – WorldFootball.net 
(en) Massimiliano Allegri – Soccerbase.com (manager) 
(en) Massimiliano Allegri – FootballDatabase.eu 
(de) Massimiliano Allegri – fussballdaten.de 
(en) Massimiliano Allegri – Soccerway 
(en) Massimiliano Allegri – PlaymakerStats.com 
(en) Massimiliano Allegri – PlaymakerStats.com (manager)
Graham Greene (skuespiller)

Graham Greene (født 22. juni 1952 i Ontario) er en kanadisk indiansk skuespiller som har opptrådt på teater og i film-og TV-produksjoner i Canada, England og USA. 
Greene fikk sitt første innblikk i underholdningsindustrien da han arbeidet som lyd-tekniker for et rockeband basert i Newfoundland og Labrador, da han gikk under dekknavnet «Mabes». Greene ble uteksaminert fra Senter for Indigenous Teaters Native Theatre School i 1974, som var basert i Toronto. Kort tid etter begynte han å opptre i profesjonelle teateroppsetninger både i Canada og Storbritannia. Greenes debut på TV var i en episode av The Great Detective i 1979. Han spilte i filmer som Revolution, Powwow Highway og First Nations, men det var hans Oscar-nominerte rolle som indianeren «Kicking Bird» i filmen Danser med ulver fra 1990 som brakte ham mest berømmelse. Greene fulgte opp denne rollen med flere filmer og TV-serier, inkludert Thunderheart, Maverick, Northern Exposure og The Red Green Show. 
Greene har også opptrådt sammen med skuespillere som Bruce Willis og Samuel L. Jackson i filmen Die Hard fra 1995 hvor han hadde en mindre rolle som en politidetektiv. I 1994 hadde Greene en rolle i TV-serien for barn, The Adventures of Dudley the Dragon, som han mottok en Gemini-pris for. I 1997 hadde Greene en alvorlig depressiv episode, og han måtte legges inn på sykehus for en periode. Green spilte figuren «Arlen Bitterbuck», en mann på dødscelle i den Oscar-nominerte filmen The Green Mile (1999) med blant andre Tom Hanks. Green var også med i den kortlivede TV-serien Wolf Lake fra 2001. I 2005 fikk han en rolle i filmen Transamerica. I 2007 dukket han som figuren «Shylock» på Stratford Shakespeare Festival. Green var også med i filmen The Twilight Saga: New Moon der han spilte figuren «Harry Clearwater». I 2017 spilte Greene i dramafilmen The Shack med Sam Worthington i hovedrollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Graham Greene (actor) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Graham Greene på Internet Movie Database 
(sv) Graham Greene i Svensk Filmdatabas 
(da) Graham Greene på Filmdatabasen 
(da) Graham Greene på danskefilm.dk 
(da) Graham Greene på Scope 
(fr) Graham Greene på Allociné 
(en) Graham Greene på AllMovie 
(en) Graham Greene hos The Movie Database
Svingvoll (Søndre Land)

Svingvoll er et sted i Søndre Land kommune i Innlandet. Svingvoll ligger nord for Hov i Land, sør for Dokka og vest for Gjøvik. Fylkesvei 33 (Gjøviklina) går gjennom stedet og fylkesvei 34 (Flubergvegen) ender her. Stedet har fått navn etter gården Svingvoll ovenfor Gjøviklina.
Liste over øyer i Sverige

Dette er en liste over øyer i Sverige. Sverige har nesten 270 000 øyer, hvorav 38 % er havsøyer og 62 % er innlandsøyer. Pr. 2013 var 984 av disse befolket. Denne listen inkluderer de 50 største, etter areal, med statistikk fra 2014.I 2014 offentliggjorde Statistiska centralbyrån ny statistikk der en øy, slik som tidligere, ble definert som «et landområde omgitt av vann». I den statistikken gjorde man ikke unntak for områder som har blitt kunstig skilt fra fastland, og derfor tradisjonelt ikke har blitt oppfattet som øyer. Södertörn (som er adskilt fra fastland ved utgravde Södertälje kanal) blir derfor ansett som Sveriges tredje største øy, etter Gotland og Öland.


== Listet etter størrelse ==


== Se også ==
Liste over øyer i Østersjøen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SCBs informasjonsside for kyst, strender og øyer
Zumpango (kommune)

Zumpango er en kommune i sone II av delstaten México i Mexico. Det bor omtrent 127 988 innbyggere i kommunen.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Zumpango kommune (spansk)
Lugnasad

Lugnasad (gammelirsk: Lughnasadh [luɣnəsəð]; irsk: Lá Lúnasa; skotsk-gælisk: Lùnastal; Mansk: Luanistyn) er en tradisjonell gælisk festdag som blir feiret 1. august, eller halvveis mellom sommersolverv og høstjevndøgn, oppkalt etter guden Lug. Måneden august, Lúnasa på irsk, er oppkalt etter denne festen. Festen var en fest for innhøstning, og var en av de fire festdagene, sammen med samhain (1. november), imbolc (1. februar) og bealtaine (1. mai).
Lugnasad er fortsatt en festdag i Irland og noen få andre steder i Europa. Den markeres med bålbrenning og dans.
1. august er nasjonaldag i Sveits, og blir ofte feiret med bål. Feiringen kan ha sammenheng med de opprinnelig keltiske innbyggerne i området, kjent som helvetii. Også i Nord-Italis, som i Canzo, har man lignende fester.
Høytiden blir også feiret av tilhengerne av enkelte moderne paganitiske religioner, som wicca. Den blir da markert i begynnelsen av august på den nordlige halvkule, og i begynnelsen av februar på den sydlige.


== Kilder ==
James MacKillop:  Myths & legends of the Celts, Penguin, 2005
Gjert Vestrheim

Gjert Frimann Vestrheim (født 10. november 1971 i Bergen) er en norsk klassisk filolog og professor i gresk ved universitetet i Bergen.
Vestrheim studerte gresk, latin og sammenlignende litteratur ved universitetet i Bergen, og ble cand. philol. med hovedfag i gresk i 1998. Han tok doktorgraden i 2005 med en avhandling om Kallimakhos. Fra 2006 har han vært førsteamanuensis, fra 2014 professor i gresk ved universitetet i Bergen. Spesialområdet hans er gresk lyrikk. Han har også gjendiktet Friedrich Hölderlin til norsk.
Vestrheim ble i 2004 slått til ridder av Pinnsvinordenen, som er Studentersamfunnet i Bergens høyeste utmerkelse.


== Utgivelser ==


=== Oversettelser ===
Friedrich Hölderlin: Sanger i natten. Oslo: Gyldendal, 2007.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gjert Vestrheim i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Gjert Vestrheim i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved UiB
Om Vestrheims doktorgrad
Adolf Ebert

Georg Karl Wilhelm Adolf Ebert (født 1. juni 1820 i Kassel, død 1. juli 1890 i Leipzig) var en tysk romanist og litteraturhistoriker.
Ebert studerte i Marburg, Leipzig og Berlin og ble i 1862 utnevnt til professor i romansk filologi ved universitetet i Leipzig. Han har skrevet den latinske litteraturen i middelalderens historie i tre bind (Allgemeine Geschichte der Literatur des Mittelalters im Abendlande, 1874–1887). Sammen med Ferdinand Wolf grunnla han i 1859 tidsskriftet Jahrbuch für romanische und englische Literatur.


== Referanser ==


== Kilder ==
Alfred Noyer-Weidner: «Ebert, Georg Karl Adolf», i Neue Deutsche Biographie


== Eksterne lenker ==
(de) Liste over forelesninger ved Universitetet i Leipzig (vintersemestret 1862 til sommersemestret 1890)
Liste over øyer i Finland

Dette er en liste over finske øyer. Innenfor Finlands grenser er det 789 øyer med over 1 km² areal. De fleste er bebodd, og mange med veiforbindelse til fastlandet. Det er 455 bebodde øyer i Finland som ikke har veiforbindelse til fastlandet. Mange andre øyer blir brukt nesten permanent for rekreasjonsformål. Det finnes ellers titusener av mindre øyer.


== Ufullstendig liste av øyer ==
Bengtskär
Björkholmen
Björköby
Brändö
Degerö
Drumsö
Emsalö
Enonsaari
Fasta Åland
Finby
Fölisön
Gråhara
Gustavs
Hirvensalo
Houtskär
Högholmen
Iniö
Jurmo
Jussarö
Kakskerta
Karlö
Kataja
Kimitoön
Kokkosaari
Korpo
Kråkö
Kustö
Kvarken
Kytö
Kökar
Luonnonmaa
Makilo
Maly Vysotsky
Mulkkusaaret
Märket
Nagu
Otava
Pellinge
Replot
Rimito
Runsala
Räfsö
Rönnskär
Sandhamn
Satava
Själö
Soisalo
Sommaröarna
Storlandet
Sveaborg
Sääminginsalo
Tammelund
Torra Mjölö
Ukonkivi
Utö
Valsörarna
Velkua
Vessölandet
Väski
Öja
Åland


== Se også ==
Finskebuktens utøyer
Liste over øyer i Østersjøen
Liste over øyer
Skjærgårdshavet
Eyjólfur Kjalar Emilsson

Eyjólfur Kjalar Emilsson (født 1953 i Reykjavík på Island) er en islandsk spesialist på gresk filosofi og professor i filosofi ved Universitetet i Oslo.
Eyjólfur vokste opp i Kópavogur like ved Reykjavik, og studerte gresk og filosofi ved universitetet på Island 1973–1977. Han fortsatte å studere klassisk filosofi ved universitetet i Princeton og tok doktorgraden på en avhandling om Plotinos i 1984. Fra 1984 til 1991 var han ved universitetet på Island, før han i 1995 ble professor ved universitetet i Oslo.


== Utgivelser ==
Plotinus on Sense-Perception. Cambridge: Cambridge University Press, 1988. ISBN 0-521-32988-4
Plotinus on Intellect. Oxford: Oxford University Press, 2007. ISBN 978-0-19-928170-1
Plotin. Enneadene. Bokklubben, 2007. (Verdens hellige skrifter; 46). ISBN 978-82-525-6692-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Eyjólfur Kjalar Emilsson i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Eyjólfur Kjalar Emilsson i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved Universitetet i Oslo
Intervju om Plotin
Håvard Løkke

Håvard Løkke (født 3. november 1966) er en norsk spesialist på antikkens filosofi og førsteamanuensis ved Universitetet i Agder. Han har oversatt Platons Filebos og Menon til norsk.
Løkke studerte gresk, latin og filosofi ved Universitetet i Oslo og ble cand. mag. i 1993. Han spesialiserte seg i antikkens filosofi i Oslo og ved University of Oxford og tok doktorgraden på en avhandling om stoisk filosofi i 2004. Siden har han undervist ved Universitetet i Oslo, Helsingfors universitet og Universitetet i Agder. Han har også deltatt i «Etikkprogrammet» og «The Oslo Happiness Project» ved universitetet i Oslo, og har oversatt Filebos og Menon til norsk for Vidarforlagets utgave av Platons samlede verker.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Håvard Løkke i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Håvard Løkke i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved Universitetet i Agder
Hjemmeside ved Universitetet i Oslo
Presentasjon ved Etikkprogrammet
Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse

Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse er en dansk forening som arbeider for estetisk forskjønnelse og ofte bevaring av bygninger i København. Foreningen ble stiftet 9. mai 1885 av blant annet brygger Carl Jacobsen, fabrikant Ludvig Bing og billedhugger Vilhelm Bissen.
Foreningen utgir bladet Hovedstaden. I 2010 ga man ut en 125-jubileumspublikasjon, Forskønnelsens Kort over København.
Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse holder til i Bygningskulturens hus i Borgergade 111 i Købeenhavn.
Foreningen gir hvert år diplomer til en eller flere bygninger som de finner har gjort hovedstaden mer vakker. I tillegg til diplomer kan det også deles ut initiativpriser og æresnåler. Tidligere ble det også delt ut en «sitronpris» som misbilligelse av fenomener i byen.


== Eksterne lenker ==
Foreningens hjemmeside
Øyvind Rabbås

Øyvind Rabbås (født 7. desember 1958) er en norsk professor i filosofi ved Universitetet i Oslo. Han har oversatt tekster av Aristoteles og Platon til norsk.
Rabbås ble mag. art. ved universitetet i Oslo i 1988 og dr. philos. ved universitetet i Princeton i 1996. Han ble førsteamanuensis ved universitetet i Oslo i 1996 og har vært professor siden 2007. Rabbås' forskningsområder er Platon og Aristoteles. Han har oversatt Platons Theaitetos og Aristoteles' Nikomakiske etikk til norsk. Han er en av de fem som startet Agora. Journal for metafysisk spekulasjon og var i syv år medredaktør i tidsskriftet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Øyvind Rabbås i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Øyvind Rabbås i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved Universitetet i Oslo
Thorvald Jørgensen

Thorvald Jørgensen (født 27. juni 1867 i Norsminde ved Aarhus, død 15. mai 1946) var en dansk arkitekt og kongelig bygningsinspektør. Han er arkitekten bak det nåværende Christiansborg. Han har i tillegg bygget kirker og andre offentlige bygg.
Jørgensen var kongelig bygningsinspektør 1911–1938, medlem av Censurkomiteen ved Charlottenborg 1898–1899 og 1900–1913, assistent ved Akademiets Arkitektskole 1899–1906, medlem av Pensions- og Understøttelsesforeningen for bildende Kunstnere og deres Efterladte, formann for Komiteen til Præmiering af nyopførte Bygninger i Gentofte kommune fra 1912 og formann for Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse 1912–1919.


== Priser og dekorasjoner ==
1891 Neuhausens Præmie 1891
1901 Eckersbergmedaljen for Brorsons kirke
1923 Foreningen til Hovedstadens Forskønnelses medalje 1923.
1912 Dannebrogordenen,
1927 Fortjenstmedaljen i gull 1927


== Verk - utvalg ==
Brorsons kirke i Rantzausgade, København, 1898-1901
Mariendals kirke, Nitivej, Frederiksberg, 1907-1908
Christiansborg
Gentofte rådhus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Thorvald Jørgensen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Lugo

Lugo er en by nordvest i den autonome regionen Galicia i Spania. Byen er hovedstad i provinsen Lugo. Kommunen har om lag 95 000 innbyggere, og er den fjerde største i Galicia. Den romerske muren som omgir byen er en del av UNESCOs verdens kulturarv Muren ble oppført av romerne mellom 265 og 310 e.Kr. Den omkranser hele den gamle bydelen og er således den eneste romerske bymur i verden som fortsatt er intakt. Den er over 2 km lang, varierer i bredde mellom 8 og 12 meter, og det høyeste punktet er 12 meter. Det er mulig å spasere på muren, og én gang i året holdes det også kappløp på den.


== Historie ==

Byen ble trolig grunnlagt av keltere, men ble i 13 f.Kr. erobret av Paulus Fabius Maximus og gitt navnet Lucus Augusti. Byen tilhørte den romerske provinsen Hispania Tarraconensis og var hovedbyen til caporierne. Selv om byen var liten, var det den viktigste byen i området som ble kjent som Gallaecia i romertiden, og byen hadde en conventus iuridicus, som en av tre byer i Gallaecia. Senere ble byen en av to hovedsteder i Gallaecia, og byen gav navn til Callaïci Lucenses. Den lå sentralt i et stort gullgruveområde som var spesielt aktivt i romertiden.
Lucus ble bispesete sent i det femte århundre, og var et administrativt senter for svebere og vestgotere, før den forfalt. Midt på 700-tallet var byen forlatt. Det ble gjort forsøk på å gjenoppbygge byen på 900-tallet, men den ble først bygd opp igjen sent i middelalderen.
I løpet av 1900-tallet fortsatte byen å vokse som et administrasjons- og servicesenter for provinsen. I 1936, da den spanske borgerkrigen brøt ut, kom byen raskt inn under Bando nacional, nasjonalistfraksjonen eller fascistene. På 1970-tallet kom det betydelige reformer, blant annet utviklingen av Ceaos industriområde (1979) og fullstendig restaurering av den romerske bymuren.
Infanta Elena, den eldste datteren av kong Juan Carlos og dronning Sofia av Spania, og fjerde i etterfølgerekke, er hertuginne av Lugo siden 1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lugo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lugo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Foto av Lugo
Lugos bymurer på Google Maps
Sjöhistoriska museet

Sjöhistoriska museet ligger ved Djurgårdsbrunnsvägen på Ladugårdsgärdet i Stockholm. Museet dekker sjøfartens historie og ble innviet den 28. mai 1938.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Sjöhistoriska museet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Andreas Vaa Bermann

Andreas Vaa Bermann (født 29. januar 1971) er en norsk arkitekt og er avdelingsdirektør for områdeutvikling i Plan- og bygningsetaten i Oslo kommune. Fra august 2010 til mai 2014 var han direktør i Norsk Form - Stiftelsen for design og arkitektur i Norge. Da ble Norsk Form og Norsk Designråd slått sammen til Norsk design- og arkitektursenter.
Vaa Bermann er sivilarkitekt MNAL fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim og har en mastergrad i Urbanisme fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO) med en oppgave om flerkulturell arkitektur og planlegging.
Han er nestleder i styret til stiftelsen Design without Borders. Han har vært styremedlem i Kunst- og designhøgskolen i Bergen og varamedlem til styret på AHO og sittet i Rådet for byarkitektur i Oslo kommune, utnevnt av Byrådet og vært flerårig styremedlem i Oslo Arkitekturtriennale (2009-15). Han har tidligere vært styreleder i Oslo Arkitektforening (2009-10), drevet eget arkitekt- og rådgivningskontor og jobbet som prosjektleder og kontorleder ved 3 ulike arkitektkontor i Norge. I tillegg har han hatt flere andre tillits- og styreverv, blant annet i Norsk Bolig- og Byplanforening (BOBY) (2004-2006), Oslo Byforum (OSBY) (2007-2010) og European Forum for Architectural Policies (EFAP) (2010-14).
Han er også forlegger i Krakiel Forlag.


== Referanser ==
Lugomir

Lugomir (serbisk:Лугомир) er en elv sentralt i Serbia, og en 57 km lang sideelv til Velika Morava fra høyre.
Lugomir har to hovedkilder, Dulenska reka og Županjevačka reka. Begge springer ut fra Gledićfjellene og møtes ved landsbyen Beočić. Den lengste av disse er Dulenska reka, som er 37,5 km lang. Selve Lugomir er bare 19,5 km lang. Elven munner ut i Velika Morava i nærheten av landsbyen Ribari.
Lugomir drenerer et område på 447 km², og nedbørfeltet tilhører Svartehavet.
Luigi Palmieri

Luigi Palmieri (født 22. april 1807, død 9. september 1896) var en italiensk fysiker og meteorolog.


== Biografi ==
Palmieri ble født i Faicchio i Benevento, Italia og døde i Napoli 89 år gammel. Han er kjent for sine vitenskapelige studier av utbruddene fra Vesuv, for sin forskning på jordskjelv og meteorologiske fenomen, samt for å ha utbedret sin tids seismograf.Palmieri tok sin utdanning ved Universitetet i Napoli. I 1845 ble han fysikkprofessor ved den kongelige sjøkrigsskolen i Napoli, og han ble i 1847 utpekt til leder for fysikkavdelingen ved universitetet. I 1848 begynte han å arbeide ved Vesuv-observatoriet, og han ble i 1854 utnevnt til direktør ved observatoriet. Ved å benytte et elektromagnetisk seismometer for å påvise og måle skjelv i bakken, greide Palmieri å påvise små bevegelser i et forsøk på å kunne forutsi vulkanutbrudd. I tillegg var han den første til å påvise eksistensen av helium på jorden, i lavaen fra Vesuv.Ved hjelp av et modifisert Peltier-elektrometer, utførte han også forsøk innen atmosfærisk elektrisitet. Andre vitenskapelige bidrag var blant annet utviklingen av en modifisert morsetelegraf, og forbedringer av anemometer og pluviometer.


== Se også ==
Helium


== Æresbevisninger ==
Krateret Palmieri på månen er kalt opp etter ham.
Medlem av overrådet i meteorologi
Senator i kongedømmet
Storkommandør av ordenen til den italienske kronen
Kommandør av ordenen Rosa del Brazile


== Referanser ==


== Litteratur ==
"Annali dell' osservatorio Vesuviano". 1869–1873.
"Incendio Vesuviano del 26 aprile 1872". Napoli, 1872.
"Il Vesuvio e la sua storia". Milano, 1880.
"Nuove lezioni di fisica sperimentale e di fisica terrestre". Napoli, 1883.
"Die Atmospharische Elektrizität". Wien, 1884.
"Les lois et les origines de l'électricité". Paris, 1885.


== Eksterne lenker ==
 (en) Luigi Palmieri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luigiøya

Luigiøya (russisk: Остров Луиджи; Ostrov Luidzji) er ei øy i Frans Josefs land i Russland.
Luigiøya har en overflate på 371 km² og er dekket av isbreer. Øyas høyeste punkt er 442 meter over havet.
Luigiøya tilhører Zichy land, en undergruppe av Frans Josefs land. Det ligger smale sund mellom Salisburyøya i nordøst, Champøya i sørøst og Luigiøya.
Den brede kanalen i vest kalles Markhamkanalen, etter den britiske oppdageren admiral sir Albert Hastings Markham. Selve Luigiøya er oppkalt etter den italienske fjellklatreren og oppdageren Ludvig Amadeus, hertug av Abruzzerne (italiensk Luigi).


== Kilder ==
Plasseringen
islands.unep.ch
Historiske data
Liste over øyer i Tyskland

Dette er en liste over øyer i Tyskland.


== Største øyer ==
1) 72 km² er del av Polen

Øyer i Østersjøen

Fehmarn
Poel
Walfisch
Langenwerder
Hiddensee
Rügen
Dänholm
Vilm
Greifswalder Oie
Ruden
Ummanz
Usedom


== Øyer i Trave elven inkludert Pötenitzer Wiek og Dassower sjø ==
Buchhorst


== Øyer i Nordsjøen ==
Helgoland
De østfrisiske øyer (i Vadehavet)
Borkum
Buise (tidligere øy, forsvunnet)
Lütje Hörn
Kachelotplate
Memmert
Juist
Norderney
Baltrum
Langeoog
Spiekeroog
Wangerooge
Mellum
Neuwerk
Scharhörn
De nordfrisiske øyer
Sylt
Föhr
Amrum
Pellworm
Nordstrand (tidligere øy, nå halvøy)
Halligen (også del av De nordfrisiske øyer)
Langeneß
Norderoog
Süderoog
Nordstrandischmoor
Oland (tysk øy)
Südfall
Gröde-Appelland
Hooge
Hallig Habel
Hamburger Hallig


== Øyer i elven Elben ==
Lühesand


== Øyer i elven Weser ==
Harriersand


== Øyer i Bodensjøen ==
Mainau
Reichenau
Lindau


== Se også ==
Liste over øyer i Østersjøen


== Eksterne lenker ==
(en) Islands of Germany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Islands - Germany Tourism (EN)