jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Buksefjorden vannkraftverk

Buksefjorden vannkraftverk er Grønlands første vannkraftverk, det ble satt i drift 1993. Det befinner seg innerst i Buksefjorden, rundt 50 km sørøst for Grønlands hovedstad Nuuk. 
Kraftverket utnytter et fall på 261 m fra magasinet Motzfeldt Sø (Kangerluarsunnguap Tasersua) rundt 600 moh., med en reserve på fem år uten nedbør. Da det stod ferdig utbygd i 1993 hadde det to aggregat på tilsammen 30 MW. 2008 ble det tredje aggregatet montert og kraftverket og kan nå produsere totalt 45 MW.

Kraftverket er bygd inne i fjellet, med en 600 m lang adkomsttunnel, vanntilførselen skjer gjennom et 10,5 km langt tunnelrør.
Mellom kraftverket og Nuuk er det bygget en 132KV kraftlinje på 56,5 km, med verdens lengste spenn på 5376 m over Ameralikfjorden (tårn ved 64°6′45″N 51°14′59″V).


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grønlands første store vandkraftværk (dansk)
Cockerill

Cockerill & Cie er et stål- og jernverk i Seraing ved Liège, Belgia. 
Det ble grunnlagt av den engelske smeden og ingeniøren William Cockerill i 1807. Opprinnelig var det for å lage maskiner til tekstilindustrien. Sønnene John og James Cockerill utvidet bedriften til et fullskala jernverk. Det produserte bl.a. lokomotiver, men på begynnelsen av 1900-tallet hadde bedriften en utstrakt våpenproduksjon. Firmaet eksisterer fortsatt under navnet Cockerill Maintenance & Ingeninerie (CMI), bl.a. med spesialisering på kanontårn til stridsvogner.


== Cockerillkanoner i Norge ==

10,5 cm posisjonskanon L/28 M/1904 Cockerill
12 cm feltkanon L/37 M/1931 Cockerill
5,7 cm L/60 CockerillOscarsborg

7,5 cm tårnkanon L/50 M/1909 Cockerill Fossumstrøkets festningI løpet av planleggingen av de nye fortene i Fossumstrøkets festning ble det vedtatt at fortene skulle forsterkes med moderne hurtigskytende, direkteskytende tårnkanoner.  Man valgte Cockerill 7,5 cm, og i 1913 ble det bestilt fire av disse, to til Trøgstad og to til Høytorp fort. Første verdenskrig kom i veien, slik at kanonene ankom Norge først i 1920. Under okkupasjonen ble kanonene demontert av Wehrmacht og satt opp på Storøy fort i innseilingen til Haugesund. I 2008 ble det vedtatt å legge Storøy ut til industriområde og i 2009 begynte planering og utsprengning av Storøy fort. Til alt hell lyktes det å redde to kanontårn. De ble fraktet til Høytorp fort, og de kom høsten 2014 på plass i de originale kanonstillingene der.

6,5 cm L/43 M/1898-1917 CockerillNedre Sandviksbatteriet, Bergen, Nedre strandbatteri, Kristiansund.

12 cm L/44 Nordenfeldt (Cockerill)Bolærne
Willow Smith

Willow Camille Reign Smith (født 31. oktober 2000) er en amerikansk sangerinne.
Hennes første hit var låta «Whip my hair» som kom ut i september 2010. Musikkvideoen ble laget av den norske regissøren Ray Kay.
I 2007 hadde hun en rolle i I Am Legend hvor hun spilte datteren til hovedrollen som spilles av hennes far Will Smith.
Hun har to brødre, Jaden Smith (som har spilt i Karate Kid) og halvbroren Trey Smith.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Willow Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Willow Smith på Internet Movie Database 
(sv) Willow Smith i Svensk Filmdatabas 
(fr) Willow Smith på Allociné 
(en) Willow Smith på AllMovie 
(en) Willow Smith hos Rotten Tomatoes 
(en) Willow Smith hos The Movie Database 
(en) Willow Smith hos Behind The Voice Actors 
(en) Willow Smith på Apple Music 
(en) Willow Smith på Discogs 
(en) Willow Smith på Discogs 
(en) Willow Smith på MusicBrainz 
(en) Willow Smith på SoundCloud 
(en) Willow Smith på SoundCloud 
(en) Willow Smith på Spotify 
(en) Willow Smith på Songkick 
(en) Willow Smith på Last.fm 
(en) Willow Smith på Last.fm 
(en) Willow Smith på Twitter 
(en) Willow Smith på Facebook 
(en) Willow Smith på Instagram 
(en) Willow Smith på YouTube 
(en) Willow Smith på Myspace 
(en) Willow Smith på TikTok
Tre poler

Tre poler (en: Three Poles Challenge) er en fysisk utfordring som består i å nå Nordpolen, Sydpolen og bestige Mount Everest.


== Oppdagere ==
Erling Kagge er registrert som den første i historien til å utføre bragden: Nordpolen 8. mai 1990 med Børge Ousland, Sydpolen alene 7. januar 1993, og Mount Everest 8. mai 1994.
Cecilie Skog er den andre kvinne i verden (etter Tina Sjögren) som har nådd de tre polene: Mount Everest i 2004, Sydpolen i 2005, og Nordpolen i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tre poler Arkivert 18. februar 2015 hos Wayback Machine. på AdventureStats.com
BOiVEST

BOiVEST var et boligbyggelag i Sogn og Fjordane og ble etablert 11. mars 2008 etter at Sogn og Fjordane Bustadbyggelag og Florø Boligbyggelag fusjonerte. Hovedkontoret lå i Førde, med avdelingskontorer i Florø og Høyanger.
Boligbyggelaget hadde vel 4 800 medlemmer og forvaltet 2 500 boliger i 110 borettslag, sameier og andre selskap.
BOiVEST var en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
I 2013 fusjonerte BOiVEST med Bergen og Omegn Boligbyggelag.


== Referanser ==
Kjell Eide

Kjell Eide (født 15. september 1925 i Ås, død 29. oktober 2011) var en norsk sosialøkonom og tidligere statssekretær på statsministerens kontor i Einar Gerhardsens tredje regjering. 
Etter endt økonomisk utdannelse var han leder for sekretariatet for Forskningsrådenes fellesutvalg. Han var deretter tilknyttet OECD fra 1961 til 1964 som leder av organisasjonens arbeid med utdanningsplanlegging. Fra 1965 var han ekspedisjonssjef i Kirke- og undervisningsdepartementet, de ti siste årene før han ble pensjonist i 1995 var Eide vitenskapelig rådgiver i Kultur- og vitenskapsdepartementet. 


== Bibliografi ==
Planlegging og organisasjon (1972)
Grunnlaget for utdanningspolitikken i 1980- og 90-årene (1983)
Utdanningsøkonomi (1984)
Departementets lille kanarifugl 1985


== Kilder ==
Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 15. september 2010 side 13


== Eksterne lenker ==
(no) Kjell Eide hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Hans Skoie: En pioner i forsknings- og utdanningspolitikken. i Forskningspolitikk 4/2009
Christiane Krause

Christiane Krause (født 14. desember 1950 i Berlin), tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Krause ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1972 i München. Hun var med på det vesttyske stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett for damer, med tiden 42,81 som var verdensrekord, foran Øst-Tyskland og Cuba. De andre på laget var Ingrid Becker, Annegret Richter og Heide Rosendahl. 


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i  friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Christiane Krause – Olympedia 
(en) Christiane Krause – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christiane Krause – World Athletics 
(en) Christiane Krause – Track and Field Statistics
Ingrid Becker

Ingrid Mickler-Becker (født 26. september 1942), tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Becker ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Hun vant damens femkamp foran Liese Prokop fra Østerrike og Annamária Tóth fra Ungarn.
Fire år senere, under Sommer-OL 1972 i München, vant hun sin andre olympiske gullmedalje. Hun var med på det vesttyske stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett for damer, med tiden 42,81 som var verdensrekord, foran Øst-Tyskland og Cuba. De andre på laget var Christiane Krause, Annegret Richter og Heide Rosendahl. 


== OL-medaljer ==
 1968  Mexico by -  Gull i friidrett, femkamp damer  Vest-Tyskland
 1972  München -  Gull i  friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  Vest-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ingrid Becker – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ingrid Becker – Olympedia 
(en) Ingrid Becker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ingrid Becker – Track and Field Statistics
Denis Galimzianov

Denis Ramiljevitsj Galimzianov  (russisk: Денис Рамильевич Галимзянов; født 7. mars 1987) er en russisk syklist. . I Vuelta a España 2010 endte han blant de ti beste på fem av de 13 etappene han deltok på. I 2011-sesongen fikk han blant annet to tredjeplasser i Paris–Nice og etappeseier og spurttrøye i KBC Driedaagse van De Panne-Koksijde, samt andreplass i Scheldeprijs.
I mars 2012 testet han positivt for EPO, og ble utestengt i to år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Galimzianov – ProCyclingStats 
(en) Denis Galimzianov – Cycling Archives 
(en) Denis Galimzianov – Cycling Quotient 
(en) Denis Galimzianov – CycleBase 
(en) Denis Galimzianov – TheSports.org
Aras vannkraftverk

Må ikke forveksles med Arasdemningen på samme elv, i Aserbajdsjan.Aras vannkraftverk eller Meghridammen, er en demning med vannkraftstasjon ved Meghri, beliggende i elva Araks (også kalt Aras) i Armenia, på grensen til Iran.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 140 MW, noe som økes til 260 MW i 2016. Det vil ligge en kraftstasjon på hver side av landegrensen.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Araks Hydro Power Plant - EBRD.
MoU mellom Armenia og Iran - 10. november 2010.
Heide Rosendahl

Heidemarie Ecker-Rosendahl (født 14. februar 1947) er en tysk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
Rosendahl ble olympisk mester i friidrett to ganger under Sommer-OL 1972 i München. Hun vant lengdehoppkonkurransen for damer med et hopp på 6,78 meter, kun en centimeter lengre en Diana Yorgova fra Bulgaria.  Hun var også med på det vesttyske stafettlaget som vant 4 x 100 meter stafett for damer, med tiden 42,81 som var verdensrekord, foran Øst-Tyskland og Cuba. De andre på laget var Ingrid Becker, Annegret Richter og Christiane Krause. Rosendahl kom på andreplass i femkamp bak britiske Mary Peters.
Rosendahl satte  i 1970 i Torino ny verdensrekord i lengdehopp med 6,84 meter, en rekord som stod i fem år.


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i  friidrett, lengdehopp damer  Vest-Tyskland
 1972  München -  Gull i  friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  Vest-Tyskland
 1972  München -  Sølv i  friidrett, femkamp damer  Vest-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Heide Rosendahl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heide Rosendahl – Olympics.com 
(en) Heide Rosendahl – Olympedia 
(en) Heide Rosendahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Heide Rosendahl – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Heide Rosendahl – World Athletics 
(en) Heide Rosendahl – Track and Field Statistics
Mingetsjevir vannkraftverk

Mingetsjevir vannkraftverk er en demning med vannkraftstasjon i elva Kura nordvest i Aserbajdsjan. Anlegget ligger midt i byen Mingetsjevir (100 000 innbyggere), og innsjøen Mingetsjevir-reservoaret som demmes opp er Aserbajdsjans største med 605 km².
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 402 MW, med en årsproduksjon på 1,4 TWt. Demningen og kraftverket stod ferdig med første fase i 1953, og siste utbyggingstrinn var ferdig i 2000.
Reservoaret har et volum på hele 15,6 km³, og vannet brukes også til irrigasjon med vanning a 10 000 km² tørre områder. Reservoaret er 70 km langt og 3-18 km bredt.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Mengetchevir Hydro Power Plant - EBRD.
Sjamkir vannkraftverk

Sjamkir vannkraftverk er en demning med vannkraftstasjon i elva Kura nordvest i Aserbajdsjan. Anlegget ligger ovenfor Mingetsjevir-demningen og dens store magasin.
Anlegget har turbiner med installert produksjonskapasitet (ytelse) på 380 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Shamkir Hydro Power Plant - EBRD.
Wanetademningen

Wanetademningen er en demning som danner en kunstig innsjø i elven Columbia Rivers sideelv Pend Oreille i Britisk Columbia, Canada. Demningen er 12 meter høy. Anlegget ligger plassert like ovenfor der Pend Oreille renner ut i Columbia-elva, nord for grensen til USA.
Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 450 MW. Anlegget ble påbegynt 1950 og var ferdig i 1954, med ny fase fullført 1966.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sulechów

Sulechów (tysk: Züllichau) er en by i Polen, i Lubusz voivodskap, i Zielona Góra fylke. Byen er det administrative sentrumet for Gmina Sulechów kommune.


== Vennskapsbyer ==
 Rushmoor (Aldershot og Farnborough)
 Fürstenwalde


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sulechów – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sulechów – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Stadtamhof

Stadtamhof er bydel nr 02 i byen Regensburg i Bayern, Tyskland. Med sitt areal på 0,66 km² er Stadtamhof den minste av Regensburgs 18 bydeler. Den tidigere selvstendige byen ble innlemmet i Regensburg 1. april 1924. Stadtamhof er direkte forbundet med gamlebyen i Regensburg gjennom Steinerne Brücke over Donau. Europakanalen som er en del av Main-Donau-kanalen og ble åpnet i 1976, går gjennom bydelen. Fra 13. juli 2006 er Stadtamhof sammen med gamlebyen i Regensburg på UNESCOs liste over verdensarven.


== Historie ==
981 nevnes Stadtamhof förste gang og i 1496 fikk den bystatus under Bayerns hertug Albrecht IV. Byvåpenet besto den gang av tre nøkler. 
Stadtamhof hadde i middelalderen ca 2 000 innbyggere, mens Regensburg på samme tid hadde 20 000 innbyggere. Stadtamhof tilhørte Bayern, mens Regensburg en fri riksstad. 1809 ble deler av byen ødelagt av Napoleon I.


== Severdigheter ==
Rokokkokirken og klosteret St. Mang er i dag Stadtamhofs kirke. Under sekulariseringen i Bayern ble høyskolen for kirkemusikk opprettet her.
Gerhardinger-Schule etter Ordensfrau Karoline Gerhardinger er fra 1814 i bygningen til Augustiner Chorfrauen.
Andreasstadl er en to etasjer høyt saltlager fra 1600. Bygnigen er den eldste av Stadamhofs profane bygninger og tjente som den bayerske saltadelens lager som konkurrerte med riksbyenes handel
Det gamle rådhuset ligger på Hauptstraße nr. 7.
Ved Europakanalen ligger den neoklassisistiske byporten og et lokomotiv fra Walhallabanen som fram til 1960 gikk til Wörth an der Donau.
Av de tidigere 16 bryggeriene finnes bare Mälzerei Hermanns tilbake.
Sankt Kassians kloster
Herz Jesu-klostret som tilhører Augustinerorden
Sankta Katharinaklostret ble oppløst allerede i 1316, men Katharinasykehuset med kirken og den populære biergarten finnes ennå.
Fischlsäule som er et historisk vegskilt.


== Personer fra Stadtamhof ==
Jakob Schöpf (1665–1715), snekker og billedhugger
Johann Adam Schöpf (1702–1772), kunstmaler
Sigmund Stokka

Sigmund Stokka (født 1. juli 1953) er en norsk fysiker fra Sandnes. 


== Bakgrunn ==
Han er sivilingeniør fra NTH (nå NTNU) i 1977, Linjen for teknisk fysikk, og Dr. ing. fra samme sted i 1981. Doktorgraden ble tatt under veiledning fra professor Kristian Fossheim i emnet strukturelle faseoverganger i krystallsystemer av type oksider (KMnF3, SrTiO3). En ny, teoretisk forutsagt, kritisk «crossover»-eksponent for overgangen mellom to faser ble bestemt for første gang. Som en del av doktorgradsarbeidet ble et nytt automatisert kalorimetrisk laboratorium bygget opp for måling av varmekapasitet, der en-krystaller kunne trykkbelastes langs en akse mens temperaturen ble nøyaktig regulert gjennom faseovergangen.


== Petroleumsforskning ==
Stokka har siden 1981 arbeidet med forsking, utvikling og innovasjon innen petroleum, og det meste av tiden vært ansatt i ledende stillinger ved IRIS (før Rogalandsforskning), men var også en seksårsperiode i industrien (1989–1995). Hans faglige aktivitet spenner fra reservoarteknikk og økt oljeutvinning til bore- og brønnteknologi. Stokka er oppfinner av et nytt konsept for leting etter olje og gass, som danner grunnlaget for det børsnoterte selskapet Badger Explorer ASA.


== Verv ==
Stokka var i perioden 1989-93 formann i programstyret for det nasjonale forskningsprogrammet innen boreteknologi (NTNF). Han var også medlem av programstyret for det nasjonale demonstrasjonsprogrammet DEMO2000 (NFR) fra 1999 til 2005.


== Patenter ==
S. Stokka, «Boreanordning», norsk patent 3121110 (2002)
S. Stokka, «Drilling Device», US Patent 7093673 (2006)
S. Stokka og B. Aas, «Bevegbar pakning på et foringsrør», norsk patent 328189 (2010).


== Priser ==
Reodor idé- og nyskapningspris for Badger Explorer teknologien (2003).
Great Falls-demningen

Great Falls-demningen er en demning med vannkraftverk i elven Winnipeg i Manitoba, Canada. Anlegget ligger 130 km nordvest for byen Winnipeg.
Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 132 MW. Anlegget ble påbegynt i 1919 og var ferdig utbygd i 1928.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk
Ypperstepresten i Israel

Ypperstepresten (øverstepresten) i Israel (hebraisk: כהן גדול Kohen gadol, «Den store prest») var øverste prest og leder for presteskapet i oldtidens Israel. Blant yppersteprestens oppgaver var særskilte rituelle handlinger på store festdager, deriblant soningsdagen. Han overtok etter hvert oppgaver som kongen hadde hatt (2 Sam 6,12–19). I likhet med kongen skulle han salves (2 Mos 29,29).


== Prestedrakt ==

Ypperstepresten hadde også en spesiell embedsdrakt beskrevet i 2. Mosebok kapittel 28 i  Bibelen. I tillegg til kappe og turban skulle presten ha en blå, ermeløs overkledning utenpå og en efod (et forklelignende klesplagg) over der igjen. Turbanen var utstyrt med innskriften «Hellighet tilhører Jahve». På brystet hadde presten en spesiell brystplate (hoshen) med tolv edelstener.


== Kjente yppersteprester ==
Ifølge Bibelen var den første ypperstepresten Moses' bror Aron. Alle prestene stammet fra Aron gjennom hans sønner Eleasar og Itamar. Yppersteprestene Annas og Josef Kaifas spiller en sentral rolle i Det nye testamentet og ypperstepresten Ananias sønn av Nebedeus var apostelen Paulus' anklager i år 58 e.Kr.
Øverstepresten skulle være av sadokidenes ætt, men med makkabeeren Jonatan overtok hasmoneernes ætt verdigheten, inntil 35 f.Kr. Seinere skiftet øversteprestene ofte, inntil romerne i 70 e.Kr. satte en stopper for nye utnevnelser.I dag er det ikke lenger noen yppersteprest i jødedommen, selv om det eksisterer en fremgangsmåte for valg av en yppersteprest i forordningene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) High priests of Israel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seven Sisters-demningen

Seven Sisters-demningen  er en demning med vannkraftverk i elven Winnipeg i Manitoba, Canada.
Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 150 MW. Anlegget ble påbegynt i 1929 og var ferdig utbygd i 1952.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Konfliktåret 1673

Konfliktåret 1673 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1673.


== Pågående kriger ==
Mandsjuinvasjonen av Kina (1618-1683)
Qing-dynastiet, Mongolene, Kongedømmet Joseon på den ene siden
Ming-dynastiet, Allierte jursjen-klaner, Kongedømmet Joseon, Mongolene. Nánmíng, Dōngníng, Zhou-dynastiet, (Shun-dynastiet) på den andre siden
Tredje anglo-nederlandske krig 1672-1674
Nederlandene på den ene siden
England og Frankrike på den andre siden.
Polsk–osmanske krig 1672-1676
Det polsk-litauiske samvelde og Valakia på den ene siden
Det osmanske rike, Krim-khanatet og Ukraina på den høyre bredden  på den andre siden


== Hendelser ==

7. juni – Første slaget ved Schooneveld: I et sjøslag under den Tredje anglo-nederlandske krigen, utkjempet utenfor Nederlandenes kyst, nederlenderne vinner med flåten til De forente Nederlandene (under kommando av Michiel de Ruyter) mot de allierte anglo-franske flåten under kommando av Rupert av Pfalz.
14. juni – Andre slaget ved Schooneveld: Den nederlandske flåten vinner igjen over den anglo-franske flåten.
6. juli – Franske tropper erobrer Maastricht.
11. juli – Nederland og Danmark undertegner en forsvarstraktakt.
8. august – I de amerikanske koloniene  krever en nederlandsk krigsflåte på 23 skip at New York City overgir seg.
9. august – Nederlandske styrker under admiral Cornelis Evertsen de Jonge tar tilbake New York fra engelskmennene (tatt tilbake igjen av engelskmennene det påfølgende år, 1674).
21. august – Slaget ved Kijkduin: Den forente nederlandske flåten under Michiel de Ruyter beseirer den engelske og franske flåten.
30. august – Leopold I av Spania, Nederland og lutheranere danner en anti-fransk pakt.
12. september –  Prins Willem III okkuperer Naarden.
11. november – Polske og litauiske militære enheter under kommandoen til Jan Sobieski, som snart ble konge, beseirer den tyrkiske hæren i slaget ved Khotyn. I dette slaget blir Kazimierz Siemienowicz' raketter benyttet med suksess.
13. november – Nederlandske tropper under kommando av Prins Willem III og Raimundo earl Montecuccoli erobrer Bonn.
Frankrike begynner sin ekspedisjon mot Ceylon.
Carsten Keller

Carsten Keller (født 8. september 1939), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma, 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Keller ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det tyske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0 og i finalen vant de over Pakistan med 1-0.
Tre av hans barn har også vunnet olympiske gullmedaljer i landhockey. Andreas i 1992 i Barcelona, Natascha i 2004 i Athen og Florian i 2008 i Beijing.
Carsten Kellers far, Erwin vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1936 i Berlin.


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i landhockey  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Carsten Keller – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Carsten Keller – Olympics.com 
(en) Carsten Keller – Olympic.org 
(en) Carsten Keller – Olympedia 
(en) Carsten Keller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Denkard

Denkard eller Denkart er en tekst fra 900-tallet som gir en sammenfatning av tro og liv innen zoroastrismen, en religion som oppsto i Perserriket ca 1 000 / 600 f.Kr.Verket besto opprinnelig av 9 enkeltbøker eller deler, men de to første er tapt. Bøkene 3 til 5 er en resonnerende presentasjon av troen, bok 6 inneholder aforistiske moralske tanker og læresetninger, bok 7 er en fremstilling av Zarathustras liv og plass i åpenbaringshistorien, mens bøkene 8 og 9 er kommentarer til utvalgte deler av zoroastrismens hovedverk Avesta.Et utvalg fra Denkard er gjengitt i antologien Zarathustras sanger, 2003.


== Referanser ==
Wolfgang Rott

Wolfgang Rott (født 28. november 1946), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München og 1976 i Montréal.
Rott ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1972 i München. Han var med på det tyske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0 og i finalen vant de over Pakistan med 1-0.


== OL-medaljer ==
 1972  München -  Gull i landhockey  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Wolfgang Rott – Olympedia 
(en) Wolfgang Rott – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)