Lavr Kornilov

Lavr Kornilov (russisk: Лавр Георгиевич Корнилов; født 18. august 1870 i Ust-Kamenogorsk i Kasakhstan i Russland, død 13. april 1918 i Jekanerinodar) var en russisk militær etterretningsoffiser og oppdagelsesreisende. Han var innrullert i den keiserlige russiske hæren under den første verdenskrig og den påfølgende russiske borgerkrigen som fant sted mellom 1917 og 1922.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kornilov kom fra en kosakkisk offisersfamilie og tilbrakte sin barndom i Kasakhstan. Som 13-åring begynte han i kadettkorpset i Omsk.


=== Militær ===
Kornilov studerte ved Mikhailovskij artilleriskole i St. Petersburg i 1889. I august 1892, ble Kornilov forfremmet til løytnant og stasjonert i det turkestanske militærdistrikt, hvor han ledet flere oppdrag i Øst-Turkestan, Afghanistan og Persia. Kornilov talte flere sentralasiatiske språk, og han skrev mange detaljerte rapporter om sine observasjoner utenfor Russlands grenser.Kornilov returnerte til St. Petersburg og ble forfremmet til kaptein i 1897. Deretter returnerte Kornilov igjen til Turkestan militærdistrikt, hvor han gjenopptok sine plikter som militær etterretningsoffiser.
Under den russisk-japanske krig 1904–1905 ble Kornilov utnevnt til stabssjef for den første russiske infanteribrigade og han var blant annet involvert i slaget ved Sandepu og senere i slaget ved Mukden. Kornilov ble tildelt St. Georgskorset av fjerde klasse for sin tapperhet og deretter ble han forfremmet til graden oberst.Etter slutten på den russisk-japanske krig ble Kornilov sendt som militær attache til Kina i 1907, der han ble værende i flere år fremover. Kornilov studerte kinesisk språk, historie, tradisjoner, normer og skikker som han hadde planlagt å bruke som materiale for en bok om livet i det daværende Kina.I 1910 Kornilov ble kalt tilbake fra Beijing. Men han var i St. Petersburg i bare fem måneder, før han reiste til det vestlige Mongolia og Kashgar for å undersøke den militære situasjonen langs Kinas grense mot Russland. Den 2. februar 1911 ble Kornilov utnevnt til kommandør av den åttende russiske infanteriregiment i Estland, og senere ble han utnevnt til kommandør av det 9. sibirske infanteridivisjon, som hovedsakelig var stasjonert i Vladivostok.
I 1914, ved utbruddet av den første verdenskrig, ble Kornilov utnevnt til kommandør av den russiske 48. infanteridivisjon. I 1915 ble Kornilov forfremmet til generalmajor.
Under harde kamper ble Kornilov tatt til fange av østerrikerne i april 1915, da han og resten av regimentet ble isolert fra de russiske styrkene i området. Som høyere offiser var Kornilov en krigsfange av høy verdi. I juli 1916 klarte Kornilov å rømme tilbake til Russland og vende tilbake til militærtjenesten.
Kornilov var kritisk til den russiske monarki. Etter avsettelsen av tsar Nikolai II fikk Kornilov kommandoen over Petrograd militærdistrikt i mars 1917. Under beleiringen av Jekaterinodar i april 1918 ble han dødelig såret ved et granatfulltreffer i hans hovedkvarter.
Hans levninger ble etter slaget ekshumert av bolsjevikene, stilt til skue i Jekaterinodar og så offentlig brent på byens markedsplass.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aleksandr Kerenskij: The prelude to bolshevism. The Kornilov rebellion. Unwin, London 1919. Reprint: Haskell House, New York NY 1972; ISBN 0-8383-1422-8 (fremstilling fra en motstanders synsvinkel).