jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
A Tree in the Meadow

«A Tree in the Meadow» er en britisk sang, skrevet av Billy Reid. Den ble publisert i 1948.
Opphavsmannen, orkesterlederen Billy Reid, spilte inn den første versjonen på plate i Storbritannia med Dorothy Squires som vokalist. Den ble spilt inn 9. januar 1948 og utgitt på 78-platen Parlophone R-3029.Den største hitversjonen i USA ble spilt inn av Margaret Whiting (Frank De Vol orchestra) Andre versjoner ble spilt inn på plate av The Ames Brothers & Monica Lewis (Mary Osborne trio), John Laurentz samt Joe Loss & his orchestra.
Margaret Whitings versjon ble spilt inn 25. mai 1948 og utgitt på 78-platen Capitol 15122.Innspillingen med The Ames Brothers & Monica Lewis ble utgitt på 78-platen Decca 24411.Innspillingen med John Laurentz ble utgitt på 78-platen Mercury 5148.Innspillingen med Joe Loss & his orchestra ble utgitt på 78-platen RCA Victor 20-2965.Innspillingen med Øivind Berghs Danseorkester Engelsk sang: Jack Geddes ble foretatt i Oslo 5. mai 1948. Den ble utgitt på 78-platen Musica A-8346.


== Norsk versjon ==
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Den gamle eken».


=== Innspilling ===
Robert Levins orkester med sang Engelhardt Jarlseth. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 1960 i 1948.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Paya (språk)

Paya (pech) er et chibchansk språk som snakkes av mellom 600 og 900 mennesker i det nordøstlige Honduras. Det er det nordligste av de chibchanske språka, og også det som skiller seg mest fra de andre i språkfamilien.


== Eksterne lenker ==
Paya hos Ethnologue
Surrey Quays stasjon

Surrey Quays er en jernbanestasjon i London, England. Stasjonen ble åpnet som Deptford Road i 1869, og fikk navnet Surrey Docks etter de nærliggende havneområdene den 17. juli 1911. 24. oktober 1989 fikk den navnet Surrey Quays, for å reflektere nærheten til et kjøpesenter med samme navn. Denne navneendringen førte til protester fra lokale innbyggere, som følte at det historiske elementet ble visket ut. I dag er navnet i bruk om hele denne delen av Rotherhithe.
Stasjonen er første felles stasjon nordover på London Overgrounds East London-linje.
Cruising Down the River

«Cruising Down the River» er en populær britisk sang med melodi og tekst av Eily Beadell og Nell Tollerton, to middeladrende kvinner som skrev sangen i 1945. Den var vinner av en låtskriverkonkurranse, som ble arrangert i Storbritannia.
Innspillingen med Russ Morgan & his orchestra ble utgitt av Decca Records med katalognummer 24568. Sangen ble én av hans største hits i karrieren samt én av hans signatursanger.
Inspillingen med Blue Barron ble utgitt av MGM Records med katalognummer 10346.Innspillingen med Jack Smith ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 15372.Innspillingen med Primo Scala and the Keynotes ble utgitt av London Records med katalognummer 356.
Innspillingen med Frankie Carle ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 38411.
Connie Francis har også spilt inn sangen. Den ble utgitt på hennes album My Thanks to You i 1959.


== Norske versjoner ==
John D. Jensen og Annar Pinås har skrevet norske tekster. Jensens versjon bærer tittelen «Vi er to i båten». Pinås' versjon heter «Vi vil gratulere».
Magnhild Skjelland, sang, m. Robert Levins orkester har spilt inn Jensens versjon. Den ble utgitt på 78-platen HMV A.L. 3044 i 1950.Jiws har spilt inn Pinås' versjon. Den ble utgitt på Levende dansemusikk 1 i 1989.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Lomonosovo (Arkhangelsk oblast)

Lomonosovo er en landsby i Arkhangelsk oblast, Russland beliggende på ei øy i elva Nordre Dvina. Nærmeste sted på fastlandet er landsbyen Kholmogory 3 kilometer lengre vest.
Landsbyen er mest kjent for å være fødestedet til den store polyhistoren fra opplysningstiden, Mikhail Lomonosov. 
Tidligere besto stedet av to landsbyer, Denisovka og Misjaninskaja, men de ble slått sammen og senere omdøpt til ære for forskeren. Landsbyen huser et Mikhail Lomonosov-museum.
New Cross Gate stasjon

New Cross Gate er en jernbanestasjon i London, England. Stasjonen ble åpnet som New Cross av London & Croydon Railway i 1839, men da det konkurrerende jernbaneselskapet South Eastern Railway hadde en stasjon ved samme navn kun 500 meter lenger vest, ble navnet endret til New Cross Gate i 1923 for å unngå forvirring. På dette tidspunktet hadde de to selskapene fått samme eier.
Stasjonen betjenes i dag av London Overground (East London-linjen) og Southern (Brighton Main Line). Den er East London-linjens sydlige endestasjon inntil 23. mai 2010, da togene vil fortsette videre mot Crystal Palace og West Croydon.
Hersiliidae

Hersiliidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.


== Utseende ==
Store (kroppslengde 10–18 mm), svært langbeinte, noe flate edderkopper. Et særtrekk er at to av spinnvortene er meget lange, beinlignende, ofte omtrent like lange som resten av bakkroppen. De er gråbrune på farge, som barken de lever på.


== Levevis ==

Disse edderkoppene lever på stammer av trær, der de er svært godt kamuflerte. De har en særpreget jakkteknikk: edderkoppen dekker et lite område av barken med silke og setter seg og venter like ved dette. Dersom et insekt kommer ut på dette området, sirkler edderkoppen rundt det mens den spruter silke over det fra de lange spinnvortene, til byttet er fanget og kan fortæres i to og mak.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i tropiske og subtropiske områder, noen få arter finnes i middelhavsområdet.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Entelegynae
Overfamilien Eresoidea
Familien Hersiliidae
Slekten Hersilia Audouin, 1826 (Afrika, Australasia)
Slekten Hersiliola Thorell, 1870 (Middelhavsområdet til Sentral-Asia, Nigeria). I Europa:
Hersiliola macullutata (Dufour, 1831)
Hersiliola simoni (O. Pickard-Cambridge, 1872)
Slekten Iviraiva Rheims & Brescovit, 2004 (Sør-Amerika)
Slekten Murricia Simon, 1882 (Sør-Asia)
Slekten Neotama Baehr & Baehr, 1993 (Amerika, Sør-Afrika, India)
Slekten Promurricia Baehr & Baehr, 1993 (Sri Lanka)
Slekten Tama Simon, 1882 – bare én art:
Tama edwardsi (Lucas, 1846) (Spania, Portugal, Algerie)
Slekten Tamopsis Baehr & Baehr, 1987 (Australia, Borneo)
Slekten Tyrotama Foord & Dippenaar-Schoeman, 2005 (Afrika)
Slekten Yabisi Rheims & Brescovit, 2004 (USA, Karibia)
Slekten Ypypuera Rheims & Brescovit, 2004 (Sør-Amerika)


== Kilder ==
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Hersiliidae i Encyclopedia of Life 
(en) Hersiliidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hersiliidae hos Fauna Europaea 
(en) Hersiliidae hos Fossilworks 
(en) Hersiliidae hos ITIS 
(en) Hersiliidae hos NCBI 
(en) Kategori:Hersiliidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hersiliidae – detaljert informasjon på Wikispecies
RS 102 «Askerbæringen»

RS 102 «Askerbæringen» er en tidligere redningsskøyte bygget for Redningsselskapet i 1988 ved Oma Baatbyggeri AS på Stord. Den er senere modifisert to ganger.
Skøyta ble finansiert gjennom en storstilt aksjon fra næringslivet i kommunene Asker og Bærum, derav avledes også navnet. Initiativtaker til aksjonen var distriktsbanksjef Bent J. Brenne i DnB.
Pr. 15. mars 2010 hadde «Askerbæringen» som redningsskøyte berget 80 personer fra «den visse død», 114 fartøy fra totalforlis og gitt assistanse til totalt 4263 fartøy.
«Askerbæringen» ble solgt til sin nye eier i Tromsø, mai 2017.


== Se også ==
Liste over norske redningsskøyter


== Eksterne lenker ==
Live tracking på www.aprs.fi
Kunståret 1855

Kunståret 1855 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1855.


== Hendelser ==
Verdensutstillingen 1855 i Paris.
Gustave Courbet stiller ut sine maleroer, inklusiv det monumentale L'Atelier du peintre  (Malerens atelier) i et telt ved siden av den offisielle Parissalongen, noe som skapte både offentlig indignasjon og kunstnerisk beundring.
Jean Auguste Dominique Ingres stiller ut Venus Anadyomene, som det hadde tatt ham førti år å fullføre.


== Verk ==
 
Gustave Courbet – L'Atelier du peintre (Musée d'Orsay, Paris).
Ford Madox Brown – The Last of England (Birmingham Museum and Art Gallery, Birmingham).


== Priser ==
Prix de Rome (i kategorien skulptur) – Henri-Michel-Antoine Chapu


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Passo del Mortirolo

Passo del Mortirolo er et fjellpass i Lombardia i Italia med største høyde på 1852 moh. 


== Giro d'Italia ==
Fjellpasset er kjent fra Giro d'Italia, hvor det er blitt brukt flere ganger siden 1990.
Dyrisk drivkraft (Keynes)

«Dyrisk drivkraft» (engelsk: «Animal Spirits») er et uttrykk John Maynard Keynes benyttet i boken sin fra 1936 Allmenn teori om sysselsetting, rente og penger for å beskrive følelser som influerer menneskelig adferd. 
Den opprinnelige passasjen av Keynes lyder:

"Even apart from the instability due to speculation, there is the instability due to the characteristic of human nature that a large proportion of our positive activities depend on spontaneous optimism rather than mathematical expectations, whether moral or hedonistic or economic. Most, probably, of our decisions to do something positive, the full consequences of which will be drawn out over many days to come, can only be taken as the result of animal spirits – a spontaneous urge to action rather than inaction, and not as the outcome of a weighted average of quantitative benefits multiplied by quantitative probabilities."
I norsk oversettelse:

"Selv når vi ser bort fra ustabilitet på grunn av spekulasjon, så har vi ustabilitet på grunn av de trekkene ved menneskets natur som gjør at en stor del av våre aktive handlinger er grunnet på spontan optimisme heller enn matematisk forventning av enten moralsk, hedonistisk eller økonomisk karakter. De fleste av våre beslutninger om å gjøre noe aktivt, hvis fulle konsekvenser vil realiseres først over lengre tid, kan sannsynligvis bare sees som resultatet av en dyrisk drivkraft – en spontan drift til handling heller enn uvirksomhet, og ikke som utfallet av et vektet gjennomsnitt av kvantitative gevinster multiplisert med kvantitative sannsynligheter."
I tidsskriftet Samfunnsøkonomen i 2010 skriver Hans Olav Melberg at "dessverre, [er] begrepet [] mer rikt på farge enn innsikt" og fortsetter: "det er i tillegg svært uklart hva som menes og i hvor stor grad det kan forklare økonomiske svingninger og det blir derfor misvisende når det trekkes frem som et sentralt og viktig bidrag hos Keynes." Ifølge Jansen, Nilsen og Strandenes (2011) rydder [Melberg] opp i økonomers sprikende tolkning at animal spirits begrepet eller, som det står skrevet «tolkningene spriker nesten like mye som Bortens velkjente staur».


== Referanser ==


== Litteratur ==
John M Keynes, The General Theory of Employment, Interest and Money, London: Macmillan, 1936, s. 161-162.
Erling Lindboe

Erling Lindboe (født 18. september 1910 i Trondheim, død 24. desember 1973 i Trondheim) var en norsk skøyteløper. Han representerte Trondhjems Skøiteklub.
Lindboe deltok under vinter-OL for Norge i 1932 i Lake Placid på 500 meter og 5000 meter, der han ble utslått i kvalifiseringsheatet på begge distanser. Hans beste internasjonale resultat var 4.-plass i EM på skøyter, allround i 1933.
Lindboe var i 1949 disponent i Ibas sportsforretning i Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Lindboe – Olympics.com 
(en) Erling Lindboe – Olympic.org 
(en) Erling Lindboe – Olympedia 
(en) Erling Lindboe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erling Lindboe – Speedskatingbase.eu 
(en) Erling Lindboe – SpeedSkatingNews.info 
(en) Erling Lindboe – SpeedSkatingStats.com 
(en) Erling Lindboe på www.the-sports.org
Short S.23 Empire

Short Empire S. 23 var en passasjer-flybåt for 1930- og 1940-tallet som fløy mellom England og de britiske kolonier i Afrika, Asia og Australia. Det var produsert hos Short Brothers og var forløperen til Short Sunderland.


== Konstruksjon og utvikling ==
Opprinnelsen til Empire flybåter lå i et krav fra Det britiske flyministerium som spesifiserte behovet for et passasjer- og postfly som skulle være forbindelsen til koloniene, spesielt Australia.
Short Empire ble offisielt kjent som «C-class», og hvert fly fikk navn som begynte med bokstaven C.  Første flyet, G-ADHL Canopus ble ferdigstilt fra fabrikken i juni 1936 og sjøsatt 3 juli. I alt ble 42 Empire bygget, alle ved Shorts fabrikk i Rochester.
Tre av datidens største flyselskaper opererte  Short Empire: Imperial Airways (og dets etterfølger; BOAC), Qantas og TEAL.
Den første serien av  Short Empires, S.23 kunne frakte 17 passasjerer og to tonn last med 5 manns bersetning og holde en maksimalfart på 320 km/t.
Short Empire var konstruert for å operere på Imperial Airways ruter til Sør-Afrika, Australia og Afrika, hvor ingen strekning var lenger enn 750 km. Etter at alle planer var klare og byggingen igangsatt kom det signaler fra USA at det var ønskelig at flyet kunne settes inn i den rute over Atlanterhavet som var planlagt, men da rekkevidden for  S.23 var mindre enn tilsvarende amerikanske fly Sikorsky "Clipper" som var planlagt for atlanterhavsruten måtte flyene modifiseres.
Siden Empire ikke hadde lang nok rekkevidde ble to flybåter; (Caledonia og Cambria) spesielt utrustet for langdistanse og ekstra brenstofftanker installert.  Den første transatlantiske prøveflyvning ble utført den 5. juli 1937 fra Foynes, Irland samtidig med at et Pan Am Sikorsky S-42 fløy fra New York via Newfoundland og Labrador . Flyvningen over Atlanterhavet tok henholdsvis 15 og 12 timer.


== Flyene i bruk ==
Frem til andre verdenskrig gikk flyene i regelmessige ruter til de britiske kolonier og over atlanterhavet.  Under andre verdenskrig ble ruten fra De britiske øyer til Australia stoppet og en ny rute ble etablert fra Sydney til Durban via Kairo. Denne ble stoppet etter at Singapore falt, men satt igang igjen etter at japanske tropper ble kastet ut fra Burma og Malaysia.


== Felttoget i Norge i 1940 ==
I forbindelse med de britiske operasjonene i Bodøområdet i månedsskiftet april-mai 1940 var to Empire leid inn av det britiske forsvaret for å transportere britisk personell til Bodø i forbindelse med planer om å anlegge en flyplass i området. I løpet av 5 og 6. mai i ble flyene bombet av tyske fly og totalt ødelagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
T.E.A.L. Airline
Century of Flight entry
Bunessjøen

Bunessjøen er en innsjø i Halden kommune i Viken. Den ligger 111 meter over havet, og har et areal på 0,43 km². Bunessjøens største tilløp er Buneselva fra øst. Sjøen har utløp mot sør til Rjørelva.


== Referanser ==
Michaela McManus

Michaela McManus (født 20. mai 1983 i Warwick i Rhode Island) er en amerikansk skuespillerinne som skildret Lindsey Strauss på TV-serien One Tree Hill og Kim Greylek på Law & Order: Special Victims Unit. Hun spilte også varulven Jules i The Vampire Diaries.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michaela McManus på Internet Movie Database 
(da) Michaela McManus på Scope 
(fr) Michaela McManus på Allociné 
(en) Michaela McManus på AllMovie 
(en) Michaela McManus hos The Movie Database
Another Blues

Another Blues er et musikkalbum utgitt av Bergen Blues Band i 1982.


== Sporliste ==
«Another Blues» (John Magnar Bernes)
«Meanest Blues In Town» (John Magnar Bernes/Rune Rønning)
«She Can Handle It Right» (John Magnar Bernes)
«Please Forgive Me» (John Magnar Bernes)
«I Saw Women All Around» (John Magnar Bernes)
«When the Dust Is Fallin'» (John Magnar Bernes)
«The Night Is Easy» (John Magnar Bernes)
«That Was Yesterday» (John Magnar Bernes)
«Too Late Little Girl» (John Magnar Bernes)
«The Head Man» (John Magnar Bernes)
«Long Summer Gone» (John Magnar Bernes/Per Jørgensen)


== Medvirkende ==


=== Bergen Blues Band ===
Hungry John - vokal, munnspill, låtskriver, arrangement
Ole Thomsen - vokal, gitarer, arrangement
Rune Rønning - vokal, bass, låtskriver, arrangement
Willy Korneliussen - vokal, trommer, tamburin, arrangement


=== Øvrige ===
Trygve Thue - produsent, tekniker, miksing
Inge Holst Jacobsen - kutting
Jens Hauge - fotograf/coverdesign
Takk til: Henry Eugen Urhaug, Musik-Magazinet og Pytten


== Eksterne lenker ==
Another Blues
Helge Sunde (1951)

Helge Sunde (født 1951 i Bergen) er en norsk pressefotograf og forfatter.
Han har vært fotograf i Dagbladet i perioden 1973–1984, deretter i Bergens Tidende fra 1984. 
Ved siden av pressefotovirksomheten har han gjennomført en rekke selvstendige fotoprosjekter, og er spesielt kjent for sine bilder fra natur og lokalsamfunn på Vestlandet, og bilder som viser utviklingen av samferdsel og kommunikasjon i landsdelen. Hans fotoprosjekter er presentert i flere bøker.
Helge Sunde vant pressefotografenes Årets Bilde-konkurranse i 1977. Han er tilknyttet bildebyrået Samfoto.


== Bibliografi ==
Elva skal leve (1980)
Altabilder (1981)
Åsane, frå bygd til bydel (1986)
Hardanger (1985)
Båtane på Vestlandsfjordane (sammen med Asbjørn Kristoffersen), Samlaget (1985) ISBN 82-521-2427-5
Fjordhesten (1987)
Stølsheimen (1987)
Båtane i nord (sammen med Gunnar Grytås, Samlaget (1987) ISBN 82-521-2937-4 / ISBN 9788252129373
Epos Boka om bokbåten (sammen med Stig Holmås), Nord 4 Bokverksted (1988) ISBN 82-7326-012-7
Ta plass, lukk dørene! Jernbanen i tekst og bilete (sammen med Trond Børrehaug Hansen), Samlaget (1989) ISBN 82-521-3190-5
Frå fjord til Fonn (1989)
Smeltedigelen (1989)
Vestafjells (1990)
Fjordhesten – menneskevennen, Samlaget (1990) ISBN 9788252150988
Regnbyen (sammen med Oddleiv Apneseth, Stig Holmås og Gunnar Staalesen) (1991)
Flåmsbana (1992)
Vill, vakrere Vestland (1993)
Kulturhistorisk vegbok Hordaland (1993)
Turløyper i Bergensområdet (1994)
Hurtigruten, sjøveien mot nord (1997)
Historien om Finse (1998)
Vestland, Vestland (sammen med Ove Eide og Jardar Skaadel), Samlaget (1999) ISBN 82-521-5495-6
Ei reise i Hardanger (1999)
Kvamskogen (2000)
Steinbyen Bergen (2000)
Åsane i hundre (2004)
Vilt, vått og vakkert, Bergen Turlag (2005)


== Referanser ==
Kunståret 1850

Kunståret 1850 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1850.


== Hendelser ==
Francisco Goyas kobberstikk, Proverbios, publiseres etter hans død.
Edouard Pingret ble omlokalisert til Mexico by.


== Priser ==
Prix de Rome
maleri:  William-Adolphe Bouguereau, Paul Baudry.
skulptur: Charles-Alphonse-Achille Gumery
arkitektur: Victor Louvet
musikk: J.A. Charlot.


== Verk ==

Jean-Baptiste Camille Corot – Une Matinée
Daniel Huntington – Feckenham in the Tower
John Everett Millais – Christ in the House of His Parents
Gustave Courbet – Steinhuggerne
Emmanuel Frémiet – Wounded Bear and Wounded Dog
Jan August Hendrik Leys – Service divin en Hollande
Adolph von Menzel – Round Table at Sansouci
Jean-François Millet – Le Semeur


== Utstillinger ==


== Fødsler ==
1. januar – Per Hasselberg, svensk skulptør (død 1894)
10. januar – John Wellborn Root, amerikansk arkitekt (død 1891)
27. januar – John Collier, britisk maler (død 1934)
27. februar – Henry E. Huntington, amerikansk kunstsamler (død 1927)
9. mars – Hamo Thornycroft, britisk skulptør (død 1925)
19. april – Edward John Gregory, britisk maler (død 1909)
26. april – Harry Bates, engelsk skulptør (død 1899)
8. mai – José Ferraz de Almeida Júnior, brasiliansk maler (død 1899)
26. mai – Amélie Lundahl, finsksvensk billedkunstner (død 1914)
23. september – Alfred Boucher, fransk skulptør (død 1934)
29. september – George Hitchcock, amerikansk maler (død 1913)
1. oktober – Thorvald Rasmussen, svensk maler, tegner og postkortskunstner (død 1919)
12. november – Edmund Hellmer, østerriksk skulptør (død 1935)
15. november – Victor Laloux, fransk arkitekt (død 1937)
22. november – Georg Dehio, tysk kunsthistoriker (død 1932)
28. november – Robert Koehler, tysk maler (død 1917)
11. desember – Julius Kronberg, svensk kunstner (død 1921)
21. desember – Lluís Domènech i Montaner, katalansk arkitekt (død 1923)
25. desember – Florence Griswold, amerikansk museumskurator (død 1937)
31. desember – John Wycliffe Lowes Forster, canadisk portrettmaler (død 1938)


== Dødsfall ==
20. januar
Lorenzo Bartolini, italiensk skulptør (født 1777)
Theodor Mohme, svensk-norsk kunstner (født 1795)
27. januar – Johann Gottfried Schadow, tysk skulptør (født 1764)
23. februar – William Allan, skotsk historiemaler (født 1782)
15. april – Jules Robert Auguste, fransk impresjonistisk maler (født 1789)
16. april – Madame Marie Tussaud, fransk voksmodellør (født 1761)
mai – Richard Wyatt, engelsk skulptør (født 1795)
22. juli – Vicente López y Portaña, spansk portrettmaler (født 1772)
13. august – Martin Archer Shee, britisk portrettmaler (født 1769)
15. august – Johann Werner Henschel, tysk skulptør (født 1782)
2. oktober – Sarah Biffen, engelsk handikappet maler (født 1784)
Jean Broc, fransk maler (født 1771)
Francis Hervé, fransk maler (født 1781)
Fei Danxu, kinesisk maler under Qingdynastinet (født 1801)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1850 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cryptothelidae

Cryptothelidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae. Gruppen består av bare én slekt som nå har blitt ført til familien Zodariidae.


== Utseende ==
Disse edderkoppene har de åtte øynene samlet på én knøl, ordnet 2:2:4. Avstanden fra de fremste øynene til forkroppens fremre kant er ganske stor.


== Levevis ==
De lever mellom løvstrø på skogbunnen i tropisk skog. Edderkoppene er ofte mer eller mindre dekket av søle.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt fra Seychellene og India i vest til Samoa i øst.


== Systematisk inndeling ==

Familiens plassering innen Entelegynae er usikker. Gruppen består bare av slekten Cryptothele, som nylig er satt inn i familien Zodariidae.

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Entelegynae
Familien Zodariidae
Slekten Cryptothele L.Koch, 1872
Cryptothele alluaudi Simon, 1893 (Seychellene)
Cryptothele ceylonica O. P-Cambridge, 1877 (Sri Lanka)
Cryptothele collina Pocock, 1901 (India)
Cryptothele cristata Simon, 1884
Cryptothele doreyana Simon, 1890 (Ny-Guinea, Queensland)
Cryptothele marchei Simon, 1890 (Ny-Caledonia, Marianene)
Cryptothele sundaica Thorell, 1890 (Singapore, Sumatra, Java)
Cryptothele verrucosa L. Koch, 1872 (Samoa, Fiji)


== Eksterne lenker ==
(en) Cryptothelidae i Encyclopedia of Life 
(en) Cryptothelidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cryptothelidae hos Artsdatabanken 
(en) Cryptothelidae hos ITIS 
(en) Cryptothelidae hos NCBI 
Cryptothele (Araneae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Merkevareby

En merkevareby, også kjent som fabrikkutsalg (engelsk: Outlet Village, Factory Outlet) er et kjøpesenter som utelukkende inneholder merkevarebutikker, uavhengig av detaljhandelen som distribusjonskanal. 
Merkevarebyene ligger normalt i kort kjøreavstand fra bysentrum og har rabatterte priser. Verdens første merkevareby åpnet i Pennsylvania i USA i 1974. De fleste større byer verden over har nå egne merkevarebyer.
Langen (Bamble)

Langen er en innsjø i kommunene Skien og Bamble i Telemark. Den er en del av Herrevassdraget. Vannet har en rekke mindre tilløp, og har utløp mot øst via Flåte, Mevann og Hellestveitvann til Gyteelva og Herreelva og videre ut i Frierfjorden.


== Referanser ==