jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Voyager (band)

Voyager er et progressiv metal-band fra Perth i Australia.
Bandet har utgitt fire musikkalbum siden de startet i 1999. De er signert til Sensory Records. Bandet har opptrådt på blant annet ProgPower Europe i 2006 og ProgPower USA 2011, samt varmet opp for band som Nightwish og Queensrÿche.


== Medlemmer ==
Daniel Estrin - vokal
Simone Dow - gitar
Alex Canion - bassgitar
Scott Kay - gitar
Ashley Doodkorte - slagverk


== Diskografi ==
StudioalbumElement V (2004)
uniVers (2007)
I am the reVolution (2009)
The Meaning of I (2011)
V (2014)
Ghost Mile (2017)SinglerSober (2007)
Breaking Down (2014)
Misery is Only Company (2016)
Ascension (2017)MusikkvideoerSober (2007)
The Devil in Me (2009)
Lost (2010)
Seize the Day (2012)
The Meaning of I (2012)
Hyperventilating (2014)
Breaking Down (Lyric Video) (2014)
Seasons of Age (2015)
Misery is only Company (2016)
Ascension (2017)
Ghost Mile (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Voyager – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Voyager på Discogs 
(en) Voyager på MusicBrainz 
(en) Voyager på Spotify 
(en) Voyager på Songkick 
(en) Voyager på Last.fm 
(en) Voyager på Genius — sangtekster 
(en) Voyager på AllMusic
United Nations University

United Nations University (UNU) eller FN-universitetet er et organ i De forente nasjoner (FN), som ble etablert i 1973 med forskning, utdannelse, kapasitetsbygging og politikkrådgivning som oppgaver. Det har hovedkontor i Tokyo og kontorer i bl.a. Bonn, New York og Paris. Det består av 14 institutter og programmer i 12 land. Rektor for FN-universitetet er David M. Malone, som har rang som assisterende generalsekretær i FN.


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) United Nations University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Storarveslekta

Storarveslekta (Cerastium) er en slekt i nellikfamilien. Det er først og fremst disse plantene som kalles arve, selv om også andre arter i nellikfamilien med små, hvite blomster har artsnavn som slutter på -arve.
De er glatte eller hårete urter. Blomstene sitter i kvast, eller av og til enkeltvis. Kronbladene er hvite med et hakk i spissen. De har 5–10 pollenbærere. Det er som regel 5 grifler, men av og til 3. De har en avlang frøkapsel som sprekker opp med 6, 8 eller 10 tenner.
Storarveslekta har en kosmopolitisk utbredelse, men de fleste artene vokser i tempererte strøk i Den gamle verden. Mange arter har spredd seg som ugress med menneskelig hjelp.


== Norske arter ==
møllearve (C.dubium)
dovrearve (C. × blyttii)
fjellarve (C. alpinum)
grå fjellarve (C. alpinum subsp. alpinum)
snauarve (C. alpinum subsp. glabrum)
ullarve (C. alpinum subsp. lanatum)
tundraarve (C. arcticum)
storarve (C. arvense)
kystarve (C. diffusum)
vanlig arve (C. fontanum)
ugrasarve (C. fontanum subsp. vulgare)
skogarve (C. fontanum subsp. fontanum)
snau skogarve (C. fontanum subsp. holosteoides)
polararve (C. regelii)
veiarve (C. glomeratum)
klisterarve (C. glutinosum)
snøarve (C. nigrescens var. laxum)
filtarve (C. tomentosum)
brearve (C. cerastoides)
sølvarve (C. biebersteinii)
raggarve (C. brachypetalum)
vårarve (C. semidecandrum)


== Litteratur ==
Lid, J. og D. T. Lid (2005).  R. Elven, red. Norsk flora. Oslo: Samlaget. ISBN 82-521-6029-8. 


== Eksterne lenker ==
(en) Storarveslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Storarveslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Storarveslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Storarveslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Storarveslekta hos Dyntaxa 
(en) Storarveslekta hos ITIS 
(en) Storarveslekta hos NCBI 
(en) Storarveslekta hos Panarctic Flora 
(en) Storarveslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Storarveslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Cerastium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cerastium i Artsdatabanken
Protorabinae

Protorabinae  er en utdødd underfamilie av løpebiller. Alle artene er kjent fra fossiler som går tilbake til jura-tiden, det er ikke kjent noen nålevende arter.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen kan også plasseres i den primitive billefamilien Taldycupedidae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Protorabinae Ponomarenko, 1977
Slekten Aethocarabus Ren, 1995 - bare én art
Slekten Cordorabus Ponomarenko, 1977 - fem arter
Slekten Cretorabus Ponomarenko, 1977 - seks arter
Slekten Lithorabus Ponomarenko, 1977 - bare én art
Slekten Nebrorabus Ponomarenko, 1989 - fem arter
Slekten Obesofemoria Hong, 1982 - bare én art
Slekten Ovrabites Ponomarenko, 1977 - tre arter
Slekten Penecupes Ren, 1995 - bare én art
Slekten Protorabus Ponomarenko, 1977 - sju arter
Slekten Sinocarabus Hong, 1982 - bare én art


== Eksterne lenker ==
(en) Protorabinae hos Fossilworks 
Protorabinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Løpebiller (Carabidae) engelskspråklig
Norsk Entomologisk forening
Xenaroswelliana deltaquadrant

Xenaroswelliana deltaquadrant er en bille, den eneste arten i slekten Xenaroswelliana som har sin egen underfamilien (Xenaroswellianinae) i familien løpebiller. Arten er bare kjent fra ett enkelt eksemplar (holotypen), en hann samlet i Brasil i 1974. Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utseende ==
En ganske liten (holotypen er 4,6 millimeter lang), blekt gulbrun løpebille. Hode og kropp er temmelig jevnbrede, pronotum firkantet. Dekkvingene er tvert avskåret bakerst. Hodet har spredte, lange hår.


== Levevis ==
Det eneste kjente eksemplaret ble samlet fra vegetasjon i utkanten av en sump i et område med cerrado-vegetasjon. Det antas at billen trolig lever sammen med maur eller termitter. Eksemplaret ble stående mellom usortert materiale i en samling i over 30 år før det ble oppdaget i 2007.


== Science-fiction basert navn ==
Slektsnavnet er formet fra det greske ordet xenos, fremmed og bynavnet Roswell, som er kjent fra et påstått UFO-crash på 1940-tallet. Artsnavnet deltaquadrant henspiller på et mystisk område (Delta Quadrant) i TV-serien Star Trek. Begge deler spiller på at denne billen er unik og gåtefull, svært ulik andre kjente løpebiller.


== Utbredelse ==
Xenaroswelliana deltaquadrant  ble funnet i et fjellområder i Goiás-provinsen i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien Xenaroswellianinae Erwin, 2007
Xenaroswelliana deltaquadrant Erwin, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Carabidae of the World
Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder  engelskspråklig
Norsk entomologisk forening
Verdensuret i Berlin

Verdensuret i Berlin (tysk:Weltzeituhr eller Urania-Weltzeituhr) ble oppført på Alexanderplatz i 1969 etter tegninger av industridesigneren Erich John. Uret er formet som en sylinder med 24 ytre flater påskrevet navnet på 148 byer og steder. Den roterende sylinderen viser lokal tid på de oppførte stedene. Metallsirklene over sylinderen symboliserer planetene. På plassen rundt sokkelen er det laget en kompassrose i mosaikk.


== Referanser ==
Hans (1825–1911)

Hans, prins av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg (født 5. desember 1825 på Glücksborg slott, død 1911 i Det Gule Palæ i København) var en yngre bror til kong Christian IX av Danmark. 


== Biografi ==
Han var sønn av hertug Wilhelm av Slesvig-Holsten-Sønderburg-Glücksburg og Louise Caroline av Hessen-Kassel, og ble døpt Johann etter sin stamfar Hans den yngre av Sønderborg.I 1842 trådte han i prøyssisk militærtjeneste, og tok samme år offiserseksamen i Berlin og ble utnevnt til sekondløytnant i det 27. prøyssiske infanteriregiment i Magdeburg. I årene 1844–46 studerte han ved Bonns universitet for i 1847 å tiltre det prøyssiske garderdragonregiment i Berlin. Etter noen år i forskjellige avdelinger, avanserte han 1854 til rittmester og ble året etter satt à la suite med majors karakter. Etter dette tok han opphold i Danmark.
I Danmark ble han leilighetsvis brukt til diverse diplomatiske oppgaver. Da nevøen hans Georg I av Hellas i 1867 reiste til Russland for å gifte seg med storhertuginne Olga Konstantinovna, var han i en periode regent i Hellas.Prinsen levet som ugift, og døde i Det Gule Palæ ved Amalienborg. Han ble gravlagt i Christian VIs krypt i Roskilde domkirke. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johann von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Prins Hans (1825–1911), Internet Movie Database
Bilde av prinsens gravkiste i Roskilde domkirke
Nea Poteidaia

Nea Poteidaia (gresk: Νέα Ποτείδαια, også Νέα Ποτίδαια) er en liten by på Pallenehalvøya, den vestligste av tre halvøyer, i den kommunale enheten Moudania lokalisert i prefekturet Khalkidiki i Hellas. Byen er bygd på det samme stedet som den antikke byen Potidaia (en tid kalt Kassandreia) lå og som siden ble forlatt. Den ligger 33 km sørvest for Polygyros.

Byen ble grunnlagt i 1922 av flyktninger fra østlige Trakia og Kololimnos. Navnet er avledet av byens antikke skytsgud Poseidon. Byen har i dag en befolkning på rundt 900 mennesker.
Byens gamle historie går tilbake til tidlig på 700-tallet f.Kr. da en befolkning fra den greske bystaten Korint opprettet en koloni her. Grunnet byens strategiske posisjon var den jevnlig mål for stridigheter. Kanalen som går gjennom halvøya ble opprettet allerede i antikken og har vært utgangspunkt for byens økonomiske vekst i århundrenes løp og forkorter også i våre dager sjøfarten betydelig.
Nea Poteidaia, som betyr «Nye Poteidaia», har en viktig havn, som gir eneste tilgangspunkt til Pallenehalvøya (også kalt Kassandrahalvøya etter den greske hærføreren Kassandros som bygde byen opp igjen på slutten av 300-tallet f.Kr.)
Nea Poteidaia er et attraktivt sted for ferie da det er mange gjestgiverier og har en god havn. Det er mange hoteller og leiligheter foruten også mange restauranter, barer, supermarked, og flere butikker. Mot den østlige delen er det en populær strand.
En turistattraksjon og av historisk interesse er levningene av festningen hvor greske frihetskjempere forsvarte seg mot muslimske osmanere i 1821 inntil de ble massakrert. Kirken Taxiarches, som ble grunnlagt i 1591, er underlagt klosteret på Athos («hellig fjell»).


== Referanser ==
Jason Molina

Jason Molina (født 1973 i Oberlin, død 2013 i Indianapolis) var en amerikansk musiker fra Lorain i Ohio. Han ga ut musikk under navnet Songs:ohia fra 1996 til 2003. Deretter ga han album under sitt eget navn eller under bandnavnet Magnolia Electric Co..
Molina slet med dårlig helse fra 2009, og hadde ikke helseforsikring. Plateselskapet hans, Secretly Canadian, organiserte en kampanje for folk kunne støtte ham med penger. Han døde i 2013 av organsvikt som følge av alkoholmisbruk.


== Diskografi ==
Alle utgivelser er på Secretly Canadian, hvis det ikke står noe annet.


=== Songs: Ohia ===
Album1997 Songs: Ohia (også kjent som The Black Album)
1998 Impala (originalt utgitt på Happy Go Lucky)
1999 The Ghost (ble kun solgt på turne)
1999 Axxess & Ace
2000 The Lioness
2000 Protection Spells (ble kun solgt på turne)
2000 Ghost Tropic
2001 Mi Sei Apparso Come Un Fantasma (livealbum, Paper Cut Records)
2002 Didn't It Rain
2003 Magnolia Electric Co.EP1997 Hecla & Griper
1998 Our Golden Ratio (Acuarela)
2001 Howler (Absalom)
2001 Travels in Constants (Temporary Residence)


=== Jason Molina ===
Album2004 Pyramid Electric Co.
2006 Let Me Go, Let Me Go, Let Me Go
2012 Autumn Bird Songs (Graveface)


=== Magnolia Electric Co. ===
Album2005 Trials & Errors (livealbum)
2005 What Comes After the Blues
2006 Fading Trails
2007 Sojourner (boks-sett)
2009 JosephineEP2005 Hard to Love a Man
2009 It's Made Me Cry


=== Samproduksjoner ===
Album2009 Molina & JohnsonEP2002 «Translation» on Split: My Morning Jacket / Songs: Ohia (Jade Tree)
2002 Amalgamated Sons of Rest med Will Oldham og Alasdair Roberts (Galaxia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Jason Molina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jason Molina på Discogs 
(en) Jason Molina på MusicBrainz 
(en) Jason Molina på Songkick 
(en) Jason Molina på Last.fm 
(en) Jason Molina på Genius — sangtekster 
(en) Jason Molina på AllMusic 
Magnolia Electric Co.
Formula 18

Formula-18, forkortet F18 er en sportskatamaran seilbåtklasse. F18 bygges etter boksregel. Båten har et stort fartspotensial og har et aktivt miljø i Norge. Båtene er lynraske og seiler med et mannskap på to. Lystallet (LYS (seiling)) er satt til 1,67 og maksfarten er på over 20 knop. Båtklassen ble opprettet på begynnelsen av 90-tallet og vokste raskt til en internationalt anerkjent klasse, med store racingflåter over hele verden. Før århundreskiftet kunne F18-klassen tiltrekke seg opptil 150 båter og mannskap til sine verdensmesterskap. Siden da har en grense blitt satt på maks 150, og kvalifiseringsrunder for VM holdes over hele verden.
I dag bygges båter til F18-klassen av 11 profesjonelle båtbyggere, som hver designer og bygger sin egen båt for klassen. F18-klassen er en formelklasse (box-klasse), og enhver båt som følger det begrensede sett av generelle designspesifikasjoner kan delta i alle F18 regattaer. Dette har ført til at både hjemmebyggere og profesjonelle utbyggere kan designe sine egne F18-båter.
Norsk Formula 18 Klubb ble stiftet i 2008. Klassen ble anerkjent som klasseklubb av NSF i 2009.


== Vektregler ==
F18 klassen bruker også et utjevnende system for å holde tunge mannskaper konkurransedyktig med lys mannskaper. Lette mannskaper er pålagt å seile med mindre jib og spinnaker.


== Klassen verden rundt ==
F18 er utstyrt med asymmetrisk spinnaker, og krever et dyktig og fysisk skikket mannskap til å være konkurransedyktig. Men mange bruker også F18 til ren rekreasjonsseiling. 
F18-klassen er i bruk på regattabaner mange steder rundt om i verden. Flere tusen båter har blitt solgt i løpet av årene. F18-klassen er et fullt respektert medlem av de viktigste internasjonale katamaranklasser, som International A klasse katamaran | A-cat, Tornado og Hobie 16.
Formel 18-klassen var de første sportskatamaranklassen som begynte å bruke identifikatoren "formelen" og "F" i navnet. I denne forbindelse, og i sin rangering av båter, minner om F1 bil og motorsport. Suksessen til F18-klassen på 1990-tallet førte raskt til en spredning av andre formelklasser som F20 og  F16 klasser. Identifikatorene "formelen" og "F" ble først kjent i 1980 i forhold til de større båter som F40 katamaran, F60 trimaran, F28 og andre. Ingen av disse klassene, er klassifisert som sportskatamaraner. Som et eksempel er det F40 12 m (40 fot) lang og krever et fullt mannskap til å seile.


== Eksterne lenker ==
Formula 18 Norge på Facebook
Norsk F18-nettside


== Utenlandske lenker ==
International F18 webpage
North American F18 webpage
UK F18 webpage Arkivert 18. mars 2020 hos Wayback Machine.
Dutch F18 webpage
Australian F18 webpage
German F18 webpage
Italian F18 webpage
Canadian F18 webpage
French F18 webpage
Finnish F18 webpage
Swedish F18 webpage


== Aktive Formula 18 Seilklubber og foreninger ==
SFF18.org  - F18 Sailing Group, Weekly, Southern Region of San Francisco BayISAF F18 Microsite Arkivert 12. juli 2012 hos Wayback Machine.
Blåknapp

Blåknapp er en flerårig urt. Den tilhørte kardeborrefamilien, som nå regnes som en underfamilie av kaprifolfamilien. Den er utbredd i Europa, Asia, og Nord-Afrika.
Stengelen er omkring 40 cm høy, bar og blank nederst. Planten har tykke blanke blad. Disse er som oftest bare og har halvkuleformet korg, som er omtrent 2 cm bred. Blåknapp har blå eller blåfiolett krone med lang kronrør. Griffelen og melknappene til planten stikker ut. Den blomstrer fortrinnsvis i august måned på fuktige steder, på beite- og lyngmark. Blåknapp er vanlig langs kysten i sør, men vokser i Norge nord til Vesterålen. Det er færre forekomster av planten inne i landet.


== Kilder ==
Johannes Lid: Norsk-svensk-finsk flora. Det Norske Samlaget, 1985.


== Eksterne lenker ==
(en) Blåknapp i Encyclopedia of Life 
(en) Blåknapp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Blåknapp hos Artsdatabanken 
(sv) Blåknapp hos Dyntaxa 
(en) Blåknapp hos ITIS 
(en) Blåknapp hos NCBI 
(en) Blåknapp hos The International Plant Names Index 
(en) Blåknapp hos Tropicos 
(en) Kategori:Succisa pratensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Succisa pratensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Succisa pratensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Alan Campbell

Alan Campbell (født 9. mai 1983) er en britisk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i singelsculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Campbell – Olympics.com 
(en) Alan Campbell – Olympic.org 
(en) Alan Campbell – Olympedia 
(en) Alan Campbell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alan Campbell – Storbritannias olympiske komité 
(en) Alan Campbell – FISA
George Nash

George Nash (født 2. oktober 1989) er en britisk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i toer uten styrmann.Han tok gull under Sommer-OL 2016.Nyttårsaften 2016 ble han utnevnt til medlem av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Nash – Olympics.com 
(en) George Nash – Olympic.org 
(en) George Nash – Olympedia 
(en) George Nash – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Nash – Storbritannias olympiske komité 
(en) George Nash – FISA
William Satch

William Spencer Satch (født 9. juni 1989) er en britisk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i toer uten styrmann.Han tok gull under Sommer-OL 2016.I 2016 ble han utnevnt til medlem av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Satch – Olympics.com 
(en) William Satch – Olympic.org 
(en) William Satch – Olympedia 
(en) William Satch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Satch – Storbritannias olympiske komité 
(en) William Satch – FISA
Eric Murray

Eric Murray (født 6. mai 1982) er en newzealandsk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i toer uten styrmann.Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eric Murray – Olympics.com 
(en) Eric Murray – Olympic.org 
(en) Eric Murray – Olympedia 
(en) Eric Murray – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eric Murray – New Zealands olympiske komité 
(en) Eric Murray – FISA
Hamish Bond

Hamish Bond (født 13. februar 1986) er en newzealandsk roer og syklist. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i toer uten styrmann.Han tok gull under Sommer-OL 2016.I 2017 deltok han i VM i landeveissykling. I 2018 vant han temporittet i det australske mesterskapet og i oseaniamesterskapet.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull i åtter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hamish Bond – Olympics.com 
(en) Hamish Bond – Olympic.org 
(en) Hamish Bond – Olympedia 
(en) Hamish Bond – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hamish Bond – New Zealands olympiske komité 
(en) Hamish Bond – FISA 
(en) Hamish Bond – ProCyclingStats 
(en) Hamish Bond – Cycling Archives 
(en) Hamish Bond – CycleBase
Mike Legarth

Mike Johan Legarth (født 23. mars 1960 i Albøge på Djursland) er en dansk forretningsmann og konservativ politiker. Han var valgt til Folketinget fra Sydjyllands storkrets 2007–2015.
Han dro til sjøs i slutten av tenårene, deretter var han sersjant i Den Kongelige Livgarde 1979–1982, seksjonsleder i en rekognoseringsavdeling i UNFICYP på Kypros samt politibetjent på Nørrebro i København 1982–1987 og i Fredericia 1987–1988. Han har diplomutdannelse i strategi, innovasjon og lederskap fra INSEAD i Frankrike fra 2010 og diplomutdannelse i styrearbeid fra samme lærested fra 2011. Siden 1989 har Legarth drevet inkassofirmaet Connection Inkasso i Vamdrup.Legarth var borgermester i Vamdrup 2002–2006, medlem av Kolding kommunestyre 2007–2009 og medlem av Folketinget 2007–2015, valgt fra Sydjyllands storkrets. Som de konservatives finans- og skattepolitiske talsmann i Anders Fogh Rasmussen og Lars Løkke Rasmussens regjeringstid stod Legarth sentralt i forhandlingene om finansloven. Han var også medlem av Folketingets delegasjon til Nordisk råd. I 2015 ble han ikke gjenvalgt til Folketinget.I likhet med faren Jens Christian Legarth så har han vært racingfører, og etablerte Connection-Legarth Racing Team i 1993. Mike Legarth deltok i Formula 2000-serien 1998–1999 og Danish Touringcar Championship (DTC) 2000–2006, og vant DTC Cup-mesterskapet i 2004.Etter at han gikk ut av Folketinget i 2015, ble han administrerende direktør i motorsportfestivalen Classic Race Aarhus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Mike Legarth hos Folketinget
Storfinnkneet

Storfinnkneet er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 162 meter over havet. Fjellet ligger på grensen til Lomsdal-Visten nasjonalpark. 
Fra Storfinnkneet har man flott utsikt mot Sju søstre i nordvest.
Sekundærfaktoren på 26 kilometer er blant de 100 lengste i Skandinavia.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Carl Frederik Ferdinand Stanley

Carl Frederik Ferdinand Stanley (født 1. november 1769 i København, død mellom 8. og 18. november 1805 i Roma) var en dansk arkitekt, sønn av billedhuggeren Carl Frederik Stanley. Han hadde deler av sitt virke i Norge.
Stanley ble utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi under C.F. Harsdorff og
Peter Meyn. Samtidig studerte vennen Bertel Thorvaldsen ved akademiet under faren 
Carl Frederik Stanley. De to studentene søkte reisestipend sammen i 1796, men bare Thorvaldsen fikk.  Stanley tok derfor i mot tilbudet om en stilling som «stadsbyggmester», byarkitekt som man vil si i dag, i Christiania i Norge. Han kom til landet i 1797.
Noe av det man kjenner til at han utførte var et prosjekt til Katedralskolen i Dronningens gate. Blant annet ble auditoriet bygget om etter Stanleys planer, om 
enn i en noe enklere utforming. Auditoriet ble benyttet av Stortinget når det var samlet fra 1814 til 1854. Salen er gjenreist på Folkemuseet.
Geir Thomas Risåsen skriver i sin bok om Carsten Anker og Eidsvollsbygningen på side 116:
«Eidsvollsbygningens arkitekt har vært et åpent spørsmål gjennom hele 1900-tallet. Alt tyder imidlertid på at Anker benyttet den unge danske arkitekten Carl (Charles) Frederik Stanley.»Helt håndfaste bevis har man ikke, men Risåsen nevner at mange av forslagene til ombyggingen av Katedralskolen og tegningene til Eidsvollsbygningen har store likhetstrekk. De viser også at prosjektene var utført av en arkitekt med bakgrunn fra kunstakademiet og på denne tiden var Stanley den eneste med slik kunnskap tilstede i Norge.Stanley er også tilskrevet monumentet over Bernt Ankers ektefelle Mathia, det sto i flere år ved Paléet, men er nå i Frognerparken.
Et annet oppdrag hadde han for John Collett på Store Ullevål gård i Christiania. Han tegnet et klassisk tempel som ble oppført i haven. Tempelet er avbildet på et maleri av Carl Frederik Vogt.
I 1800 reiste Stanley tilbake til Danmark og fikk stipend slik at han kunne dra på studiereise. Han døde i Roma hos Thorvaldsen.


== Noter ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Geir Thomas Risåsen: Eidsvollsbygningen : Carsten Anker og Grunnlovens hus, Damm forlag 2005, ISBN 82-04-09489-2
Joseph Sullivan (roer)

Joseph Sullivan (født 11. april 1987) er en newzealandsk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i dobbelsculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Sullivan – Olympics.com 
(en) Joseph Sullivan – Olympic.org 
(en) Joseph Sullivan – Olympedia 
(en) Joseph Sullivan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joseph Sullivan – New Zealands olympiske komité 
(en) Joseph Sullivan – FISA