jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Paul Cunningham

John Paul Cunningham (alias. John_XC) (født 1970 i England) er en britisk kunstner, mest kjent for sitt arbeid under aliaset John_XC som han benyttet fra 2010 til 2012.
Cunningham er bosatt på Halsnøya, og har utdanning fra Wigan College of Technology (1987 til 1989) og University of Roehampton (1994 til 1996). Cunningham er en allsidig kunstner som arbeider innenfor tegning, maling, installasjoner og performance. Han har hatt en rekke utstillinger. Fra 2010 til 2012 benyttet han aliaset John_XC og laget over 300 verk på gaten hovedsakelig på Vestlandet, hvor han hengte opp bilder samt benyttet paste up på gatevegger. I 2012 gjennomførte han og gatekunstneren Jaz prosjektet "Elektrisk gatekunst" hvor de fikk male 30 el-skap i Bergen sentrum som BKK stilte til disposisjon. Han fikk også oppdraget med å male veggene på Øyatun skule på Halsnøya .


== Stipender ==
Norsk kulturråds utstillingsstipend (2004), Statens kunstnerstipend, arbeidsstipend for yngre kunstnere (2005 til 2007), Jakob Weidemanns minnestipend (2011).


== Referanser ==


== Litteratur ==
John_XC: 2010-2012 No fear to see, Bergen, Blurb inc. (2012)
Bokmosskorpion

Bokmosskorpion (Chelifer cancroides) er en mosskorpion som tilhører familien Cheliferidae. Navnet har den fått fordi den kunne sees på gamle bøker som ble oppbevart for fuktig. Den er ikke et skadedyr, men nyttig ettersom den lever av andre mindre dyr, som støvlus, spretthaler og midd.


== Utseende ==
Bokmosskorpion blir 3–4 mm lange, og bakkroppen er bred og rund med en brunlig farge. På forkroppens sider er det noen små knøler. Den tilhører edderkoppdyrene og har åtte bein, og et par pedipalper, disse er særlig markerte. Det andre og tredje siste leddet på pedipalpene er tydelig avlange og er formet som en klo. Den kan minne om en liten skorpion på utseendet, men til forskjell fra skorpioner, har bokmosskorpioner ingen giftklo på bakkroppen.


== Levevis ==
Bokmosskorpionen er aktiv når det er mørkt, og holder seg vanligvis skjult i dagslys. Den er ufarlig for mennesker, og lever som predator (rovdyr) på andre småkryp, som blant annet støvlus, spretthaler og midd. Den kan krype baklengs og sidelengs. Den finnes i gamle fuglereder, bikuber, under løs bark, i uthus og andre steder der det finnes småkryp. Mest vanlig er den å finne i hus, gjerne blant gamle bøker. 


== Utbredelse ==
Den finnes i hele Norge, men særlig er den rapportert fra de større byene. Den er sjelden i hus som blir omhyggelig vasket, dersom den finnes innendørs i bolighus, er det et tegn på en mulig fuktskade i huset. Den er spredt til alle verdensdeler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klausen, F.E. (1998) Additional records of pseudoscorpions from Norway. Fauna norvegica Serie B 45: 100-103
Stol, I. (2006) Checklist of Nordic Pseudoscorpiones. Norwegian Journal of Entomology 53: 85-87
Stol, I. (2005) Norske mosskorpioner (Pseudoscorpiones) Norske Insekttabeller Nr. 18


== Eksterne lenker ==
(en) bokmosskorpion i Encyclopedia of Life 
(en) bokmosskorpion i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bokmosskorpion hos Artsdatabanken 
(sv) bokmosskorpion hos Dyntaxa 
(en) bokmosskorpion hos Fauna Europaea 
(en) bokmosskorpion hos ITIS 
(en) bokmosskorpion hos NCBI 
(en) Kategori:Chelifer cancroides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chelifer cancroides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chelifer cancroides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norske Insektabeller - Norske mosskorpioner - artsbestemmelsennøkkel (gratis nedlastning som pdf)
- Folkehelseinstituttet - Mosskorpioner
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Amund Skarholt (1892–1956)

Amund Rasmussen Skarholt (født 31. mars 1892 i Orkdal, død 28. april 1956) var en norsk gårdbruker, politiker (NKP/AP) og stortingsrepresentant. 
Skarholt gikk på Skjetlein landbruksskole 1911-1913, og overtok farsgården i 1916.
Han ble medlem av Arbeiderpartiet i 1918. Etter partisplittelsen i 1923 var Skarholt formann i Orkdal avdeling av Norges Kommunistiske Parti fram til 1927. Han gikk over til AP, og ble fra 1928 sekretær i Orkdal arbeiderparti.
Skarholt ble valgt inn i herredsstyret i Orkdal i 1920, og satt i formannskapet fra 1921. Her ble han sittende frem til 1951. Skarholt ble valgt inn på Stortinget i 1934, og representerte der Sør-Trøndelag frem til sin død. Han satt blant annet i Landbrukskomiteen. Han var også Lagtingets visesekretær i en tiårsperiode.


== Referanser ==


== Kilder ==
Haffner, Vilhelm. Stortinget : 1950-1953. Oslo : Tanum, 1950.
Skarholt, Amund Rasmussen ( 1892-1956 ). stortinget.no. Besøkt 13. januar 2013.


== Eksterne lenker ==
(no) Amund Skarholt hos Stortinget 
(no) Amund Skarholt hos Norsk senter for forskningsdata
Amund Skarholt

Amund Skarholt er navnet til flere personer:

Amund Skarholt (1892–1956), politiker
Amund Skarholt (1948), næringslivsleder
MF «Ørnes»

MF «Ørnes», tidligere «Octo», var et arbeidsskip bygd av Tangen Verft i Kragerø for firmaet Great Belt Contractors i 1993 som ble brukt under byggingen av Storebæltsbroen frem til 1996 og deretter til byggingen av Øresundbroen frem til 2000.
Skipet ble kjøpt av Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab i 2000 og ble omdøpt «Ørnes» den 7. desember samme år. Frem til 2001 gjennomgikk hun en ombygging til bruk som bilferge ved Western Shiprepair Yard i Klaipeda i Litauen. Et tilsvarende skip som fikk navnet «Fykan» ble også ombygd og levert til samme tid.
I 2001 ble «Ørnes» satt inn i sambandene i Meløybassenget mellom Ørnes, Meløyene og Vassdalsvik hvor hun fortsatt, per januar 2013, trafikkerer for Torghatten Nord.


== Sambandshistorikk ==
2001- > : Ørnes-Vassdalsvik-Meløysund-Bolga-Støtt-Ørnes (Meløybassenget)


== Kilder ==
Den tyske hjemmesiden Fjordfähren in Norwegen - Ørnes Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine.
Søk i skipsregistrene Arkivert 15. november 2011 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9081942 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Ørnes» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Hjemmesiden til Torghatten Nord
Badeparken (Bodø)

Badeparken Borettslag er et borettslag i bydelen Østbyen i Bodø. Borettslaget består av to sjuetasjes blokker, med et areal på rundt 700 km², sett ovenfra. Byggene ble ferdigstilt 2005.Badeparken har fått navn etter sin beliggenhet rett nord for Bodø Spektrum, som blant annet huser Nordlandsbadet.


== Referanser ==
Neobisium maritimum

Neobisium maritimum er en mosskorpion som tilhører familien Neobisiidae. Den kan minne om en liten skorpion på utseendet. Det andre og tredje siste leddet på de omdannede pedipalpene (klosaksen) er tydelig avlange. Til forskjell fra skorpioner mangler den giftkloen på bakkroppen.
Den er ikke funnet i Norge. Den holder til i fjæren, nær saltvann.


== Litteratur ==
Klausen, F.E. (1998) Additional records of pseudoscorpions from Norway. Fauna norvegica Serie B 45: 100-103
Stol, I. (2006) Checklist of Nordic Pseudoscorpiones. Norwegian Journal of Entomology 53: 85-87
Stol, I. (2005) Norske mosskorpioner (Pseudoscorpiones) Norske Insekttabeller Nr. 18


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neobisium maritimum – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Neobisium maritimum i Encyclopedia of Life 
(en) Neobisium maritimum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Neobisium maritimum hos Artsdatabanken 
(en) Neobisium maritimum hos Fauna Europaea 
(en) Neobisium maritimum hos ITIS 
(en) Neobisium maritimum hos NCBI 
Norske Insektabeller - Norske mosskorpioner - artsbestemmelsennøkkel (gratis nedlastning som pdf)
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Mosemosskorpion

Mosemosskorpion (Neobisium carcinoides) er en mosskorpion som tilhører familien Neobisiidae. Den er en 3 mm lang, metallskinnende mørk rødbrun mosskorpion. Vanlig å finne i åpent landskap og skog, under mosegrodd og soppinfisert bark på døde bartrær, blant løv, barnåler, i mose eller under steiner og greiner.
Den finnes nord i Europa og er ganske vanlig i Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klausen, F.E. (1998) Additional records of pseudoscorpions from Norway. Fauna norvegica Serie B 45: 100-103
Stol, I. (2006) Checklist of Nordic Pseudoscorpiones. Norwegian Journal of Entomology 53: 85-87
Stol, I. (2005) Norske mosskorpioner (Pseudoscorpiones) Norske Insekttabeller Nr. 18


== Eksterne lenker ==
(en) mosemosskorpion i Encyclopedia of Life 
(en) mosemosskorpion i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mosemosskorpion hos Artsdatabanken 
(sv) mosemosskorpion hos Dyntaxa 
(en) mosemosskorpion hos Fauna Europaea 
(en) mosemosskorpion hos ITIS 
(en) mosemosskorpion hos NCBI 
(en) Kategori:Neobisium carcinoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neobisium carcinoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norske Insektabeller - Norske mosskorpioner - artsbestemmelsennøkkel (gratis nedlastning som pdf)
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Pye Jakobsson

Pye Jakobsson (født 1968) er en deltids-stripper, og en av de mest fremtredende sexdebattørene i Sverige. Som sexdebattør er hun involvert i foreningen Rose Alliance - National Organization for sex- og erotikkarbeidere. Hun har også en liberal holdning til narkotika, hvor hun tar til orde for såkalt skadereduksjon. 2003 ble hun omtalt da hun ønsket å bli med i den syndikalistiske fagforeningen SAC.. Hun har mange år vært engasjert i problemstillinger knyttet til menneskerettigheter for sexarbeidere. I dag arbeider hun hovedsakelig som foreleser, forfatter og konsulent knyttet til sexarbeid og skadereduksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju i Aftonbladet
Sydsvenskan.se
Skogmosskorpion

skogmosskorpion (Chernes cimicoides) er en mosskorpion som tilhører familien Chernetidae. De har meget kraftige pedipalper (kloarmen). Den finnes under løs bark.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klausen, F.E. (1998) Additional records of pseudoscorpions from Norway. Fauna norvegica Serie B 45: 100-103
Stol, I. (2006) Checklist of Nordic Pseudoscorpiones. Norwegian Journal of Entomology 53: 85-87
Stol, I. (2005) Norske mosskorpioner (Pseudoscorpiones) Norske Insekttabeller Nr. 18


== Eksterne lenker ==
(en) skogmosskorpion i Encyclopedia of Life 
(en) skogmosskorpion i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skogmosskorpion hos Artsdatabanken 
(sv) skogmosskorpion hos Dyntaxa 
(en) skogmosskorpion hos Fauna Europaea 
(en) skogmosskorpion hos ITIS 
(en) skogmosskorpion hos NCBI 
(en) Kategori:Chernes cimicoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norske Insektabeller - Norske mosskorpioner - artsbestemmelsennøkkel (gratis nedlastning som pdf)
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Ospemosskorpion

Ospemosskorpion (Lamprochernes chyzeri) er en mosskorpion som tilhører familien Chernetidae. Den har meget kraftige pedipalper (kloarmer).  Den finnes under løs bark, men er ikke vanlig i Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klausen, F.E. (1998) Additional records of pseudoscorpions from Norway. Fauna norvegica Serie B 45: 100-103
Stol, I. (2006) Checklist of Nordic Pseudoscorpiones. Norwegian Journal of Entomology 53: 85-87
Stol, I. (2005) Norske mosskorpioner (Pseudoscorpiones) Norske Insekttabeller Nr. 18


== Eksterne lenker ==
(en) ospemosskorpion i Encyclopedia of Life 
(en) ospemosskorpion i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ospemosskorpion hos Artsdatabanken 
(sv) ospemosskorpion hos Dyntaxa 
(en) ospemosskorpion hos Fauna Europaea 
(en) ospemosskorpion hos ITIS 
(en) ospemosskorpion hos NCBI 
(en) Kategori:Lamprochernes chyzeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norske Insektabeller - Norske mosskorpioner - artsbestemmelsennøkkel (gratis nedlastning som pdf)
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Grønlandslag

Grønlandslag, eller norrønalag, var organisasjoner som ble dannet på 1920-tallet i Norge for å støtte norske rettigheter til Grønland, den gang en dansk koloni.
Det fantes grønlandslag i mange norske byer, som Oslo, Stavanger, Kristiansand, Kristiansund, Trondheim og Svolvær. De fikk til dels bred oppmerksomhet i pressen, og i 1926 ble det også dannet et nasjonalt forbund, Norges Grønlandslag, med Anton Wilhelm Brøgger som formann. Lagene omfattet mange fremtredende navn i norsk samfunnsliv, deriblant landets ledende eksperter i folkerett og ishavsspørsmål.Grønlandslagene tok også opp andre saker som omhandlet forholdet mellom Danmark og Norge, og i 1925 kom for eksempel Norørønafelaget Bragr med skriftet «Tordenskiold heimatt til Noreg».


== Kilder ==
Dahl, Hans Fredrik (1973). Norge mellom krigene : det norske samfunn i krise og konflikt 1918-1940. Oslo: Pax. s. 27-28. ISBN 8253003064.
Nord-Pas-de-Calais’ gruveområde

Nord-Pas-de-Calais' gruveområde (frank Bassin minier du Nord-Pas-de-Calais) er et verdensarvområde i den nordfranske regionen Nord-Pas-de-Calais. Regionen har tydelige spor, både økonomisk, sosialt, økologisk og kulturelt fra den intensive kullgruvevirksomheten som har pågått her fra om lag 1700 til ut på 1900-tallet. 
Verdensarvområdet er den vestlige delen av en mer omfattende gruveregion som ligger på grensen mellom Belgia og Frankrike, langs elvene Samber och Maas. Det ble utropt til verdensarvområde 30. juni 2012.
Verdensarvminnet omfatter 109 bygninger og strukturer: gruver, slagghauger, sjaktheiser, jernbane og annen infrastruktur, gruvelandsbyer og arbeiderboliger, administrasjonsbygninger og bygninger for andre samfunnsformål: skoler, kirker og kommunehus. 

 It presents a remarkable cultural landscape in terms of its continuity and homogeneity. It provides an important and well preserved example of coal mining and its associated urban planning throughout the two centuries of intensive coal extraction from the end of the 18th century to the last quarter of the 20th century, through industrial methods involving a great many workers.


== Historien ==

De første kullforekomsten ble oppdaget i Boulogne i 1660, og den første gruven kom i drift i 1692. Denne måtte imidlertid raskt innstille. Fra 1720 er det drift i et fire meter tykt kullsjikt i Jeanne Colard-gruven, men denne måtte innstille på grunn av oversvømmelser i gruven. Denne driften har imidlertid vist at det er potensial for gruvedrift, og flere gruver åpenet. Et drivverdig funn oppdages i 1734 i en gruve i Anzin og i 1757 etableres selskapet Compagnie des mines d'Anzin. Selskapet ekspanderer raskt, men også andre selskap dannes, blant annet Compagnie des mines d'Aniche som i 1778 finner kull i Sainte-Catherine - Saint-Mathias. 
På begynnelsen av 1800-tallet ble gruvedriften forenklet av dampmaskiner og forbedrede dreneringsteknikker. Den industrielle revolusjon, som skjøt fart på 1830- og 1840-tallet, skapte på sin side økt etterspørsel etter kull som energikilde; dette førte til høyere priser og akselerert utvinning.
I en gruveulykke i 1906 døde 1099 personer. Dette førte i første omgang til streiker, og senere til bedrede sikkerhetstiltak. Store deler av regionen ble herjet under første verdenskrig, og det tok flere år å bygge opp igjen anleggene og infrastrukturen i området. I 1944-46, ved avslutningen av andre verdenskrig, ble selskapene nasjonalisert og samlet i Charbonnages de France. Fra 1960 begynte nedleggelsen av gruver, og på 1980-tallet var bare noen få gruver i drift.


== Eksterne lenker ==
(en) Bassin minier du Nord-Pas-de-Calais – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
bmu.fr, kanpanjenettstedet for verdensarvstatus
Verdenscupen i orientering 2005

Verdenscupen i orientering 2005 var den 11. utgaven av Verdenscupen i orientering. Den bestod av 12 arrangement som foregikk i Storbritannia, Japan og Italia. WOC (VM) var inkludert i verdenscupen.


== Arrangement og resultater ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Sammenlagtresultater ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Nasjonskonkurransen - sammenlagt ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Eksterne lenker ==
IOF WorldCup 2005
WorldCup 2005 Results and Bulletins Arkivert 20120812221614 hos WebCite
Lilleborgsaken

Da de ved Kgl. res. av 22. juli 1930 meddelte koncesjoner til De No Fa A/S og Lilleborg Fabrikker A/S ansees uheldige for norske interesser, uttaler Odelstinget at de nevnte koncesjoner ikke burde vært meddelt.
 
Lilleborgsaken utløste den politiske striden som felte Johan Ludwig Mowinckels Venstre-regjering i 1931. Dette åpnet for Norges første Bondeparti-regjering under ledelse av Peder Kolstad.
Stridens kjerne var konsesjoner innenfor norsk fettindustri. Regjeringen hadde i 1930 gitt Lilleborg konsesjon til å erverve De Nordiske Fabrikers (Denofa) mølle i Fredrikstad mot at Denofa overtok halve aksjekapitalen i Lilleborg. Denofa var imidlertid eiet av britisk-nederlandske Unilever, så dette ville føre til at utenlandske kapitalinteresser ville få en dominerende stilling i norsk fettindustri. For å kompensere for dette krevde regjeringen at Denofa-eierne skulle gå inn og sikre norske margarinfabrikker, men avtalen ble imidlertid avvist av Trustkontrollen.
Saken kom opp i Odelstinget våren 1931, der et flertall på 57 mot 55 vedtok en uttalelse som konkluderte med at konsesjonene ikke burde ha vært gitt. Odelstingets flertall bestod av Arbeiderpartiet, Bondepartiet, Det radikale Folkeparti og Venstre-representantene Rudolf Peersen og Carl Hartmann, mens resten av Venstre og hele Høyres gruppe stemte til Mowinckels fordel. Det var dermed to representanter for Mowinckels eget parti som gjorde at flertallet tippet mot ham, og som et resultat ble Peersen og Hartmann midlertidig ekskludert av Venstre.
Mowinckel leverte sin avskjedssøknad den 8. mai, og fire dager senere ble Peder Kolstads regjering utnevnt i statsråd. Senere samme år valgte Kolstad likevel å gi konsesjon til oppkjøpet, på tross av at det ikke ble noe sikring av margarinfabrikkene.


== Kilder ==
Debes, Jan (1950). Det norske statsråd : 1814-1949. Cammermeyer. Side 181
«Lilleborgsaken» i Gyldendals konversasjonsleksikon. Oslo : Gyldendal, 1933
Eurojackpot

Eurojackpot er et spill Norsk Tipping lanserte i januar 2013. Det er et samarbeid mellom nasjonale spillselskaper i en rekke land i Europa. Spillet har en minimum førstepremie på 70 millioner norske kroner. For å vinne førstepremien må man ha fem rette hovedtall (1 til 50) og to rette stjernetall (1 til 12). I tillegg vil det være ytterligere elleve pengepremier. Det vil også være et tilleggsspill på internett hvor man kan vinne reiser.
Høyeste premie er satt til 120 millioner euro (Omtrent 1 200 millioner norske kroner per 2022).


== Vinnersjansen ==


== De største premiene ==


== Historie ==
Eurojackpot ble planlagt i seks år, før det endelig ble realisert i mars 2012. I de deltagende landene er spillet en konkurrent til EuroMillions, som også er et felleeuropeisk lotterispill. De deltagende landene avtalte i november 2011 at spillet skulle settes i gang i løpet av 2012, og senere meldte både Norge, Sverige og Island seg som interessenter, og ble senere med i spillet.
Selve salget av spillet startet lørdag 17. mars 2012, og den første trekningen i spillet ble avholdt fredag 23. mars 2012. Der var ingen vinnere av det store førstepremiebeløpet ved den første trekningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eurojackpot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk Tippings side om Eurojackpot
Trustkontrollen

Trustkontrollen var et norsk statlig kontrollorgan som skulle hindre monopolvirksomheter og karteller i å utnytte stillingen sin til å kreve for høye priser.
Organet var underlagt Justisdepartementet, og eksisterte fra 1926 til 1940.


== Bakgrunn ==
De første eksempler på priskontroll i moderne tid i Norge kom under første verdenskrig, der det tidlig ble satt maksimalpris på melk og smør. Utover i krigen var matvaremangelen i landet alvorlig, og prisdirektoratet la ned forbud mot å øke matprisene uten godkjennelse.
En trustkommisjon ble satt opp i 1916 for å utarbeide et lovforslag om antitrustvirksomhet, og fra 1920 fikk Norge en midlertidig lov om trust- og kartellkontroll. Den permanente Trustloven tok til å gjelde i 1926, med Wilhelm Thagaard som trustkontrolldirektør.


== Ansvarsområder ==
Trustkontrollen fikk ansvar for å for å overvåke markedet med tanke på tendenser til monopolvirksomhet, og fikk et spesielt ansvar for å følge opp utenlandske truster som forsøkte å kjøpe opp norske selskaper. Trustkontrollen fungerte også som klageinstans for personer og bedrifter som ble nektet å handle med andre bedrifter, og Trustkontrollen kunne da pålegge levering om handelsnekten ble ansett å være urimelig.


== Kjente saker ==
Blant de kjente sakene Trustkontrollen var involvert i var British American Tobaccos (BAT) forsøk på å etablere seg i Norge på slutten av 1920-tallet. Den eksisterende tobakkindustrien nektet å handle med tobakksforretninger som også førte BAT-produkter, men Trustkontrollen kom til slutt til at det ikke var grunnlag for å forby leveringsnekten. Kort tid etterpå solgte British American Tobacco fabrikkene sine til norske interesser.
En annen sak der Trustkontrollen spilte en viktig rolle var Lilleborgsaken, der Unilever var på vei til å skaffe seg kontroll over norsk fettindustri. Regjeringen Mowinckel gav konsesjon til Unilevers overtagelse av 50 % av Lilleborg, mens Trustkontrollen engasjerte seg mot avtalen. Mowinckel fikk stortingsflertallet mot seg og gikk av, men etterfølgeren Peder Kolstads regjering opprettholdt konsesjonen.


== Kilder ==
Eide, Per H. (1980). Sosialøkonomi 1 for handel og kontor. Oslo: Universitetsforlaget. s. 83-84. ISBN 8200283720.