jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ignacio Elizondo

Ignacio Elizondo (født som Francisco Ignacio Elizondo Villarreal 9. mars 1766 i Valle de Salinas, Ny-Spania, død 2. september 1813) var en leonesisk rojalistisk general og kommandant i den mexicanske hæren.
Han er nok aller mest kjent for sin strategiske plan i 1811 om å fengsle flere forløpere som kjempet for den meksikanske uavhengighetskrigen på begynnelsen av 1800-tallet, blant Miguel Hidalgo, Ignacio Allende og Juan Aldama. Flere av disse opprørerne ble henrettet kort tid etter at de var blitt tatt til fange.
Ignacio Elizondo begynte på sin militære karriere i 1798, etter å ha blitt utpekt av løytnant Pesquería til å være hans provinsielle militsselskap. To år senere ble han utnevnt til kaptein i Det nye kongedømmet León. 
Elizondo ble etter den mexicanske uavhengighetskrigen lovprist av rojalistene, og selv av kong Fernando VII, som utnevnte ham til en høyere grad innen den rojalistiske hæren. Men gleden varte ikke så altfor lenge, for mens Elizondo prøvde å konvertere en rekke byer i Ny-Spania til realismen, skaffet han seg etter hvert mange fiender, og han ble sterkt hatet av de gjenværende opprørerne som han hadde kjempet imot under uavhengighetskrigen. Han ble drept av en av disse opprørerne i september 1813.
Alexander Kosenkow

Alexander Kosenkow (født 14. mars 1977 i Tokmok i Den kirgisiske sosialistiske sovjetrepublikk) er en tysk sprinter, som spesialiserer seg på 100 meter.


== Karriere ==
Kosenkow har deltatt i flere VM, uten å vinne noen medalje. Han deltok i sitt første VM i 2001, der han løp 200 meter på 20,66, som ikke holdt til å kvalifisere seg videre fra kvartfinalen. Han deltok også i VM i 2002 og 2003, uten å komme til finalen.
Hans første internasjonale medalje fikk han som junior, da han vant bronse på 4 x 100 meter stafett under Junior-EM i friidrett 1995 i Ungarn. Som senior vant han sin første medalje under EM i friidrett 2002 i München, der Tyskland vant bronse på 4 x 100 meter stafett.
I 2004 deltok han i OL i Athen, på 100 meter. Tiden 10,24 holdt til 6.-plass i hans kvartfinaleheat, men han gikk ikke videre. Bedre gikk det i neste OL, i 2008. Her deltok han på 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Till Helmke og Martin Keller. I deres kvalifiseringsheat ble de slått av Jamaica og Canada, men tiden deres på 38,93 var den sjette beste tiden av de 16 lagene som deltok, dermed ble de kvalifisert til finalen. Her løp de på 38,58, og endte på femteplass.
Under EM i friidrett 2010 i Barcelona deltok han på 4 x 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Marius Broening og Martin Keller. Her fikk det tyske laget bronse, bak Russland og Storbritannia. Tiden ble 38,44. Individuelt ble han slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiden 10,38.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Kosenkow – Olympics.com 
(en) Alexander Kosenkow – Olympic.org 
(en) Alexander Kosenkow – Olympedia 
(en) Alexander Kosenkow – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Alexander Kosenkow – Tysklands olympiske komité 
(en) Alexander Kosenkow – World Athletics 
(en) Alexander Kosenkow – Diamond League 
European Athletics - Alexander Kosenkow
Lia (navn)

Lia er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Det kan være:

en skandinavisk variant av Li, som er en kortform av navn som begynner eller slutter med li.
en italiensk og portugisisk form av Lea.
en italiensk kortform av Rosalia.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Lia og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Lia Vissi (f. 1955), kypriotisk sangerinne
Lia Boysen (f. 1966), svensk skuespiller
Lia Rejane Mendes Barcellos, brasiliansk musikkterapeut
Lia Cruz, filippinsk TV-vert
Lia Ices, sanger og pianist
Lia Slater, forfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Lia
(en) Think Baby Names: Lia
Victoriaøya

Artikkelen er om den arktiske  Victoriaøya. Se også Victoriaøya (Antarktis) og Victoriaøya (Canada).Victoriaøya (russisk: Виктория) er ei isdekket øy mellom Svalbard og Frans Josef Land. Den tilhører geologisk sett Svalbard og ligger 60 km øst for Kvitøya. Administrativt tilhører den Arkhangelsk oblast i Russland og ligger 170 km vest for Aleksandra Land.Øya er lav, og kan i tider med lite is være vanskelig å få øye på. Isbremmen stiger fra nord til sør, og ender i en bratt kant. De siste femti årene har kanten trukket seg 500 meter bakover.


== Historie ==
Fangstmenn kan ha besøkt øya i varme perioder av den lille istid før 1700. Etter hvert som farvannene ble enklere å navigere, kan båter som drev fangst i de østlige delene av Svalbard ha besøkt øya før 1865.Første dokumenterte landgang skjedde 20. juli 1898 av Johannes Nilsen og Ludvig Bernard Sebulonsen fra Tromsø som skulle jage hvalross med skuta «Freia». Dagen etter ankom dampyachten «Victoria»  ført av P. W. Nilsen og eid av den engelske arktisvenn Arnold Pike; derav navnet «Victoriaøya»  Flere gjorde landhogg etterhvert, som i 1925 da «Den britiske arktis-ekspedisjonen» med Frank Worsley og islandske Grettir Algarsson reiste med skuta «Island» på vei mot Frans Josef Land.
Området var et ingenmannsland inntil den 15. april 1926, da  Sovjetunionen, uten dokumentert landgang, gjorde formelt krav på Frans Josef Land inkludert Victoriaøya som en del av sitt nordområde. Norge leverte offisiell protest 19. desember 1926 og finansierte et par ekspedisjoner inn i området uten å gå i land. Hvalreder Lars Christensen fra Sandefjord utrustet «S/S Torsnes» og «M/C Hvalrossen» for å blant annet annektere øya privat, men isforholdene umuliggjorde landgang. Den amerikanske Louise Boyd utrustet  «Hobby» for å lete etter den forsvunne Roald Amundsen og nådde øya sensommeren 1928 med flyger Hjalmar Riiser-Larsen som leder. Professor Otto Schmidt, som blant annet var på leting etter seks forsvunne fra Umberto Nobiles havari, gikk i land fra den russiske isbryteren «STS Sedov» 19. juli 1929 som første dokumenterte russer. 

6. august 1930 ble Victoriaøya annektert på vegne av Harald M. Leite fra Ålesund, reder av «MK Bratvaag» som ble brukt under Bratvaag-ekspedisjonen, ledet av Gunnar Horn ved Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser. Dette var ikke offisielt, men Leite redegjorde for anneksjonen i et privat brev til Utenriksdepartementet den 16. desember 1930.  På returen fant «Bratvaag» varden nedrevet.Sovjetunionen annekterte offisielt øya den 29. august 1932 da  Nikolaj Zoebov og kaptein Sergej Popov  på isbryteren «Nikolaj Knipovitsj» plantet flagget på det nordvestlige kapp, som ble kalt Kapp  Knipovich (Мыс Книповича). Hendelsen ble omtalt i Izvestija og rapportert i Bergens Aftenblad 15. september 1932. Samme dag ble historien om den norske 1930-annekteringen offentliggjort i Aftenposten.

En russisk radio- og overvåkings-stasjon med besetning på seks personer og tilknytning til Dikson, ble etablert på øya den 1. november 1959 og holdt i drift fram til 1. april 1994. Etter 1994 har øya vært ubebodd.


== Referanser ==
Sigurd Mikal Karoliussen

Sigurd Mikal Karoliussen (født 1969) er en norsk filmprodusent, oppvokst i Asker. 
Karoliussen er utdannet ved produsentlinjen på Den Norske Filmskolen hvor han ble uteksaminert fra det første kullet i 2000. Fra tidligere har han en bachelor fra Norges Markedshøyskole (1995) og grunnfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo (1996).  
I perioden 1996 til 2011 jobben han innen produksjonsledelse på over 25 filmer: Elling, Buddy, Kvinnen i mitt liv, Uno, Izzat, Vinterland og Blåfjell 2 (m.fl.). I 2007 ble han ansatt som rådgiver med ansvar for spillefilm og TV-serier ved Nordisk Film & TV Fond og deltok i tildeling av støtte til blant annet: Millenium, Max Manus, Broen, Halvbroren, Pagten, De ofrivilliga, Sånger från andra våningen, Låt den rätte komma in, Kunsten at græde i kor, Antichrist, Snabba cash og Kon-Tiki. 
I 2010 startet han opp Moskus Film sammen med Jan Eirik Langoen, og sammen produserte de 'Age of Heroes' (2010) og Reisen til Julestjernen (2012). 
Da Nordisk Film Production Norge startet opp i 2015 ble Karoliussen ansatt som en av produsentene, og i 2016 hadde han premiere på Magnus en dokumentarfilm om sjakkspilleren Magnus Carlsen.
Karoliussen har senere arbeidet i Nordisk Film Production med produksjon av tv-seriene TWIN’ (2019) for NRK og Scandinavian Star (2020) for NRK, DR og SVT.


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Mikal Karoliussen på Internet Movie Database 
(en) Sigurd Mikal Karoliussen hos The Movie Database
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 50 meter frisvømming menn

Øvelsen 50 meter frisvømming menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 14. og 15. august i Budapest, Ungarn.


== Rekorder ==


== Forsøksheat ==
Resultatene var som følger:


== Semifinale ==
Resultatene var som følger:


== Finale ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Finaleresultater
Hafslund Glassverk

Hafslund Glassverk var et foretak i Sarpsborg som ble etablert i 1862. Det ble tatt over av Larvik Glassverk i 1876. I 1873 påtok overingeniør i Vegvesenet, Albert Fenger-Krog seg å lede driften, men etter et år gikk han tilbake til en stilling i Vegvesenet.


== Referanser ==
Antarctic Heritage Trust

Antarctic Heritage Trust er en koalisjon mellom Antarctic Heritage Trust (New Zealand) (etablert 1987) og UK Antarctic Heritage Trust (etablert 1993) med formål å fremme kunnskapen om menneskets historie i Antarktis og dens relevans for det moderne samfunnet. Blant oppgavene til Antarctic Heritage Trust er å identifisere, utbedre, bevare og registrere historiske steder og kulturminner i Antarktis i Antarktis.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Louise Boyd

Louise Arner Boyd (født 16. september 1887 i San Rafael utenfor San Francisco, død 14. september 1972 i San Francisco) var en amerikansk fotograf og polfarer av indiansk herkomst.
Boyd er kjent for å ha utrustet og deltatt på syv sommerlange ekspedisjoner til Arktis finansiert med familieformuen basert på olje som hun arvet i 1920. Etter å ha turet lenge nådde hun Spitsbergen på et cruiseskip i 1924.  Så traff hun det engelske kongeparet i 1925. Hun  utrustet i 1926 den første tur med skuta «Hobby». Boyd  skjøt mange isbjørn  med venner og var angivelig første kvinne som gikk i land på Frans Josefs land. Slik  ble hun kalt The lady who tamed the Arctic. 
Med samme skuta skulle hun i 1928 på nok en forlystelsestur. Men i Tromsø var tidenes redningsaksjon etter Luftskipet «Italia» og den forsvunne Roald Amundsen, så hun dedikerte skuta, ledet av Hjalmar Riiser-Larsen, til dette. Boyd  reiste  tre måneder og 16 100 km mellom Frans Josefs land og Grønlandshavet og var innom Victoriaøya. Hennes foto og filmer ble gitt til American Geographical Society. 
I juli 1931 utrustet hun «Veslekari» med skipper Paul Lillenes, til Øst-Grønland og gratulerte 17. juli 1931 okkupanten Hallvard Devold i Myggbukta. Så vandret de på Jettebreen og badet i Geologfjorden. Ved innløpet til Isfjorden (Grønland) ligger Miss Boyd Land og Louisebreen, navnsatt av kartograf Lauge Koch. Sponset av American Geographical Society og med Johan Olsen (Ålesund) som skipper, ble det tre nye turer, den første  i 1933. Man ga  værmeldinger via telegraf til Tromsø og kunne med et nytt ekkolodd rapportere hvor storsilda stod. I 1937 fant den tredje turen med et mobilt ekkolodd, en underhavsrygg mellom Bjørnøya og Jan Mayen som fikk navnet Louise A. Boyd-banken, også kalt Boyd Seamount.  Den fjerde fant sted i 1938, men i 1939 returnerte hun til sin hjemby.
Med sin nære kjennskap til Grønland ble hun under den andre verdenskrig hyret inn av krigsmakten som forbød publisering av hennes manuskript av 1940. I 1941 utrustet hun polarskuta «Effie M. Morrissey» og studerte hvordan polenes magnetisme forstyrret navigasjon for National Bureau of Standards som betalte mannskapet ellers. Resten av krigen jobbet hun i Pentagon.
I 1955 leide hun en DC-4 fløyet av norskamerikaneren Thor Solberg, for å bli den første kvinne som fløy over Nordpolen.


== Premier ==
St. Olavs Orden 1928 for assistansen ved letingen etter Roald Amundsen.  Kvinne nr. 3 i verden.
den franske Æreslegionen 1928 for ditto (lette etter Amundsen)
Cullum-medaljen 1938 fra American Geographical Society som 2. kvinne i verden
den svenske Andrée-plaketten
æresborger av hjembyen San Rafael i California 1939
Californias vitenskapsakademi. Fellow 1939 og æresmedlem 1949
U.S. Army's Certificate of Appreciation
Royal Geographical Societys gullmedalje
æresdoktor ved flere universitet


== Utgivelser ==
The fiord region of East Greenland (1935)
The Polish Countryside (1937)
The Coast of Northeast Greenland (1940).  Manuskript hemmeligholdt og publisert i 1948


== Referanser ==
Act Now

Act Now er Strømmestiftelsen sin linje ved skolen Hald Internasjonale Senter som ligger i Mandal. Linjen er et utvekslingsprogram, og studentene på Act Now er både norske ungdommer som søker seg inn på skolen, og ungdom tilknyttet prosjekter drevet av Strømmestiftelsen sine samarbeidsorganisasjoner i andre land som Uganda, Tanzania, Peru og Bolivia.


== Referanser ==
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 100 meter butterfly menn

Øvelsen 100 meter butterfly menn ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 13. og 14. august i Budapest, Ungarn.


== Finale ==


== Eksterne lenker ==
Finaleresultater
Martin Keller

Martin Keller (født 26. september 1986 i Rochlitz) er en tysk sprinter, som spesialiserer seg på 100 meter.  


== Karriere ==
I Sommer-OL 2008 deltok han på 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Till Helmke og Alexander Kosenkow. I deres kvalifiseringsheat ble de slått av Jamaica og Canada, men tiden deres på 38,93 var den sjette beste tiden av de 16 lagene som deltok, dermed ble de kvalifisert til finalen. Her løp de på 38,58, og endte på femteplass. 
Under EM i friidrett 2010 i Barcelona deltok han på 4 x 100 meter stafett, sammen Tobias Unger, Marius Broening og Alexander Kosenkow. Her fikk det tyske laget bronse, bak Russland og Storbritannia. Tiden ble 38,44.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Keller – Olympedia 
(en) Martin Keller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Martin Keller – Tysklands olympiske komité 
(en) Martin Keller – World Athletics 
(en) Martin Keller – Diamond League
Sophies minde (Bergen)

Sophies minde er et tidligere lyststed i Kleiven 10, på Kråkenesneset ved Nordåsvannet i Fyllingsdalen bydel i Bergen.


== Gården Kråkenes og lyststedet ==
Rundt 1740 ble gården Kråkenes ryddet og denne fungerte som husmannsplass under Fjøsanger gård fram til 1809. Notarius publicus i Bergen, Johan Krefting, kjøpte Kråkenes i 1810. Her fikk han oppført et lyststed med et hovedhus i empirestil, i to etasjer og med mansardtak. En marmorplakett på fasaden daterer «Sophies minde» til «den 7de August 1810». Stedet har fått navn etter Kreftings datter, Sophie. Huset er nesten uendret og har blant annet bevart de såkalte engelske skyvevinduene. Eiendommen ble overtatt av arkitekt Frederik Konow Lund i 1933 og lyststedet ble hans bolig fra 1935.


== Fredning ==
«Kraakenes» ble fredet allerede i 1927. I 2006 ble fredningen utvidet til også å gjelde hageanlegg og eksteriør til uthus, vaskehus og potetkjeller. Uthuset, det såkalte kjellerloftet, skal være bygget på slutten av 1800-tallet. Konow Lund skal også en tid ha brukt kjellerloftet som arkitektkontor. Vaskehuset ble bygget av Konow Lund i 1934. Potetkjellerens datering er usikker, men kan stamme fra den opprinnelige gården Kråkenes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fredningsvedtak
«Sophies minde (Bergen)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fletch lever

Fletch lever (originaltittel: Fletch Lives) er en amerikansk krimkomedie fra 1989 med Chevy Chase i hovedrollen som journalisten Fletch. Andre sentrale roller spilles av Hal Holbrook, Julianne Phillips og R. Lee Ermey. Regien er ved Michael Ritchie. Fletch lever er en oppfølger til Fletch. 
Filmen fikk lunken mottakelse av filmkritikerne, men ble en moderat publikumssuksess.


== Handling ==
Fletch (Checy Chase) arver en gammel tante, og reiser fra Los Angeles til Louisiana for å overta plantasjen Belle Isles. Han havner etterhvert til sengs
med sakføreren som skal overlate ham tantens arv, og problemene starter når han neste morgen finner henne myrdet. Fletch starter egen etterforskning, men havner selv i fengsel. Etter det kortvarige fengselsoppholdet leder etterforskningen ham til en kristen vekkelsesbevegelse som ledes av den predikanten Jimmy Lee Farnsworth (R. Lee Ermey). Fletch oppdager at predikanten bruker tvilsomme metoder under sine store vekkelsesmøter og han blir også kjent med at han ønsker å bygge en kristen opplevelsespark på eiendommen til Fletch. Men eiendommen viser seg også å være ønsket av et firma som driver med kjemikalier.


== Om filmen ==
Filmen ble innspilt ulike steder i Louisiana, samt noen scener i California.
FilmkritikerneFletch lever fikk lunken mottakelse av filmkritikerne, noe som gjenspeiles i at den kun har fått 37 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den bare en og en halv av fire stjerner.VGs anmelder gav den terningkast fire og mente at den var riktig underholdende, til tross for at den hadde en «syltynn historie». Dagbladets anmelder gav den terningkast tre.
PublikumDen innbrakte $35,1 millioner på amerikanske kinoer og havnet dermed på en 35.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1989.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fletch lever på Internet Movie Database 
(no) Fletch lever hos Filmfront 
(no) Fletch lever på NRK TV 
(sv) Fletch lever i Svensk Filmdatabas 
(da) Fletch lever i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Fletch lever på Allociné 
(nl) Fletch lever på MovieMeter 
(en) Fletch lever på AllMovie 
(en) Fletch lever på Turner Classic Movies 
(en) Fletch lever på Rotten Tomatoes 


=== Filmtrailer ===
Filmtrailer Arkivert 10. mars 2011 hos Wayback Machine. (IMDb)
Arnaud Destatte

Arnaud Destatte (født 26. juli 1988 i Uccle) er en belgisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.


== Karriere ==
Destatte ble belgisk mester på 400 meter i 2010, med ny personlig rekord på 46,28. Dette gjorde at han kvalifiserte seg til EM i friidrett 2010 i Barcelona. Her deltok han både individuelt og på stafett. På 400 meter nådde han semifinalen, men kom der på syvendeplass, og ble slått ut. Fire dager senere var han med på stafettlaget som vant bronse på 4 x 400 meter stafett. De fikk tiden 3.02,60, og ble slått av Russland og Storbritannia. De øvrige på laget var Kevin Borlée, Cédric Van Branteghem og Jonathan Borlée.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arnaud Destatte – World Athletics 
(en) Arnaud Destatte – Diamond League 
European Athletics - Arnaud Destatte
Håvard Moen

For ordføreren i Holtålen kommune, se Håvard Moen (ordfører)Håvard Moen (født 11. januar 1957 i Namsos) er en norsk fotballspiller som har spilt for Namsos og for Rosenborg Ballklub.
 Han spilte for Rosenborg i 1983 og 1984, og ble toppskårer i 1983 med 8 mål.


== Referanser ==
Ille bra

Ille bra er et kjent og positivt ladet uttrykk (et oksymoron) som opprinnelig stammer fra Østfold. Uttrykket benyttes i blant annet Fredrikstad og Sarpsborg.
Mediehuset Fredrikstad deler hvert år ut Ille bra-prisen. Prisen er et lokalt kundepleiekonsept med innlagt «Oscar-utdeling» der annonser, annonsører, annonseprodusenter og reklame som fag og område står i fokus.
«Ille bra» er også tittelen på andresporet på Fryd & Gammens album fra 2001, Bryllup på slottet.


== Referanser ==
Jacky Cheung

Jacky Cheung (kinesisk: 張學友, pinyin: Zhang Xueyou, født 10. juli 1961 i Hongkong) er en kinesisk skuespiller og sanger innen sjangeren cantopop. Hans kinesiske navn er Cheung Hok-Yau (på kantonesisk) eller Zhang Xueyou (på mandarin). Han har deltatt i minst 60 filmer og har sunget et betraktelig antall popmelodier.
Han synger også jazz og i musikaler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jacky Cheung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacky Cheung på Internet Movie Database 
(sv) Jacky Cheung i Svensk Filmdatabas 
(da) Jacky Cheung på Scope 
(fr) Jacky Cheung på Allociné 
(en) Jacky Cheung på AllMovie 
(en) Jacky Cheung hos Rotten Tomatoes 
(en) Jacky Cheung hos The Movie Database 
(en) Jacky Cheung på Apple Music 
(en) Jacky Cheung på Discogs 
(en) Jacky Cheung på Discogs 
(en) Jacky Cheung på MusicBrainz 
(en) Jacky Cheung på Spotify 
(en) Jacky Cheung på Songkick 
(en) Jacky Cheung på Last.fm 
(en) Jacky Cheung på Last.fm 
(en) Jacky Cheung på Genius — sangtekster 
(en) Jacky Cheung på AllMusic
Francisco de Bobadilla

Francisco de Bobadilla (født i Bobadilla i Aragón) var en spansk general og koloniadministrator. Han er kjent som general i Den spanske armada da flåten i 1488 under et angrep mot Irland kom opp i en storm som ødela store deler av styrken. 
Bobadilla var medlem av Calatravaordenen og ble i 1499 utnevnt  av kong Ferdinand og dronning Isabella til å etterfølge Christopher Columbus som den andre guvernør over Vest-India, Spanias nye territorier i Amerika. Da han kom til Santo Domingo, Hispaniola i august 1500, opprettholdt de Bobadilla anklagene om vanstyre som var kommet mot Columbus og hans brødre Bartolomeus og Diego og fikk ham sendt tilbake til Spania i lenker.I 1502 ble han erstattet som guvernør over Hispaniola av Nicolás de Ovando y Cáceres.
Han døde 1. juli 1502 i en orkan som ødela 20 av de 31 skipene i konvoien, inkludert flaggskipet El Dorado i Monastredet da de skulle returnere til Spania. Mellom de overlevende skipene var Aguja, det dårligste skipet i konvoien og skipet som fraktet gullet Columbus hadde eid, noe som førte til spekulasjoner om at Columbus på magisk vis hadde skapt stormen som en hevngjerning mot ham.


== Se også ==
Liste over visekonger i Ny-Spania
Ny-Spania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Bobadilla hos www.biografiasyvidas.com
Teaterforum

Teaterforum var et kulturtiltak i Hamar-regionen på 1990-tallet. Teaterforum drev litteratur- og teaterformidling, arrangerte gjestespill i byen, kulturdugnader på torget, drev fast månedlig litterær kafé, arrangerte foredragsrekker og jazzkro med lyrikk. Teaterforum ble etablert i 1990 og engasjerte mange Hedmarkskunstnere i sin virksomhet. Arbeidet ble i hovedsak nedlagt i 1994. Engasjementet fortsatte i mindre format, bl.a gjennom ordningen "Teater for Barn", som formidlet gjestespill til flere Hedmarkskommuner. 
Under OL-dagene i 1994 gjennomførte Teaterforum sin egen olympiske gren, Kvadkvarteret,  der byens og fylkets kjente menn og kvinner ble oppfordret til å delta i kveding. På sitt mest aktive, sto Teaterforum for gjennomføringen av 62 forskjellige kulturelle begivenheter i Hamar-regionen pr år. Teaterforum var blant annet medprodusent til Laterna magica-forestillingene før og under OL, til teaterhappeninger på Hedmark Kunstnersenter, og hadde oppdrag for Hamar bispedømmeråd, blant annet forestillingen «Det urolige hjerte» til åpningen av Pilgrimsleden i 1997.  
Sentrale pådrivere i Teaterforum var Svein Gundersen, Nina Engelund, Karen Høie, Wenche-Britt Hagabakken, Gunn Bergvik, Bodil Skipnes og Olav Skipnes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Teaterforum på Hamar - et lokalt kulturengasjement