jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thiasos

Thiasos (gresk: θίασος, thiasos) er et begrep i gresk mytologi og gresk religion i antikken for den ekstatiske følget og prosesjonen til guden Dionysos, ofte avbildet som berusete ranglefanter. Mange av mytene om Dionysos er knyttet til hans ankomst i form av en prosesjon. Den fremste av disse var hans triumferende gjenkomst fra India som påvirket de symbolske begrepene til den romerske triumf, og ble fortalt i begeistrete detaljer i poeten Nonnos' epos Dionysiaka. I denne prosesjonen red Dionysos i en stridsvogn, gjerne trukket av store kattedyr som pantere, løver eller tigre.
De mest betydningsfulle deltagerne i thiasos var de kvinnelige tilhengerne av guden, mænadene, som gradvis erstattet de udødelige, overnaturlige nymfene. På gresk vasemaleri eller relieffer kan enslige kvinnelige figurer ble gjenkjent som tilhørende thiasos ved deres karakteristiske attributter som en lang stav, en thyrsos bestående av en fennikel dekket med eføyblader og løv, og alltid med furukongler på toppen.

Andre deltagere i opptoget var ulike naturånder og demoner, blant dem silenere (eller menneskelige dansere utkledd som slike), store kunstige falloser, satyrer, og Pan. Falliske silenere er ofte vist dansende på vasemalerier. Læreren til Dionysos er representert med den enkeltstående aldrende Silenos. Opptoget er noen ganger vist som ført fram for et sittende mottaker: de tragiske mennesker som ønsker vinen som gave velkommen. Dette mennesket er Ikarios av Athen eller Semachos, og hans datter Erigone. I dette dionysiske triumftoget kunne gudinnen Ariadne tidvis ride sammen med Dionysos som hans kvinnelige ledsager. Herakles fulgte thiasos for en kort tid etter hans nederlag i en drikkekonkurranse mot Dionysos.
På Françoisvasen fra 500-tallet f.Kr. er Dionysos fulgt i prosesjonen av horere, gudinner for årstidene. Andre kjente kunstbeskrivelser er Det store sølvfatet fra Mildenhall-kostbarhetene, Lycurgosbegeret, og i renessansens maleri Bacchus og Ariadne av Tiziano. Dionysosprosesjoner fortsatte å være et populært emne i romersk kunst, særlig relieffer og på sarkogfagpaneler.


== Annen thiasoi ==

Maritime thiasos avbildet Poseidon og hans følge. Et originalt verk av skulptøren Skopas på dette temaet ble tatt til Roma hvor det gikk tapt, men scenen er hyppig gjentatt i romersk kunst i små dekorative relieffer og på store sarkofagpanaler til omfattende mosaikker.
Mer generelt var thiasoi var et hvilket som helst religiøst opptog til de tallrike kultene i antikkens Hellas som var beskyttet av loven.


== Referanser ==
Jan van den Broeck

Jan van den Broeck (født 11. mars 1989 i Dendermonde) er en belgisk mellomdistanseløper, som spesialiserer seg på 800 meter.  


== Karriere ==
Van den Broeck er belgisk mester på 800 utendørs i 2010 og innendørs i 2011.
Han deltok ved EM i friidrett 2010, men ble slått ut i kvalifiseringsheatet med tiden 1:51,79. Året etter fikk han 7.-plass ved U23-EM i Ostrava, med tiden 1:49,41. Adam Kszczot vant U23-EM-gullet. 
Ved VM innendørs 2012 kom han på 5.-plass på 800 meter, av de seks som løp i finalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan van den Broeck – World Athletics 
(en) Jan van den Broeck – Diamond League 
Profil hos European Athletics
Profil hos det nederlandske friidrettsforbundet
Ronny Alte

Ronny Eugen Alte (født 22. april 1974) er en norsk politisk, islamkritisk aktivist.


== Virksomhet og bakgrunn ==
Ronny Alte var fra sommeren 2011 talsperson for og med i ledelsen av den islamkritiske protestgruppa Norsk forsvarsallianse (Norwegian Defence League, NDL). Han ble seinere betegnet som leder, blant annet da han i september 2011 forsøkte å delta i en demonstrasjon i London arrangert av English Defence League (EDL), men ble stoppet av britisk politi.Ronny Alte ble i april 2012 innkalt som vitne av forsvarerne i terrorrettssaken mot Anders Behring Breivik. NDL har hevdet at Behring Breivik var medlem under kallenavnet «Sigurd Jorsalfar» fram til februar 2011. I avhør skal Breivik imidlertid selv ha benektet dette og innrømmet ikke å ha hatt 600 EDL-venner på facebook, selv om dette fremgikk av hans manifest.Ronny Alte trakk seg imidlertid fra lederstillingen og organisasjonen før vitneforklaringen i Breivik-saken fordi ledergruppas administrator angivelig ikke ga ham lov til å ta avstand fra terrorhandlingene til Behring Breivik.Ronny Alte var en tid i 2015 også sentral i Pegida-bevegelsen i Norge. Ronny Alte vant i mai 2015 frem i saken hvor han klaget NRK inn for PFU etter de omtalte han som høyreekstrem. Han mener selv han er høyrepopulist. PFU mente at NRK hadde dekning for denne påstanden, men refset NRK for ikke å ga gitt Alte muligheten til samtidig tilsvar i forbindelse med artikkelen som ble publisert hos NRK Østfold.I 2015 ble Alte dømt for ha spredt ærekrenkende påstander via sitt nettsted. Alte anket dommen, men anken ble avvist.I februar 2016 opptrådte Alte som nasjonal talsmann for Odins soldater, og han er også opptrådt som dens leder. Gruppen er en innvandringskritisk borgerforening som oppstod i Finland og omtales som en høyreekstrem selvjustisgruppe.Alte er bosatt i Stokke kommune i Vestfold. Han var tidligere lærer ved Færder videregående skole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju i Tønsbergs Blad 14. juli 2015
Gjervoldsøy bro

Gjervoldsøy bro er en fagverksbro i jern som forbinder Gjervoldsøy med Rossøya i Arendal kommune.
Broa er den ene av to halvparter av gamle Vippa bro, Norges første fagverksbro i jern (oppført i 1879), som ble tatt av en storflom i 1892. Broen ble ødelagt, men restene ble berget opp fra elva. Spennet på den gamle Vippa bru ble plassert som bro mellom fastlandet og Rossøya. Lokalt bærer broa også navnet «Mosebro», oppkalt etter Moses som også ble reddet ut av en elv. I 1948 ble den broa flyttet igjen, denne gang litt lenger sør, over seksmannstrømmen mellom Rossøya og Gjervoldsøy, hvor den står fremdeles (2012). Broa erstattet da den gamle Gjervoldsøy bro, en smal bjelkebro i jern fra 1905.


== Kilder ==
Nasjonal verneplan for veger, broer og vegrelaterte kulturminner i Aust-Agder


== Eksterne lenker ==
Arendal kommune –  Månedens kulturminne, april 2012
Thor Ueland

Thor Ueland (født 3. august 1969) er en norsk forsker og Ph.d. ved Oslo universitetssykehus, Rikshospitalet.
Ueland er ansatt som forsker ved Institutt for Indremedisinsk forsking ved Rikshospitalet. Han er forskningsleder for en forskningsgruppe innen endokrinologi og området betennelser og hjertelidelser, inkludert studier av biomarkører.
Blant forskningsområdene til Ueland er iskemisk hjerneslag. Han var med på å påvise osteoprotegerin (OPG) som faktor for økt risiko for hjertesvikt etter akutt myokardinfarkt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
biomedexperts.com: profil
Bjarne Dahl

Bjarne Gunnar Dahl (født 1. januar 1930, død 18. mai 2018) var forretningsmann, diplomat og 
lokalpolitiker.
Bjarne Dahl satt flere perioder for Fremskrittspartiet (FrP) i formannskapet i Ålesund bystyre og Fylkestinget, men ble ekskludert fra partiet på grunn av sin betydelige motstand mot norsk innvandrings- og flyktningepolitikk. Partilederen Carl I. Hagen utestengte ham blant annet fordi han i 1987 medvirket til at en mann med pakistansk bakgrunn ikke fikk skjenkebevilling, blant annet fordi han mente skjenking av alkohol uansett måtte stride mot mannens religion. Dahl ble i ettertid allikevel stemt inn i bystyret i Ålesund kommune som selvstendig partiuavhengig representant. 
Han sto på fylkeslistene ved flere stortingsvalg: For FrP i Møre og Romsdal i 1985, for Stopp Innvandringen i samme fylke i 1989, og for Fedrelandspartiet i Oslo i 1993. Dahl har ellers vært tilknyttet Folkebevegelsen mot innvandring (FMI).Bjarne Dahl deltok som ung gutt i motstandsarbeid under andre verdenskrig, og satt fengslet i Vollan leir frem til frigjøringen i 1945 (Fangenummer: 4861). Han deltok siden i 2 kontingenter av Tysklandsbrigaden og gikk Forsvarets Høyskole. 
Han var Eksportrådets utsending til Norges Konsulat i São Paulo, Brasil 1970-73, og siden direktør i Ålesund.
Som pensjonist var Dahl senere bosatt på Høvik i Bærum, og arbeidet som translatør i engelsk, portugisisk og tysk.


== Referanser ==
Valurt

Valurt (Symphytum officinale) er en flerårig urt i rubladfamilien.
Arten blir opptil 1 meter høy og har lange, tykke stengler med store, tykke blader langs stenglene. På toppen får den klokkeformete blomster som vanligvis er lilla eller blå. En sjelden gang kan de også være gulhvite. Planten danner en tykk og kraftig svart pælerot som er saftig og hvit innvendig. Blomstene er veldig populære hos humler, bier og andre nektarsankende insekter.
Valurt vokser i fuktig eng, langs bredden av elver og innsjøer, og i grøfter og veikanter. Den er utbredt i det meste av Europa, men mangler lengst sør og nord.
I Norge har valurt vært mye dyrket som medisin- og fôrplante i mange hager og på bondegårder. Planten inneholder pyrrolizidinalkaloider og anbefales ikke brukt innvortes på grunn av fare for leverskader, kreft og fosterskader. Den trives i alle typer jord og har flere steder forvillet seg. Den kan også dukke opp langs veikanter, på brakkmark, i grøftekanter og på annen kulturmark.
Planten har også blitt populær i økologisk jordbruk. På grunn av det dype rotsystemet henter den opp mineraler fra jorden. Planten brukes derfor mye som jorddekke eller i kompost.
Valurt er registrert forvillet i alle norske fylker, men er vanligst sør på Østlandet og langs sørlandskysten. Den danner tette bestander som fortrenger både vanlige og truede naturlige arter, spesielt på kultureng og grunnlendt kalkmark. I Fremmedartslista 2018 er valurt vurdert til svært høy risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og høy økologisk effekt.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 322–323. ISBN 82-512-0355-4. «Äkta vallört». Den virtuella floran. Besøkt 26. september 2015. B. Valdés (2011). «Symphytum officinale». Boraginaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 26. september 2015. «Valurt». Urtekildens planteleksikon. Besøkt 26. september 2015. «Valurt Symphytum officinale». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 15. mars 2020. 


== Eksterne lenker ==

(en) valurt i Encyclopedia of Life 
(en) valurt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) valurt hos Artsdatabanken 
(sv) valurt hos Dyntaxa 
(en) valurt hos ITIS 
(en) valurt hos NCBI 
(en) valurt hos The International Plant Names Index 
(en) valurt hos Tropicos 
(en) Kategori:Symphytum officinale – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Symphytum officinale – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Symphytum officinale – detaljert informasjon på Wikispecies
Arne-Inge Christophersen

Arne-Inge Christophersen (født 1962) er en norsk direktør og medierådgiver som har hatt lederstillinger innen mediaselskaper som Sverdrup Dahl, Clear Channel Outdoor, Marketing Toolbox AS, Skandinavsik Medie Consult, MediaCom, Initiative Universal Media (IUM) og reklamebyrået Hausmann.Han var styreleder i Mediebyråenes Interesseorganisasjon (MIO) fra 2004 til 2010.Christophersen er utdannet ved Handelshøyskolen BI.Han mottok Mediaforums hederspris i 2014.


== Referanser ==
Dag Sandvik

Dag Jostein Sandvik (født 31. mars 1945, død 2. september 2007) var en norsk skuespiller og tryllekunstner. Han hadde mange roller i film, tv og radio og var en periode ansatt ved Det Norske Teateret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dag Sandvik på Internet Movie Database
Lifjellfonna

Lifjellfonna er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Den er rundt tre kilometer lang og ligger på Wedel Jarlsberg Land, nordvest for Vestre Torellbreen. Brearmene Libreen og Dunderdalsbreen passerer på hver sin side av Lifjellet, og fra brefronten på disse utløperne har Dunderelva sitt utspring.
Breen har navn etter Lifjellet.


== Referanser ==
Bessemer

Bessemer kan vise til:

Henry Bessemer (1813–1898) – en engelsk ingeniør og oppfinner
Bessemerprosess – patentert 1855 av Henry Bessemer
Huaylas (distrikt)

Huaylas er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021204 og hovedstaden er Huaylas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Mato (distrikt)

Mato er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021205 og hovedstaden er Villa Sucre. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Pamparomas (distrikt)

Pamparomas er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021206 og hovedstaden er Pamparomas. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Pueblo Libre (distrikt i Huaylas)

Pueblo Libre er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021207 og hovedstaden er Pueblo Libre. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Santa Cruz (distrikt i Ancash)

Santa Cruz er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021208 og hovedstaden er Santa Cruz. Distriktet ble opprettet den 10. juli 1945.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Santo Toribio (distrikt)

Santo Toribio er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021209 og hovedstaden er Santo Toribio. Distriktet ble opprettet den 19. juni 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Yuracmarca (distrikt)

Yuracmarca er et distrikt i provinsen Huaylas i regionen Ancash i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 021210 og hovedstaden er Yuracmarca. Distriktet ble opprettet den 9. mai 1923.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Atla saga Ótryggssonar

Atla saga Ótryggssonar er en tekst i sjangeren islendingesaga som etter alt å dømme er skrevet på 1800-tallet. Historien foregår i Norge og på Island i landnåmstiden; hovedpersonen har tilbragt ungdomstiden som kolbítr («askeladd»), før han hevner sin far og utvandrer til Island. Det eldste kjente håndskriftet er fra 1820, og her inngår det i en kontekst med eldre sagatekster.


== Referanser ==
Sveabreen (Dronning Maud Land)

Se også Sveabreen på Svalbard.Sveabreen er en bred isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordover mellom H.U. Sverdrupfjella og Gjelsvikfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14296
Sveabreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Rogstadbreen

Rogstadbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover langs nordsiden av Isingen mot Rømlingsletta i H.U. Sverdrupfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Den er oppkalt etter Egil Rogstad, radiosjef på Maudheimekspedisjonen.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 12296
Rogstadbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Isingbreen

Isingbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Isingen og Kvitkjølen i H.U. Sverdrupfjella.Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Isingbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Heibreen

Heibreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den strømmer nordvestover mellom Robinheia med Heikampen og Hamrane i H.U. Sverdrupfjella.
Breen ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 6182
Heibreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Referansepunktterapi

Referansepunktterapi (RPT, fra engelsk: Reference Point Therapy) er en alternativ behandlingsmetode som ble utviklet av australske Simon Rose i 2005.Hypotesen bak RPT er at kroppens celler har hukommelse, og påvirkes både av egne opplevelser og av traumer bakover i slekten. Gjennom behandling med RPT skal cellene frigjøres fra stress som oppstår som følge av negative opplevelser.
RPT er inspirert av forskjellige spirituelle behandlingsformer, deriblant nevrolingvistisk programmering, ho'oponopono og theta-healing. Verken RPT eller noen av behandlingsformene som er brukt som inspirasjon har noen vitenskapelig dokumentert effekt, og særlig theta-healing har opplevd skarp kritikk for udokumenterte påstander om helbredelse av alvorlige sykdommer.Referansepunktterapi praktiseres også av alternative behandlere i Norge.


== Referanser ==
Tåtten om Bolle Bollesson

Tåtten om Bolle Bollesson (Bolla þáttr Bollasonar) er en tått, en kort islendingesaga, fra siste halvdel av 1200-tallet. Historien foregår ca år 1031–1040 og handler om Bolli Bollason, som også er kjent fra Laksdøla saga og Sneglu-Halla þáttr, og skal ha vært en av væringene i den bysantinske keiserens tjeneste. Tåtten har blitt beskrevet som «En uhistorisk fortælling, sandsynligvis nedskrevet i sidste halvdel af det 13. årh., senere føjet til Laxdæla saga og betragtet som en fortsættelse af denne saga»Tåtten forteller om hvordan høvdingene Tord og Thorvald blir uvenner. Thorvalds okse ødelegger torvstakkene til Tord; Tord dreper oksen, og Thorvald dreper Tords sønn Olav. Tords kone Gudrun er søskenbarn med Bolla, og de ber ham om bistand. Bolla sørger for å få Thorvald dømt utlæg, og dreper ham deretter.
Tåtten er kjent fra Möðruvallabók. Oversatt til norsk som Tåtten om Bolle Bollesson av Birgit Nyborg i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
heimkringla.no, norrøn fulltekst
Kolbjørn Tangvik

Kolbjørn Tangvik (født 31. mars 1937 i Agdenes) er en tidligere norsk lærer og lokalpolitiker (Ap). Han var ordfører i Midtre Gauldal fra 1995 til 2003 og var politisk aktiv fra 1975 og til sin avgang i 2003.
Tangvig er utdannet lærer (Adjunkt) og var lærer i grunnskolen i 31 år, 17 av disse som undervisningsinspektør. Han var blant annet ved Støren ungdomsskole fra 1968 til 1995.Han bor på Støren og er gift med sykepleier Tora Helene (f. 1937). De har to døtre.


== Referanser ==
Norske fag- og friskolers landsforbund

Norske fag og friskolers landsforbund (NFFL) er en norsk interesseorganisasjon for private skoler på grunnskole-, videregående- og fagskolenivå.
Ifølge vedtektene er forbundets formål «å ivareta frittstående skolers interesser, arbeide for at friskoler og fagskoler innenfor alle undervisningsområder får så gode arbeidsvilkår som mulig, samt stimulere et høyt faglig og etisk nivå blant frittstående skoler og skoleeiere (...) Forbundet skal representere skoler som har til hovedformål å drive utdanning. Forbundet skal arbeide aktivt for at medlemsskolene skal være et supplement eller alternativ til offentlig skoletilbud, i samarbeid med og under kontroll av relevante offentlige myndigheter»Organisasjonen er en fortsettelse av Norske Privatskolers Landsforbund som ble stiftet i 1972, og fikk nåværende navn i 2004.Leder for organisasjonen er Rieneke Schilperoort som er administrasjonssjef ved Kunstskolen i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske fag og friskolers landsforbunds nettsted: friskoler.no
Brugdebreen

Brugdebreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den dekker østsiden av fjellryggen Brugda i Gjelsvikfjella.Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.Breen ble navngitt av Norsk Polarinstitutt i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brugdebreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Ringfingerbreen

Ringfingerbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den dekker vestsiden av fjellryggen Armlenet i Jutulsessen i Gjelsvikfjella.
Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. 
Breen ble navngitt av Norsk Polarinstitutt i 2007.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 18336
Ringfingerbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Sessbreen

Sessbreen er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den ligger i den høyeste delen av Jutulsessen i Gjelsvikfjella.
Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. 
Breen ble navngitt av Norsk Polarinstitutt i 2007.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 18343
Sessbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Gard Skagestad

Gard Sveinung Skagestad (født 11. april 1972) er en norsk skuespiller.
Skagestad har siden 2011 vært ansatt hos Det norske teatret, og har spilt der i teaterstykker som Enron, Bondestudentar, Norge - Brasil og Das Boot. I 2020 spilte han rollen som sykehuspresten Knut i NRKs dramaserie 22. juli. For rollen ble han nominert til Gullruten 2020 i klassen beste birolle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gard Skagestad på Internet Movie Database 
(no) Gard Skagestad hos Sceneweb
Trollisen

Trollisen er et område med blåis i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Det ligger ved Jutulsessen i nærheten av den norske forskningsstasjonen Troll, som også har gitt navn til isen.
Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. 
Trollisen ble navngitt av Norsk Polarinstitutt i 2007.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 18319
Trollisen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt