jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Musikkåret 1722

Musikkåret 1722 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1722.


== Hendelser ==
Tomaso Albinoni blir operasjef for kurfyrsten av Bayern.
André Campra blir visekapellmester (vice-maitre-de-chapelle) ved Chapelle Royale i Versailles.
Ved kong August III av Polens  hoff brøt det ut en konflikt mellom musikerne ved hoffet. Striden sto mellom Francesco Maria Veracini på den ene siden og Johann David Heinichen og kastratsangeren Senesino, kanskje også  Johann Georg Pisendel på den andre. I løpet av en krangel mellom disse ble Veracini så rasende at han hoppet ut av et vindu i annen etasje. I fallet pådro han seg et hofte- og benbrudd som ikke ble fullstendig tilhelet, og han haltet resten av livet.
Johann Friedrich Fasch blir utnevnt til Kapellmeister i Zerbst, hvor han forblir resten av sitt liv.
Johann Sebastian Bach lager det første heftet av Anna Magdalena Bachs notebok. Andre hefte kom i 1725.


== Klassisk musikk ==
Tomaso Albinoni – Concertos à cinque, op. 9: nr 2 for obo i d-moll
Johann Sebastian Bach
Das Wohltemperierte Klavier, bind 1
Engelske suiter
Giovanni Battista Bononcini – Divertimenti da camera
François Couperin – Pièces de clavecin, bok 3
Jan Dismas Zelenka – Triosonater (6) for 2 oboer, fagott og basso continuo


== Opera ==
Carlo Arrigoni – La vedova
Baldassare Galuppi – La fede nell'incostanza ossia gli amici rivali
Nicola Porpora – Gli Orti Esperidi (libretto av Metastasio)
Leonardo Vinci – Le Zite 'n Calera


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Knut Huse

Knut Huse (født 1. juli 1906 i Sandøy, død 1. november 1993 i Aukra) var en norsk forfatter.
Huse debuterte som forfatter i 1976 med romanen Det flør og det fjørar.
Huse bodde det meste av livet i Aukra kommune.


== Bøker ==
1976 – Det flør og det fjørar Del 1: Kånkårja – Roman
1977 – Det flør og det fjørar Del 2: I motgang og medgang – Roman
1978 – Hustadvika – Roman
1982 – Gje meg livet – Diktsamling
1985 – Den tapte krig : møringar i strid på land og sjø 1940-45 – Sakprosa, redaktør
1988 – Hav og kyst, liv og lagnad – Lyrikk og prosa
1992 – Syng for meg hav. Det susar i skogen. – Diktsamling


== Kilder ==
Bøker av Knut Huse
Utgivelser av Knut Huse i BIBSYS Ask
Filosofiåret 1722

Filosofiåret 1722 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1722.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
26. mars – Johann Daniel Salzmann,  jurist og filosof fra Strasbourg (død 1812)
6. oktober - Johann Trinius, tysk teolog og filosof (død 1784)
11. november - Nicolas Antoine Boulanger (eller Boullanger), fransk ingeniør, forfatter og filosof (død 1759)
3. desember – Hryhorii Skovoroda, ukrainsk poet, filosof og komponist (død 1794)


== Dødsfall ==
11. mars – John Toland, irsk filosof (født 1670)
Filosofiåret 1725

Filosofiåret 1725 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1725.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Giambattista Vico, Den nye vitenskapen (1725)


== Fødsler ==
25. februar – Karl Wilhelm Ramler, tysk dikter og tenker/filosof (død 1798)
2. april – Giacomo Casanova, italiensk eventyrer, intellektuell og forfatter (død 1798)


== Dødsfall ==
29. juni - Arai Hakuseki, japansk filosof, forfatter og politiker (født 1657)
Henrik Rogert

Henrik Rogert (født 12. januar 1756 i Trondheim, død 27. juni 1838 i Rennebu) var en norsk offiser og stortingsmann, bror av Andreas Rogert.
Han ble offiser i 1776, steg i gradene til han i 1814 ble oberstløytnant for 2. trondhjemske infanteriregiment. Han fikk vartpenger fra 1818.
Til stortinget i 1815–1817 ble han valgt til 3. representant fra Søndre Trondhjems amt. På tinget var han medlem av åtte komiteer, blant annet av komiteen som forhandlet om finans-, skatte-, bank- og pengevesen, og komiteen om den geografiske oppmålingen.
Rogert var tildelt medaljen for borgerdåd i sølv.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 720
Biografisk informasjon om    Henrik Rogert   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(no) Henrik Rogert hos Norsk senter for forskningsdata
Kjell Joachimsen

Kjell Joachimsen (født 13. mars 1939 i Bergen, død 19. mai 2013 i Harstad) var en norsk prest i den norske kirke og politiker for Høyre. Han var ordfører i Harstad fra 1987 til 1993.
Joachimsen ble cand.theol. ved det det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo, i 1964. Han arbeidet som prest på Tjøtta, i Melhus og ved bispekontoret i Nidaros bispedømme før han kom til Harstad og ble sogneprest der i 1978. Fra 1984 til 1987 var han Harstad kommunes kultursjef. Da han fra 1987 engasjerte seg i lokalpolitikken, ble han i sin første periode i kommunestyret valgt til ordfører. Han ble gjenvalgt i 1991, men trakk seg som ordfører i 1993, midt i den andre perioden. Deretter var han i årene 1994-1997 prost i Trondenes prosti. I hans tid som ordfører ble Harstad kulturhus bygd, og han var styreleder for kulturhuset i årene 1995-1999 og nestleder i styret for Festspillene i Nord-Norge i 1996-1999.


== Kilder ==
Lokalhistoriewiki: Kjell Joachimsen (besøkt 25. mai 2013)
Harstad Tidende: Kjell Joachimsen død (20. mai 2013, oppdatert 24. mai 2013, besøkt 25. mai 2013)
Minneord i Harstad Tidendes papiravis 25. mai 2013 (av Britt Skinstad Nordlund og Helge Eriksen)
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater, Den norske kirkes presteforening, 1990. ISBN 82-543-0454-8
Johannes Berg Thrane

Johannes Berg Thrane (født 12. april 1779 i Christiania, død 30. juli 1841 i Fredrikstad) var en norsk handelsmann, amerikansk visekonsul og stortingsrepresentant, sønn av Paul Olsen Thrane.
Han var to år på et handelskontor i Hamburg, og så en tid i Amerika hvor han oppholdt seg i New York. Etter hjemkomsten var han kjøpmann i Christiania før han i 1817 kjøpte et sukkerraffineri i Halden. Dette gikk senere konkurs, han var deretter kontoransatt ved Borregaard og tollbetjent i Fredrikstad.
Til stortinget i 1815–1817 ble han valgt til 3. representant fra Christiania. Han ble permittert 16. februar 1816 for å kunne ta seg av sine forretninger. På Stortinget var han medlem av ni komiteer og innvalgt som medlem av finanskomiteen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 889
Biografisk informasjon om    Johannes Berg Thrane   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Berg Thrane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Johannes Berg Thrane hos Norsk senter for forskningsdata
Musikkåret 1721

Musikkåret 1721 er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1721.


== Hendelser ==
3. desember - Johann Sebastian Bach gifter seg for andre gang. Bruden er sopranen Anna Magdalena Wilcke.
Antonio Maria Bononcini blir maestro di cappella i sin hjemby Modena.
Georg Philipp Telemann blir  Cantor Johannei og Director Musices i Hamburg.


== Klassisk musikk ==
Johann Sebastian Bach – Brandenburgkonsertene, en samling av 3 concerti grossi og 3 ripieno concerti
Pietro Locatelli – Concerti grossi (12), op. 1: nr 8 i F-moll "Christmas Concerto"
Alessandro Scarlatti – St Cecilia messe


== Opera ==
Filippo Amadei, Giovanni Battista Bononcini & Georg Friedrich Händel – Muzio Scevola
Nicola Porpora – Eumene
Alessandro Scarlatti – La Griselda
Georg Philipp Telemann – Der Geduldige Socrates
Antonio Vivaldi – La Silvia


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Giovanni Battista Grillo

Giovanni Battista Grillo (ca. 1570 – 1622) var en italiensk organist og komponist.


== Virke ==
Lite er kjent om Grillos utdannelse, men det kan dokumenteres at han var elev av Claudio Monteverdi i Venezia. Grillo ble førsteorganist ved Markuskirken i 1619.
Som komponist var Grillos sterkt influert av  Giovanni Gabrielis strenge polyfone teknikk, spesielt i Sacri concentus ac symphoniae (Venezia 1618). Han er også kjent for tre instrumentale canzone som ble utgitt i Raveris samling Canzoni per sonare con ogni sorte di stromenti (Venezia, 1608).


== Verk ==
De flerkorige «Sacri concentus ac Symphoniae», Venezia 1618
4 Motetter
3 Canzonetter
3 Canzoni per sonare


== Referanser ==


== Kilder ==
Selina Lacedelli: «Giovanni Battista Grillo», treccani.it. : Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 59 (2002). 


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Giovanni Battista Grillo i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Battista Grillo i International Music Score Library Project
Njardarholl

Njardarholl er navnet på årboka til Nardo og Bratsberg historielag. Første hefte kom i 1995 og med ujamne mellomrom til 2011, deretter hvert år.


== Eksterne lenker ==
Liste over utgitte årbøker
Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corps

Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corps, vanligvis forkortet DSFMC, er en millitærhistorisk gruppe tilknyttet Forsvarsmuseet i Oslo. Korpsets hovedfokus er reenactment fra Napoleonskrigene, fra Danmark-Norge ble trukket inn i krigen i 1808 og fram til fredsslutningen med Sverige i 1914. Gruppen har både en infanteriavdeling og en artilleriavdeling, sistnevnte utstyrt med en amusett, en lett feltkanon. Gruppen har også en mer generell marketenteri-gruppe og en avdeling som viser Akershus festnings vaktstyrke i 1608.
Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corp ble opprettet av Forsvarsmuseet i forbindelse med 174-årsjubileet for Norges Grunnlov i 1989. Som sitt bidrag til feiringen, ønsket museet å vise aspekter av datidens krigføring. Korpset har arrangert lystleire og holdt demonstrasjoner på Akershus festning i forbindelse med jubileer. Artilleriavdelingen har vært brukt en del til å skyte salutt. Korpset har også deltatt på både nasjonale og internasjonale reenactment-arrangementer og var hovedarrangør bak arrangementene på Langnes som markerte slaget ved Langnes skanse, det siste større slaget mellom svenske og norske styrker i 1814.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Film fra oppvisningen under lystleiren på Akershus, 1999, fra YouTube.
Musikkåret 1720

Musikkåret 1720 er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1720.


== Hendelser ==
Royal Academy of Music (1719) åpner i London.
Giovanni Battista Bononcini kommer til London, som blir hans hjem til 1732, og blir en av Händels mest kjente rivaler.
Domenico Scarlatti ankommer Lisboa.


== Klassisk musikk ==
Johann Sebastian Bach – Preludium for lutt i C-moll
Jan Josef Ignác Brentner – Horae Pomeridianae
Marin Marais – Sonnerie de Ste-Geneviève du Mont-de-Paris
Alessandro Scarlatti – Messa di Santa Cecilia


== Opera ==
Antonio Maria Bononcini – Nino
Georg Friedrich Händel – Radamisto
Johann David Heinichen – Flavio Crispo
Leonardo Leo – Caio Gracco
Giovanni Porta – Numitore
Antonio Vivaldi – La verità in cimento


== Fødsler ==
April – Bernhard Joachim Hagen, tysk komponist, fiolinist og luttenist (død 1787)
20. august – Bernard de Bury, fransk hoffmusiker og komponist (død 1785)
16. november – Carlo Antonio Campioni, italiensk komponist (død 1788)
Henry Hargrave, engelsk komponist (død 1780)
William Savage, engelsk sanger, organist og komponist (død 1789)
sannsynlig
Gioacchino Cocchi, italiensk komponist (død 1804)
Joan Baptista Pla, spansk oboist og komponist (død 1773)
Johann Georg Schürer, tysk komponist (død 1786)


== Dødsfall ==
27. juli – Johann Samuel Welter, tysk komponist (født 1650)
Sridhara Venkatesa Ayyaval, hinduhelgen og komponist (født 1635)
Jean Hotteterre, fransk musiker og komponist (ukjent fødselsår)
José Peyró, komponist (født ca. 1670)
sannsynlig
Antonia Bembo, spansk sanger og komponist (født ca. 1640)
Jean Baptiste Loeillet of Ghent, belgisk komponist (født 1688)
Guillaume Minoret, fransk komponist (født ca. 1650)
Johann Speth, tysk organist og komponist (født 1664)


== Referanser ==
Tillitsmandater

Tillitsmandater beskriver hvordan pasienter gir leger fullmakt til å utøve sitt skjønn. Når pasienten oppsøker legen med et ønske om hjelp gis legen et tillitsmandat. Tillitsmandater kategoriserer graden av åpenhet i tillitsforholdet.
Pasienten er villig til å gi legen et begrenset tillitsmandat så lenge pasienten har forventninger til at leger kan gjøre noe med deres bekymringer. Pasienter vurderer sine leger, både for å se om tillitsmandatet er berettiget, og for å vurdere graden av åpenhet. Mer åpne tillitsmandater kan gi legen en mulighet til å konfrontere pasienten direkte med medisinske perspektiver som pasienten normalt kanskje ikke ville ha vært villig, eller i stand til, å motta.
Tillitsmandater brukes også mer generelt om legfolks forhold til andre profesjoner.
Begrepet ble lansert av Helge Skirbekk i hans doktoravhandling The patient's trust: Qualitative studies and theoretical analyses of trust in general practice consultations, og i artikkelen Mandates of Trust in the Doctor-Patient Relationship.


== Eksterne lenker ==
http://qhr.sagepub.com/content/21/9/1182.abstract/ Mandates of Trust in the Doctor-Patient Relationship
Sydalen

Sydalen er den største bygden i Strauman-området i Vågan kommune i Lofoten. Bygda ligger i en U-dal dannet i istiden og har ca 150 innbyggere. Bygda er sentret i Strauman skolekrets med Sydal Skole. Strauman kirke, Sydal barnehage og Strauman stadion er samlokalisert med skolen. Strauman IL spiller derfor sine hjemmekamper i bygda. Det var butikk i Sydal mellom 1942 og begynnelsen av 2000-tallet. Det var også kommunalt tannlegekontor i bygda frem til midten av 1990-tallet. Navnet til bygda kommer sannsynligvis fra at elva som renner gjennom dalen, Storelva, sydet.
Viral nettspredning

Viral nettspredning er rask og ukontrollert spredning av digitalt innhold på internett. Betegnelsen kommer fra engelsk der uttrykket to go viral («å gå viralt») brukes om videoer, memer (bildevitser og liknende) og andre internettfenomener som spredt og kommentert vidt og bredt gjennom delinger i sosiale medier og som blir enormt populære på internett. Ordet «viral» er avleda av virus og betegner at utbredelsen i digitale medier likner på smittespredninga av sykdomsfremkallende mikroorganismer. Mange nettsteder presenterer sensasjonelle saker som klikkagn for å oppnå stor oppmerksomhet og viral spredning. Også innlegg i reklamekampanjer kan være forma på en måte som avsenderen tror vil skape stor interesse og viral spredning av budskapet.


== Se også ==
Viral markedsføring, markedsføring gjennom nettet
Viral video, film som blir spredd raskt og mye på nettet
Internettmem, vitser og idéer som blir spredd og kommentert på nettet


== Referanser ==
Hatten (Storfjord)

Hatten (nordsamisk: Háhtta, kvensk: Hattu) er et fjell i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Det ligger to kilometer nordøst for Hatteng og har en høyde på 1 075 meter over havet.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Friedrich Nicolaus Bruhns

Friedrich Nicolaus Bruhns (1637–1718) var en dansk-tysk barokk-komponist, onkel til Nicolaus Bruhns.
Friedrich Nicolaus Bruhns ble født inn i en schleswig-holsteinsk musikerfamilie. I 1682 ble han Nicolaus Adam Strungks etterfølger som leder av Hamburger Ratsmusik og fra 1687 var han Canonicus minor ved byens domkirke.
En Markuspasjon og en Johannespasjon (1702 og 1706) som tidligere ble tilskrevet Reinhard Keiser er bevart etter Bruhns. Videre er det bevart elleve solokantater for generalbass og to fioliner som stammer fra årene 1706 – 1712 og 1715 – 1718.
Den 19. april 1726 (langfredag) oppførte Johann Sebastian Bach Bruhns' Markuspasjon (1702) i Thomaskirken i Leipzig.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Daniel L. Melamed und Reginald S. Sanders: «Zum Text und Kontext der „Keiser“-Markuspassion», i Bach-Jahrbuch 1999, s. 35–50.
Musikkåret 1719

Musikkåret 1719 er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1719.


== Hendelser ==
Februar – Georg Friedrich Händel forlater stillingen sin hos jarlen av Chandos for å bli musikalsk leder for operafortaket Royal Academy of Music (1719). Giovanni Bononcini blir hentet til London for å komponere for foretaket.
Bernhard Christoph Breitkopf grunnlegger firmaet Breitkopf & Härtel, verdens eldste musikkutgiver.
Alessandro Scarlatti ankommer Roma.
Domenico Scarlatti blir kapellmeister for Johan V av Portugal.
Johann Mattheson blir kapellmeister for hertugen av Holstein.
Giuseppe Pitoni blir kordirigent i Peterskirken i Roma.
Francesco Veracini spiller i Moritzburg-palasset i bryllupet til kronprinsen og Maria Josepha.
Antonio Stradivari lager "Duke of Marlborough"-celloen.
I Japan blir danseformen Kumiodori skapt av Chokun Tamagusuku.
Jean-Baptiste Morin blir "maître de musique" til Louise-Adélaïde, datter av hertugen av Orléans.


== Publisert populær musikk ==
Thomas Fleet – Mother Goose's Melodies For Children


== Klassisk musikk ==
Johann Sebastian Bach – Brandenburgkonsert nr. 4
Jacques-Martin Hotteterre – L'Art de préluder sur la flûte traversière


== Opera ==
Alessandro Scarlatti – Marco Attilio Regolò
Antonio Vivaldi – Il Teuzzone; Tito Manlio


== Fødsler ==
9. november - Domenico Lorenzo Ponziani, italiensk komponist og universalgeni (død 1796)
14. november – Leopold Mozart, tysk komponist, musikklærer og fiolinist, far til Wolfgang Amadeus Mozart (død 1787)
Johann Christoph Altnikol, tysk komponist og organist (døpt 1. januar 1720, død 1759)


== Dødsfall ==
19. januar – Joachim Tielke, tysk instrumentmaker (født 1641)
Mai - John Lenton, engelsk fiolinist, sanger og komponist (født ca. 1657)
Juli – Johann Valentin Meder, tysk organist, sanger og komponist (født 1649)
26. juli (gravlagt) – Arp Schnitger, tysk orgelbygger (født 1648)
Juan de Navas, spansk harpist og komponist (født ca. 1650)
André Raison, fransk organist og komponist (født ca. 1640)
sannsynlig
Francesco Antonio Urio, komponist (født ca. 1631)
Stolahonningeter

Stolahonningeter (Phylidonyris pyrrhopterus) er en fugl i gruppen Phylidonyris i familien honningetere. Den er endemisk til det sørlige og sørøstlige Australia, på Tasmania og på Kenguruøya.


== Underarter ==
Det er beskrevet to underarter av stolahonningeter:

Phylidonyris pyrrhopterus pyrrhopterus (Latham, 1802) i det sørøstlige Australia og på Tasmania
Phylidonyris pyrrhopterus halmaturinus (A. G. Campbell, 1906) på Kenguruøya og i Loftyfjellene, i det sørlige Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) stolahonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stolahonningeter hos Artsdatabanken 
(en) stolahonningeter hos ITIS 
(en) stolahonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Phylidonyris pyrrhopterus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phylidonyris pyrrhopterus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Phylidonyris pyrrhopterus. Besøkt 26. mai 2013.
ITIS report: Phylidonyris pyrrhopterus. Besøkt 26. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Phylidonyris pyrrhopterus. Besøkt 26. mai 2013.
Musikkåret 1716

Musikkåret 1716 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1716.


== Hendelser ==
1. juli - Domenico Zipoli slutter seg til Jesuittordenen. Like etterpå blir han sendt på misjonsoppdrag til Paraguay.
Georg Philipp Telemann besøker Eisenach, noe som fører til at han utnevnes til gjestekapellmester.
Antonio Stradivari – fullfører Le Messie-fiolinen (Messiah Stradivarius)
Jonathan Swift får ideen til Tiggeroperaen.
Giuseppe Tartini hører Francesco Maria Veracini spille fiolin, og blir inspirert.


== Klassisk musikk ==
William Babell – The Fourth Book of the Ladys Entertainment
François Couperin – L'art de toucher le clavecin
Michel Montéclair – Musette (Les festes de l'été)
Alessandro Scarlatti – Ombre tacite e sole
Georg Philipp Telemann – Konsert for 3 trompeter, 2 oboer, timpani og strykere i D-dur
Francesco Maria Veracini – Overture nr 5 i B-dur
Antonio Vivaldi – 6 fiolinsonater (op. 5)
Domenico Zipoli – Sonate d'intavolatura per organo e cimbalo


== Opera ==
Antonio Maria Bononcini – Sesostri re d'Egitto
Giuseppe Maria Buini – Armida abbandonata
Francesco Ciampi – Timocrate
Johann Christoph Pepusch – Apollo og Daphne
Antonio Vivaldi – Arsilda Regina di Ponto og La Constanza


== Publikasjoner ==
Johann Heinrich Buttstett – Ut, mi, sol, re, fa, la, tota musica et harmonia aeterna


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Licentia technicae

Licentia technicae, forkortet lic.techn. (latin for teknisk lisensiat(grad)), var en akademisk grad som tidligere ble tildelt i Danmark og Norge. Graden er en lisensiatgrad som ble brukt i mange land, men med ulikt akademisk nivå.
I Norge ble den fra 1956 til 1978 tildelt ved NTH. Graden ble da avløst av dr.ing.-graden. Den ble til engelsk oversatt som PhD; i Danmark er ph.d. også den offisielle videreføringen av lisensiatgraden. Det var vanlig å ta lic.techn.-graden på de fleste institutt ved NTH. På institutt for teknisk fysikk var det totalt 54 personer som ble tildelt graden. Flere av disse tok seinere dr.techn.-graden eller en PhD-grad i USA.
Sverige og Finland har en tilsvarende grad, men den blir i disse landa ikke rekna som likeverdig med en doktorgrad.


== Referanser ==
Hvitøyehonningeter

Hvitøyehonningeter (Phylidonyris novaehollandiae) er en fugl i gruppen Phylidonyris i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.


== Underarter ==
Det er beskrevet fem underarter av hvitøyehonningeter:

Phylidonyris novaehollandiae campbelli (Mathews, 1923) - forekommer på Kangaroo Island og i Sør-Australia
Phylidonyris novaehollandiae canescens (Latham, 1790) - forekommer på Tasmania
Phylidonyris novaehollandiae caudatus (Salomonsen, 1966) - forekommer på King Island og Furneauxøyene
Phylidonyris novaehollandiae longirostris (Gould, 1846) - forekommer i det sørvestlige Vest-Australia
Phylidonyris novaehollandiae novaehollandiae (Latham, 1790) - forekommer i det sørøstlige  Queensland, i Victoria og Sør-Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvitøyehonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitøyehonningeter hos Artsdatabanken 
(en) hvitøyehonningeter hos ITIS 
(en) hvitøyehonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Phylidonyris novaehollandiae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phylidonyris novaehollandiae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phylidonyris novaehollandiae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Phylidonyris novaehollandiae. Besøkt 26. mai 2013.
ITIS report: Phylidonyris novaehollandiae. Besøkt 26. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Phylidonyris novaehollandiae. Besøkt 26. mai 2013.
Pietro Cavallini

Pietro Cavallini (født ca. 1240/1250, død ca. 1330) var en maler som bodde og jobbet i Roma i Italia sent i middelalderen. Han har kanskje også jobbet i Napoli. Han er en av de største malerne fra sin tid, men har ikke blitt så kjent som maleren Giotto som levde på samme tid. Grunnen til det er kanskje at bare to bilder av Cavallini fortsatt finnes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Cavallini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hvitkinnhonningeter

Hvitkinnhonningeter (Phylidonyris niger) er en fugl i gruppen Phylidonyris i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.


== Underarter ==
Det er beskrevet to underarter av hvitkinnhonningeter:

Phylidonyris niger niger (Bechstein, 1811)
Phylidonyris niger gouldii (Schlegel, 1872)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvitkinnhonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitkinnhonningeter hos Artsdatabanken 
(en) hvitkinnhonningeter hos ITIS 
(en) hvitkinnhonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Phylidonyris niger – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phylidonyris niger – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phylidonyris niger – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Phylidonyris niger. Besøkt 26. mai 2013.
ITIS report: Phylidonyris niger. Besøkt 26. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Phylidonyris niger. Besøkt 26. mai 2013.