jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Panagra

Pan American-Grace Airways, bedre kjent som Panagra, var et amerikansk flyselskap, etablert som et Fellesforetak mellom Pan American World Airways og Grace Shipping Company.


== Historie ==
Panagra opererte flyvningen mellom United States og land i Sør-Amerika omkring  Andesfjellene, så langt syd som Buenos Aires og Santiago de Chile. Selskapet ble grunnlagt i 1929, med base i Lima i Peru. Aksjekapitalen var likt fordelt mellom Pan Am og Grace & Co. Selskapet ble opprettet for å konkurrere med SCADTA, et tyskeiet selskap og hadde en halvveis monopolistisk stilling for flytrafikken på Sør-Amerika gjennom 1940- og 1950-tallet.
Mellom Pan Am og Panagra var det avtalt at Pan Am skulle operere flyvninger mellom US og østkysten av Sør-Amerika, mens Panagra skulle betjene byene på vestkysten (Colombia, Ecuador, Bolivia, Paraguay, Chile, Peru og Buenos Aires). Etter 36 år med et vellykket samarbeide besluttet likevel Pan Ams president i 1965, Juan Trippe, at det var på tide å avslutte og solgte sin 50% eierandel i Panagra til Braniff International Airways. Panagra sluttet seg sammen med Braniff International og tok Braniffs navn i mars 1967. Braniff opererte med hell alle Panagras ruter til Sør-Amerika med de nye DC-8 frem til 1982, da Braniff gikk konkurs. Rutene på Sør-Amerika ble kjøpt opp av Eastern Air Lines som fortsatte å operere med sine egne piloter, men beholdt Panagras bakkepersonell og kabinpersonale. Da også Eastern måtte melde pass og gikk konkurs i tidlig på 1990-tallet ble rutene kjøpt opp og operert av American Airlines frem til i dag.
PANAGRA var flere ganger utpekt som det beste flyselskap i Sør-Amerika. Dets DC-8 (de første jet-flyene de opererte) hadde som et av få flyselskapet køyer på første klasse og dets First Class regnes som forløperen til det som i dag benevnes Premium First Class.  


== Eksterne lenker ==
Pan American-Grace.com
The Early Days of Panagra Arkivert 29. september 2015 hos Wayback Machine.
Merri Franquin

Merri Jean Baptiste Franquin (født 19. oktober 1848 i Lançon, Bouches-du-Rhône, død 1934) var en fransk trompetist, kornettist og messingpedagog. Franquin, som var elev av J. B. Arban i 1870-årene, fungerte i perioden 1894-1925 som professor i trompetspill ved konservatoriet i Paris, der han blant annet underviste Eugène Foveau og Georges Mager.


== Referanser ==
Ole Sarvig

Ole Sarvig (født 27. november 1921 i København, død 4. desember 1981) var en dansk forfatter. Han var mest kjent for lyrikken, men skrev også syv romaner samt essays mm. om billedkunst. Sarvigs tidlige dikt og spesielt samlingen Jeghuset fra 1944 har vært en viktig inspirasjonskilde for en hel generasjon danske lyrikere.
De mest kjente romanene Stenrosen (1955), De sovende (1958), Havet under mit vindue (1960) og Limbo (1963) fikk en ny leserkrets da de i sin tid kom ut igjen som billigbøker. Undergangsromanen De rejsende (1978) kom etter flere års romantaushet. Flere av bøkene har en kriminalhistorie innebygget, ofte uhyre vanskelig å holde rede på. Metafysiske, etiske og det moderne intellektuelle menneskets eksistentielle problemer er det Sarvig vil fortelle om.
Ole Sarvig har skrevet om Edvard Munchs Grafik (1948) og var i en periode i 1950-årene kunstkritiker ved Information og senere kunstkonsulent ved DR.
Sarvig begikk selvmord kort tid etter fylte 60 år.Hans dikt «Regnmaaleren» fra debuten Grønne digte  er tatt opp i Kulturkanonen.


== Utgivelser - utvalg ==
Grønne digte (1943)
Jeghuset (dikt, 1944)
Mangfoldighed (dikt, 1945)
Legende (dikt, 1946)
Menneske (dikt, 1948)
Edvard Munchs Grafik (kunstkritikk, 1948)
Krisens Billedbog (kunstessays, 1950)
Min Kærlighed (dikt, 1952)
Stenrosen (roman, 1955)
De Sovende (roman, 1958)
Havet under mit Vindue (roman, 1960)
Limbo (roman, 1963)
Spirende digte (1967)
Glem Ikke (roman, 1972)
Sejlads (TV-dramatikk, 1974)
De rejsende. En undergangsroman (1978)


== Utmerkelser - utvalg ==
1971 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
1967 – Det Danske Akademis Store Pris
1965 – Emil Aarestrup-medaljen
1963 – Herman Bangs Minnelegat
Medlem av Det Danske Akademi.
1962 – Johannes Ewald Legatet
1959 – Emma Bærentzens Legat
1944 – Emma Bærentzens Legat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Ole Sarvig på bibliografi.dk
Litteraturpriser mv. på litteraturpriser.dk
Lyrikkantologien hos Kulturkanonen
Kjetil Hansen

Kjetil Thorsø Hansen (født 29. desember 1971) er en norsk tidligere fotballdommer. Han representerer Charlottenlund SK og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2007. Hansen var aktiv frem til 2014, og dømte 102 kamper på nivået. 


== Dommerstatistikk ==


== Eksterne lenker ==
Norsk internasjonals fotballstatistikk om Kjetil Hansen.
Hiawatha Line

Hiawatha Line er en bybanestrekning i Minneapolis i Minnesota i USA. Strekningen går fra sentrum av Minneapolis til den sørlige forstaden Bloomington. Den forbinder Minneapolis-Saint Paul International Airport, Mall of America i Bloomington med sentrum av Minneapolis samt Metrodome og Target Field.
Hiawatha Line er drevet av Metro Transit som også driver busstilbudet i Minnepolis-St.Paul området. Strekningen står for rundt 12% av Metro Transits totale passasjertall. Mindre enn to år etter åpningen hadde strekningen allerede nådd passasjermålet for 2030 på 24 800 passasjerer daglig.


== Referanser ==
Martin Lundby

Martin Sleire Lundby (født 20. mai 1986) er en norsk fotballdommer fra Bøverbru på Toten. Han representerer Bøverbru Idrettslag og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2007. Før det har han vært assistentdommer og dømt en rekke kamper i 2. divisjon fotball for herrer. Han har siden dømt 3 seriekamper i 1. divisjon og forsatt noen kamper i 2. divisjon. Lundby debuterte som Tippeligadommer i 2013 og dømte kampen mellom Molde og Start som ble spilt søndag 10. november. Til dags dato, 8. februar 2017, har han dømt 33 kamper i Tippeligaen 2014. Han er en av norges sju  offisielle FIFA-dommere, og ble utnevnt av dommersjef Terje Hauge den 11. desember 2015.


== Dommerstatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Lundby – Transfermarkt (dommer) 
(en) Martin Lundby – Soccerbase.com (dommer) 
(en) Martin Lundby – Soccerway 
(no) Martin Lundby – Norges Fotballforbund 
(no) Norsk internasjonals fotballstatistikk om Martin Lundby.
Grønmo

Grønmo er et område sørøst i Oslo, inntil markagrensen mot Østmarka. På stedet ligger Oslos største søppelfylling og gjenbruksstasjon. I 2003 ble det anlagt golfbane for Grønmo Golfklubb på den eldste delen av søppelfyllinga. På stedet er det også en større parkeringsplass, som er et populært utgangspunkt for turer i Østmarka.Stedet har navn etter en tidligere husmannsplass som ble revet på grunn av anlegg av søppelfyllinga i 1960-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Renovasjonsetaten i Oslo kommune om Grønmo gjenbruksstasjon
Sven Otto Littorin

Sven Otto Julius Littorin (født 20. mai 1966 i Skänninge i Östergötland i Sverige) er en svensk, konservativ politiker. Han var partisekretær for Moderata samlingspartiet («Moderaterna») fra 2003 til 2006 og arbeidsmarkedsminister fra 2006 i den svenske regjeringen. Han trakk seg av private grunner den 7. juli 2010.


== Bakgrunn og politisk arbeid ==
Sven Otto Littorin har studert økonomi ved Lunds universitet og har fenriks grad i det svenske artilleriet. Han var riksordförande for Moderat Skolungdom 1984-85, medlem av Sveriges Centrala Värnpliktsråd og Försvarets Personalvårdsnämnd 1986–87,  samt politisk rådgiver og stabssjef hos skatteminister Bo Lundgren i det svenske finansdepartementet 1991–93. Han har også hatt en rekke styreverv i ulike selskaper, deriblant i Timbro, en svensk markedsliberal tankesmie.
Sven Otto Littorin var partisekretær for Moderaterna fra 1. januar 2003 og partiets næringslivsrepresentant i den borgerlige valgalliansen Allians för Sverige under valgkampen i 2006. Han var dermed ansvarlig sjef for partiets organisasjon, medarbeidere og økonomi. Etter Riksdagsvalget i Sverige 2006 ble posten overtatt av Per Schlingmann. 
6. oktober 2006 ble Littorin minister i regjeringen under statsminister Fredrik Reinfeldt, fra 1. januar 2007 som leder for det nyopprettede Arbeidsmarkedsdepartementet. Som arbeidsmarkedsminister forsvarte Littorin «den svenske modellen» og fagforeningenes viktige rolle mot kritikk fra borgerlige kolleger. Få dager før han gikk av, kom han med et utspill der han krevde umiddelbar kjønnskvotering i svenske selskapsstyrer. Dette stred med partiets offisiell syn, og den nye arbeidsmarkedsministeren Tobias Billström trakk umiddelbart tilbake forslaget. 
I juni 2007 avslørte den svenske internettavisa Friktion at den MBA-eksamenen som Littorin hadde fått fra Fairfax University i USA ikke blir ansett  som godkjent akademisk eksamen ifølge amerikanske retningslinjer. Littorin fjernet senere denne opplysningen fra sin CV.
Littorin var tidligere gift med økonomen Ann Zetterberg Littorin. Sammen har de tre barn. Han er bosatt i Stockholm.


== Bibliografi ==
1994: Fallet Uruguay – från kris till uppgivenhet (utgitt på Timbro)
1995: Budgetsanering – fyra vägar ur skuldfällan (utgitt på Juridik & Samhälle)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Otto Littorin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Sven Otto Littorin hos Sveriges riksdag
Ola Hobber Nilsen

Ola Hobber Nilsen (født 20. februar 1986) er en norsk fotballdommer. Han begynte sin dommerkarriere i 2004 og representerer Nordstrand Idrettsforening. Nilsen ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2009. Han debuterte i Tippeligaen 27. november 2011 i kamp mellom Haugesund og Strømsgodset, og internasjonalt i U-23 landskamp mellom Belgia og Italia 30. november 2011 sammen med Tom Harald Grønevik og Joakim Knapstad. Samme år ble Hobber Nilsen tildelt den norske cupfinalen for G19 mellom Rosenborg BK og Sportsklubben Brann. Han ble FIFA-dommer i 2015.Han dømte cupfinalen mellom Lillestrøm sportsklubb og Sarpsborg 08 i 2017 sammen med Geir Oskar Isaksen og Anders Velo. 
Hobber Nilsen debuterte i gruppespillet i  Europa League torsdag 23. november 2017 med kampen FC Sheriff (Moldova) - FC Zlin.Nilsen er fra samme klubb som fotballdommeren Tom Henning Øvrebø.


== Dommerstatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ola Hobber Nilsen – Transfermarkt (dommer) 
(en) Ola Hobber Nilsen – Soccerbase.com (dommer) 
(en) Ola Hobber Nilsen – Soccerway 
(no) Ola Hobber Nilsen – Norges Fotballforbund 
Norsk internasjonals fotballstatistikk om Ola Hobber Nilsen.
[1] om statistikk Nilsen, Ola Hobber
[2] Debuterer i Tippeligaen og Europa
MS «Ekspress» (1937)

Da MS «Ekspress» ble levert til Det Stavangerske Dampskibsselskab i 1937 utgjorde den en teknisk og visuell revolusjon sammenlignet med alle andre fartøy i norsk rutefart. Dette hadde frem til da vært eldre dampbåter eller saktegående, mindre trefartøy med dunkende semidieselmotorer. Stavangerskes nye båt var et raskt, slankt motorskip med lyse salonger bak store båndvinduer. Til overmål var den malt lysegul fra vannlinjen og opp, -noe som bare understreket kontrasten til de svartmalte dampbåtene enda mer. «Ekspress» hadde mange likhetstrekk med datidens turbusser og slik oppsto begrepet «sjøbuss». «Ekspress» ble året etter fulgt av søsterskipet «Ekspress II» og i 1939 av større og raskere «Fjorddrott» med bildekk akter. Disse tre som alle var konstruert av Stavangerskes tekniske direktør Ludvig Thorsen ble etter krigen stamfedre for en hel familie vakre, moderne lokalrutebåter som skulle bli velkjent som Stavangerskes «Den Hvite Flåte».


== MS «Ekspress» ==
193x: Bygget som Norges første lokalrutebåt av sjøbusstype for Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger ved selskapets eget verksted på Klasaskjæret i Stavanger (byggenr. 1). Båten var konstruert av DSDs tekniske direktør Ludvig Thorsen.
9. juni 1937: Overlevert som «Ekspress».


== I fart ==
10. juni 1937: Satt i fart. Overtok lokalruten Stavanger – Tau – Jørpeland etter DS «Fjordbuen».
15. juni 1937: Flyttet til ruten Stavanger – Sandeid (etter innspill fra Stavangers postmester Erik Emanuel Erichsen). Her var den i minste laget og manglet noe lastekapasitet. Den alternerte tidvis også i rutene Stavanger-Jørpeland-Tau og Stavanger-Mosterøy-Rennesøy.
13. april 1940: Rekvirert av tyske myndigheter. Benyttet som «Express I».
Mai 1945: Tilbakelevert eier. Reparert og  ombygd.  Større styrehus og soldekk. Brt:63,12. Nye motorer montert: 2x 6syl 4tev Grey Marine dm 92bhk giret til én aksling.
1946: Satt i fart igjen i ruten Stavanger-Sandeid, -nå hvitmalt. Alternerte etter hvert i rutene på Vatlandsvåg og Steinnesvåg også.
Mai 1961: Omdøpt «Snøgg» (fordi DSDs nye hydrofoilbåt skulle hete «Ekspressen»).


== Etterhistorie ==
Februar 1971: Solgt til Lars Hovland & Co., Jørpeland / Stavanger.  Omdøpt «Holly». Benyttet til ulike transporter tilknyttet eierens verksted på Jørpeland.
Vinter 1975: Sank ved kai ved Barkved på Jørpeland. Hevet, men ikke reparert.
4. januar 1977: Solgt til Br. Anda, Hundvåg i Stavanger for opphugging. Opphugget.


== Se også ==
Det Stavangerske Dampskibsselskab
Den Hvite Flåte


== Kilder ==
Artikkel om Stavangerske i Skipet 2.90 og 1.91 av Alf Johan Kristiansen.
«Fjordabådane» Magnus Torgersen for Stavanger Aftenblad 1981
«Fjordabåtene»  Jone Laugaland 2005
Hugo Lücherat
Trygve Eriksen jr.'s arkiv
Omar Rafiq

Omar Rafiq (født 13. februar 1978) er en norsk fotballdommer av pakistansk opphav. Han representerer Teisen Idrettsforening og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2008. Han har siden dømt 29 seriekamper, samt en kamp i NM cupen i årene 2009 og 2010.
Rafiq begynte å dømme fotball i 2002. Han er også dommer i eliteserien i Futsal, og ble i desember 2010 FIFA-dommer i Futsal som første norske dommer.
Han ble i 2008 ansatt som dommerkonsulent i Akershus fotballkrets. Han har tidligere selv vært fotballspiller for klubbene Skeid og Lyn.


== Dommerstatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Omar Rafiq – Transfermarkt (dommer) 
(en) Omar Rafiq – Soccerbase.com (dommer) 
(en) Omar Rafiq – Soccerway 
(no) Omar Rafiq – Norges Fotballforbund 
Norsk internasjonal fotballstatistikk om Omar Rafiq.
Svartehavsflåten

Svartehavsflåten (russisk: Черноморский флот) er en del av den russiske marine som er stasjonert i Svartehavet og opererer i dette, Azovhavet og Middelhavet. Flåtens hovedkvarter ligger i Sevastopol.


== Bakgrunn ==
Flåten ble etablert 13. mai 1783 av Grigorij Potemkin, samtidig med at byen og flåtebasen Sevastopol ble etablert. Disse tiltakene var en del av konsolideringen og utviklingen av de nye store områdene som Det russiske keiserriket hadde sikret seg langs Svartehavet etter Küçük Kaynarca-traktaten og besettelsen av Krim-khanatet under ledelse av Potemkin, samme året som flåten ble etablert.


== Historie ==


=== Keiserdømmet ===
Flåten har siden den ble etablert, hatt en stor politisk og militær betydning for Russland. Allerede de første årene var den viktig i å sikre russisk innflytelse og kontroll i det sørøstlige Europa, og vant allerede i 1790 en viktig sjømilitær seier over Det osmanske riket i slaget ved Kertsjstredet under den russisk-tyrkiske krig (1787–1792).
Til tross for at fredsavtalen fra Paris etter Krimkrigen slo fast at Svartehavet skulle være demilitarisert, fikk området snart et russisk militært nærvær etter krigen.
Etter det smertelige nederlaget i den russisk-japanske krig, hvor store deler av den russiske marine ble utslettet, brøt det ut et opprør på panserkrysseren «Potemkin» i 1905, noe som senere viste seg å være en viktig gnist både i forhold til 1905-revolusjonen og den senere revolusjonen i 1917.
Under første verdenskrig var det en rekke sammenstøt mellom Svartehavsflåten og fartøyer fra Det osmanske riket.


=== Sovjettiden ===
Under den russiske borgerkrigen ble store deler av flåten konfiskert av vestmaktene. Noen av disse ble overlevert på 1920-tallet, men de fleste ble erstattet av en storstilt nybygging og modernisering. 
Etter det tyske angrepet på Sovjetunionen under andre verdenskrig ble flåtens aktiviteter koordinert med Den røde armé, særlig under beleiringen av Odessa og slaget om Sevastopol.
Under Jom kippur-krigen i 1973 ble flåten sendt ut i Middelhavet for å balansere nærværet fra United States Navy.


== Dagens flåte ==
Flåtebasen ligger i Søndre militærdistrikt, men er direkte underlagt Forsvarsdepartementet (Russland) gjennom Russlands marine.


== Eksterne lenker ==
(en) Black Sea fleet of Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aldersundet

Aldersundet er den største krets i Lurøy kommune, etter areal. Den består av Fastlands-Lurøy, fra Sila i sør til Okstinden og Olvikvatnet i nord. Kretsen omfatter også Aldra. Vel 40% av kommunens aktive gårdsbruk ligger i kretsen, som også har flere Norges-rekorder i nedbør. Målestasjonen ved Vassvatnet har en historikk på hundre år tilbake og har målt nedbør i fire generasjoner.

Kalk og krabbe er to betydningsfulle ressurser. Det lokale fiskemottaket i Aldersundet er bygget på dugnad, og herfra sendes det hvert år en anselig mengde levende krabber sørover. På Aldra skjuler det seg store kalkmengder i grunnfjellet. Det har vært undersøkelser om disse egner seg til gruvedrift og kalkutvinning. I dag er det under ti fastboende familier på Aldra, men befolkningen mangedobles når ranværingene tar ferie eller helgeutflukter.
Den eneste omegastasjonen i Norge lå på Brattland i Aldersundet. Den var en av 8 stasjoner i et verdensomspennende navigasjonssystem som i Aldersundet ble opprettet i 1966. Den var i prinsippet hemmelig, men samtidig svært synlig med en stor kabel trukket over sundet mellom fjelltoppene Aldertinden på Aldra og Liatiden på Bratland. Etter mer enn 30 års drift ble systemet avslått den 30 september kl. 0500 i året 1997. Dermed forsvant også 10 arbeidsplasser i Aldersundet. De siste restene av bygninger ble fjernet så sent som 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aldersundet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lurøy kommunes nettsider
Revisjon kommunedelplan Aldersund
Rotterdams metro

Rotterdams metro (Rotterdamn Metro) er en undergrunnsbane i Rotterdam i Nederland. Pr. juli 2010 består systemet av 5 linjer med 48 stasjoner  fordelt på 53,3 km med spor.
Den var den første undergrunnsbanen i Nederland da Nord-Sørlinjen (Noord-Zuidlijn) åpnet i 1968. Ved åpningen var den også den korteste undergrunnsbanenettverket i verden med kun 5,9 km med spor. I 1982 ble nettverket utvidet med Øst-Vestlinjen (Oost-Westlijn). Sent på 1990-tallet ble linjene omdøpt etter to kjente personer fra Rotterdam (Erasmus av Rotterdam og Pieter Caland). På 2000-tallet ble navnet droppet og linjene fikk enkeltbokstavnavn og fargekoder.


== Nettverk ==


=== Utvidelser ===
Det er planlagt en utvidelse til Hoek van Holland over en jernbanelinje som tidligere var brukt av Nederlandse Spoorwegen som skal stå ferdig i 2012.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rotterdam metro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Metro Rotterdam – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mjær

Mjær eller Mjærvann ligger i Ytre Enebakk og Indre Østfold i Viken, 109 meter over havet. Vannet har tilsig fra Østmarka i Oslo via Sværsvann, Langen og Våg, og drenerer via Hobølelva til Vansjø i Østfold. Deler av vannet brukes av Enebakk Vannskiklubb, som har hevdet seg bra i internasjonale konkurranser.
Vannet er et eutroft lavlandsvann. Dette gir en rik vegetasjon, og vannet omtales som spesielt verneverdig på grunn av et mangfold av øyenstikkere. 
Vannet var det mest krepserike vannet i Akershus i 1988, men bestanden har minket drastisk de senere årene. I 2016 ble det påvist krepsepest i Mjær, Tangenelva, Hobølelva og andre deler av Morsavassdraget.Langs vestsiden av vannet går fylkesvei 120, og i nordenden av vannet ligger Ytre Enebakk skole.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Akershus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Enebakk Vannskiklubb hjemmesider
Dong (Panzhihua)

Dong (kinesisk: 东区) er et bydistrikt i byprekturet Panzhihua i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 167 km² og teller ca. 320 000 innbyggere (2004). Her er byprefekturets hovedsete.


== Eksterne lenker ==
Infoside
Folkeavstemningen i 2000 om Danmarks deltagelse i eurosonen

Folkeavstemningen i 2000 om Danmarks deltagelse i eurosonen var 
en dansk folkeavstemning som ble avholdt den 28. september 2000. Spørsmålet som velgerne skulle ta stilling til, var om Danmark skulle delta i tredje fase av EUs økonomiske og monetære union (ØMU) og innføre euro den 1. januar 2002.
Resultatet av avstemning ble at 53,2 % stemte nei, mens 46,8 % stemte ja. Valgdeltagelsen var 87,6 %.
Folkeavstemningens bakgrunn var at Danmark den 2. juni 1992 avviste Maastricht-traktaten gjennom en folkeavstemning. Ved en ny folkeavstemning den 18. mai 1993 ratifiserte Danmark traktaten i overensstemmelse med Edinburgh-avtalen, og fikk på denne måten fire unntak fra traktaten. I mars 2000 besluttet regjeringen under ledelse av Poul Nyrup Rasmussen å legge spørsmålet ut for en folkeavstemning. En folkeavstemning var nødvendig fordi  Justisministeriet kom til den konklusjon at deltagelsen i ØMU ville føre til en avgivelse av landets suverenitet.
Senere meningsmålinger viser at det nå er flertall for å innføre euro i Danmark. En opinionsmåling foretatt av Danske Bank i mars 2010 viste at 51,4 % av danskene er for euroen mens 47,4 % er mot. Den nåværende danske regjeringen har uttalt at det skal avholdes en ny folkeavstemning om deltagelse i eurosonen senest i 2011.


== Referanser ==
Xi (Panzhihua)

Xi (kinesisk: 西区) er et bydistrikt i byprefekturet Panzhihua i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Xi har et areal på rundt 124 km² og teller ca. 160.000 innbyggere (2004). 


== Eksterne lenker ==
Infoside
Jiangyang

Jiangyang (kinesisk: 江阳区, pinyin: Jiāngyáng) er et bydistrikt i byprefekturet Luzhou i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Jiangyang er sentrum for Luzhou. 
Befolkningen var i 2008 på over 625.200 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jiangyang District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside
Longmatan

Longmatan (kinesisk: 龙马潭区; pinyin: Lóngmǎtán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Luzhou i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 332,6 kvadratkilometer og teller 310.100 innbyggere (2003).


== Eksterne lenker ==
Infoside
Gjeldsmekling

Gjeldsmekling (gjeldsmegling) er en forhandling der en (uavhengig) rådgiver etter oppdrag gjennomfører en forhandling  mellom to eller flere parter/juridiske personer med motstridende interesser til å finne en felles løsning og inngå bindende avtale om hvordan gjelden skal gjøres opp. Resultatet av meklingen kan eksempelvis være en endret nedbetalingsmåte eller at gjelden gjøres opp med et kontantbeløp som også kan innebære sletting av gjeld. Grensen mellom begrepet gjeldsmekling og gjeldsforhandling, er ikke skarp og begrepene kan brukes stort sett om de samme prosessene for å komme frem til en løsning av gjeldsproblemene. Begrepet gjeldsmekling eller gjeldsmegling brukes mye av (finans) rådgivere for å markere at resultatet av meglingen fortrinnsvis skal resultere i en utløsning av gjelden helt eller delvis med et nytt lån, fortrinnsvis med pant i låntakers bolig eller med pant (sikkerhet) i kausjonistens bolig eller annen fast eiendom (tredjemannspant).


== Se også ==
Gjeldsforhandling
Gjeld
Mekling
kausjonist
Idrettslaget Trott

Idrettslaget Trott (stiftet i 1948) er et norsk idrettslag fra Stord i Hordaland. Klubben har tilbud hovedsakelig innen fotball. Landslagsspilleren Olaug Tvedten trådte sine barnesko i Trott.


== Tabell ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted