jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arnulf fra Louvain

Arnulf fra Louvain (født ca. 1200, død 1250) var salmedikter, og abbed i cistercienserklostret i Villers-la-Ville, Belgia. 
Hans diktning er karakteristisk for samtiden, hvor man i maleri, skulptur, poesi og gudstjenesteliv la vekt på den tornekronede, korsfestede og lidende Frelseren. I en lengre samlesyklus på sju deler skildrer Arnulf i tur og orden Jesu sårede føtter, knær, hender, side, bryst, hjerte og til slutt hans ansikt. En tid ble det antatt at Bernhard av Clairvaux hadde skrevet syklusen, men dette ble avvist i 1882. Noe senere fant man en håndskrift fra 1320 med Arnfulf tydelig angitt som forfatter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oscar Lövgren, Psalm- och sånglexikon, Gummessons 1964, sp. 30.
Mosambik under Sommer-OL 2000

Mosambik under Sommer-OL 2000. Fire sportsutøvere, to kvinner og to menn fra Mosambik deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjette gangen Mosambik deltok i et sommer-OL. De kom på delt 49.-plass med en gullmedalje. Friidrettsutøveren Jorge Duvane var Landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 10. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Mosambik under Sommer-OL 2004

Mosambik under Sommer-OL 2004. Fire sportsutøvere, to kvinner og to menn fra Mosambik deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var sjuende gangen Mosambik deltok i et sommer-OL. De vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Kurt Couto var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 10. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Liste over nobelprisvinnere i fysikk

Liste over nobelprisvinnere i fysikk er en liste over alle personer som har mottatt prisen siden den første tildelingen i 1901. Nobelprisen i fysikk tildeles årlig av Kungliga Vetenskapsakademien i Stockholm til forskere i de ulike feltene i fysikk. Prisen er én av fem Nobelpriser etablert av Alfred Nobels testament fra 1895 som tildeles for fremragende bidrag innen fysikk, kjemi, litteratur, fred og fysiologi/medisin. Som oppgitt i Nobels testamente, blir prisen administrert av Nobelstiftelsen og tildelt av en komite som består av fem medlemmer valgt av Kungliga Vetenskapsakademien.Den første Nobelprisen i fysikk ble tildelt Wilhelm Conrad Röntgen fra Tyskland i 1901. Hver mottaker mottar en medalje, et diplom og en pengesum som har variert gjennom årene. I 1901 mottok Röntgen 150 782 svenske kroner, som tilsvarer ca. 7 730 000 svenske kroner i desember 2007. I 2008 ble prisen tildelt Makoto Kobayashi, Toshihide Maskawa og Yoichiro Nambu, som delte prispengene på 10 000 000 svenske kroner. Prisen blir tildelt i Stockholm under en årlig seremoni den 10. desember, årsdagen for Nobels død i 1896.John Bardeen er den eneste mottakeren som har blitt tildelt prisen to ganger – i 1956 og 1972 – mens Marie Curie var den første som ble tildelt prisen i to fag – fysikk i 1903 og kjemi i 1911. William Lawrence Bragg ble den yngste nobelprisvinneren gjennom tidene da han ble tildelt prisen i 1915, i en alder av 25. To kvinner har mottatt prisen – Marie Curie og Maria Goeppert-Mayer (1963) – noe som er færrest blant de opprinnelige fem Nobelprisene. Per 2014 har prisen blitt tildelt 198 personer, og der har vært seks år hvor Nobelprisen i fysikk ikke har blitt tildelt (1916, 1931, 1934, og 1940–42).


== Mottakere ==


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobel laureates in Physics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«All Nobel Laureates in   Physics» (engelsk). Nobelstiftelsen. Besøkt 10. juli 2010. 
«Nobel Prize winners by   category (physics)» (engelsk). Encyclopædia Britannica. Besøkt 10. juli 2010. 
Offisiell nettside for Kungliga Vetenskapsakademien
Offisiell nettside for Nobelstiftelsen
Myanmar under Sommer-OL 2000

Myanmar under Sommer-OL 2000. Sju sportsutøvere, seks kvinner og en mann fra Myanmar deltok i fire sporter, bueskyting, friidrett, svømming og vektløfting under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medalje.  


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 14. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Myanmar under Sommer-OL 2004

Myanmar under Sommer-OL 2004. To kvinnelige sportsutøvere fra Myanmar deltok i to sporter, bueskyting og vektløfting under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje.  


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 14. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Ungaliophiinae

Ungaliophiinae er en underfamilie av slanger som er utbredt i Mellom-Amerika fra det sørlige Mexico til aller lengst nord i Colombia.
De lever i ulike skogtyper. Ungaliophis lever delvis oppe i trær, mens Exiliboa er marklevende, og trives blant steiner.
Tidligere ble fire slekter av amerikanske dvergboaer regnet til familien Tropidophiidae. Undersøkelser av mitokondrielt DNA viser at slektene Exiliboa og Ungaliophis er nærmere i slekt med boaslanger enn med de andre dvergboaene. De ble derfor flyttet til en egen familie, Ungaliophiidae. En nyere fylogenetisk studie plasserer Exiliboa og Ungaliophis midt i boaslangene, der de danner en delgruppe sammen med de nordamerikanske slektene Lichanura og Charina. The Reptile Database regner Ungaliophiinae som en egen underfamilie av boaslangene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ungaliophiidae hos Fossilworks 
(en) Ungaliophiidae hos ITIS 
(en) Ungaliophiinae - The Reptile Database
Liechtenstein under Sommer-OL 2000

Liechtenstein i Sommer-OL 2000. To utøvere, en mann og en kvinne, fra Liechtenstein deltok i to sporter, judo og friidrett i Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var 13. gangen Liechtenstein deltok i et sommer-OL. Utøverne fra Lichtenstein vant ingen medaljer. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. februar 2010 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Jack Alfredsen

Jack Kristen Alfredsen (født 1. september 1930 i Norderhov, død 25. mai 1996) var en norsk skihopper som representerte IL Fossekallen på Hønefoss. 
Han markerte seg særlig som storbakkehopper og skiflyger, og tok andreplass i skiflygingsuka i Planica i 1954 og i Oberstdorf i 1955. I Oberstdorf gjorde han skiflygingsukas lengste hopp med 130 meter, som var uoffisiell norsk rekord, ni meter kortere enn daværende verdensrekord som var satt samme sted fire år tidligere.
Alfredsen ble regnet som en sikker kandidat til å få delta i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956, men under trening i Gråkallbakken i Trondheim høsten 1955 falt han og brakk beinet. Han hoppet igjen sesongen etter, men fikk ikke like gode resultater som tidligere, og la opp som skihopper et par år etter fallet.
Jack Alfredsen ble tildelt IL Fossekallens Hederstegn i 1968.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 678, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
IF Liv/Fossekallen 100 år 1895-1995. IF Liv/Fossekallen 1995, s. 186-187 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Planica 1934-2010: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights
Skifliegen-Oberstdorf.com: Sieger und Rekorde
VG: Å falle på 125 meter som å få en omgang juling (s. 7, 28. februar 1955, arkivert hos Retriever Norge)
Libya under Sommer-OL 2000

Libya under Sommer-OL 2000. Tre mannlige sportsutøvere fra Libya deltok i tre sporter, friidrett, judo og taekwondo under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjuende gangen Libya deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Libya under Sommer-OL 2004

Libya under Sommer-OL 2004. Åtte sportsutøvere, seks menn og to kvinner fra Libya deltok i fem sporter, friidrett, judo, svømming, vektløfting og taekwondo under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var åttende gangen Libya deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Liberia under Sommer-OL 2000

Liberia under Sommer-OL 2000. Åtte sportsutøvere, seks menn og en kvinne fra Liberia deltok i friidrett under Sommer-OL 2000 i Sydney. De vant ikke noen medalje.


== Medaljer ==


== Friidrett ==

MennKvinner


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 2. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Liberia under Sommer-OL 2004

Liberia under Sommer-OL 2004. To sportsutøvere, en mann og en kvinne fra Liberia deltok i friidrett under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje.


== Medaljer ==


== Friidrett ==

Liberia stilte med 3 utøvere i friidrett etter kvalifiseringskravene (opp til 3 utøvere i her øvelse som klarer A-kravet, og en som har klart B-kravet).
MennKvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 2. februar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Nordkapp Boats

Nordkapp Boats AS er en norsk båtprodusent. 
De ble etablert under navnet Nordsjøplast i Sarpsborg i 1966, men ble lagt ned på 1973. Rettigheter og varemerke ble overdratt til Alicraft i Arendal som produserte noen modeller frem til de gikk konkurs i 1986. I 1990 ble selskapet Nordkapp Boats AS etablert av gründeren Ronny Antonsen. Selskapet lanserte sin første båt, Nordkapp Premiere 730 i 1992 og hadde produksjonslokaler i Fredrikstad frem til 2005. Fra 2005 har selskapet hatt hovedkontor i Sarpsborg. 


== Eksterne lenker ==
Nordkapp Boats hjemmeside
Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca

Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca (spansk: Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca, URNG-MAIZ eller mest URNG) er et politisk parti fra Guatemala som startet som en geriljabevegelse, men som la ned sine våpen i 1996 og ble en juridisk politisk parti i 1998 som følge av fredsprosessen som kom etter at den guatemalanske borgerkrigen var over. 
URNG ble grunnlagt som en paraplyorganisasjon på begynnelsen av 1980-tallet med flere revolusjonære grupperinger som var aktive i Guatemala. Dette var Guerrilla Army of the Poor (EGP), Revolutionary Organisering of People in Arms (ORPA) og flere væpnede styrker som bestod av fattige bønder og opprørere.
23. mars 1982 kom den pensjonerte guatemalanske generalen Efrain Rios Montt til makten som leder av en militærjunta som begynte en voldelig kampanje i høylandet i Guatemala, der det bodde flere urfolk og indianerstammer. Han hadde støttespillere innen URNG frem til han ble styrtet året etter. 
I 1987 forandret gerilja-organisasjonen URNG navnet sitt til Guatemalas Party of Labour (PGT). Den 29. desember 1996 ble en fredsavtale undertegnet av regjeringen i Guatemala og URNG i nærvær av FNs generalsekretær Boutros Boutros-Ghali. Dette var den offisielle slutten på en 36 år lang borgerkrig. 
Generalsekretæren i URNG, Comandante Rolando Moran, og president Álvaro Arzú hadde i fellesskap fått Unescos fredspris for deres felles innsats for å få slutt på borgerkrigen og å nå frem en varig fredsavtale i Guatemala. 
I det neste frie valget, avholdt den 9. november 2003, fikk partiet 4,2% av stemmene og 2 av 158 seter i kongressen. I presidentvalget, avholdt samme dag, fikk deres kandidat Rodrigo Asturias 2,6% av stemmene. Ved valget i 2007 fikk partiet 3,72% og to plasser i Kongressen. I presidentvalget den samme dagen, fikk partiets kandidat Miguel Ángel Sandoval bare 2,14% av stemmene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Natriumhydrogensulfid

Natriumhydrogensulfid (NaHS) er et hydrogensulfid som brukes som hårfjernemiddel i garverier, til fabrikasjon av viskosesilke, til fremstilling av fargestoffer og svovelholdige forbindelser som natriumtiosulfat, Na2S2O3, triglykolsyre, tiourinstoff m.fl.
Latvia under Sommer-OL 2000

Latvia under Sommer-OL 2000. Førtifem sportsutøvere fra Latvia deltok i tretten sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjuende gangen Latvia deltok i et sommer-OL, de kom på delt 43.-plass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Friidrettsutøveren Voldemārs Lūsis var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 21. april 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Latvia under Sommer-OL 2004

Latvia under Sommer-OL 2004. Trettien sportsutøvere fra Latvia deltok i elleve sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var åttende gangen Latvia deltok i et sommer-OL, de kom på 58.-plass med fire sølvmedaljer. Friidrettsutøveren Vadims Vasiļevskis var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. januar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Guan Pinghu

Guan Pinghu (forenklet kinesisk: 管平湖, pinyin: Guǎn Pínghú; født 1895 i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina, død 1967) var en kjent musiker som spilte på brettsitaren guqin (古琴).
Han virket siden 1950-årene som lærer og forsker ved Det sentrale konservatorium i Beijing.


== Referanser ==


== Litteratur ==
New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell (London, 2001).


== Eksterne lenker ==
Guqin Player: Guan Pinghu
Guan Pinghu
Zhou Wenjing

Zhou Wenjing (kinesisk: 周文靖, Pinyin: Zhōu Wénjìng, Wade-Giles: Chou Wen-ching), var en berømt kinesisk keiserlig kunstmaler under Ming-dynastiet. Fødsels- og dødsår er ukjent, men han var virksom til noe etter 1463.Zhou, kunstpseudonym San Wen (三山）, var fra Hexian (nå Fuzhou) i Fujian provinsen. Han var en dyktig landsmaler og etterfulgte stilen til Wu Zhen og Xia Gui.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhou Wenjing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Askia Mohammad I

Askia Mohammad den store (født ca. 1442, død 1538), født som Muhammad Toure, var en sonikéhersker for Songhairiket på 1500-tallet, grunnleggeren av Askia-dynastiet, som styrte helt til den marokkanske invasjonen i 1592, og etterfølgeren til Sonni Ali. Askia Mohammads styrker riket, som han gjorde til det største landet i Vest-Afrikas historie. På sitt høydepunkt under Askia Mohammad omfattet riket hausastatene så langt øst som til Kano i dagens Nigeria og mye av territoriet som tidligere hadde tilhørt Maliriket i vest. Askia Mohammads politikk førte til en rask øking av handelen med Europa og Asia, til opprettelse av mange skoler og til at islam dominerte riket. 
Mali gikk inn i en kulturell gullalder mer omfattende enn noen gang før på grunn av Askias arbeid, og hele landet blomstret som et senter for verdifull kunnskap og handelsvarer. Ifølge legender fikk Askia Mohammad navnet Askia (omtrent den sterke) da Sonni Ali Bers datter hørte nyhetene om en av hans kriger.


== Historie ==

Etter Songhairikets første store hersker, Sonni Ali, døde i 1492, nektet hans sønn og etterfølger, Sonni Baru, å erklære seg en muslim. Dette ga en av Sonni Alis generaler, Mohammad Toure, en muslim som i 1496 dro på hajj til Mekka, en grunn til å sette seg imot denne arvefølgen. Hærføreren Toure beseiret Baru og besteg tronen i 1493.
Mohammad Toure, senere kjent som Askia Mohammad, satte deretter i gang et program for ekspansjon og konsolidering som førte til at imperiet strakte seg fra Taghaza i nord til Yatengas grense i sør og fra Aïr i nordøst til Futu Tooro i Guinea i vest. I stedet for å organisere riket etter en islamsk modell, dempet og forbedret han den tradisjonelle samfunnsmodellen ved å bygge opp et byråkratisk regjeringssystem uten like i Vest-Afrika. I tillegg satte han opp et system for standardisering av måleenheter og regulering av handelen, og satte i gang en bevoktning av handelsrutene, samt å sette opp et organisert skattesystem. 
Askia fremmet dessuten lærdom og skriveferdigheter, noe som sikret at Malis universiteter utdannet fremragende lærde, og mange av disse utga betydningsfulle bøker. For å sikre legitimiteten etter å ha styrtet Sonni-dynastiet, allierte Askia seg med de lærde i Timbuktu. Askia erklærte seg «kalif av Sudan» etter sin pilegrimsreise, og kunne derfor i større grad enn sine forgjengere spille på lojalitet og frivillighet fra rikets innbyggere. Askias politikk førte til en gullalder for studier av islam i byen. Den forfatteren Ahmad Baba skrev for eksempel bøker om islamsk lov som fremdeles brukes i dag. Muhammad Kati ga ut Tarik al-Fattah, mens Abdul-Rahman as-Sadi skrev Tarik as-Sudan (Sudanhistorien), to bøker som er uunnværlige for moderne forskere som jobber med å gjenskape afrikansk middelalderhistorie. 
Askia Mohamad I ble gravlagt i den såkalte Askias grav i Gao i Mali, som i dag er et verdensarvssted. 


== Referanser ==
De nederlandske Antiller under Sommer-OL 2004

De nederlandske Antiller under Sommer-OL 2004. Tre mannlige sportsutøvere fra De nederlandske Antiller deltok i to sporter, friidrett og hestesport under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tolvte gangen som De nederlandske Antiller deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Churandy Martina var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 8. april 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Jože Šlibar

Jože Šlibar (født 18. mars 1934 i Kovor, Tržič) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia.
Šlibar satte verdensrekord med 141 meter i Oberstdorf 24. februar 1961. Han slo finske Tauno Luiros rekord på 139 meter, som hadde stått i ti år. Šlibars verdensrekord ble tangert to ganger, først av Peter Lesser (DDR) i 1962, deretter av svenske Kjell Sjöberg i 1964.
I VM i Zakopane i 1962 ble Jože Šlibar nummer 31 i normalbakken og nummer 47 i storbakken. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka mellom 1959 og 1962, med 3. plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1960 som beste enkeltplassering og 15. plass i 1959/60 som beste sammenlagtplassering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jože Šlibar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jože Šlibar – FIS (skihopping) 
(en) Jože Šlibar – TheSports.org 
Skisprungschanzen-Archiv: Flying hills (med liste over verdensrekorder)
Liste over slovenske skiflygingsrekorder og bakkerekorder i Planica (slovensk)
Kamerun under Sommer-OL 2000

Kamerun under Sommer-OL 2000. Trettifem sportsutøvere fra Kamerun deltok i fire sporter, blant annet  boksing og fotball under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var tiende gangen Kamerun deltok i et OL, de kom på delt 50.-plass med en gullmedalje.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 31. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Frederiksø

Frederiksø er den tredje største øya i den lille øygruppen Ertholmene nordøst for Bornholm, og den nest største bebodde av øyene. 


== Beskrivelse ==
Øya er oppkalt etter kong Frederik IV som lot utbygge havnen og kasernene. Øya har et areal på ca. 4 ha. og dens høyeste punkt befinner seg 8 m over havets overflate. Det bor ca. 30 mennesker her, blant annet i Frederiksøgaden. 
På Frederiksø ligger Lilletårn som ble bygget i kampesten i 1685 under ledelse av Anthony Coucheron. Det var opprinnelig et festningstårn, oppført for å forhindre seilas mellom Græsholmen og Frederiksø, samt for å forhindre ev. landgang på Græsholmen. Tårnet fungerer i dag som museum, hvor man kan oppleve livet på Ertholmene som det en gang var i festningstiden. 
Øyas tidligere statsfengsel, Balonen, hvor bl.a. dr. J.J. Dampe satt fengslet fra 1826-32, ble bygget i 1825, og er i dag museum for Dampe. Balonens siste statsfanger ble frigitt i 1856. 
Frederiksø er forbundet til Christiansø med en svingbro. 


== Kilder ==
Hval.dk om Frederiksø Arkivert 9. juli 2016 hos Wayback Machine.
Kart over bygningene
Usman dan Fodio

Shaihu Usman dan Fodio (arabisk: عثمان بن فودي ، عثمان دان فوديو‎; 1754-1817), født Usuman ɓii Foduye, også kjent som Shaikh Usman Ibn Fodio, Shehu Uthman Dan Fuduye eller Shehu Usman dan Fodio, var grunnleggeren av Sokoto-kalifatet i det som nå er Nigeria, og en religiøs lærer, forfatter og muhammedansk reformist. Dan Fodio var en av de urbaniserte, etniske fulaniene som bodde i hausastatene i dagens Nord-Nigeria. Usman var en lærer innenfor maliki-lovskolen og qadiriyyah-sufi-ordenen som bodde i bystaten Gobir fram til 1802, da han ble motivert av reformistbevegelser og under økende undertrykkelse fra lokale myndigheter under Usmans tidligere elev Yunfa ledet sine tilhengere i eksil. Dette eksilet begynte en politisk og sosial revolusjon som spredte seg fra Gobir gjennom dagens Nigeria og Kamerun, og som ble etterfulgt av en etnisk fulani-ledet jihadbevegelse i deler av Vest-Afrika. Dan Fodio nektet å ta for stor fordel av lederskapet i opprøret, og mens han forhandlet fram avtaler med religiøse reformister og jihadledere andre steder i Afrika, og etter hvert ga han det faktiske lederskapet over til sin sønn, Muhammed Bello. 
Dan Fodio skrev mer enn ett hundre bøker om religion, styresett, kultur og samfunn. Han utarbeidet en kritikk mot datidens afrikanskmuslimske elite, som han regnet som grådige, med deres høye skatter, og hedenske og som han mente brøt med sharialovenes standard. Han fremmed også lesekyndighet og lærdom, også blant kvinner, og flere av han døtre, som Nana Asma'u, ble senere lærde eller forfattere. Hans bøker og ordtak blir fremdeles ofte sitert i dag, og i Nigeria blir han ofte vennskapelig referert til som Shehu. Enkelte av hans tilhengere regnet dan Fodio som en mujaddid, en guddommelig inspirert "reformist av islam."
Dan Fodios opprør er en viktig begivenhet i en bevegelse som har blitt beskrevet som Fulani-jihadenefulaniherredømmet i det syttende, attende og nittende århundre. Det etterfulgte de suksessfulle jihadene til Fuuta-Bandu, Fuuta-Jalon og Fuuta-Tooro mellom 1650 og 1750, som førte til opprettelsen av tre islamske fulanistater. Også Shehu Usman dan Fodio inspirerte senere vestafrikanske jihader, inkludert krigene til Massinarikets grunnlegger Seku Amadu, Toucouleurrikets grunnlegger al-Hajj Umar Tall (som senere giftet seg med en av dan Fodios barnebarn) og Modibo Adama, grunnleggeren av Adamawariket.
Winny Chebet

Winny Chebet (født 20. desember 1990) er en kenyansk friidrettsutøver som konkurrerer hovedsakelig på 800 meter.
Chebet ble nummer to på 800 meter i junior-VM i Beijing 2006. I junior-VM 2008 i polske Bydgoszcz fulgte hun opp med å bli nummer fem. Hun ble nasjonal juniormester i årene 2006, 2007 og 2008, mens hun i 2010 vant sølv i det kenyanske mesterskapet for seniorer.
I 2021 representerte hun Kenya på øvelsen 1500 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp semifinale, men ikke kvalifiserte seg til finalen.


== Personlige rekorder ==
800 meter hinder – 2.00,88 (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Winny Chebet – Olympedia 
(en) Winny Chebet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Winny Chebet – Commonwealth Games Federation 
(en) Winny Chebet – World Athletics 
(en) Winny Chebet – Diamond League 
(en) Winny Chebet – Track and Field Statistics 
Profil på diamondleague.com
Ari Mannio

Ari Mannio (født 23. juli 1987 Lehtimäki, Finland) er en finsk spydkaster.
Hans personlige rekord er 85,70 meter, fra mai 2009 i Leppävirta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ari Mannio – Olympedia 
(en) Ari Mannio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ari Mannio – World Athletics 
(en) Ari Mannio – Diamond League 
(en) Ari Mannio – Track and Field Statistics 
(en) Ari Mannio – Eliteprospects.com
Atle McAdam

Atle McAdam (født 18. juni 1977 i Oslo) er en norsk tidligere  friidrettsutøver som spesialiserte seg på 400 meter hekk. Han hadde den norske rekorden på 50,67, fra Florø 2003, frem til denne ble slått av Øyvind Strømmen Kjerpeset i 2013. Han representerte Idrettsklubben Tjalve. 


== NM-medaljer ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atle McAdam – World Athletics