Susanne Bonge

Susanne Grape Bonge (født 1912, død 2009) var en norsk bibliotekar og fotohistoriker.
Susanne Bonge ble i 1947 ansatt ved Bergens Museums bibliotek, og var sekretær ved overbibliotekarens kontor frem til 1962. Hun drev også i perioden 1948 til 1973 såkalt rekvisisjon av norsk litteratur fra forlagene.
I 1964 begynte hun å arbeide med en samling gamle fotografier som var blitt overført fra gamle Bergens Museums bibliotek til Universitetsbiblioteket i Bergen. Det var hun selv som foreslo for overbibliotekar Hallvard Sand Bakken å bruke en del av arbeidsdagen til å få ordnet samlingen. Sand Bakken ga henne tillatelse til å bruke halvparten av arbeidsdagen på Billedsamlingen, og fra 1973 fikk Susanne Bonge hele sin stilling knyttet de fotografiske samlingene.


== Et lite Bergensmiljø ==
I mange år samarbeidet Susanne Bonge med bibliotekar Ragna Sollied ved Bergen Offentlige Bibliotek. Ragna Sollied interesserte seg spesielt for portrettfotografier innenfor slektsforskningen, og de to pionerene skulle gjennom målrettet innsamlings- og registreringsarbeid komme til å legge grunnlaget for en viktig del av norsk fotografhistorie. Sammen med kunsthistorikeren Per Jonas Nordhagen utga de en vitenskapelig monografi over Photograf M. Selmers bergensbilleder (1974).
Ragna Sollied utga også en Biografi over bergenske fotografer (1967) og Eldre norske fotografer (1972), som senere lå til grunn for Susanne Bonges monumentale publikasjon, Eldre norske fotografer; Fotografer og amatørfotografer i Norge frem til 1920 (1980), et standardverk som danner mye av grunnlaget for de personalhistoriske arkivene i Preus museum i Horten.


== «Fornøyelige bilder» ==
Det var også takket være Susanne Bonges innsats at Universitetsbiblioteket i Bergen, for en betydelig sum, kunne sikre seg fotoarkivet etter den kjente, bergenske landskapsfotografen Knud Knudsen. Innkjøpet av Knudsensamlingen førte ikke bare til en mangedobling av antallet bilder, men gjorde Billedsamlingen til en av landets viktigste fotofaglige institusjoner. Susanne Bonge var nøye med å knytte til seg assistenter med fotografisk og kulturhistorisk kompetanse, og var dyktig i å lære opp nye medarbeidere. I tillegg satte hun pris på andres meninger og faglige innspill, og ga medarbeiderne rikelig anledning til å utvikle sine evner.
Da det statlige Sekretariatet for fotoregistrering ble opprettet i 1976 ga Susanne Bonge viktige innspill til sekretariatets mål og virksomhet. Hennes glede var stor over slikt hun omtalte som «fornøyelige bilder», dvs. bilder hun syntes det var noe humoristisk ved, noe hun mente var kulturhistorisk interessant, eller noe hun fant uvanlig, gjenkjennelig og vakkert. Denne hangen til «å lese bilder», formidle, lage utstillinger og holde foredrag, førte til at hun også ble en aktiv pådriver i å få startet Norsk Fotohistorisk Forening. Ved etableringen i 1976 ble hun valgt til viseformann. Senere ble hun æresmedlem i foreningen. For sitt arbeid for fotobevaringen i Norge mottok hun i 1979 Kongens fortjenstmedalje i gull. Da Billedsamlingen flyttet til Nygårdsgaten i 2003, holdt hun, nesten 91 år gammel, hovedtalen ved innvielsen av de nye lokalene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bonge, Susanne: Eldre norske fotografer; Fotografer og amatørfotografer i Norge frem til 1920, Bergen 1980. ISBN 82-7130-014-8
Greve, Solveig og Åsne Digranes: Minneord over Susanne Bonge (1912 – 2009).
Sollid, Ragna, Susanna Bonge og Per Jonas Nordhagen: Photograf M. Selmers bergensbilleder. Bergen 1974. E.D.B. Giertsens forlag.