jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alfred Leonard Kristian Vågnes

Alfred Leonard Kristian Vågnes (født 13. april 1880 i Tromsøysund, død 12. oktober 1970) var en norsk politiker for Norges Kommunistiske Parti. Han representerte Finnmark på Stortinget i perioden 1945–49.
Vågnes var fisker, et yrke han praktiserte fra rundt 1894 til 1936, da han blei sekretær i Finnmark fiskarlag. Han var også sekretær og seinere formann i Norges fiskarlag.
Han var først medlem av Det norske Arbeiderparti, der han satt i landsstyret fra 1920 og representerte partiet på Kominterns tredje kongress i 1921. Han brøyt med DnA i 1923 og gikk inn i det nystifta kommunistpartiet. Han var styremedlem i Finnmark NKP fra 1924 og formann fra 1926.
Han var medlem av Kjelvik kommunestyre og formannskap fra 1917 til 1940. Han var kommunens ordfører fra 1932 til 1934 og varaordfører i flere perioder. 
Vågnes var vararepresentant på Stortinget 1922–24. Han blei så valgt inn på tinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Alfred Leonard Kristian Vågnes hos Stortinget 
(no) Alfred Leonard Kristian Vågnes hos Norsk senter for forskningsdata
Toralv Kollin Markussen

Toralv Kollin Markussen (født 23. februar 1895 i Ankenes, død 17. desember 1973) var en norsk politiker for Norges Kommunistiske Parti. Han representerte kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark på Stortinget i perioden 1945–49.
Markussen var ansatt ved Ofotbanen 1913–15 og deretter noen år ved jernbanen i Trondheim. Han tok teknisk dagskole i Oslo 1918–19 og kom så tilbake til Ofotbanen. Han var medlem av Narvik bystyre fra 1932 og av formannskapet fra 1935. Markussen blei valgt inn på Stortinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av Lagtinget og vei- og jernbanekomiteen. 
Han var medlem av sentralkomiteen i NKP fra 1936.


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Toralv Kollin Markussen hos Stortinget 
(no) Toralv Kollin Markussen hos Norsk senter for forskningsdata
Karl Eugen Hammerstedt

Karl Eugen Hammerstedt (født 19. mai 1903 i Porsgrunn, død 28. desember 1960) var en norsk politiker for Norges Kommunistiske Parti. Han representerte kjøpstedene i Telemark og Aust-Agder på Stortinget i perioden 1945–49.
Hammerstedt utdanna seg ved treårig teknisk aftenskole. Han var lærling på sykkelfabrikk og på bilverksted og var seinere ansatt i flere bilfirmær. Fra 1928 og fram til 1949 var han ansatt først som mekaniker, seinere som rørlegger ved Norsk Hydro på Herøya og ved Eidanger Salpeterfabrikk. Han var sekretær i Herøya Arbeiderforening i flere perioder og formann i 1945. Han var medlem av representantskapet i Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund i 1945 og av representantskapet i LO fra 1945 til 1949.
Hammerstedt var medlem av Porsgrunn bystyre 1935–40. Han blei valgt inn på Stortinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av protokollkomiteen. 
Fra 1950 til 1960 arbeidde han som forbundssekretær i Landsforeningen for Hjerte- og Lungesyke, ei forening han hadde vært formann for fra 1947 til 1949.


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Karl Eugen Hammerstedt hos Stortinget 
(no) Karl Eugen Hammerstedt hos Norsk senter for forskningsdata
Jens Martin Arctander Jenssen

Jens Martin Arctander Jenssen (født 28. juli 1885 i Evenes, død 3. oktober 1968) var en norsk skolemann og politiker for Norges Kommunistiske Parti. Han representerte kjøpstedene i Østfold og Akershus på Stortinget i perioden 1945–49.
Jenssen blei cand.philol. i 1911 og hadde seinere flere studieopphold i utlandet. Han var adjunkt i Vadsø 1912–15 og lektor i Fredrikstad 1915–31. Han var så rektor ved Sarpsborg kommunale høyere almenskole fram til 1955.
Han var medlem av Fredrikstad bystyre og formannskap 1920–25. Han blei valgt inn på Stortinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av Lagtinget og formann i universitets- og fagskolekomiteen. 
Han hadde i perioder sentrale verv i Norsk Lektorlag og i Foreningen Norden og var medlem av Kringkastingsrådet fra 1947 til 1951.


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Jens Martin Arctander Jenssen hos Stortinget 
(no) Jens Martin Arctander Jenssen hos Norsk senter for forskningsdata
Liu Hongbo

Liu Hongbo (født kinesisk: 刘 洪波, 7. november 1973 i Qiqihar), er en kinesisk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet under 3 påfølgende Vinter-OL i Albertvillé 1992, Lillehammer 1994 og i Nagano 1998.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap ==
Olympiske leker (Vinter) deltatt i tre OL ved fem konkurranser.

Albertvillé 1992 på 500 m, Lillehammer 1994 på 500 m og 1 000 m og i Nagano 1998 på 500 m og 1 000 m.Beste resultat 4.-plass på både 500 m og 1 000 m begge i Lillehammer 1994.Sprint-VM på skøyter deltatt fire ganger.

Ikaho 1993, Calgary 1994, Milwaukee 1995 og i Heerenveen 1996.Beste resultat 9.-plass sammenlagt både i Ikaho 1993 og i Calgary 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liu Hongbo – Olympedia 
(en) Liu Hongbo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Liu Hongbo – Speedskatingbase.eu 
(en) Liu Hongbo – SpeedSkatingNews.info 
(en) Liu Hongbo – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Ingvald Jaklin

Ingvald Johannes Jaklin (født 22. februar 1896 i Lyngen, død 13. desember 1966) var en norsk redaktør og politiker for Arbeiderpartiet. Han representerte Troms på Stortinget i perioden 1920–61. Han var redaktør i avisa Nordlys i årene 1924-1940 og 1945-1965.
Jaklin arbeidde som fisker fra 1910 til 1918. Han begynte så som journalist og forretningsfører i Nordlys, før han i 1925 gikk på en førtiårig karriere som avisas redaktør.
Jaklin var medlem av Tromsø bystyre og formannskap fra 1926 til 1963, herunder ordfører fra 1946 til 1953. Jaklin var vararepresentant til Stortinget for kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark i perioden 1945–49. Han blei så valgt inn som fast representant fra samme krets for 1950–53, og seinere gjenvalgt to ganger, da fra Troms fylke. Han var medlem av Lagtinget den siste perioden. Jaklin satt i finans- og tollkomiteen de to første periodene og i kommunalkomiteen den siste.
Jaklin hadde lokale verv i AUF og Arbeiderpartiet i mellomkrigstida og var formann i Nord-Troms Arbeiderparti fra 1952 til 1957. Han var medlem av partiets landsstyre fra 1945 til 1953.
Han var medlem av Forsvarskommisjonen av 1946.
I Tromsø sentrum er Ingvald Jaklins plass oppkalt etter ham. Der blei det i 1999 avduka ei byste av ham.


== Bibliografi ==
Den gang : romanskisse – 1963
Knekten Adamsson og hans etterkommere : notater om Jaklin-Jacklin-slekta gjennom 350 år – 1966


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Ingvald Jaklin hos Stortinget 
(no) Ingvald Jaklin hos Norsk senter for forskningsdata
Einar Lillebye

Einar Lillebye (født 22. september 1953) er sivilarkitekt utdannet ved Hull School of Architecture (1981), spesialutdannelse innen urbanisme ved NTNU (1995) og dr.ing.-studier ved NTNU (2007) innen gateplanlegging /byliv i gater. Han har vært ansatt ved Arkitektkontoret EP AS fra 1981 til 1989, fra 1986 som daglig leder. Fra 1989 til 2020 var Lillebye ansatt i Vegdirektoratet/Statens vegvesen, leder for Vegutformingskontoret i Vegdirektoratet fra 1999 til 2002. Lillebye var ansatt som professor i gateplanlegging ved Institutt for Landskapsarkitektur ved NMBU (Ås) i perioden 2009-2020. Han har også drevet egen praksis siden 2000, primært som boligarkitekt. Lillebye er tilknyttet Academy of Urbanism, UK fra 2014.


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Einar Lillebye i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Einar Lillebye i BIBSYS
Helge Jakobsen

Helge Jakobsen (født 31. august 1901 i Tromsøysund, død 25. september 1996) var en norsk bedriftsleder og politiker for Venstre. Han representerte Troms på Stortinget i perioden 1961–73.
Jakobsen tok ettårig handelsskole 1917–18. Han begynte så som ekspeditør i Troms Fylkesproviantering (seinere Troms Felleskjøp), der han avanserte til bokholder og seinere kontorsjef. I 1933 blei han kontorsjef i Nordolje AS, fra 1950 disponent. Han var også reder i familierederiet Brødrene Jakobsens rederi 1933–82 og disponent i AS Norfisk 1946–83. Han hadde tallrike tillitsverv innen fiskeri, rederi og sildoljeproduksjon.
Jakobsen var med å stifte Tromsø Unge Venstre i 1928 og var lagets formann i tre år. Han var medlem av Tromsø bystyre 1936–40 og 1945–49. Han blei valgt inn på Stortinget første gang i 1961 og gjenvalgt i 1965 og 1969.  Han var medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen de to første periodene og av administrasjonskomiteen den siste.
Helge Jakobsen var sønn av stortingsrepresentant Anton Jakobsen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.


== Eksterne lenker ==
(no) Helge Jakobsen hos Stortinget 
(no) Helge Jakobsen hos Norsk senter for forskningsdata
Alfred Meyer Henningsen

Alfred Meyer Henningsen (født 26. april 1918 i Sør-Varanger, død 12. september 2012) var en norsk offiser og politiker for Arbeiderpartiet. Han representerte Troms på Stortinget i perioden 1961–73.
Henningsen var ordfører i Bardu 1956–62 og 1976–79. Han satt på Stortinget tre perioder fra 1961. Han var først i militærkomiteen, så i utenriks- og konstitusjonskomiteen, deretter i sosialkomiteen og til sist i forsvarskomiteen. Han meldte seg ut av Arbeiderpartiet i 1983. 
Henningsen gikk 6. divisjons skole i 1938. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i Sverige, England og Sovjetunionen, fra 1942 med offisers grad. For krigsinnsatsen fikk han St. Olavsmedaljen med eikegren og Deltagermedaljen 1940–45 i tillegg til flere britiske utmerkelser. Han mottok også den russiske Veteranmedaljen i 1968
den russiske Frihetsmedaljen i 1994. Etter krigen var han adjutant i Finnmark landforsvar 1947–48 og kaptein i Troms infanteriregiment nr. 16 1948–54. Fra 1954 var han bataljonssjef i infanteriregimentet et par år. Fra 1956 til 1974 var han sjef for Troms heimeverndistrikt nr. 16 med oberstløytnants grad. Han tjenestegjorde 1950–51 som kompanisjef i Tysklandsbrigaden. Av militær utdanning kan nevnes krigsskolen 1947, special warfare school i USA 1959 og Forsvarets høgskole 1960. 
Henningsen var daglig leder av AS Tundra i Svea på Svalbard fra 1984 til 1988.  


== Referanser ==


== Kilder ==
Terje Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985. Biografier, Kunnskapsforlaget 1985.
Biografi på Stortingets nettsted; besøkt 1. juli 2013.


== Eksterne lenker ==
(no) Alfred Meyer Henningsen hos Stortinget 
(no) Alfred Meyer Henningsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Alfred Meyer Henningsen hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Assurandør

Assurandør er «den som påtar seg assuranse og overtar risikoen,» til forskjell fra den som tegner forsikring. Betegnelsen brukes gjerne om forsikringsagenter, eller i alminnelighet om personer som driver forsikringsvirksomhet.


== Referanser ==
Tverlandsbrua

Tverlandsbrua er en 670 meter lang firefeltbru på riksvei 80 forbi Hopen i Bodø. Tverlandsbrua ble vedtatt av Stortinget i april 2011 og byggingen startet i mai 2011. Brua ble åpnet av samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen 9. november 2013. Brua bedrer fremkommelighet og unngår et rasutsatt punkt ved Hopshamran. Vegen mellom Fauske og Bodø ble om lag to kilometer kortere ved åpningen av broen.Brua er oppført av armert betong og støpt med fritt-frem-metoden. Den er totalt 23,5 meter bred og har fire kjørefelt med midtrekkverk samt egen gang- og sykkelbane.


== Finansiering ==
Totalkostnad er 510 mill. kr (2010-kroner). Prosjektet er en del av Vegpakke Salten, og finansieres med 60 % statlige midler og 40 % bompenger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20130131085548/http://www.vegvesen.no/Riksveg/rv80tverlandsbrua
https://www.vegvesen.no/Ferdigprosjekt/vegpakkesalten Arkivert 11. desember 2019 hos Wayback Machine.
Propeller Recordings

Propeller Recordings er et norsk plateselskap basert i Oslo og gir ut blant annet Team Me, Hanne Hukkelberg, Katzenjammer, Highasakite og Moddi. Labelet har tidligere gitt ut band som Superfamily.
Plateselskapet deler lokaler og arbeider tett med Propeller Music Division, hvor mange av selskapets produksjoner gjøres. Propeller Recordings distribueres per i dag gjennom Musikkoperatørene i Norge.


== Impeller Recordings ==
Et av Propellers underlabeler har fått navnet Impeller Recordings hvor ønsket er å gi en plattform til mindre artister som trenger et apparat for å spre musikken sin. Blant artistene hos Impeller finner man Cuckoo, Smoke Mohawk, Kobert, Far from Tellus og Moddi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gliese 667 C

Gliese 667 C, også kjent som GJ 667 C, er en av tre stjerner i trippelstjernesystemet Gliese 667 som befinner seg 22.1 lysår unna vårt solsystem i stjernetegnet Skorpionen. Gliese 667 C er en rød dverg med bare 31% av solens masse og 42% av dens radius. Lysstyrke er bare 1,4% av solen, og den effektive temperaturen på overflaten er bare 3700 Kelvin.  Gliese 667 C er den minste og den minst massive stjernen i Gliese 667-systemet.Gliese 667 C er omgitt av et planetsystem med fem eksoplaneter. De er alle sammen påvist å være såkalte «super-jorder» ved å måle radialhastigheter. Tre av dem befinner seg i den beboelige sonen til moderstjernen, noe som tillater dem å ha flytende vann på overflatene og være mulige lokasjoner for utenomjordisk liv. Ytterligere to ubekreftede planeter kan eksistere i planetsystemet, men ingen av dem betraktes som beboelige.


== Planetsystemet ==


== Referanser ==
Liste over ordførere i Ramnes

Liste over ordførere i Ramnes viser ordførere i den tidligere kommunen Ramnes, som fra 2002 er en del av Re kommune. Alle ordførerne i kommunen kom fra Senterpartiet etter andre verdenskrig og til kommunesammenslåingen.
1838–1839: Tønnes Taralsen
1840–1843: Georg Taylor Faye,
1844–1849: Frederik Ingier
1850–1851: Hans Morten Thrane Esmark
1852–1855: Hans A. Holdt
1856–1863: Hans Moss,
1864–1865: Jørgen Forum
1866–1869: Christen Hansen Ramnæs
1870–1877: Ole Larsen Ramnæs
1878–1887: Hans Knudsen Horn
1888–1893: Karl M. Linnestad
1894–1898: Even Flaatten
1899–1913: Øystein Gåsland,
1914–1920: Anders H. Teien,
1920–1931: Hans Flåtten, Sp
1932–1934: Lars J. Bjune,
1935–1937: Thv. O. Vivestad,
1938–1940: Ole M. Gran, Sp
1945: Ole M. Gran
1946–1947: Asbjørn Sviland, Sp
1948–1951: Johan Borge, Sp
1952–1967: Lars Melbostad, Sp
1968–1987: Torstein Håland, Sp
1988–1993: Eva Lian, Sp
1993–1995: Johan Chr. Haugen, Sp
1995–1999: Aasta Kari Holm, Sp


== Se også ==
Liste over ordførere i Re


== Referanser ==
Østre Somrungnebba

Østre Somrungnebba er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Fjellet ligger nord for Sunndalen, like øst for Storsomrungnebba. Toppen danner grensepunkt for Innerdalen landskapsvernområde.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Kursja 2-brannen 1936

Kursja 2-brannen 1936 er trolig Russlands mest dødbringende skogbrann noensinne (men ikke nødvendigvis den største). Den utviklet seg til en ildstorm og krevde ca. 1200 menneskeliv da den 3. august 1936 utslettet byen Kursja 2 i det sentrale Mensjora, Rjazan oblast sørøst for Moskva. Brannen skjedde under det totalitære Stalin-regimet og er lite kjent, iallfall i Vesten. Den kan ha minnet om Peshtigo-brannen og Hinckley-brannen 1894 i USA. Som dem skyldtes den antagelig en kombinasjon av langvarig tørke, sterk vind (formodentlig sørlig, da ildstormen beveget seg nordover) og store mengder tørt hogstavfall. Som Peshtigo i 1871 var Kursja 2 i 1936 en ny by (grunnlagt etter oktoberrevolusjonen) i et skogsområde, dominert av tømmerhoggere og jernbanebyggere.


== Mislykket evakuering med tog ==
Ved en rekke skogbranner (f.eks. Hinckley-brannen 1894) har en klart å redde hundrevis av mennesker med tog. Kursja 2-brannen hører ikke til dem.
Fra Kursja 2 gikk en smalsporet sidebane til det russiske hovednettet, som var og er bredsporet. Natt til 3. august ankom et tomt tog, og innbyggerne ble tilbudt evakuering av kvinner og barn. Avgangen ble imidlertid forsinket fordi speditørene krevde at en først skulle laste en del tømmer. Dette førte også til at toget ikke hadde plass til alle, selv om folk plasserte seg oppå koblingene, i tømmervognene og på lokomotivet (etter en annen versjon ble få eller ingen evakuert med dette toget). Den tunge lasten må også ha medført at toget brukte lengre tid på å komme opp i fart. Hundrevis av panikkslagne mennesker ble stående igjen på stasjonen. Toget ble satt i gang og nådde frem til en kanal nord for byen. Broen over kanalen stod imidlertid i full fyr, og toget ble satt i brann. Alle passasjerene skal ha omkommet, og bare 20 av byens befolkning skal ha overlevd katastrofen – i en dam, i brønner, i kanalen, eller på en skogbar ås.


== Etter brannen ==
Ved den nedbrente lokstallen finnes en massegrav. Kursja 2 ble gjenreist, i mindre målestokk. Under andre verdenskrig brøt tyskerne inn i Sovjet og okkuperte de vestlige deler av Russland. Under slaget om Moskva nærmet de seg Rjazan oblast inntil de ble slått tilbake i desember 1941. Kort etter krigen ble Kursja 2 avfolket, og jernbanen dit nedlagt.


== Referanser ==
Klingråkhøa

Klingråkhøa (også kalt Klingråkkammen) er et fjell med to topper vest for Ottdalen i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den høyeste toppen er 1 697 meter over havet. Fjellet ligger i Trollheimen landskapsvernområde.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Aksel Olsen (redaktør)

Aksel Olsen (født 1868, død 1928) var en norsk møbelsnekker, avismann og redaktør.Han var en tid redaktør i AP-avisen Haugesunds Folkeblad. I 1914 forlot han Haugesund for å overta redaktørjobben i Nordlys i Tromsø. 
Stillingen i Nordlys hadde han i årene 1914-1915. Han råket imidlertid uklar med typografene i avisa, etter at faktor på trykkeriet ble sagt opp. Typografene streiket, og stanset avisen i tre og en halv måned. For Nordlys innebar det en økonomisk knekk, og var den utløsende årsak til at Arbeiderpartiet til slutt overtok som eier av avisen. For Olsen innebar konflikten til slutt at han måtte forlate redaktørposten. Skulle man drive en arbeideravis var det vanskelig å stå i et motsetningsforhold til store deler av de fagorganiserte.
I 1919 ble Olsen ansatt som redaktør for Mea, Nord-Norges Fiskerforbunds nyopprettede avis. Etter bare halvannen måned måtte han imidlertid forlate denne posten. Fiskerforbundet ville ikke ha en så politisk profilert redaktør.
Fra 1919 til den store partisplittelsen i 1923 var han redaktør i avisen Fremover i Narvik. Da forlot han AP og sluttet seg til det nye Norges Kommunistiske Parti.Olsen var gift med kvinnesakskvinnen, redaktøren og politikeren (DNA/NKP) Jeanette Olsen. De to arbeidet tett sammen i avisjobben. Både i Nordlys og i Fremover hadde hun stillingen som forretningsfører da mannen var redaktør.
Han døde i 1928, 60 år gammel.


== Referanser ==
Rapa Iti

Rapa er ei øy og en kommune i Australøyene i Fransk Polynesia. Den kalles også Rapa Iti («Lille Rapa») for å skille den fra Rapa Nui («Store Rapa») eller Påskeøya. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 515. Ahurei er viktigste landsby.


== Geografi ==
Øya er av vulkansk opprinnelse og den største bukta på øya, Ahureibukta, er en nedsunket vulkan.Rapa Iti har et areal på 40 km². Fjellet Perau på 650 moh er høyeste punkt. Rapa er ikke omgitt av korallrev.


== Historie ==
Det polynesiske samfunnet på Rapa Iti var lagdelt og hierarkisk organisert. Et aristokratisk lag, kalt  ariki, satt med makten. Samfunnet var preget av militarisme. Det ble bygget festninger, kalt pa, befestet med jordvoller og pæleverk. Da George Vancouver, som første europeer, kom til øya i 1791, talte han tjueto festningsanlegg.Beboerne ble omvendt til kristendommen av britiske misjonærer fra London Missionary Society, som kom til Rapa Iti i 1826. Til hjelp i arbeidet brakte de med seg tahitiere. Etter innføring av kristendommen ble det slutt på krigføring. Øya ble også besøkt av hvalfangere, sandeltrehandlere og perlefiskere. 
Misjonærene, som kom i 1826, anslo innbyggertallet til å ligge mellom 2 000 og 3 000. De europeiske misjonærene og andre europeiske besøkende brakte med seg nye sykdommer. Øyboerne lærte også å destillere alkohol fra sjøfolk som slo seg ned på øya. I løpet av få år døde tre firedeler av befolkningen av nye sykdommer. I 1831 ble befolkningen anslått til 600 og i 1836 var det 453 polynesiere igjen på Rapa Iti. Øyboere ble også bortført som slaver av peruanske sjøfolk. I 1864 brakte et peruansk skip med seg kopper og befolkningen ble ytterligere redusert til 120 i 1867.Frankrike gjorde krav på øya i 1867 og sendte en administrator året etter. Arvelige høvdingposisjoner ble avskaffet i 1887.


== Samfunn ==
Rapa er den sørligste bebodde øy i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også de ubebodde klippeøyene Marotiri ytterligere et stykke sør.
Det er to landsbyer på øya, Ahurei og Area. De ligger på hver sin side av den store bukta på øya og er forbundet med veg som har delvis støpt dekke. Øya har en god havn. Det er skipsanløp med lasteskip om lag en gang i måneden.Innbyggerne på Rapa Iti taler et eget språk (reo Rapa), som ikke er forståelig for folk på de andre Australøyene eller Tahiti. Det stammer fra marquesisk med påvirkning fra mangarevansk. På grunn av det lave antallet brukere og press fra tahitisk står det i fare for å dø ut.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Atholl Anderson og Douglas J. Kennett (red.): Taking the high ground. The archaeology of Rapa, a fortified island in remote East Polynesia, ANU E Press, 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Rapa Iti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons