jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Motivasjon – Mestring – Muligheter

Motivasjon – Mestring – Muligheter er historiens første stortingsmelding om ungdomsskolen. Den ble lagt fram for Stortinget av kunnskapsminister Kristin Halvorsen 29. april 2011, over 40 år etter at ungdomsskolen ble innført.
Meldingen inneholder grundige vurderinger av de viktigste utfordringene på ungdomstrinnet og regjeringens konkrete forslag til hvordan ungdomsskolen skal fornyes.


== Innspill ==
Kunnskapsdepartementet har fått mange innspill til stortingsmeldingen. Elevorganisasjonen sendte blant annet et åpent brev til Kunnskapsdepartementet med et forslag om større valgfrihet på ungdomsskolen. Det konkrete forslaget gikk ut på at elevene selv skal kunne velge fordypningstema i fagene matte, norsk, engelsk, samfunnsfag og naturfag. Elevorganisasjonen foreslår at elevene skal bruke én fjerdedel av timene i faget på å jobbe med sitt fordypningstema. «Vi tror økt valgfrihet vil gi elevene økt følelse av mestring. Vi håper også at denne måten å fordype seg på vil gi lærerne økt handlingsfrihet. Det er en mulighet for dem til å eksperimentere med arbeidsmetoder», sa Andreas Borud, påtroppende leder i Elevorganisasjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
regjeringen.no Meld. St. 22 (2010 – 2011) Melding til Stortinget Motivasjon – Mestring – Muligheter Ungdomstrinnet
Kunsten å skrive ingenprosa Arkivert 3. november 2013 hos Wayback Machine. anmeldelse med vekt på språket i stortingsmeldingen av Egil Børre Johnsen
Carl and the Passions – «So Tough»

Carl and the Passions – «So Tough» er det attende studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1972. Dette er det første av tre The Beach Boys-album der Blondie Chaplin og Ricky Fataar medvirker. Albumet ble opprinnelig utgitt som en del av et dobbelalbum sammen med en nyutgivelse av Pet Sounds.
Carl and the Passions – «So Tough» var et overgangsalbum der et medlem sluttet og to nye kom inn. Det er derfor stort sprik i musikkstilene på albumet, og dessverre bleknet det ved siden av bandets klassiker fra 1966. Albumet ble dårlig mottatt av kritikere ved utgivelsen, muligens på grunn av de forskjellige stilartene.
Albumet kom på 50.-plass på Billboard 200 i USA og på 25.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.


== Bakgrunn ==
Albumets tittel viser til et band Carl Wilson var med i som tenåring, muligens er det et tidlig navn The Beach Boys brukte. Dette var også bandets første album med distribusjonsavtale med Warner Bros., og selskapet kunne distribuere alle bandets fremtidige utgivelser både i USA og internasjonalt.
Carl Wilson valgte å endre strukturen i The Beach Boys ved å hente inn en ekstra gitarist i Blondie Chaplin, som med sin stemme og sine låter ga bandet en stilendring mot soul og R&B. Også trommeslageren Ricky Fataar kom med i bandet etter at Dennis Wilson hadde skadet hånden i en ulykke. Både Chaplin og Fataar hadde tidligere spilt i det britiske bandet The Flame.
Kort tid etter at innspillingene var i gang, sluttet Bruce Johnston etter at han og manager Jack Rieley hadde blitt uvenner. Brian Wilson var med på å skrive tre sanger og sang bakgrunnsvokal på «Cuddle Up», «He Come Down», «Marcella» og «You Need a Mess of Help to Stand Alone».


== Sporliste ==


=== Side en ===
«You Need a Mess of Help to Stand Alone» (Brian Wilson, Jack Rieley)
«Here She Comes» (Ricky Fataar, Blondie Chaplin)
«He Come Down» (B. Wilson, Al Jardine, Mike Love)
«Marcella» (B. Wilson, J. Rieley, Tandyn Almer)


=== Side to ===
«Hold on Dear Brother» (R. Fataar, B. Chaplin)
«Make It Good» (Dennis Wilson, Daryl Dragon)
«All This Is That» (A. Jardine, Carl Wilson, M. Love)
«Cuddle Up» (D. Wilson, D. Dragon)


== Personell ==
Blondie Chaplin – gitar, bass, vokal
Ricky Fataar – trommer, vokal
Carl Wilson – bass, gitar, keyboard, vokal
Dennis Wilson – keyboard, vokal
Al Jardine – vokal
Mike Love – vokal
Brian Wilson – keyboard, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Carl and the Passions – «So Tough» på Discogs 
(en) Carl and the Passions – «So Tough» på MusicBrainz 
(en) Carl and the Passions – «So Tough» på Spotify 
(en) Carl and the Passions – «So Tough» på AllMusic
Fabrice Eulry

Fabrice Eulry (født 4. september 1962) er en pianist kjent for sine mange forskjellige spillearter, deriblant ragtime og swing.Eulry vokste opp i Tunis, hadde tenårene i Lyon, reiste til New Orleans og siden til Paris i 1990. Han har spilt med artister som Nancy Holloway, Big Jay Mac Neely, Joël Daydé, Gilbert Leroux, Sidney Bechet junior og Dubbie Duncan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabrice Eulry på Internet Movie Database 
(en) Fabrice Eulry på Discogs 
(en) Fabrice Eulry på MusicBrainz 
Hjemmeside
Ragtime / Stride Solo Piano : Fabrice Eulry - "Live at the Terrassa Festival"
Konsthögskolan Valand

Konsthögskolan Valand, tidligere Valands konstskola, opprinnelig Göteborgs Musei Ritskola er en kunsthøyskole i Göteborg som ble grunnlagt i 1865. 
Da Göteborgs Musei Ritskola ble grunnlagt 4. oktober 1865 av landshövdingen Albert Ehrensvärd, lå den i lokalene til Svenska Ostindiska Companiet, det nåværende Göteborgs stadsmuseum. Skolen ble grunnlagt etter forslag av Styrelsen för föreläsningars hållande. Fra begynnelsen hadde man om lag 170 elever per år med jevn kjønnsfordeling. I 1869 opprettet man den første klassen i maleri. På grunn av elevantallet og av at skolens retning hadde gått fra å ha fungert som en kompletterende støtteundervisning for elever i byens skoler, til å være mer rettet mot en utdanning for blivende profesjonelle kunstnere, endret man navn til Göteborgs Musei-, Rit- och Målarskola, og i 1886 flyttet man inn i Aktiebolaget Valands lokaler på hjørnet Kungsportsavenyn og Vasagatan 41, der selskapslokalet Valand ligger i dag. Det var i og med denne flyttingen navnet Valand ble knyttet til skolen. 
Omkring år 1900 underviste blant andre Carl Larsson, Bruno Liljefors, Georg Pauli, Hanna Hirsch Pauli og Carl Wilhelmson ved kunstskolen. I 1925 flyttet de fra Valandhuset til lokaler bak Göteborgs konsthall i Ekmansgatan. Disse lokalene hadde tidligere vært utstillingslokaler under Jubileumsutstillingen i Göteborg i 1923. I denne perioden var Tor Bjurström lærer, og han hadde elever som Inge Schiöler, Ivan Ivarson, Nils Nilsson og Ragnar Sandberg, kunstnere som senere skulle få epitetet «Göteborgskoloristerna».
I 1950 flyttet skolen til Dr Saléns gata på Södra Guldheden og byttet navn til Valands konstskola. I 1951 startet man utdanning i skulptur, ledet av kunstneren Palle Pernevi.
I 1970 ble skolen overtatt i kommunal regi og flyttet til Lindholmen på Hisingen. I 1977 overtok staten ansvaret for skolen, og fikk høyskolestatus under Göteborgs universitet og fikk det nye navnet Konsthögskolan Valand. På 1990-tallet flyttet kunsthøyskolen tilbake til Vasagatan, men denne gang til huset på skrå overfor Valandshuset i Vasagatan 50. 
Akademin Valand er i dag en institusjon i Konstnärliga fakulteten ved Göteborgs universitet.


== Eksterne lenker ==
Akademin Valand
Thomas Lieb

Thomas John «Tom» Lieb (født 28. oktober 1899, død 30. april 1962) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Lieb vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i diskos bak sin landsmann Clarence Houser og Vilho Niittymaa fra Finland. Det var trettito deltakere fra atten nasjoner som deltok i kulestøtkonkurransen, finalen ble avviklet 13. juli 1924.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i friidrett, diskoskast  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Lieb – Olympedia 
(en) Thomas Lieb – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Lieb – Track and Field Statistics
Nordens hus

Nordens hus kan vise til

Et kulturhus i Reykjavik, se Nordens hus (Island)
Et kulturhus i Torshavn, se Norðurlandahúsið


== Se også ==
Nordens institutt i Nuuk, Grønland.
Nordens Institut i Finland, Helsingfors
Ayọ

Ayọ (født Joy Olasunmibo Ogunmakin 14. september 1980 i Köln) er en nigeriansk-tysk sangerinne og komponist som synger på engelsk og delvis på fransk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ayọ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ayọ – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ayọ på Internet Movie Database 
(fr) Ayọ på Allociné 
(en) Ayọ på Apple Music 
(en) Ayọ på Discogs 
(en) Ayọ på MusicBrainz 
(en) Ayọ på MusicBrainz 
(en) Ayọ på Spotify 
(en) Ayọ på Songkick 
(en) Ayọ på Last.fm 
(en) Ayọ på AllMusic 
Ayọ på Facebook 
Ayọ på Myspace 
Ayọ og Iggy Pop synger Ne me quitte pas
Malcolm Nokes

Malcolm Cuthbert Nokes (født 20. mai 1897, død 22. november 1986) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
Nokes vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i sleggekast bak Frederic Tootell og Matthew McGrath begge fra USA. Det var femten deltakere fra ti nasjoner som deltok i konkurransen og finalen ble avviklet 10. juli 1924.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Bronse i friidrett, sleggekast  Storbritannia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Malcolm Nokes – Olympics.com 
(en) Malcolm Nokes – Olympic.org 
(en) Malcolm Nokes – Olympedia 
(en) Malcolm Nokes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Malcolm Nokes – Commonwealth Games Federation 
(en) Malcolm Nokes – Track and Field Statistics
Brother Records

Brother Records er et plateselskap og et foretak etablert i oktober 1966. Selskapet har immaterialretten til The Beach Boys, alle opphavsrettigheter inkludert varemerket «The Beach Boys». Bandets økonomiske rådgiver, Nick Grillo, etablerte Brother Records på grunn av Capitol Records' negative innstilling til flere av Brian Wilsons ideer under innspillingene av albumet SMiLE. Brother Records ga bandet større kontroll over egne låter, ideer og produkter. 
Aksjeeierne var medlemmene av The Beach Boys i 1966: Wilson-brødrene Brian, Carl og  Dennis, sammen med deres søskenbarn Mike Love, deres venn Al Jardine og Bruce Johnston, som solgte sine aksjer i 1971. Da Dennis Wilson døde i 1983 ble hans andel solgt tilbake til selskapet for å tilbakebetale lån. Etter Carl Wilsons død i 1998 ble hans andel overtatt av hans arvinger. 
Plateselskapets første utgivelse var The Beach Boys-singelen «Heroes and Villains» og albumet Smiley Smile i 1967, med Capitol Records som distributør. Senere ble en rekke album utgitt av Brothers Records med Reprise Records som distributør, blant andre Sunflower , Holland og 15 Big Ones. Et album av det britiske bandet The Flame ble produsert av Carl Wilson, utgitt på Brothers Records i 1970 og distribuert av Star-day King Records. På slutten av 1970-tallet ble The Beach Boys' album utgitt på Brothers Records og distribuert av Caribou Records gjennom CBS. Fra og med 2007 blir alle nyutgivelser av The Beach Boys-album på CD utgitt sammen av Brother og Capitol Records.


== Eksterne lenker ==
Bsnpubs.com med Brother Records' albumutgivelser
Lota (Chile)

Lota er en by i Chile ved Araucogulfen i Biobío regionen.


== Historie ==
Den første spanske bosetningen var Santa Maria de Guadalupe soom ble grunnlagt av guvernør Ángel de Peredo den 12. oktober 1662. Dette samfunnet gikk imidlertid tilgrunne under Araucokrigen. I det 19. århunder grodde byen sammen med utviklingen innen kullgruveindustrien. Bystatus fikk området den 5. januar 1875 og storby i den 30. november 1881. Det antas at navnet Lota kan avledes av ordet Louta på Mapudungun og betyr lite eller ubetydelig tettsted.
Byens kullindustri ble nasjonalisert av Salvador Allende, men senere igjen privatisert under Augusto Pinochet. 
Utover på 1990-tallet var Lotas kullreserver sterkt redusert og ble utkonkurrert av billigere kull fra Colombia. Gruvene ble stengt, noe som førte til en lokal økonomisk depresjon.
Idag er Lota en av de fattigste byene i Chile og forsøker å rette sin økonomi i retning av turisme med besøk i de nedlagte gruvene, White Beatch, Lotas parker, etablert av Cousiño familien og Lotas historiske museum. Lota har også Chiles eldste vannkraftverk Chivilingo Hydroelectric Plant. Dette ble konstruert av Thomas Edison og bygget i 1897. 


== Interessante steder ==
Chivilingo Hydroelectric Plant
El Chiflón del Diablo
Parque Isidora Goyenechea de Cousiño


== Demografi ==
Ifølge folketellingen i 2002 til det National Statistics Institute dekker Lota et område 135,8 km² med 49 089 innbyggere (23 944 menn og 25 145 kvinner). Av disse bor 99,8 % i tettbygde strøk. Fra forrige folketelling i 1992 sank befokningstallet med 2,3 %.


== Referanser ==


== Kilder ==
Francisco Solano Asta Buruaga y Cienfuegos, Diccionario geográfico de la República de Chile, Pg 387-388


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lota, Chile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Murry Wilson

Murry Gage Wilson (født 2. juli 1917, død 4. juni 1973) var en amerikansk låtskriver, musiker, plateprodusent og manager for The Beach Boys, hvor blant andre hans sønner Brian, Carl og Dennis samt hans nevø Mike Love var medlemmer. 


== Karriere ==
Murry Wilson startet å skrive låter etter at han var utsatt for en arbeidsulykke hvor han mistet det ene øyet. Hans mest kjente sang var «Two-Step Side-Step». Han hadde ikke spesielt stor suksess som låtskriver, men lærte seg å spille flere instrumenter. Dette var ferdigheter han lærte videre til sine sønner.
I 1962 klarte han å skaffe The Beach Boys platekontrakt med Capitol Records. Han var kjent som en dominerende og manipulativ mann, noe hans sønner erfarte både privat og som musikere. Ifølge Brian Wilson selv var det faren som sørget for at han mistet hørselen på sitt høyre øre, etter at faren hadde slått ham i hodet med en treplanke.
Som manager var han kontrollerende og hengte seg ofte opp i detaljer rundt bandets musikk og image. Dette, i tillegg til at han var voldelig mot sine sønner, gjorde at forholdet mellom bandet og ham ble stadig mer anstrengt. I 1964, under innspillingen av sangen «I Get Around», hadde bandet fått nok. Brian gikk bort til sin far og ga ham sparken som bandets manager. 
Etter dette var han manager og produsent for band som The Sunrays og The Honeys. Disse bandene klaget på at Murry forøkte å få dem til å bli rene The Beach Boys-kopier. I 1969 solgte han selskapet Sea of Tunes som eide rettighetene til The Beach Boys' musikk uten bandets viten og vilje. Han fortsatte også å gi The Beach Boys råd etter at han ble sparket, og skrev også sangen «Break Away» sammen med Brian Wilson under psevdonymet Reggie Dunbar.
4. juni 1973 døde han av et hjerteinfarkt, 55 år gammel.


== Diskografi ==
1967 The Many Moods of Murry Wilson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Murry Wilson på Discogs 
(en) Murry Wilson på Discogs 
(en) Murry Wilson på MusicBrainz 
(en) Murry Wilson på MusicBrainz 
(en) Murry Wilson på Spotify
Tobias Schneider

Tobias Schneider (født 23. juli 1981 i Berlin) er en tysk skøyteløper som representerte hjemlandet i vinter-OL 2006 i Torino.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 20. april 2011


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 2 konkurranser)

Torino 2006 på 1500m og lagtempo.beste resultat 7.-plass på lagtempo og individuelt 31.-plass på 1500m i Torino 2006.Allround-VM på skøyter (deltatt 5 ganger)

Hamar 2004, Calgary 2006, Heerenveen 2007, Berlin 2008, Hamar 2009.beste resultat 14.-plass sammenlagt i både Berlin 2008 og Hamar 2009.Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 5 VM (ved 7 konkurranser)

Inzell 2005 på lagtempo, Salt Lake City 2007 på 5000m og Lagtempo, Nagano 2008 på 5000m, Richmond 2009 på 1500m og Lagtempo, Inzell 2011 på lagtempo.beste resultat 4.-plass på lagtempo i Inzell 2011 og individuelt 17.-plass 1500m i Richmond 2009.EM på skøyter (deltatt 6 ganger)

Heerenveen 2004, Hamar 2006, Collalbo 2007, Kolomna 2008, Heerenveen 2009 og på Collalbo 2011.beste resultat 7.-plass sammenlagt både i Collalbo 2007 og Kolomna 2008.Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM (ved en konkurranse)

Groningen 2001 i sammenlagt.beste resultat ble disket på 3000m. Ingen sammenlagt plassering i Groningen 2001.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2010/11


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tobias Schneider – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tobias Schneider – Olympedia 
(en) Tobias Schneider – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tobias Schneider – Speedskatingbase.eu 
(en) Tobias Schneider – SpeedSkatingNews.info 
(en) Tobias Schneider – SpeedSkatingStats.com 
(de) Profil på det tyske olympiske forbund. (står feil navn og representasjon i overskriften, men det er Tobias sine resultater og info som er omtalt)
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(en) Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
(en) Profil på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
(nl) Profil på EffeSport.nl (noen resultater, ikke komplett)
(en) Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Vår i luften

Vår i luften har flere betydninger:


== Filmtitler ==
Vår i luften, amerikansk filmmusikal fra 1933 regissert av Henry King
Vår i luften, amerikansk filmkomedie fra 1937 regissert av Archie Mayo
Vår i luften, amerikansk filmmusikal fra 1945 regissert av Walter Lang
Vår i luften (Easter Parade), amerikansk film fra 1948 regissert av Charles Walters
Vår i luften, amerikansk filmmusikal fra 1962 regissert av José Ferrer
Slaget om Saigon (1955)

Slaget om Saigon var et månedslangt slag mellom Den vietnamesiske nasjonale hær (senere kjent som Republikken Vietnams hær) og den private hæren Binh Xuyen (en selvstendig militær styrke i Staten Vietnams hær). Etter en avgjørelse av keiser Bảo Đại kontrollerte Binh Xuyen den nasjonale politistyrken på den tiden, men statsminister Ngo Dinh Diem ga dem et ultimatum om å overgi seg og igjen komme inn under statlig kontroll. Slaget begynte den 27. april 1955, og hæren til Staten Vietnam slo Binh Xuyen i løpet av en uke. Kampene fant stort sett sted i det kinesiske finansdistriktet i Cholon, inne i selve sentrum av Saigon. Mellom 500 og 1 000 mistet livet i kampene, og opp til 20 000 sivile ble hjemløse som følge av slaget. Slaget resulterte i at Binh Xuyen ble endelig slått og måtte legge ned sin private hær. Politistyrken ble tilbakeført til statlig kontroll.


== Kilder ==
Jacobs, Seth (2006). Cold War Mandarin: Ngo Dinh Diem and the Origins of America's War in Vietnam, 1950–1963. Rowman & Littlefield Publishers. s. 70–80. ISBN 0-7425-4447-8. 
The Showdown Arkivert 22. oktober 2012 hos Wayback Machine.
Solontsjak

Solontsjak (russisk солончак) er en jordtype med høy konsentrasjon av løselig salt. Fargen er matt eller grå og er uten struktur. Den fins i tørre, halvvåte og dårlig drenerte områder.


== Eksterne lenker ==
Solontsjak i Norsk Landbruksordbok
Museo del Oro

Museo del Oro (spansk for «Gullmuseet») er et museum i Colombias hovedstad Bogotá. Det har verdens største samling av førkolumbiske objekter, deriblant 34 000 av gull og tumbaga, og 25 000 av keramikk, stein, skjell, bein og tekstiler.
Museet åpnet i 1959 og tilhører Colombias nasjonalbank. Det befinner seg i Carrera 6 Calle 16 i La Candelaria. Like ved ligger TransMilenio-stasjonen Museo del Oro.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Museo del Oro, Bogotá – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Qian Qi

Qian Qi (tradisjonell kinesisk: 钱起; forenklet kinesisk: 钱起; pinyin: Qian Qǐ, Wade-Giles: Ch'ien Ch'i; født  710, død 782) var en kinesisk poet på Tang-dynastiets tid. 
Han bodde i Wu-regionen, i det som nå er provinsene Zhejiang og Hubei. 
Qian Qi har tre av sine dikt inkludert i den berømte antologien Tre hundre Tang-dikt. 
En del av ett av Qian Qis dikt ble benyttet av Gustav Mahler for annen Sats, «Der Einsame im Herbst» i hans Das Lied von der Erde (1907). Han krediteres under skrivemåten Chang Tsi som forfatteren av den opphavelige kinesiske tekst. Her sørges det over at blomstene visner og skjønnhet forgår. Andre Tang-poeter som Mahler benyttet tekster fra var Li Bai, Wang Wei og Meng Haoran.  
Og et annet av diktene ble tonesatt i  1932 av Albert Roussel (op. XXXV), i språkdrakt på fransk som var oversatt fra engelsk fra Herbert Allen Giles' oversettelse - den franske oversattelse var foretatt av Henri-Pierre Roché
Connaissant, seigneur, mon état d'épouse,Tu m'as envoyé deux perles précieusesEt moi, comprenant ton amourJe les posai froidement sur la soie de ma robe.
Car ma maison est de haut lignageMon époux capitaine de la garde du RoiEt un homme comme toi devrait dire:"Les liens de l'épouse ne se défont pas."Avec les deux perles je te renvoie deux larmes,Deux larmes pour ne pas t'avoir connu plus tôt.


== Referanser ==
Guo Xi

Guo Xi (kinesisk: 郭熙; pinyin: Guō Xī; Wade–Giles: Kuo Hsi; født 1020 i fylket Wen i Henan i Kina, død 1090 i Kaifeng) var en kinesisk landskapsmaler i Shan shui-stil og kunstteoretiker.
Han samlet skrevne kommentarer om landskapsmalerier.


== Referanser ==


== Litteratur ==
James Cahill: Die Chinesische Malerei. Genf 1960.
An essay on landscape painting, Murray, London 1949.
Låring

Låring er en nautisk term og benevner fartøysdelen mellom akterstevn og mot midtskipet.
Låringsvis er retningen 45 grader fran fartøyets akter.


== Bankgrunn ==
Låring kommer fra lår og er ett av de mange tilfeller i Norden der deler av fartøy oppkalles etter benevningene på kroppsdeler som bog, hals, kjøl med flere.En Låringbåt var i eldre tid benevningen på en livbåt opphengt i daviter på akterdekket.


== Referanser ==
Skanse (skip)

Skanse er en betegnelse på forhøyet akterdekk på større skip, som tidligere var akterkastell, et overbygg reist på skroget allerede i middelalderen, hvor sjefen for skipet og offiserene oppholdt seg med deres oppholdelsesrommer.
På et krigsskip i 1500-tallet var det for- og akterkasteller reist over hoveddekket og endog værdekket i flere dekk, som senere var senket ned til bakken mot forstavnen kun ett dekk høyere og skansen som kunne inneholde et halvdekk fra stormasten og et hyttedekk som også kalles poop i det engelske språket. Det var vanlig for et krigsskip å ha en «kugle», et mellomrom ned til det øvre kanondekket mellom bakken og skansen som kunne ha egne bestykning, med en eller to kubrygger som forbindelse. I slutten av 1700-tallet ble gapet lukket, og krigsskipene deretter var slettdekkere med slette gjennomgående værdekk. Bakken og skansen smeltet med skroget i 1800-tallet.
Betegnelsen brukes i moderne tid bare om orlogsskip, for sivile fartøyer har man adoptert poopdekk eller poop for akterdelen som lå høyere enn resten av fartøyet. På seilfartøyer i eldre tid hadde man skansekledning på akterdelen.
Skansekledning

Skansekledning er et slags «gjerde» langs skipssiden på værdekket ved relingen. Det var gjerne brukt ombord på seilskip og senere moderne fartøyer, med åpninger som vannet kan renne gjennom. På et større fartøy kunne skansekledningen bestå av 1-1,5 m høye stålplater med spygatt som åpninger nederst. Et åpent «gjerde» av rør eller rundtjern kalles rekke.
Jeg husker godt da jeg forlovet blev

«Jeg husker godt da jeg forlovet blev» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. På norsk finner man denne også med tittelen «Brevet». Opprinnelig er nok denne skillingsvisen fra Sverige.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen,Damm 2007
Ola Dekksgutt fra Flekkefjord

«Ola Dekksgutt fra Flekkefjord» er en barnesang skrevet av Thorbjørn Egner  (1912–1990), til en gammel tradisjonell melodi. En av Egners viktigste arenaer var «Barnetimen for de minste», og denne visa er derfra. Den ble trykket første gang i 1953 i Nye viser fra barnetimen. Første versestrofene lyder: «Jeg heter Ola Dekksgutt, er minstemann ombord,og båten heter Ann-Mari og er fra Flekkefjord, vi seiler over havet til fjerne land og strand, med svære tønner spekesild til folk i andre land ...»


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007