jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elizabeth Reaser

Elizabeth Reaser (født 15. juni 1975) er en amerikansk skuespiller. 
Reaser er blant annet kjent for sin rolle som vampyrmammaen Esme Cullen i filmene i Twilight-serien, og for rollen som Jane Doe/Ava/Rebecca Pope i Grey's Anatomy. Hun hadde også hovedrollen i TV-serien The Ex List som blant annet ble sendt på TV 2.


== Filmografi, utvalgte roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elizabeth Reaser på Internet Movie Database 
(sv) Elizabeth Reaser i Svensk Filmdatabas 
(da) Elizabeth Reaser på Scope 
(fr) Elizabeth Reaser på Allociné 
(en) Elizabeth Reaser på AllMovie 
(en) Elizabeth Reaser hos Rotten Tomatoes 
(en) Elizabeth Reaser hos The Movie Database
Kvinnen og Tiden

Kvinnen og Tiden var et tidsskrift med fokus på kvinnespørsmål utgitt og redigert av Henriette Bie Lorentzen og Kirsten Hansteen fra desember 1945 til 1955. I redaksjonsrådet satt blant annet Aaslaug Aasland, Margarete Bonnevie, Gerda Evang, Inger Hagerup, Åse Gruda Skard, Halldis Moren Vesaas, Nic Waal, Harriet Bog, Eva Kolstad og Rønnaug Eliassen. De første årene ble tidsskriftet utgitt av Cappelen forlag, som ble ledet av Bie Lorentzens fetter Henrik Groth. I åpningsnummeret stod blant annet en hilsen fra kronprinsesse Märtha.
Selv om tidsskriftet ikke var kommunistisk, fikk det problemer under den kalde krigen på grunn av Hansteens kommunistiske bakgrunn, og fra 1947 ønsket ikke lenger Cappelen å stå som utgiver. Etter en topp på 12 000 abonnenter i  januar 1947 slet tidsskriftet frem til nedleggelsen i 1955 med synkende opplagstall. Allerede i april 1947, etter at Cappelen hadde avbrutt samarbeidet, var abonnenttallet sunket til 5 000.
Tidsskriftet ble fra 1947 i en periode utgitt av et eget aksjeselskap, A/S Kvinnen og Tiden, der styret bestod av Henriette Bie Lorentzen, Eva Kolstad (senere Venstre-leder) og Kirsten Hansteen. Tidsskriftet ble finansiert av den svenske godseieren og liberale politikeren Elisabeth Tamm, som tilhørte en av Sveriges rikeste familier og var Sveriges første kvinnelige riksdagsmedlem. Hun testamenterte også Fogelstad slott og det meste av sin formue (flere millioner i 1949-kroner) til tidsskriftet, og det ble opprettet et fond til dette formålet med Bie Lorentzen, Hansteen, Gerda Evang, Eva Kolstad, Honorine Hermelin og en svensk advokat som styre. På Fogelstad ble det også holdt forskjellige kurs og arrangementer. Til tross for støtten fra Tamm gikk opplaget nedover, og hadde i 1955 sunket til 900. Bie Lorentzen og Hansteen besluttet derfor å legge ned tidsskiftet og bad Tamm omgjøre testamentet, fordi de ikke følte de kunne gjøre bruk av en så stor formue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kvinnen og Tiden fra Bibsys
Kirken ved havet

Kirken ved havet er en roman av Margit Sandemo fra 1982. Originalens tittel var Kyrkan vid havet, og den gikk først som føljetong i de nordiske utgavene av ukebladet Allers, før den ble utgitt som bok nr 26 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger». 
Romanen omhandler Simon Dahlen som er på vei hjem for å dø av en uhelbredelig sykdom. På toget møter han Maya, en jente han straks faller for, og det får ham for en stund til å glemme sin situasjon. Simon er på vei hjem for å finne piken Maren Granseter, piken som var årsak til at hans ekteskap med den vakre Gitte havarerte. Da han til slutt innser at Maya og Maren er samme personen, og at begge i tillegg er utsatt for mordforsøk og vakvaskelser, må Simon vurdere mye i sitt liv. Romanen ender med at Simon og Maya gifter seg, og at Simons lege, Sven, må innrømme at han hadde tatt feil av Simons diagnose.


== Utgivelser i utvalg ==
«Margit Sandemos beste føljetonger nr.26», Bladkompaniet 1985, ISBN 82-509-1548-8
«Margit Sandemos beste dobbeltbok», Schibsted Forlag 2006


== Kilder ==
«Kjære Margit», Bladkompaniet 1994
Norges Kyudoforbund

Norges Kyudoforbund er en ideell organisasjon til fremme for kyudo, en tradisjonell japansk kampsport innen bueskyting. NKF ble stiftet i 1996, og ble juli 1997 innvilget medlemskap i European Kyudo Federation (EFK), en paraplyorganisasjon for nasjonale forbund i europeiske land. Norges Kyudo forbund er av All Nippon Federation anerkjent som den eneste organisasjon som representerer kyudo i Norge. 
Ordet kyudo kommer fra to japanske stavelser, kyu (bue) og do (sti eller vei). I tradisjonell japansk kultur finnes det mange do-former (som kendo,  judo, karate-do).


== Eksterne lenker ==
All Nippon Kyudo Federation
European Kyudo Federation
Norges Kyudoforbund
Sprent Dabwido

Sprent Jared Dabwido (født 16. september 1972 i Yaren, død 8. mai 2019 i Armidale i Australia) var en naurisk politiker. Han var landets president fra 15. november 2011 til 11. juni 2013.
Dabwido ble i 2004 innvalgt i parlamentet. Han representerte valgkretsen Meneng. I 2009 ble han transport- og telekommunikasjonsminister.
Dabwido ble valgt til president av parlamentet bare seks dager etter forgjengeren, Frederick Pitcher. Dabwido brøt med Pitcher og gikk over til opposisjonen, noe som bidro til parlamentarisk flertall mot president Pitcher. Som president ledet Dabwido regjeringen på Nauru og hadde også hånd om utenrikspolitikken, justis- og innenrikssaker, samt offentlige tjenester.


== Referanser ==
Nora Foss Al-Jabri

Nora Foss Al-Jabri (arabisk: نورا فوز الجابري‎; født 29. januar 1996 i Gjøvik) er en norsk artist. Moren hennes er norsk, og faren er fra Irak.
Hun ble kjent i Norge etter å ha lagt ut en video på nettet der hun sang Leonard Cohens «Hallelujah». Videoen kom med i TV-programmet Snutter.
Hun deltok i Norske Talenter 2008. Der sang hun blant annet sangene «Gabriellas sång» og «Over the Rainbow». Hun kom til slutt på 3.-plass, slått av vinneren Erlend Bratland og Vegard F. Dommersnes.
28. mai 2009 var Nora med i The Oprah Winfrey Show, der hun sang den samme sangen som hun sang i Norske Talenter. 
1. april 2011 slapp hun debutalbumet Nora Foss Al-Jabri, som blant annet inneholder singelen «Love Don't Have an Age» og «Over the Rainbow».


== Melodi Grand Prix 2012 ==
I delfinalen på Ørland 21. januar deltok Foss Al-Jabri med låten «Somewhere Beautiful», skrevet av Christian Ingebrigtsen og Eivind Rølles. Her fikk hun flest stemmer og gikk videre til finalen i Oslo Spektrum sammen med The Carburetors og Reidun Sæther, som ble henholdsvis nr. 2 og 3. I finalen var Foss Al-Jabri blant de fire artistene som fikk flest telefonstemmer og gikk til gullfinalen. Her ble hun nr. 2, bare slått av Tooji.


== Stjernekamp 2014 ==
Foss Al-Jabri vant Stjernekamp i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nora Foss Al-Jabri på Internet Movie Database 
(en) Nora Foss Al-Jabri på Discogs 
(en) Nora Foss Al-Jabri på MusicBrainz 
(en) Nora Foss Al-Jabri på SoundCloud 
(en) Nora Foss Al-Jabri på Spotify
Ryo Miyaichi

Ryo Miyaichi (født 14. desember 1992) er en japansk fotballspiller som spiller for FC St. Pauli. 
Han ble hentet av Arsenal FC i januar 2011 og ble umiddelbart sent på lån til Feyenoord (2011) og til Bolton Wanderers (2012) og deretter til Wigan i 2012/2013-sesongen.
Ryo har spilt én kamp for Arsenal, det var som innbytter mot Stoke i september 2013.


== Eksterne lenker ==
(en) Ryo Miyaichi – FIFA 
(jp) Ryo Miyaichi – J.League Data 
(en) Ryo Miyaichi – Transfermarkt 
(en) Ryo Miyaichi – national-football-teams.com 
(en) Ryo Miyaichi – WorldFootball.net 
(en) Ryo Miyaichi – Soccerbase.com 
(en) Ryo Miyaichi – FootballDatabase.eu 
(en) Ryo Miyaichi – Soccerway 
(en) Ryo Miyaichi – FBref 
(es) Ryo Miyaichi – as.com
Claus Winter Hjelm

Claus Winter Hjelm (født 21. mai 1797 i Strand, død 22. oktober 1871 i Christiania) var en norsk jurist og filosof. Han var professor ved Universitetet og høyesterettsassessor (høyesterettsdommer).
Hjelm var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Han ble i 1853 ridder og i 1860 kommandør av St. Olavs Orden «for videnskabelig og Embedsfortjeneste.»
Claus Winter Hjelm giftet seg første gang i 1828 med Wilhelmine von Munthe af Morgenstierne, datter av Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne den eldre. De fikk sønnene Otto Winter-Hjelm og Kristian Winterhjelm. Han giftet seg for andre gang i 1869 med Mette Kirstine Svanholm.
Etter Christian Krohg fikk Hjelm  rundt 1828 i oppdrag å fullføre det norske sivillovbok-prosjektet som skulle sette paragraf 94 i Grunnloven ut i livet. Prosjektet strandet, blant annet fordi Hjelm fikk en rekke andre presserende oppgaver å ta seg av i samme tidsrom. De bidragene Hjelm kom med møtte liten forståelse, blant annet fordi han hadde en mer statsvennlig konservativ ideologi, noe som kom i konflikt med den mer liberale ideologien som hersket på denne tiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Claus Winter Hjelm i Folketellingen 1865 fra Digitalarkivet. (Kristiania kjøpstad)
Howellidae

Howellidae er en familie av abborfisker. De er små, med en maksimal lengde på omtrent 10 cm, og lever på midlere dyp i alle verdenshav.
Disse fiskene ble tidligere regnet til andre familier inntil Prokofiev gjenopprettet Howellidae i 2007. Slektene Bathysphyraenops og Howella ble regnet til Percichthyidae, mens Pseudohowella intermedia ble regnet til Acropomatidae.


== Litteratur ==
A.M. Prokofiev (2007). «Osteology and some other morphological characters of Howella sherborni, with a discussion of the systematic position of the genus (Perciformes, Percoidei)». Journal of Ichthyology. 47 (6): 413–426. ISSN 0032-9452. doi:10.1134/S003294520706001X. 


== Eksterne lenker ==
(en) howellafamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) howellafamilien i Encyclopedia of Life 
(en) howellafamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) howellafamilien hos Artsdatabanken 
(en) howellafamilien hos Fossilworks 
(en) howellafamilien hos ITIS 
(en) howellafamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Howellidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Howellidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Howellidae - Oceanic basslets - FishBase
Rise (Arendal)

Rise er et sted i Arendal kommune, vest for Arendal by, på grensen til Froland kommune.
Rise lå i Øyestad kommune frem til kommunesammenslåingen 1. januar 1992. Rise er ende på fylkesvei 3540, og fylkesvei 408 går igjennom stedet, det samme gjør Nidelven. 
Rise stasjon er en stasjon på Arendalsbanen, og tidligere gikk det egen bane til Grimstad fra Rise, Grimstadbanen. Dette gjorde at Rise var et knutepunkt for passasjerer fra Grimstad som skulle videre på Arendalsbanen og videre til for eksempel Oslo eller Stavanger. Fylkesvei 3562 går fra Fylkesvei 408 og inn til Rise stasjon, og er kun 171 meter lang.
Peter Altmeier

Peter Altmeier (1899–1977) var en tysk politiker fra Zentrum, senere CDU.
Fra 1947 til 1969 var han ministerpresident i delstaten Rheinland-Pfalz og således den lengst regjerende ministerpresident i én stat, i Tyskland (pr 2011). Bernhard Vogel var ministerpresident i en lengre periode, men i to delstater (Rheinland-Pfalz og Thüringen).
Altmeier ledet Rittersturzkonferansen i 1948, som var en del av prosessen med å etablere det nye Tyskland etter den andre verdenskrigen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Altmeier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi i delstatsarkivet i Koblenz (Landeshauptarchiv Koblenz)
Waldemar Høy

Waldemar Høy (født 1916, død 1992) var administrerende direktør i Ofotens Dampskibsselskab fra 1958 til 1984.
Høy ble født på Melbu i Vesterålen og flyttet senere til Narvik sammen med sin kone Elsa Høy. De fikk tre barn.


== Referanser ==
Virvelbevegelse

Virvelbevegelse eller hvirvelbevegelse, latin vortex, er i fluidmekanikk en rotasjonsbevegelse i en fluid. Virvler kan utgjøres av en såkalt fri virvel der enkeltvirvler opprettholdes energimessig av en stømningskilde eller en forsenkning i virvelens sentrum som da danner en logaritmisk strømningsform.
Et kaotisk system av virvler kalles turbulens.


== Se også ==
Atmosfærisk trykk
Rotasjon


== Eksterne lenker ==
(en) Vortices – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sankthelenalo

Sankthelenalo (Charadrius sanctaehelenae) er en fugl i Lofamilien som er endemisk for øya St. Helena i Atlanterhavet. Det finnes kun 322 individer av arten, som dermed er klassifisert som kritisk truet på IUCNs rødliste.
Sankthelenalo er St. Helenas nasjonalfugl og vises på våpenskjoldet og i flagget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sankthelenalo i Encyclopedia of Life 
(en) Sankthelenalo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sankthelenalo hos Artsdatabanken 
(en) Sankthelenalo hos Fossilworks 
(en) Sankthelenalo hos ITIS 
(en) Sankthelenalo hos NCBI 
(en) Kategori:Charadrius sanctaehelenae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Charadrius sanctaehelenae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Charadrius sanctaehelenae – detaljert informasjon på Wikispecies 
St. Helena National Trusts side om Sankthelenalo
Starfighter (album)

Starfighter er et musikkalbum med Bjørn Christiansen, utgitt i 1981.


== Sporliste ==
«Starfighter» (Bjørn Christiansen)
«New York City» (Christiansen/Sareussen)
«Midnight Flyer» (Christiansen/Sareussen)
«In My Heart Forever» (Bjørn Christiansen)
«Easy Money» (Christiansen/Sareussen)
«B.B.S.T.» (Bjørn Christiansen)
«Nowhere to Go» (Christiansen/Sareussen)
«Space Travel» (Bjørn Christiansen)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Bjørn Christiansen – sang, gitarer, låtskriver, produsent
Brynjulf Blix – keyboard
Sveinung Hovensjø – bassgitar
Thor Andreassen – trommer
Gunnar Aas – perkusjon


=== Andre medvirkende ===
Johnny Sareussen – låtskriver
Hans Petter Danielsen – tekniker, produsent
Dagfinn Tranberg – foto
Paal Ekerby – design


== Eksterne lenker ==
Starfighter
Lillians beste

Lillians beste er et samlealbum med Lillian Askeland, utgitt i 1981. 


== Sporliste ==
«Jambalaya» (Countryfest 1)
«Jimmy Brown» (Countryfest 4)
«Vårt beste år» (Vårt beste år)
«Frank» (Stalltips)
«En deilig dag» (Countryjente)
«Skilsmisse» (Countryfest 5)
«Du trengte meg» (Stalltips)
«Mitt barndoms paradis» (Vill Vest - Countryfest)
«Edith Gassion» (Vårt beste år)
«U.S. of a» (Countryfest 3)
«Tennessee Waltz» (Countryfest 1)
«Vi har tro på hverandre» (Lillians beste)
«Roses for Sale» (Roses For Sale)
«Make It Special Again» (Lillians beste)


== Eksterne lenker ==
(en) Lillian's beste på Discogs
Gottwald

Gottwald:

Felix Gottwald
Klement Gottwald
Marius Gottwald
Łukasz "Luke" (Sebastian) Gottwald ("Dr. Luke")
Michal Gottwald
Edvard Heiberg

Se også: Edvard Omsen HeibergEdvard Heiberg (født 10. januar 1897 i Kristiania, død 5. november 1958 i København) var en norskfødt arkitekt, kjent fra sitt virke i Danmark der han også tok del i motstandskampen.Etter Statens håndverks- og kunstindustriskole 1915-16, startet han på Kunstakademiet i København 1916. Etter eksamen i 1922 var han hos Le Corbusier og tegnet etter to år i Paris, sitt eget hus
i Lyngby 1924, omtalt som den første funkis-bolig i Danmark. I 1930 var han gjestende professor i bygningslære ved Bauhaus i tyske Dessau, ble kjent med Hannes Meyer som han besøkte Moskva med i 1932 for å studere byplanlegging. I sitt nye hjemland (Danmark) hadde han arkitektkontor 1931–34 med Thorkild Henningsen, og etter krigen fra 1946, med Karl Larsen og Ivar Bentsen. De gikk mest i rekkehus og eneboliger. Hans støtte til kommunismen gjorde han kjent i sitt eget tidsskrift Kritisk Revy og Plan og kulturkampen. Som medlem i Kooperative Arkitekter tegnet han også mye parker og blokkanlegg. Han satt fengslet noen uker under krigen, og flyktet så til Sverige der han virket et par år planetater.Edvard Heiberg var sønn av Jakob Heiberg (1860–1946) som ble rådmann i Oslo, og bror til teatersjef Hans Heiberg (1904–78)

Se slekten Heiberg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edvard Heiberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Varna og Veliki Preslav eparki

Varna og Veliki Preslav eparki (bulgarsk Варненска и Великопреславска епархия) er et bispedømme i Bulgaria under den Den bulgarske ortodokse kirke.
Eparkiet er beliggende i det nordøstlige hjørnet av Bulgaria, og omfatter helt eller delvis oblastene 
Varna, Dobritsj, Sjumen og Targovisjte.
Metropolitten har sete i Varna. Siden 1989 et det Joan av Varna og Veliki Preslav som har sittet som metropolitt.


== Kirker ==
Katedralen i Varna (Свето Успение Богородично) er hovedkirke for eparkiet.


== Kirkelig inndeling ==
Eparkier i Den bulgarske ortodokse kirke er delt inn i såkalte okolii (bulgarsk околии, entall Околия/okolija).
Varna og Veliki Preslav eparki er delt inn i fem slike kirkelige distrikter. Dette er:

Varna
Sjumen
Dobritsj
Targovisjte
Provadija


== Metropolitter ==

Kiril var fra 1989 til sin død i 2013 metropolitt av Varna og Veliki Preslav.
Det har kun vært fire metropolitter i Varna etter 1872. Dette er:

Simeon (1872–1937)
Josif (1937–1988)
Kiril (1989–2013)
Joan (2013– )


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(bg) Offisielt nettsted 
(en) Varna and Preslav Eparchy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons   (bulgarsk)
Varna og Veliki Preslav eparki Arkivert 16. mars 2015 hos Wayback Machine. hos bg-patriarshia.bg (bulgarsk)
Simeon av Varna og Veliki Preslav

Simeon av Varna og Veliki Preslav (bulgarsk: Симеон Варненски и Преславски, født 1840 i Burgas, død 23. oktober 1937), var en bulgarsk biskop i Den bulgarske ortodokse kirke. 
Simeon var fra 21. august 1872 og frem til sin død i 1937 metropolitt av Varna og Veliki Preslav eparki. Simeon gjorde også en innsats med å oversette greske skrifter til bulgarsk.  
Han var dessuten medlem av Den hellige synode i Den bulgarske ortodokse kirke, den bulgarske nasjonalforsamlingen av 1879 og æresmedlem i det bulgarske vitenskapsakademiet.


== Kilder ==
БИОГРАФИЧНИ БЕЛЕЖКИ ЗА ВАРНЕНСКИТЕ И ВЕЛИКОПРЕСЛАВСКИ МИТРОПОЛИТИ - biografi på mitropolia-varna.org (bulgarsk)
Josif av Varna og Veliki Preslav

Josif av Varna og Veliki Preslav (bulgarsk: Йосиф Варненскопреславски, født Ivan Lazarov Iliyev (Иван Лазаров Илиев) 1898, død 8. november 1988) var en bulgarsk biskop i Den bulgarske ortodokse kirke. 
Josif var fra 26. desember 1937 og frem til sin død i 1988 metropolitt av Varna og Veliki Preslav eparki. 


== Kilder ==
Варненски и Преславски Митрополит Йосиф (1900-1988) - biografi på mitropolia-varna.org (bulgarsk)
БИОГРАФИЧНИ БЕЛЕЖКИ ЗА ВАРНЕНСКИТЕ И ВЕЛИКОПРЕСЛАВСКИ МИТРОПОЛИТИ - biografi på mitropolia-varna.org (bulgarsk)
Vibeke Videm

Vibeke Videm (født 1957) er professor i immunologi ved Det medisinske fakultet ved NTNU
. 
og overlege ved Avdeling for immunologi og transfusjonsmedisin på St. Olavs hospital. Hun var også leder for Institutt for laboratoriemedisin, barne- og kvinnesykdommer (2007–2013).  Videm har doktorgrad fra Universitetet i Oslo. 
Videm forsker blant annet på betennelsesmekanismer som medvirker til åreforkalkning og hjerte- og karsykdommer, særlig hos pasienter med diabetes eller leddgikt. Hun forsker også på mekanismer for komplikasjoner etter åpen hjertekirurgi og hvordan disse kan forebygges. Videm er dessuten interessert i biostatistikk og ernæring.  


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Vibeke Videm i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStinPublikasjoner av Vibeke Videm i PubMed


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lenke til forskningsgruppen for inflammasjon og biokompatibilitet, LBK/NTNU [1]Institutt for laboratoriemedisin, barne- og kvinnesykdommer (LBK), NTNU
Det medisinske fakultet, NTNU
Qualitative Research

Qualitative Research er et britisk fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift som utgis av SAGE Publications, og som fokuserer på kvalitativ forskningsmetode innen samfunnsvitenskap. Tidsskriftets redaktør er Paul Atkinson (Cardiff University).
I Norsk vitenskapsindeks tilhører tidsskriftet toppkategorien «nivå 2», reservert for de mest anerkjente tidsskriftene internasjonalt. Tidsskiftet er indeksert i Scopus og Social Sciences Citation Index. Ifølge Journal Citation Reports har det en impact factor i 2018 på 3,141.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Utgivers beskrivelse av tidsskriftet
Jon Magnussen

Jon Magnussen (født 1959) er professor i helseøkonomi ved NTNU i Trondheim. Magnussen forsker på forholdet mellom økonomi, politikk og helse. Han ledet i 2007 arbeidet som resulterte i dagens modell for fordeling av inntekter mellom de regionale helseforetakene (NOU 2008:2), det såkalte ”Magnussen-utvalget”
. I 2015 ledet han på oppdrag fra Helsedepartementet en arbeidsgruppe som utredet hvordan alvorlighet kunne inngå i prioriteringer i helsetjenesten.Magnussen disputerte i 1994 med doktorgradsavhandlingen Hospital Efficiency in Norway: A Nonparametric Analysis ved Universitetet i Bergen. I perioden 1986–2004 var han forsker og senere forskningssjef ved SINTEF. Han har siden 2005 vært professor i helseøkonomi ved Institutt for samfunnsmedisin på NTNU, og i perioden 1.8.2009 til 31.7 2013 instituttleder.


== Utmerkelser/verv ==
2001-2005: Programstyreleder "Helsetjenesteforskning", Norges forskningsråd
2005-2006: Leder  ”Beregningsutvalget for spesialisthelsetjenesten.”
2007: Leder “Inntektsfordelingsutvalget” (NOU 2008:2)
2007: Vinner av  Adam Smith pris i  “Mental health economics and policy research”, 2007, for artikkelen: Kittelsen S A C, Halsteinli V, Magnussen J: Productivity growth in Norwegian psychiatric outpatient clinics for children and youths. A panel data analysis of the period 1996-2001. J. Mental Health Policy Econ, 2005 8:183-91
2009-2013: Leder Institutt for Samfunnsmedisin, NTNU
2010: Medlem av den Norske utvelgelseskomoteen for Harkness Fellowship in health policy and practice.
2015- : Programstyreleder "Gode og effektive helse, velferd og omsorgstjenester (HELSEVEL)", Norges forskningsråd
2015: Leder arbeidsgruppe som utredet hvordan grad av alvorlighet skal vurderes i prioriteringsbeslutninger i helsetjenesten (Magnussengruppen)


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Jon Magnussen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jon Magnussen i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jon Magnussen, NTNU
Det medisinske fakultet, NTNU
Det felles europeiske rammeverket for språk

Det felles europeiske rammeverket for språk er en retningslinje og nivåskala for språk utarbeidet av Europarådet. Nivåskalaen brukes for å beskrive kunnskaps- og ferdighetsnivået til språksstudenter i Europa og i økende grad også i andre land. Hensikten er å skape en felles europeisk standard for de ulike språknivåene. Skalaen er inndelt i tre hovednivåer, hver med to undernivåer, til sammen seks ulike nivåer: 

A – språkbruker på grunnleggende nivå
A1 – begynnernivå
A2 – elementært nivå
B – selvstendig bruker
B1 – mellomnivå
B2 – høyere mellomnivå
C – kompetent språkbruker
C1 – avansert nivå
C2 – språkferdigheter nesten på nivå med morsmålsbrukerRammeverket beskriver nivået som forventes av språkbrukeren på de ulike nivåene når det gjelder lese-, lytte-, snakke- og skriveferdigheter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det felles europeiske rammeverket for språk, Utdanningsdirektoratet 2011.