jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Guildford (andre betydninger)

Guildford er en by i Surry i England.
Guildford, Guilford eller Gildford kan også vise til:


== Steder ==
Australia

Guildford (New South Wales), en bydel i Sydney
Guildford (Queensland)
Guildford (Tasmania)
Guildford (Victoria)
Guildford (Vest-Australia)Estland

Guild FordUSA

Guilford (Connecticut)
Guilford (Indiana)
Guilford (Maine)
Guilford (Maryland)
Guidford (Montana)
Guilford (New York)
Guilford County i Nord-Carolina
Guilford (Vermont)


== Annet ==
Guildford Four, fire irer some ble feilaktig dømt for ett bombeangrep i Guildford i 1974.
Østmarkveien (Oslo)

Østmarkveien (1–131, 2–142) er en vei på Oppsal og Ulsrud i Bydel Østensjø i Oslo.
Veien begynner på Oppsal som en fortsettelse av Haakon Tveters vei og går i østlig retning til Ytre Ringvei. Den går deretter i sørlig retning før den fortsetter et lite stykke inn i Østmarka.
Østmarkveien fikk sitt nåværende navn i 1938.


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ragnar Winther

Ragnar Winther (født 4. januar 1949) er en norsk matematiker og leder av Senter for matematikk for anvendelser (CMA) ved Universitetet i Oslo.  
Han tok hovedfag i matematikk i 1973 ved Universitetet i Oslo og doktorgrad i 1977. Han ble professor i 1991. Winther har særlig forsket på partielle differensialligninger, numerisk analyse og informatikk.  Sammen med  Aslak Tveito har han skrevet en innføringsbok i partielle differensialligningerI 2003 ble han leder for senteret Mathematics for Applications for som er et av Norges forskningsråds  Senter for fremragende forskning. 
Winther er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi, og var fra 2004-2010 styreleder for Abelfondet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ragnar Winther i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Ragnar Winther i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Biografiside ved UiO
forskning.no Intervju med Ragnar Winther 02.07.2002
Tore Schweder

Tore Schweder (født 16. januar 1943 i Oslo) er en norsk statistiker som særlig har forsket på populasjonsbiologi. Han er professor ved Økonomisk institutt, Universitetet i Oslo. 
Han tok hovedfag i statistikk (cand.real.) ved Universitetet i Oslo 1968 og doktorgrad ved University of California at Berkeley i 1974. Fra 1976 til 1983 var han forsker ved Universitetet i Tromsø. Fra 1983 til 1986 var han forsker ved Statistisk sentralbyrå. 
Schweder har særlig forsket på bruk av statistiske metoder for å anslå bestanden av marine arter og fiskeriforvaltning. Han har også forsket på anvendt statistikk innenfor fag som medisin, demografi, sosiologi, samfunnsøkonomi, økologi, genetikk og paleontologi. Han har siden 1989 vært medlem av Den internasjonale hvalfangstkommisjonens (IWC) vitenskapelige utvalg, og han har gjort beregninger av bestanden av vågehval.Schweder er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi. I 2011 vant han Sverdrupprisen for å være «fremragende representant for statistikkfaget».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Tore Schweder i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Tore Schweder i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Mest sisterte publikasjoner i Google scholar
CV
Franz Heinrich Feddersen

Franz Heinrich Feddersen (født 16. oktober 1818 i Fredriksstad i hertugdømmet Slesvig, død 7. februar 1898 i Hammerfest) var en kjøpmann i Hammerfest, og grunnlegger av firmaet Feddersen & Nissen i kompaniskap med Anders Rambech Nissen. Han var også konsul for Hamburg og Tyskland i Hammerfest.Han var sønn av vinhandler og borgermester i Friedrichstadt Johan Friedrich Feddersen og Meta Catharine Hansen. Feddersens hustru var Heinericke M. C. Adolphsen (1860-90) fra Kappeln i Jylland.Han tok handelsutdannelse i England, Flensburg og Hamburg og kom til firmaet Aagaards i Tromsø i 1840. I 1842-44 var han først en tid i Hammerfest, deretter tilbake i Tromsø fra 1844 til 50, da han igjen kom til Hammerfest. Han tok handelsbrev 27. mars 1851 og styrte deretter Aagaards firma for 400 speciedaler per år. Han var også representant for banker fra Hamburg, og ivaretok blant annet firma G. H. Lutze & Co.'s interesser i Hammerfest, i tillegg til interesser innen sjøforsikring. Fra 1865 var Feddersen konsul for Hamburg og i årene 1876-98 tysk konsul i Hammerfest.I 1861 inngikk han et kompaniskap med Anders Rambech Nissen, under firmanavnet Feddersen & Nissen. Feddersen var en stillfaren kjøpmann, som først og fremst så verdier i kontanter. Kompaniskapet utviklet seg positivt, og Anders R. Nissen giftet seg med Feddersens datter Heinericke (født 1846). En annen av Feddersens døtre, Benedichte (født 1849) ble gift med kjøpmann J. A. Tiberg og sønnen Franz (1856-99) ble gift med datter av konsul Johan Berger. Den eldste sønnen, Johan Friedrich-Fritz (født 1852), fikk handelsutdannelse i Russland og Hamburg.Feddersen var medlem av kommunestyret, overformynderiet, forlikskommisjonen fra 1876-91, overligningsnemnda i 1872 og valgmann. Han var medlem av Redningsselskapets hovedstyre 1894-98 og meddirektør i Statens Lånecommisjon. I Sparebanken var han suppleant til direksjonen fra 1859 og meddirektør 1867-90.Feddersens hjem i Hammerfest var alltid et typisk tysk borgerhjem, med tyske bøker, bilder av Wilhelm I, Bismarck, Friedrich III, og Helmuth von Moltke, og byster av Schiller, Goethe og Lessing. Keiser Wilhelm II avla flere besøk hos ham. Feddersen var kjent for sin vennlighet mot barn og dyr. Han døde 7. februar 1898, bare en uke før sin kompanjong A.R. Nissen.


== Referanser ==
Karl Johans Minne skole

Karl Johans Minne skole er en barneskole som ligger på toppen av Tinnheia i Malmveien, ca. fire km vest for Kristiansand sentrum. Skoleåret 2018-2019 har skolen 201 elever og 28 ansatte.Ved starten i 1969 hadde skolen 600 elever.Skolen har tilbud i skole og skolefritidsordning hver dag. 25% av elevene er minoritetsspråklige og har bakgrunn fra 18 ulike nasjoner. Fem morsmålslærere er tilknyttet skolen.
Kristiansand hadde tidligere en skole med samme navn. Den lå i krysset mellom Henrik Wergelands gate og Vestre Strandgate, matrikulert til Vestre Strandgate 36.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dorsum

En dorsum (latinsk for rygg, i flertall dorsa) er en lav, slynget høyderygg som befinner seg på overflaten av en måne eller en planet. Betegnelsen brukes i selenografi og generelt i geografisk beskrivelse av måner og planeters overfate. Dorsa er tektoniske dannelser som ble til ved at flytende basaltisk lava ble avkjølt og trakk seg sammen.
I nomenklaturen fra Den internasjonale astronomiske union benyttes navn på mennesker (primært kjente vitenskapspersoner) til å identifisere dorsa på Månen. På den måten er Dorsa Burnet oppkalt etter Thomas Burnet og Dorsum Owen etter George Owen av Henllys.
På månen finnes disse landskapsformasjonene i overflaten av dens månehav og kan strekke seg over flere hundre kilometer. De viser ofte omrisset av ringformede strukturer som er begravd under havet og følger havets omriss i et sirkulært mønster eller krysser over oppstikkende topper. De kalles noen ganger årer på grunn av deres likhet med vener som ligger under huden.
Der finnes også dorsa på Mars, for eksempel i Chryse Planitia, og på flere av de asteroidene som er blitt besøkt av romsonder. Man kjenner også til dorsa på Merkur og på et par av Jupiters og Saturns måner.
Blåkulla

Blåkulla var i svensk folketro det fjellet eller hemmelige stedet der heksene samlet seg for å møte Djevelen og feire heksesabbat. Ifølge tradisjonene fløy heksene på sopelimer, dyr og annet til Blåkulla skjærtorsdag. Orgiene skal ha pågått til påskeaften eller påskemorgen da heksene fôr hjem igjen. Heksemesser på Blåkulla skal også ha foregått valborgsnatta (valpurgisnatt, natta til 1. mai). 


== Navn ==
Navnet Blåkulla ble i gamle dager også skrevet Blockula og er trolig en forsvenskning av Blocksberg, det vil si fjellet Brocken i Tyskland, et av stedene Satan angivelig holdt til. I engelsk språk og kultur brukes gjerne betegnelsen Bald Mountain på samme måte som det svenske Blåkulla og det norske Blokksberg.


=== Tilsvarende samlingssteder i andre land ===
I Norge: Blokksberg
I Sverige: Blåkulla eller Häklefjäll
I Danmark: Bloksbjerg eller Häklefjäll
I Tyskland: Blocksberg eller Brocken
I Island: Valakirkja
I Finland: Kyöpelinvuori
I engelskspråklig område: Bald Mountain


=== Navnet Blåkulla brukt om virkelige steder ===
Øya Blå Jungfrun (eller bare Jungfrun), mellom Öland og Oskarshamn


== Påskkärringar og majbrasor ==
Tradisjonen med påskkärringar, utkledte barn som bytter hilsner mot smågaver i påska, skal henge sammen med forestillingene om hekser på vei til Blåkulla.  På valborgsmesseaften er det flere steder også vanlig å tenne store bål, på svensk kalt valborgsmässobål eller majbrasor, for å jage vekk hekser og trollpakk. Det samme gjelder bruken av påsksmällare, fyrverkeriraketter og kinaputter i påska, en svensk tradisjon for å skremme bort onde krefter.


== «Det stora blåkullabullret» ==
Det største massehysteriet under hekseprosessene i Sverige har blitt kalt «Det stora blåkullabullret» eller «Det stora oväsendet». Det pågikk fra 1668 til 1676. Da ble omkring 300 personer henrettet av i alt 400 fra 1492 til 1704.


== Se også ==
Blokksberg
Heksesabbat
Påskkärring


== Eksterne lenker ==
Oppslagsordet «Blåkulla» i Nordisk familjebok  (1905)
SPFA Young Player of the Year

SPFA Young Player of the Year er en fotballpris som gis til årets beste unge spiller i Skottland av Scottish Professional Footballers' Association (SPFA) mot slutten av hver sesong. Alle spillerne i det skotske seriesystemet, uavhengig av nasjonalitet og som er under fylte 23 år, kan vinne prisen. Den første prisen ble utdelt i 1978 til skotske Graeme Payne hos Dundee United FC.


== Prisvinnere ==


== Statistikk ==


=== Vinnere etter klubb ===


=== Vinnere etter nasjonalitet ===


== Se også ==
SFWA Footballer of the Year
Scottish PFA Players' Player of the Year
PFA Young Player of the Year (tilsvarende pris for engelsk fotball)


== Referanser ==
Anders Rambech Nissen

Anders Rambech Nissen (født 16. februar 1832 på Melhus, død 13. februar 1898 i Hammerfest) var en kjøpmann og grunnlegger av firmaet Feddersen & Nissen i Hammerfest, i kompaniskap med Franz Heinrich Feddersen.
Anders Nissen vokste opp på Røros. Han var sønn av kaptein og skoginspektør Johan Wilhelm Nissen (1790–1858) og hustru Martha Olava Næss (1792–1872). Slekten stammer fra Fredericia på Jylland.
Nissen kom til kjøpmann Johan Berger i Hammerfest som betjent i 1851. Han fikk handelsbrev 12. april 1861 og gikk i kompaniskap med Franz Heinrich Feddersen i firmaet Feddersen & Nissen. I 1864 ble han gift med sin kompanjongs datter, Heinericke Feddersen (1846–1922). Nissen var en flittig og virksom mann, og sørget for selskapet fikk framgang grunnet sitt allsidig forretningstalent. Han krevde meget av sine folk, samtidig som han kunne være adskillig påholden med sikte på å erverve de eiendommer som han så verdier i. Med tiden fikk firmaet stor virksomhet i Hammerfest og 10 fiskevær langs kysten og med en stor fangstflåte. 
Nissen var med i bystyret, formannskapet og ligningsvesenet, og fra 1883 i middelskolens forstanderskap. Han var byens varaordfører i 1892 og med å stifte Redningsselskapet i 1894. I Hammerfest Sparekasses direksjon var han med i årene 1887-1890 og suppleant 1891-1897. 
Sønnen Franz Heinrich Feddersen Nissen fortsatte firmaet da Anders Rambech Nissen døde 13. februar 1898, bare en uke etter sin kompanjong Feddersen. 
Nissen ble i 1895 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for almennyttig Viksomhed»  og mottok den svenske Vasaordenen.


== Referanser ==
Hard to Kill

Hard to Kill er en amerikansk actionkriminal-film fra 1990 med Steven Seagal i hovedrollen. Andre sentrale rolle spilles av Kelly LeBrock, Frederick Coffin og William Sadler. Regi er ved Bruce Malmuth.


== Handling ==
Los Angeles-detektiven Mason Storm (Steven Seagal) snubler over et korrupsjonskomplott på politisk høyplan. Oppdagelsen får dramatiske følger for både ham og hans familie. Like etter blir hans hjem invadert av leiemordere. Kona blir drept, men sønnen klarer å komme seg unna. Storm havner selv i koma, men pålitelige kollegaer klarer å få det hele til å se ut som han ble drept i attentatet. I hele syv år ligger Storm i koma, og under denne tiden har sykepleieren Andy Stewart tatt hånd om ham. Når han til slutt våkner får uheldigvis også morderne vite at han er i live. Men hans sykepleier oppdager at han er i fare, og klarer å få ham i sikkerhet. Nå har Storm kun ett eneste mål: Å ta hevn over mannen som stod bak drapet på kona. Storm legger seg dermed i hardtrening for å være beredt til det endelige oppgjøret.


== Om filmen ==
AnmelderneHard to Kill har bare fått 36 % på Rotten Tomatoes.Det norske filmnettstedet CINERAMA gav den dårlig omtale i forbindelse med en DVD-lansering i 1999. Anmelderen gav den terningkast to og skrev blant annet: «Steven Seagal er neppe den helt store skuespilleren, men ettersom han passer til roller av denne typen får vi heller ikke se han drite seg ut. Kelly Le Brock derimot (sykepleieren) stiller svært dårlig i sin rolle, og det er sikkert en av grunnene til at vi ikke har sett så mye til henne siden».
PublikumDen gjorde det forholdsvis bra på amerikanske kinoer, hvor den innbrakte over $47 millioner.
I NorgeDen ble forbudt vist på norske kinoer av Statens Filmkontroll, men ble utgitt på video sommeren 1990.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hard to Kill på Internet Movie Database 
(no) Hard to Kill hos Filmfront 
(sv) Hard to Kill i Svensk Filmdatabas 
(da) Hard to Kill i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hard to Kill på Allociné 
(nl) Hard to Kill på MovieMeter 
(en) Hard to Kill på AllMovie 
(en) Hard to Kill på Turner Classic Movies 
(en) Hard to Kill på Rotten Tomatoes 
(en) Hard to Kill på Metacritic
Potensialbrønn

En potensialbrønn er det området som omgir et lokalt minimum av potensiell energi (posisjonsenergi). Energi som fanges i en potensialbrønn kan ikke omvandles til andre energiformer (kinetisk energi om potensialbrønnen er gravitasjonell) ettersom energien fanges i det lokale minimumet.
Motsatsen til en potensialbrønn er en potensialbarriere, som er området rundt et lokalt maksimum.
Doctor Midnight & The Mercy Cult

Doctor Midnight & The Mercy Cult er en norsk supergruppe dannet i 2009 i Oslo.
Bandet gjorde sin konsertdebut i Helsingfors, Finland, den 11. mai 2011 på klubben DOM, etterfulgt av konserter i Oslo, Stockholm og Örebro. DMTMCs debutsingle (Don't) Waste It ble utgitt 9. mai 2011 og 6. juni 2011 kom musikkalbumet I Declare: Treason på selskapet Season of Mist. Bandet ble først kjent da Hans-Erik Dyvik Husby sluttet i Turboneger.


== Medlemmer ==
Hans-Erik Dyvik Husby – vokalist (Turboneger)
Tim Skold – bass (Marilyn Manson, KMFDM, MDFMK, Skold, Shotgun Messiah
Anders Odden – gitarer (Cadaver, Satyricon, Celtic Frost, Apoptygma Berzerk, Magenta)
Audun Stengel – gitarer (Apoptygma Berzerk, The Kovenant)
David Husvik – trommer (Extol)


== Diskografi ==
Album2011: I Declare: TreasonSingler2011: (Don't) Waste It


== Eksterne lenker ==
(en) Doctor Midnight & The Mercy Cult på Discogs 
(en) Doctor Midnight & The Mercy Cult på MusicBrainz 
(en) Doctor Midnight & The Mercy Cult på Songkick
I Declare: Treason

I Declare: Treason er et musikkalbum med Doctor Midnight & The Mercy Cult, utgitt den 6. juni 2011. Dette er gruppas debutalbum.


== Sporliste ==
«You Are God – Intro»
«Sign My Name»
«I Declare: Treason»
«Bleed Idiot Bleed»
«(Don't) Waste It»
«Blame Is the Game»
«OK (We're Just About to Die)»
«Misconception»
«Glory (Throw the Axe)»
«Revenge»
«Victorious»
«Fools Gold» (Digipak bonusspor)
«The Whore in the West» (Digipak bonusspor)


== Eksterne lenker ==
(en) I Declare: Treason på MusicBrainz
Elin Rosseland trio

Elin Rosseland trio er et musikkalbum med Elin Rosseland trio, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Mitt hus»
«Duo»
«Trio»
«Blaff»
«Gull»
«Du'a»
«Flyter»
«Reise/Vinger og spor»
«Cantus firmus»
«Fabel»
«Horisont»
Premi Carlemany

Premi Carlemany per al foment de la lectura, tidligere Premi Carlemany de novel·la, er en katalansk litteraturpris. 
Prisen ble etablert i 1993 av Andorras regjering i samarbeid med Fundació Enciclopèdia Catalana og de katalanske forlagene Columna Edicions og Edicions Proa i Barcelona. Den ble opprinnelig tildelt for en ennå ikke publisert roman skrevet på katalansk. Fra 2011 er prisen omdefinert og gjort til påskjønnelse for fremme av lesing, særlig blant unge. Med prisen fulgte det per 2018 prispenger på 8 500 euro.


== Prisvinnere ==
Disse har mottatt prisen:Premi Carlemany de novel·la

1994 – Maria Mercè Marçal: La passió segons Renée Vivien
1995 – Maria de la Pau Janer: Natura d’anguila
1996 – Robert Saladrigas: La mar no està mai sola
1997 – Gabriel Janer Manila: Els jardins incendiats
1998 – Lluís-Anton Baulenas: El fil de plata
1999 – Antoni Morell: La neu adversa
2000 – Lluís Racionero: L’últim càtar
2001 – Jordi Arbonès i Freixas: L’escala de Richter
2002 – Albert Salvadó: Els ulls d’Hannibal
2003 – Joan Agut: Pastís de noces
2004 – Vicenç Villatoro: La derrota de l’àngel
2005 – Francesc Puigpelat: Els llops
2006 – Albert Villaró: Blau de Prússia
2007 – Jordi Coca: La noia del ball
2008 – Antoni Pladevall: La papallona negra
2009 – Julià de Jòdar: Pastoral catalana
2010 – Bea Cabezas: La ciutat verticalPremi Carlemany per al foment de la lectura

2011 – Salvador Macip: Hipnofòbia
2012 – Núria Pradas: Sota el mateix cel
2013 – Antoni López Massó: L'home dels ulls grisos
2014 – Verónica Sánchez: L'escapista
2015 – Jordi Ortiz: Vorejant els límits
2016 – Laia Aguilar: Wolfgang
2017 – Muriel Villanueva: Rut sense hac
2019 – Francesc Puigpelat: La nedadora
2020 – Lluís Prats: Archie, el nen que parlava amb elefants


== Referanser ==
Moment (album)

Moment er et musikkalbum med Elin Rosseland, utgitt i 2004 av plateselskapet NORCD.


== Sporliste ==
«Klipp»
«Firkant»
«Moment»
«Vuggi»
«Alenen»
«Largo»
«Følge»
«Alento»
«-og alle de forskjellige stemmer...»
«Hvint/Glass»


== Referanser ==
Thorvald Wiig

Thorvald Wiig (født 17. april 1913 i Trondheim, død 28. juli 2004 samme sted) var en norsk advokat med praksis i Trondheim.
Wiig ble cand.jur. i 1937. Han var dommer- og advokatfullmektig inntil krigen startet i 1940. Under krigen drev han familiens bakeri- og konditorvirksomhet. Etter krigen ble han sommeren 1945 konstituert som sorenskriver i Gauldal før han startet advokatvirksomhet i eget navn i Trondheim. Han ble høyesterettsadvokat i 1955.Thorvald Wiig var sideordnet forsvarer for den landssvikdømte Henry Oliver Rinnan og hans medhjelpere etter krigen. Rinnan ble dømt til døden ved Frostating lagmannsrett den 20. september 1946. Wiig tilbragte de siste timer sammen med Rinnan før han ble overlatt til fengselspresten og deretter skutt på Kristiansten festning 1. februar 1947. Wiig var også forsvarer for en av Mossad-agentene i Lillehammer-saken i 1973. 
Han drev advokatvirksomhet frem til han fylte 85 år i 1998. Han var fast forsvarer i Gauldal sorenskriverembete, deretter i Trondheim tingett frem til fylte 70 år i 1983. Han hadde også en rekke styreverv i Trondheims næringsliv.
Han var sønn av bakermester Ingvald Christian Wiig og hustru Jørgine Christiansen. Han giftet seg i 1940 med Esther-Marie Wiksén (1913–2007). De ble foreldre til advokat Christian Wiig, arkitekt Ole Wiig i firma Narud Stokke Wiig, og markedsfører og økonom Thorvald Edvard Wiig.


== Referanser ==
Tanangerlisten

Tanangerlisten var en lokal liste som stilte til valg i Sola kommune. Tanangerlisten ble opprettet i 2003 med tanke på å forsvare interessene til innbyggerne i Tananger og fikk ved kommunevalget samme år innvalgt Inger Tranvåg som representant i kommunestyret. Ved kommunestyrevalget 2007 fikk partiet inn de tre representantene Inger Tranvåg, Viggo Stenbekk og Knut Sommerfeldt-Jacobsen. Tranvåg ble også innvalgt i formannskapet. Den store saken den gang var Lyse sitt LNG-anlegg i Risavika og bekymringen rundt sikkerhet og prosessen rundt kommunestyrevedtaket der tillatelse til plasseringen ble gitt.
Ved kommunestyrevalget 2011 ble Bjarte Kristiansen og Ole-Jørgen Østensen valgt inn i kommunestyret. Bjarte Kristiansen satt i formannskapet.
Tanangerlisten stilte siste gang til kommunestyrevalget 2015. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
René Schneider

René Schneider (født 31. desember 1913 i Concepción, Chile, død 25. oktober 1970) var en offiser i den chilenske hæren på tidspunktet for det chilenske presidentvalget i 1970, da han ble myrdet under et kidnappingsforsøk som slo feil. 
Schneider sluttet seg til den chilenske hæren i 1929 da han var seksten år gammel, og han hadde en strålende militær karriere. Den 22. oktober 1970 ble Schneider forsøkt kidnappet. Hans offisielle bil ble angrepet i et gatekryss i den chilenske hovedstaden Santiago. Schneider trakk en pistol for å forsvare seg og ble skutt gjentatte ganger. Schneider ble kort tid senere kjørt til et militært sykehus, men skuddene var fatale. Han døde på sykehuset tre dager senere, den 25. oktober 1970. 
Schneider skal ha blitt forsøkt kidnappet fordi han var den øverste lederen for det chilenske militæret, og det var lite sannsynlig at han ville støtte et statskupp mot den sittende presidenten. Schneiders dødsfall vakte stor nasjonal harme. Salvador Allende, ble ratifisert av den chilenske kongressen, den 24. oktober 1970. Det ble hevdet at det amerikanske CIA hadde hjulpet Schneiders drapsmenn med våpen og penger, men disse antakelsene ble aldri tilfredsstillende bevist, med unntak av titusenvis av dollar og flere maskingevær gitt til dem av CIA.
Oudéré Kankarafou

Oudéré Kankarafou (født 8. desember 1983 i Tapan på Togo) er en fransk sprinter. Hans fremste medalje til nå er gull på 4 x 100 meter stafett ved VM i friidrett 2005. 


== Karriere ==
I juli 2005 deltok han ved U23-EM i friidrett. Der vant han gull på 100 meter, med tiden 10,26, foran landsmannen Eddy De Lépine.Senere på året, i august, deltok ved VM i friidrett 2005 Helsingfors. Her deltok han på det franske laget som vant gull på 4 x 100 meter stafett. Frankrike vant kvalifiseringsheatet sitt, der han løp sammen Ronald Pognon, Eddy De Lépine og Lueyi Dovy. I finalen løp Ladji Doucouré i stedet for Oudéré Kankarafou. 
I 2006 deltok han i flere mesterskap. I mars løp han 60 meter ved VM innendørs i Moskva. Han løp på ny personlig rekord med 6,70 i kvalifiseringen, men ble slått ut i semifinalen. I august deltok han ved EM i friidrett Göteborg, der Frankrike fikk bronse på 4 x 100 stafett. Denne gang løp han sammen Ronald Pognon, Fabrice Calligny og David Alerte. På 100 meter individuelt ble han slått ut i semifinalen, med tiden 10,43. I september deltok han på det franske laget som kom på 7.-plass på 4 x 100 meter ved Verdenscupen i friidrett. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oudéré Kankarafou – World Athletics 
(fr) Oudéré Kankarafou – Fédération française d athlétisme
Zhang Li (spydkaster)

Zhang Li (født 17. januar 1989) er en kinesisk friidrettsutøver, som konkurrerer i spydkast. Hun representerte Kina under Sommer-OL 2008, der hun ble nummer 18 og utslått i kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Li – Olympedia 
(en) Zhang Li – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zhang Li – World Athletics 
(en) Zhang Li – Track and Field Statistics