jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bærum skolehjem

Bærum skolehjem er et av flere navn på institusjonen. Alternative navn er Det søndenfjeldske mildere skolehjem for forsømte piger, Bærum offentlige skole og Bjerketun. 


== Historikk ==
Det søndenfjeldske mildere skolehjem for forsømte piger ble opprettet i 1900. Skolehjemmet var frem til april 1902 lokalisert til gården Vegger i Tomter (Østfold), hvoretter det ble flyttet midlertidig til Valstadbråten i Skedsmo. Våren 1904 overtok skolehjemmet bygningene etter tidligere Asker seminar i Sandvika, Bærum. En særavdeling for vanskeligstilte barn åpnet i 1919, og en egen barneavdeling i 1929. Elevene var således fordelt på tre hjem/avdelinger. I 1953 var dette barneavdelingene Bjerkely, hovedavdelingen Bjerketun og særavdelingen Granum.
Skolehjemmets offisielle navn ble etter flyttingen til Bærum endret til Bærum skolehjem. Fra årene like etter okkupasjonen og frem til 1. januar 1954 bar skolen navnet Bærum offentlige skole. I forbindelse med at skolen 1. juli 1953 var underlagt Sosialdepartementet som verneskole for barn og unge med tilpasningsvansker, skiftet den navn til Bjerketun offentlige skole.
Tidligere sorterte skolen under Kirke- og undervisningsdepartementet (direktoratet for skolehjem/ spesialskoler). Fra 1953 hadde Bjerketun felles styre med en annen verneskole: Foldin offentlige verneskole. 
Bjerketun offentlige skole ble nedlagt i 1962, men gjenåpnet i 1964 (på grunnlag av lov om psykisk helsevern av 28. april 1961), under navnet Bjerketun skole, et åpent og frivillig behandlingshjem. Skolen ble fylkeskommunal i 1978.
Statsarkivet i Oslo oppbevarer arkivmateriale etter skolen fra perioden 1900-1962. Siden Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen kan det opplysninger om plassering av barn også finnes  i arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer i Bergen Byarkiv.


== Litteratur ==
Barneverninstitusjoner benyttet av Oslo kommune 1954 - 1993. Rapport fra Granskingsutvalget, avgitt 01.12.2005
Omsorg og overgrep. Gransking av barnehjem, skolehjem, og fosterhjem benyttet av Trondheim kommune fra 1930- til 1980-årene. Rapport fra Granskningsutvalget, avgitt 08.05.2007


== Eksterne lenker ==
Bærum skolehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av  Grete Fjeldtvedt, Bergen Byarkiv.
Fanastøl skole

Fanastøl skole, med adresse Fanastølen 18 i Fana, var en barne- og ungdomsskole for elever med psykiatriske lidelser. Skolen startet opp i 1964 i regi av Bergen Røde Kors Barnehjelp. Den ble overtatt av Hordaland fylkeskommune i 1992, og hadde da plass til 10 elever. 8 av elevene bodde på Fanastøl behandlingshjem. Det ble undervist i 1.- 9. klasse. Skolen ble lagt ned 1. juli 2000.


== Eksterne lenker ==
Fanastøl skole - oppslagsverket oVe, artikkel av Birgit Stølen, Bergen Byarkiv.
Bergen byleksikon på nett, se Fanastøl skole
Bergen Byleksikon på nett, se Fanastøl behandlingshjem
Hordaland fylkeskommune
Bologna Guglielmo Marconi lufthavn

Bologna Guglielmo Marconi lufthavn (italiensk: Aeroporto di Bologna-Guglielmo Marconi) (IATA: BLQ, ICAO: LIPE) er en internasjonal flyplass som betjener byen Bologna i Italia. Flyplassen ligger ca. 6 km nordvest for sentrum i Emilia-Romagna-regionen i Italia, ca 200 km sørøst for Milano.
Flyplassen er oppkalt etter Bolognas innfødte Guglielmo Marconi, en italiensk elektroingeniør og nobelprisvinner.
I 2011 var 5.885.884 passajerer innom flyplassen, det gjorde at flyplassen ble den syvende travleste flyplassen i Italia


== Flyselskap og destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Bologna Guglielmo Marconi Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bologna Airport Information
Kelatterapi

Kelatterapi, også kalt chelatterapi, er en behandlingsmetode innen etablert medisin som har som formål å fjerne tungmetaller fra kroppen ved hjelp av kelatering.
Innen alternativmedisin blir pasienter ofte feilaktig diagnostisert med tungmetallforgiftninger for at de skal gjennomgå varianter av denne typen terapi som ikke er godkjent av medisinsk fagpersonale.Prinsippet bak kelatterapi er å tilføre kroppen et stoff som binder seg til metallmolekylene i kroppen og frakter disse ut av kroppen. Det finnes ikke noe universelt stoff som kan behandle alle former for metallforgiftning, da metallene reagerer ulikt. Et stoff som brukes til avgiftning av et metall kan samtidig øke den potensielle forgiftningseffekten av et annet metall.
Kelatterapi gis både intravenøst og som tabletter, kapsler eller væske som svelges. Siden behandlingsmetoden har potensielt farlige bivirkninger er god diagnostikk avgjørende før behandling iverksettes. Spesielt intravenøs behandling med kelatorer gir ofte kraftige bivirkninger.


== Anvendte preparater ==
Blant de mest anvendte preparatene innen kelatterapi finnes:

EDTA (etylendiamintetraeddiksyre) 
DMTA (dimerkaptoravsyre) 
DMPS (dimerkaptopropansulfonat) 
ALA (alfa liponsyre) 
Dimercaprol 


== Alternativ behandling ==
Selv om det aldri har blitt påvist medisinsk effekt av kelatterapi utover å fjerne tungmetaller fra kroppen, anvendes behandlingsmetoden mot en rekke sykdommer og tilstander som en form for alternativ behandling.Det mest utbredte alternative bruksområde er forsøk på å fjerne kvikksølv som angivelig skal være tilført kroppen ved vaksinasjon. Denne anvendelsen akselererte etter at Andrew Wakefield publiserte en forfalsket studie hvor han hevdet å kunne påvise sammenheng mellom MMR-vaksine og autisme. I 2005 døde en fem år gammel autistisk gutt etter å ha blitt behandlet med kelatterapi.


== Referanser ==
Fanastøl behandlingshjem

Fanastøl behandlingshjem, med adresse Fanastølen 18 i Fana, var et behandlingshjem for barn og unge med psykiatriske lidelser. Hjemmet ble åpnet av Bergen Røde Kors Barnehjelp i 1964, og ble i 1992 overtatt av Hordaland fylkeskommune. Behandlingshjemmet hadde på denne tiden 8 plasser. Beboerne gikk på skole ved Fanastøl skole. Fanastøl behandlingshjem ble lagt ned 1. juli 2000. 


== Eksterne lenker ==
Fanastøl behandlingshjem - oppslagsverket oVe, artikkel av Birgit Stølen, Bergen Byarkiv.
Bergen byleksikon på nett, se Fanastøl behandlingshjem
Hordaland fylkeskommune
Østerrike rundt 2013

Østerrike rundt 2013 (tysk: 2013 Internationale Österreich Rundfahrt) var den 65. utgaven av Østerrike rundt, et sykkelritt som blir arrangert årlig. Starten gikk fra Innsbruck 30. juni, rittet endte i Wien 7. juli. Det 1115,2 km lange sykkelrittet er en del av europatouren i landeveissykling 2013, og er klassifisert som et 2.HC ritt.


== Lag ==
18 lag ble invitert til å delta i rittet: ni UCI ProTeam, fire UCI profesjonelle kontinentallag og fem UCI kontinentallag.


== Etapper ==


=== Etappe 1 ===
30. juni 2013 – Innsbruck til Kühtai, 134,9 km


=== Etappe 2 ===
1. juli 2013 – Innsbruck til Kitzbüheler Horn, 157,4 km


=== Etappe 3 ===
2. juli 2013 – Heiligenblut til Matrei, 119,7 km


=== Etappe 4 ===
3. juli 2013 – Matrei til Sankt Johann, 146,0 km


=== Etappe 5 ===
4. juli 2013 – Sankt Johann til Sonntagberg, 228,3 km


=== Etappe 6 ===
5. juli 2013 – Maria Taferl til Poysdorf, 182,0 km


=== Etappe 7 ===
6. juli 2013 – Podersdorf am See til Podersdorf am See, 24,1 km (tempo)


=== Etappe 8 ===
7. juli 2013 – Podersdorf am See til Wien, 122,8 km


== Sammenlagt ==


== Referanser ==


== Kilder ==
«65th Tour of Austria – Results». ÖRV Management GmbH. Arkivert fra originalen 6. juli 2011. Besøkt 30. juni 2013.  Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tour of Austria 2013 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Air Italy (2005)

Air Italy var et flyselskap med hovedkontor i Gallarate i Italia. Selskapet opererte rutetrafikk til Brasil og Kenya for turoperatører i Europa og uavhengige kortdistansereiser. Flyene gikk hovedsakelig fra flyplassene i Napoli, Torino, Verona eller Milano Malpensa.


== Historie ==
Flyselskapet ble etablert i 2005 (eid av BV Asset Management (40%), Giuseppe Gentile (40%) og Pathfinder Corporation (20%)) og kom i drift 29. mai samme år med et fly fra Torino til Budapest. I slutten av 2006 kjøpte et uavhengig investeringsselskap en 40% andel i Air Italy. En bevilgning på 280 millioner euro ble brukt til å bestille tre brukte Boeing 767-fly i 2007 og 2008 for tjenester til fritidsdestinasjoner i Afrika, Det indiske hav og Karibia.
I 2007 etablerte Air Italy Euro Mediterranean Airlines, et datterselskap med base i Egypt, som i utgangspunktet opererte en Boeing 757-200 som senere ble erstattet av en Boeing 737-800. Samme år ble Air Italy Polska etablert som det andre datterselskapet med base i Polen. I 2011 ble Air Italy Polska omdøpt til Air Polen. I september 2009 skulle Euro Mediterranean Airlines bli omdøpt til Air Italy Egypt, men mot slutten av året hadde selskapet forsvunnet på grunn av økonomiske vanskeligheter.


=== Fusjon med Meridiana Airlines ===
Den 18. juli 2011 annonserte Meridiana en fusjon med Air Italy, og fra januar 2013 gikk Air Italy fullstendig over til å operere under Meridiana-navnet. I 2018 ble så Meridiana omdøpt til Air Italy.


== Eksterne lenker ==
(en) Air Italy (2005-2018) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
15. serierunde i Tippeligaen 2013

15. serierunde i Tippeligaen 2013 startet lørdag 6. juli med to kamper. Aalesund mot Sogndal klokken 15.30, og Haugesund mot Strømsgodset klokken 18. Runden fortsatte søndag 7. juli med fem kamper. Tromsø mot Molde klokken 15.30, tre kamper klokken 18, og Vålerenga mot Viking klokken 19. Runden avsluttet mandag 8. juli med Hønefoss mot Brann klokken 19.


== Fakta ==
Bruce Geller

Bruce Bernard Geller (født 13. oktober 1930 i New York City i New York, død 21. mai 1978 i Santa Barbara County i California) var en amerikansk tekstforfatter, manusforfatter, regissør og TV-produsent. Han er mest kjent fra å komme med iden til TV-serien Mission Impossible.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruce Geller på Internet Movie Database 
(sv) Bruce Geller i Svensk Filmdatabas 
(da) Bruce Geller på Filmdatabasen 
(da) Bruce Geller på Scope 
(fr) Bruce Geller på Allociné 
(en) Bruce Geller på AllMovie 
(en) Bruce Geller hos The Movie Database 
(en) Bruce Geller hos Internet Broadway Database
EM i boccia 2005

Europamesterskapet i boccia 2005 var det fjerde i rekken, og ble arrangert i perioden 15. - 23. juni 2005 i Guimarães i Portugal. Arrangør var BISFed - Boccia Boccia International Sports Federation, og mesterskapet ble arrangert i Multiusos de Guimarães.
135 deltakere fra 23 land deltok.  


== Resultater, individuelt ==


=== BC1 ===
Elisabeth Wilhelmsen deltok også for Norge, og kom på 24.-plass av de 32 som deltok. 


=== BC2 ===
Roar Femtegjeld og Alf Reidar Olsen deltok for Norge, og kom på henholdsvis 11. og 26.-plass av de 34 som deltok. 


=== BC3 ===


=== BC4 ===


== Resultater, lagkonkurranser ==


=== Lag BC1/2 ===


=== Par BC3 ===


=== Par BC4 ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Euro Boccia 2013 - European Chamionships Povoa de Varzim 2005
Inger Elin Utsi

Inger Elin Kristina Ivarsdatter Utsi (født 26. juli 1975) er en norsk-samisk skuespiller som har medvirket i flere filmer. 
Hun har spilt i blant annet Ofelaš (Veiviseren) og Kautokeino-opprøret. Hun spilte også i TV-serien Hjerterått, produsert av Original Film. TV-serien ble sendt på NRK Super vinteren 2013. Der spilte hun karakteren «Elna». Hun vokste opp i Kautokeino. Utsi har jobbet som kommunikasjonsrådgiver ved UiT - Norges arktiske universitet, med kontorsted Alta. Hun har både økonomisk - og journalistutdanning. Hun har tidligere jobbet i NRK, Altaposten og TV Nord. 
I dag jobber hun som seniorrådgiver for Sannhets- og forsoningskommisjonen, som er oppnevnt av Stortinget. Sekretariatet er plassert ved UiT Norges arktiske universitet, Tromsø.  
Hun stilte til valg ved Sametingsvalget 2013 for NSR i nordre valgkrets. Hun ble ikke stemt inn direkte, men overtok i form av vararepresentant for Silje Karine Muotka, da Muotka ble valgt inn i Sametingsrådet. Hun satt på Sametinget i en periode. Hun har også vært engasjert i flere verv blant annet i Norsk Tjenestemannslag og LO.      


== Eksterne lenker ==
Profil på Sametinget
Profil på NSRs hjemmeside Arkivert 5. november 2013 hos Wayback Machine.
(en) Inger Elin Utsi på Internet Movie Database
Penguin Random House

Penguin Random House er et forlag som ble etablert 1. juli 2013 gjennom en fusjon mellom Penguin Group, eiet av Pearson PLC, og Random House, eiet av Bertelsmann.
Forlaget har mer enn 10 000 ansatte. Hovedkontoret ligger i New York.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
John Mairai

John Mairai (født 28. november 1945 på Tahiti) er en franskpolynesisk poet og dramatiker. Han har gjort seg bemerket ved å bruke teater som middel for politisk bevisstgjøring.Mairai har arbeidet med europeisk dramatikk. Han har oversatt Shakespeares Macbeth til tahitisk med tittelen Maro Putoto (1989). I 1992 kom Tane Te Manu, en oversettelse av Molières Le Bourgeois gentilhomme. Mairai har også skrevet skuespill med tema hentet fra tahitisk historie. I stykket Opuhara behandler han striden mellom det tradisjonelle polynesiske samfunn og nye makthavere støttet av europeiske misjonærer på begynnelsen av 1800-tallet.Mairai har engasjert seg for himene, polynesisk sang.


== Referanser ==
Fangatau

Fangatau er en atoll og en kommune i Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også atollen Fakahina. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på 135 på Fangatau og 161 på Fakahina. Teana er viktigste landsby på Fangatau.
Fangatau har flyplass.


== Referanser ==
Jageren «Wuhan» (169)

Jageren «Wuhan» (169) (kinesisk: 武汉, oppkalt etter storbyen Wuhan) er en type 052B eller Guangzhou-klasse-destroyer (NATO-navn: Luyang I class) i Folkets frigjøringshærs flåte i Folkerepublikken Kina. Den ble satt i tjeneste i den kinesiske sørflåten i 2004.
Skipet er en missiljager, og har stealth-skrog og -overbygning. Den har avanserte luftforsvarssystemer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stephen Saunders RN, red. (2007). Jane's Fighting Ships (110 utg.). Jane’s Information Group Limited. s. 126. ISBN 978-0-7106-2799-5. 
James Bussert; Bruce Elleman (2011). People's Liberation Army Navy : Combat System Technology, 1949-2010. New York: Naval Institute Press.  [eBook]
Jageren «Guangzhou» (168)

Jageren «Guangzhou» (168) (kinesisk: 广州, oppkalt etter storbyen Guangzhou) er en type 052B eller Guangzhou-klasse-destroyer (NATO-navn: Luyang I class) i Folkets frigjøringshærs flåte i Folkerepublikken Kina. Den ble satt i tjeneste i den kinesiske sørflåten i 2004.
Skipet er en missiljager, og har stealth-skrog og -overbygning. Den har avanserte luftforsvarssystemer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stephen Saunders RN, red. (2007). Jane's Fighting Ships (110 utg.). Jane’s Information Group Limited. s. 126. ISBN 978-0-7106-2799-5. 
James Bussert; Bruce Elleman (2011). People's Liberation Army Navy : Combat System Technology, 1949-2010. New York: Naval Institute Press.  [eBook]
Anemone Wille Våge

Anemone Wille Våge (født 21. januar 1965) er en av Norges fremste interiør designere. Hun startet firmaet Anemone Studio (tidligere Wille Interiør) i Oslo, og er i dag kreativ leder. 
Anemone Wille Våge har hatt ansvaret for interiør prosjektering av store og anerkjente hotell, restauranter og privatboliger. Deriblant kongeleiligheten på Slottet i Oslo. I tillegg har hun gjort det prisbelønte hotellet The Thief og The Hub, Clarion Hotel Post i Gøteborg, Skt. Petri i København og Caledonien i Kristiansand. Hun står også bak renovering av kjente landemerker som Theatercafeen og Eik Annen Etage på Hotel Continental. 
I 2006 kjøpte Anemone Wille Våge den fredede forvalterboligen under Ulefoss Hovedgård, Lille Ulefoss, et herskapshus fra 1813 i ren empire arkitektur. Restaureringen av bygningsmassen og parkanlegget ble påbegynt i 2006 og prosessen er fremdeles pågående. 
Hun gav i 2010 ut boka Interiørdesign på Aschehoug forlag.


== Kilder ==
"Petter Stordalen: – Hun er den dyreste kvinnen i mitt liv" https://www.tv2.no/a/3315290  Publisert 14.10.2010
Anemone Studio nettside
Knut Ramstad

Knut Ramstad (født 29. september 1962) er en norsk arkitekt. Han er utdanna fra NTNU, hvor han fra 2012 er ansatt som professor II. Han har vært leder for Oslo Arkitektforening. Knut har siden 2013 vært ansatt i Nordic — Office of Architecture, i 2019 ble han firmaets Teknologileder.
Ramstad har vært spesielt opptatt av anvendelse av ny teknologi innen arkitektfaget og er spesialist på bruk av 3D-teknologi (modellering, visualisering, simulering) i alle faser av plan-, bygge og driftfasen. Blant annet har han vært fagansvarlig 3D-arkitekt for Telenors utbygging på Fornebu og for utbygginga av Tjuvholmen i Oslo. Han har også vært involvert i prosjekteringa av OL-anlegga på Lillehammer, Oslo lufthavn på Gardermoen og Trøndelag Teater.


== Kilder ==
«Professor med tung prosjekterfaring» på NTNUs nettsted (udatert); besøkt 3. juli 2013.
Edderkoppape

Edderkoppapen er en primatart i familien klamreaper og utbredt i det sentrale Sør-Amerika(Sørøst-Brasil).
Edderkoppapen har en tung kropp, lange bein og armer, og hender uten tomler med fingrer som former seg til en krok. Den er den største av vestapene.
Den er bladeter og dermed truet av at skogen ved atlanterhavskysten, der den lever, blir ødelagt. Apene går i små flokker på 4-5.


== Utseende ==
Lengde: 55 - 66 cm
Vekt: 9,5 - 12 kg
Hale: 67 - 84 cm
Sosial enhet: Varierer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edderkoppape i Encyclopedia of Life 
(en) Edderkoppape i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Edderkoppape hos Fossilworks 
(en) Edderkoppape hos ITIS 
(en) Edderkoppape hos NCBI 
(en) Kategori:Brachyteles arachnoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachyteles arachnoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Jageren «Lanzhou» (170)

Jageren «Lanzhou» (168) (kinesisk: 蘭州, oppkalt etter storbyen Lanzhou) er en type 052C eller Lanzhou-klasse-destroyer (NATO-navn: Luyang II class) i Folkets frigjøringshærs flåte i Folkerepublikken Kina. Den ble satt i tjeneste i den kinesiske sørflåten i 2004.
Keisertamarin

Keisertamarin er en tamarin og utbredt i det vestlige Sør-Amerika. Navnet har denne elegante apen fått fra de lange hårene på overleppa som gir den en hvis likhet med den tyske keiseren Vilhelm II.
Kloapene er en familie som omfatter om lag 35 amerikanske apearter, deriblant silkeaper og tamariner. De likner andre vestaper, men har annerledes kroppskjemi. De har klør istdenfor negler og får 2 unger istedenfor én. Keisertamarinen kjennes på den feiende flotte hvite barten. 
Den danner ofte blandede flokker(2-8) med beslektede arter, for eksempel brunhodetamarin. Hver art svarer på de andres varselsrop når en bytteeter er oppdaget i nærheten. 
Kloaper, deriblant tamariner og silkeaper, har lang drekhetstid til så små pattedyr å være. Keisertamarinens drekhetsid er på 140-145 dager. Hunnen parer seg ofte med 2 hanner og  får nesten alltid 2 unger. Siden begge hannene har paret seg med hunnen passer begge på ungene sammen. 
Faren bærer dem stortsett alltid rundt bortsett fra når de dier hos moren.


== Kosthold ==
Keisertamarinen lever av frukt i regntiden, blomsternektar og sevje fra trær i tørketiden, og insekter, særlig sirisser, hele året rundt og egg.


== Utseende ==
Hos keisertamrinen har både hann og hunn lang hvit bart som står i kontrast til deres svarte ansikt, rød- eller grå- brunnspettede pels og rødoransje hale.

Lengde: 23 – 26 cm
Vekt: 450 g
Hale: 39 – 42 cm
Sosial enhet: Flokk


== Eksterne lenker ==
(en) Keisertamarin i Encyclopedia of Life 
(en) Keisertamarin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Keisertamarin hos ITIS 
(en) Keisertamarin hos NCBI 
(en) Kategori:Saguinus imperator – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saguinus imperator – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saguinus imperator – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettstedet ARKive: [1] (en)
Nettstedet Anmialdiversity: [2] (en)
Philip Turner

Philip William Turner (født 3. desember 1925 i Britisk Columbia, død januar 2006 i West Malvern) var en britisk barnebokforfatter, prest og kringkastingsmedarbeider. Han er best kjent for serien med bøker fra den fiktive byen Darnley Mills. Han mottok Carnegie Medal for den andre av bøkene, The Grange at High Force, i 1965.


== Liv ==
Han ble født i Canada av britiske foreldre, og familien flyttet tilbake til England i 1926. Han tjenestegjorde i marinen 1943-46 og fortsatte deretter studiene ved Worcester College, Oxford. Han tok eksamen i 1949, giftet seg med Margaret Diana Samson i 1950 og ble ordinert til prest i 1951. Paret fikk to sønner. 
Han tjenestegjorde som prest i Leeds, Crawley og Northampton. Sent på 1950-tallet fikk han ansvaret for de religiøse radioprogrammene i Midlandsregionen. Han kombinerte dette med kapellanstillinger ved skoler som Eton College og Malvern College, Worcestershire. Forfatterskapet begynte med religiøse skrifter i 1950-årene.


== Bøker ==
Den første av barnebøkene i serien om Darnley Mills utkom i 1964: Colonel Sheperton's Clock. Serien kom etterhvert til å omfatte 9 bøker, hvorav fem med hovedpersonene Arthur, Peter og David som foregår i samtidens England på 1960- og 1970-tallet, og fire fra byen i tidligere tider: to fra den industrielle revolusjonen på 1800-tallet, en fra første verdenskrig, og en fra Battle of Britain i 1940. Bøkene er både spenningsfortellinger og utviklingsromaner. 
Under psevdonymet Stephen Chance skrev han fire kriminalbøker om Reverend Septimus Treloar i perioden 1971-79, med titler som Septimus and the Danedyke Mystery. Han skrev også noen andre bøker.
Den første av Septimus-bøkene ble dramatisert for tv i 1979 med tittelen The Danedyke Mystery.


== Referanser ==
MF «Ørsta»

MF «Ørsta», nå MF «Kvitholm» er en norsk bilferge som ble bygget på A.M. Liaaen skipsverft og mek. verksted i 1964. Mellom 2011 og 2020
har den trafikkert fergesambandet Molde – Sekken.i mars 2020 ble MF «Ørsta» solgt til Hansen Maskin & Transport AS i Glomfjord, ferja ble omdøpt MF "Kvitholm" å ankom glomfjord i juli samme år.
www.hblad.no melder at MF «Kvitholm» skal inn på ferjesambandet på Vefsnfjorden fra 1. januar 2021. Det er rederiet RS Management AS som har vunnet anbudet fra Nordland fylkeskommune. RS Management AS har siden skiftet navn til Sjøtind AS.
Den 24. mai 2021 kolliderte ferga med en lastebåt ved anløp i Mosjøen havn. Ferga fikk skader i baugen, og tre passasjerer ble skadd i sammenstøtet. Lastebåten fikk skader over vannlinja og begge båtene holdt seg flytende. Kapteinen på ferga forklarte for NRK at ved anløp til fergekaia lot ikke propellen i baugen seg koble inn. Den brukes for å bremse båten, men er utkoblet under selve overfarten. Fergen ble reparert og trafikkerer strekningen mellom Hundåla og Mosjøen igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 6424076 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF Ørsta – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(de) «Ørsta» Arkivert 26. januar 2016 hos Wayback Machine. på fjordfähren.de
Klára Zakopalová

Klára Zakopalová (født Klára Koukalová 24. februar 1982 i Praha i Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk profesjonell tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klára Zakopalová – Olympedia 
(en) Klára Zakopalová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Klára Zakopalová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Klára Zakopalová – WTA Tennis 
(en) Klára Zakopalová – ITF Tennis 
(en) Klára Zakopalová – FedCup