jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Florentino Ameghino

Florentino Ameghino (født 19. september 1853 i Moneglia i Italia i Argentina. død 6. august 1911 i La Plata) var en argentinsk paleontolog.
Ameghinos virksomhet innen virveldyrenes paleontologi var av enestående omfang. Allerede som ung mann hadde han fra omgivelsene rundt Buenos Aires samlet inn et stort antall fossile dyr og andre saker som kunne gi opplysning om  mrnnrskets samtidighet med de utdødde dyrene. I flere verker beskrev han disse funnene (1877–1881). 
Ettersom han ikke var formuende og ikke mottok nevneverdig støtte fra myndighetene, bygde han opp og drev en bokhandel for å skaffe penger til de ekspedisjoner som han gjennom flere åt utrusten for å utforske sitt hjemlands geologiske formasjoner. For det enorme materiale, særlig av virveldyrfossiler, som akkumulerte seg hos ham over årene, redegjorde han i en lang rekke (179) større og mindre publikadjoner. I løpet av 30 år beskrev han over 500 nyr slekter med sikjkert noen tusen nye arter av fossile dyr.


== Referanser ==
Husmannskost

Husmannskost var opprinnelig betegnelsen for en grov og enkel kost som var vanlig på husmannsplasser. Begrepet stammer formentlig fra tysk Hausmannskost, men er også godt kjent i Skandinavia.Husmannskosten omfatter tradisjonelle retter, basert på billige råvarer som poteter og andre rotfrukter, kornprodukter og fleskekjøtt. Blant de mest kjente retter er poteter med kjøttkaker eller stekt flesk, fleskeomelett, pannekaker og forskjellige grøtretter. Også typiske stedsbundne retter som grønlangkål defineres som husmannskost. Det var forøvrig karakteristisk at det ved denne type retter stort sett ikke ble anvendt krydderier. 
Den renessanse som foregår av denne type tradisjonell matlaging er i vid utstrekning preget av en modernisert tilgang til husmannskjøkkenet samtidig med at vesentlige elementer opprettholdes.


== Referanser ==
Marit Reitan

Marit Reitan (født 17. april 1964) er, fra juni 2020, prorektor for utdanning ved NTNU. Hun etterfulgte Berit Kjeldstad, som hadde vært konstituert siden september 2019.Fra 1. august 2013 var Reitan dekan ved Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse ved NTNU. I 2017 fikk hun fornyet tillit, og fortsatte som dekan i en ny åremålsperiode på fire år fra august 2017 ved Fakultet for samfunns- og utdanningsvitenskap, et fakultet som ble opprettet 1. januar 2017 som en følge av fusjonen mellom NTNU og Høgskolen i Gjøvik, Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund. Denne åremålsperioden ble forkortet med ca. ett år, på grunn av at Reitan tiltrådte stillingen som prorektor for utdanning.
Hun er professor i statsvitenskap innenfor området offentlig politikk og administrasjon, og har særlig forsket på temaer knyttet til miljø- og energipolitikk, naturforvaltning og kommunalpolitikk.Reitan er cand.polit. med hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo (1990) og dr.polit. i statsvitenskap fra samme institusjon (1998). Hun har tidligere vært forskningsassistent og forsker ved Norsk institutt for by- og regionforskning og stipendiat ved Institutt for statsvitenskap, Universitetet i Oslo. Hun har vært professor ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU siden 2009 og førsteamanuensis i perioden 1998-2009. 
Mellom 2009 og 2012 var hun instituttleder ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU mellom 2009 og 2012. Hun var gjesteforsker ved University of California, Berkeley mellom 2012 og 2013.
Reitan har deltatt i flere forskningsprosjekter med nasjonal og internasjonal finansiering. I perioden 2006-2012 arbeidet hun med to prosjekter innenfor programmet «Demokrati og regional utvikling» i Norges forskningsråd (NFR), og hun arbeidet også med et prosjekt innenfor NRF-programmet «Klimaendringer og konsekvenser for Norge».
Hun har hatt ulike verv innenfor forsknings- og utdanningssektoren. Hun har vært leder av UHR-Samfunnsfag og hun er nestleder i SINTEF-styret. Hun har også vært styremedlem ved Norsk institutt for by- og regionforskning og Høgskolen i Lillehammer. Reitan deltok også i det regjeringsoppnevnte ekspertutvalget som utarbeidet lovforslaget som la grunnlaget for Naturmangfoldloven fra 2009.


== Publikasjoner ==

(no) Publikasjoner av Marit Reitan i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Marit Reitan i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


== Referanser ==
Hakkebøf

Hakkebøf er en tradisjonell dansk matrett som ofte spises sammen med stekt løk, poteter og brun saus. Blant andre ingredienser kan være litt «surt og søtt» (sylteagurker, syltede rødbeter, rødkål eller lignende, samt en klatt tyttebærsyltetøy).
Hakkebøf er sirkelformet og består av hakket oksekjøtt som krydres på overflaten med salt og pepper og eventuelt andre krydderier, hvoretter den stekes på en panne i litt fett. 


== Referanser ==
Ole-Jørgen Skog

Ole-Jørgen Skog (født 12. mars 1946 i Halden, død 2. oktober 2006) var en norsk sosiolog særlig kjent sin bruk av rasjonalitets- og nettverksteorier i sin forskning på alkoholkonsum og rusmiddelmisbruk. 
Han tok hovedfag i pedagogikk i 1973 og dr.philos-grad på en avhandling om alkoholkonsumets fordeling i norsk befolkning og mekanismer som genererer fordelingen av alkoholkonsum. Han arbeidet i en årrekke ved Statens institutt for rusmiddelforskning (SIRUS, før 2001 SIFA) og var leder av forskningsinstituttet fra 1988 til 1994. Han ble professor i sosiologi ved Universitetet i Oslo i 1995 hadde stillingen til sin død i 2006. 
Skog hevdet at alkoholproblemer var forankret i drikkemønsteret blant folk flest, og at det var en glidende overgang mellom vanlig konsum og problematisk konsum (alkoholisme). Han sammenlignet forbruk i befolkningsnettverk med kulturer med høyt og lavt forbruk, og å holde opp reduksjon av problemer med alkohol hos et stort antall moderate forbrukere mot potensielle fordeler av skadereduksjon hos et lite antall storforbrukere.Hans artikkel The collectivity of drinking cultures:  A theory of the distribution of alcohol consumption fra 1985 ble i 2011 kåret til et av 25 viktigste bidrag til norsk sosiologi i Norsk sosiologisk kanon. Han ble i 2007 posthumt tildelt Norsk sosiologforenings hederspris for sitt arbeid. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ole-Jørgen Skog i BIBSYS
Hyllebærsuppe

Hyllebærsuppe er en tradisjonell dansk rett, som er lavet av saften fra hyllebær. Hyllebærsuppen spises varm og serveres med enten epler, melboller eller knuste kavringer. Suppen er en typisk vinterrett, som spises om høsten og vinteren, når bærene er modne. Hyllebærene og dermed også hyllebærsuppen inneholder store mengder av A- og C-vitaminer.Suppen kan jevnes med potetmel eller maisstivelse til en passende konsistens. Retten finnes i mange varianter.


== Referanser ==
Melbolle

Melboller er en ingrediens i varme og kalde supper. De kan for eksempel være en del av hønse- eller oksekjøttssupper og de opptrer hyppig sammen med kjøttboller. De kan også finnes i kalde fruktsupper eller bollemælk (varm melk med store faste melboller), selv om begge deler neppe er utbredt i dag. De laves av en såkalt oppbakt deig, som er en deig uten gjær bestående av hvetemel, smør/fett, vann og egg.For å fremstille den oppbakte deig til melboller røres melet med smeltet fett og det tilsettes kokende vann. Når deigen er avkjølt røres det egg i, melbollene formes og kokes i kort tid.


== Referanser ==
D.J. Watkins-Pitchford

Denys James Watkins-Pitchford (født 25. juli 1905 i Lamport i Northamptonshire, død 8. september 1990) var en britisk barnebokforfatter, illustrator og naturverner. Han er best kjent for The Little Grey Men (1942) som han mottok Carnegie Medal in Literature for i 1942. Han arbeidet som illustratør under sitt eget navn, og brukte kunstnernavnet BB som forfatter. 


== Liv ==
Han var prestesønn, og fikk dels hjemmeundervisning i oppveksten, fordi det ble antatt at han var sykelig. Oppveksten var prget av kjærlighet til natur og friluftsliv, et studieopphold i Paris og utdanning ved Royal College of Art i London. I 1930 begynte han som kunstlærer og begynte samtidig en karriere som illustratør. Hans første bok var antologien The Sportsman's Bedside Book (1937).
Han giftet seg i 1939 med Cecily. Paret fikk to barn, men sønnen Robin døde sju år gammel. Han ble enkemann i 1974, var syk de siste årene av livet, og døde på sykehuset. 
Kort tid før sin død ble han utnevnt til Member of the Order of the British Empire.


== Bøker ==
The Little Grey Men (1942) handler om fire smånisser, muligens de siste av sitt slag i Storbritannia, som kjemper for å overleve i naturen gjennom tre årstider. Oppfølgeren Down the Bright Stream utkom i 1948. Den første av bøkene ble produsert av Anglia som tegnefilmserie i 1975 med tittelen Baldmoney, Sneezewort, Dodder and Cloudberry – etter de fire nissenes navn. The Forest of Boland Light Railway (1950) skildrer et lignende smånissemiljø.
Bøkene hans er ikke oversatt til norsk.
En forening til hans minne ble etablert i 1999, med datteren Angela som ærespresident.


== Referanser ==
Royal Scandinavia

Royal Scandinavia A/S er et dansk kunstindustrielt konsern som eier selskapene Georg Jensen A/S og Royal Copenhagen A/S. Produktene består i dag av porselen fra Royal Copenhagen samt sølvtøy fra Georg Jensen.
Tidligere omfattet produktene også kunstglass fra Orrefors, Kosta Boda og Venini, funksjonelt glass fra Holmegaard Glasværk samt stentøy, stålbestikk og glass fra Boda-Nova Höganäs. Disse varemerkene ble etter kapitalfondet Axcels kjøp av aksjemajoriteten i Royal Scandinavia i 2000 solgt i de etterfølgende år.
Holmegaard Glasværk og Illums Bolighus ble begge solgt til ledelsene i de to selskapene, mens aksjemajoriteten i Orrefors Kosta Boda ble solgt til svenske New Wave Group.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Beatrix Potter to Harry Potter

Beatrix Potter to Harry Potter, portraits of children's writers var en maleri- og fotografiutstilling på det britiske National Portrait Gallery fra mai til august 2002, ledsaget av en bok med de samme portrettene.
Utstillingen ble presentert som «en markering av barnelitteraturen gjennom et århundre», og omfattet et utvalg av 57 britiske barnebokforfattere fra 1900-tallet – omtalt som «folkekjære forfattere og bokillustratører som har skapt noen av våre mest tidløse barnebokfigurer», valgt ut av kuratorene Michèle Brown og Gyles Brandreth. Boken, som er skrevet av Julia Eccleshare, presenterer de utvalgte forfatterne med et ønske om å gi innsyn i forfatternes inspirasjonskilder.


== De avbildede, i samme rekkefølge som i boken ==


== Referanser ==
Georg Jensen (selskap)

Georg Jensen ⅍, opprinnelig Georg Jensens Sølvsmedie ⅍, er en dansk sølvsmie og sølvvarefabrikk, stiftet 19. april 1904 av sølvsmeden Georg Jensen (1866–1935). I 1972 ble Georg Jensen A/S kjøpt av Royal Copenhagen, som fra 1987 ble et datterselskap under konsernet Royal Scandinavia. Det er en av Danmarks mest suksessrike designvirksomheter med en stor eksport til utlandet og flere butikker verden over.


== Sølvsmien grunnlegges ==
Som 14-åring kom Georg Jensen i guldsmedlære og etter endt læretid besøkte han Kunstakademiet, hvorfra han fikk avgang som billedhugger; deretter tok han i flere år på studiereise til utlandet. Han arbeidet en tid med keramikk sammen med den senere kunstneriske direktør for Den kongelige Porcelainsfabrik Christian Joachim og startet i 1904 sin egen sølvsmie i et lite lokale over en port i Bredgade i København.
Allerede fra begynnelsen gjorde Georg Jensens arbeider lykke og ble erhvervet av en rekke museer, og de vant hurtig stor utbredelse. I 1912 flyttet virksomheten til Knippelsbrogade og samme år ble den første butikk åpnet i Bredgade i København.
I 1916 ble aksjeselskapet Georg Jensen & Wendel stiftet. I 1919 flyttet det til Ragnagade, hvor en stor moderne fabrikkeiendom var oppført i nybarokk ved arkitekt Gotfred Tvede. I 1924 trådte Georg Jensen tilbake som administrerende direktør, men fortsatte i 1926 som kunstnerisk leder inntil sin død i 1935.Etter besettelsen flyttet Georg Jensens Sølvsmedie til et nytt fabrikkanlegg i Gladsaxe, tegnet av arkitekt Oscar Gundlach-Pedersen, som også tegnet flere filialer i utlandet samt sølvtøy.


== Samarbeide med kunstnere ==
Georg Jensen har hatt samarbeide med en rekke kunstnere, hvorav en del har vært fast knyttet til virksomheten. Av disse kan nevnes Georg Jensens sønn, sølvsmeden Jørgen Jensen og maleren Johan Rohde, med hvem samarbeidet begynte allerede i 1906 og varte til Rohdes død i 1935. Av andre kan nevnes tegneren Harald Nielsen, Sigvard Bernadotte, som var fast knyttet til virksomheten siden 1930, billedhuggeren Arne Malinowski, billedhuggeren Henning Koppel og billedhuggeren Gundorph Albertus, som ble underdirektør i virksomheten og leder av verkstedene.
Andre designere som har arbeidet for Georg Jensen er Nanna Ditzel, Inger Hanmann, Grethe Meyer, Jens H. Quistgaard og Erik Bagger og i nyere tid Bo Bonfils og Isabell Kristensen.


== Eksport og butikker i utlandet ==
Allerede i 1908 begynte salget i Tyskland. Kort før første verdenskrig i 1914 begynte det i Sverige og i 1919 ble det første Georg Jensen-utsalg i utlandet opprettet, nemlig forretningen i Paris; i 1922 ble forretningen i London opprettet; i 1923 i New York og samme år i Barcelona. Senere er det opprettet Georg Jensen-utsalg i Brussel, Genève, Buenos Aires og Stockholm, men dessuten finnes det forhandlere av Georg Jensen-sølvet i en lang rekke land og størstedelen av firmaets produksjon eksporteres.


== Referanser ==


== Kilder ==
Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950
Spink & Son

Spink & Son er et britisk firma, grunnlagt i 1657 av John Spink i London. Firmaet er kjent som produsent av ordenstegn og medaljer. Det har også drevet med gullsmedvirksomhet, mynthandel, antikvitets- og kunstforretning og forlagsvirksomhet.
Firmaet har produsert utmerkelsestegn for Storbritannia, så vel som for samveldeland. Under andre verdenskrig framstilte firmaet ordenstegn og medaljer for de nederlandske, norske og polske regjeringer i eksil. Krigskorset, St. Olavsmedaljen med ekegren og Krigsmedaljen er blant norske utmerkelser som har vært produsert hos Spink & Son.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spink & Son
Brynhild Strøm

Brynhild Strøm  (født 27. januar 1903 i Bodin, død 17. mai 1942 i Oslo) var en norsk motstandskvinne. Hun var sentral innen Peder Furubotns og Norges Kommunistiske Partis kurerapparat.
Hun hadde fylkesskole og et opphold i England bak seg, og arbeidet som kontordame da hun ble involvert i motstandsarbeidet. Hun var engasjert i arbeidet med den illegale avisen Norsk Ungdom, som ble laget av NKP i Bergen.
Strøm ble tatt av Gestapo i mai 1942, og ble av tyskerne betraktet som en sentral person innen motstandsbevegelsen. De satte alt inn på å få opplysninger ut av henne, uten å lykkes. Da hun døde utpå kvelden 17. mai 1942 var hun regelrett slått i hjel av Gestapo-torturistene på Victoria terrasse. Seks mann hadde vekslet på å slå med knyttnever og batonger.


== Referanser ==
Fiskars (selskap)

Fiskars Oyj Abp er et finsk industrikonglomerat, grunnlagt i 1649 som et jernverk i Fiskars i Pojo i den nåværende Raseborg kommune.
Fiskars er børsnotert på NASDAQ OMX Helsinki.
Selskapet er en stor produsent av bl.a. sakser og hageredskaper, og er også kjent for båten Buster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Fiskars (company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cesare Ripa

Cesare Ripa (født ca. 1555 i Perugia, død 1622 i Roma) var en italiensk forfatter og kunstteoretiker, som arbeidet som kokk og hovmester for kardinal Antonmaria Salviati. 
Ripa utga i 1593 Iconologia (egentlig Iconologia overo Descrittione Dell'imagini Universali cavate dall'Antichità et da altri luoghi), som ble en innflytelsesrik bok mht senere praksis innen billedkunsten. I Iconologia presenterer Ripa mange allegorier over dyder, laster, kunstarter, vitenskaper og lidenskaper. Begrepene er organisert alfabetisk, og for hvert begrep er det gitt råd om hvordan begrepet kan visualiseres, med argumenter, henvisninger til klassisk litteratur og ofte med illustrasjoner. Boka kom i ny utgave i 1603, med i alt 684 begrep forklart, og med 151 tresnittillustrasjoner. 
Boka ble oversatt til flere europeiske språk. Kunstnere som Pietro da Cortona, Johannes Vermeer, Joost van den Vondel og mange andre var sterkt preget av Ripas anbefalinger. Den skotske arkitekten George Richardson laget sin egen versjon i Iconology; or a Collection of Emblematical Figures; containing four hundred and twenty-four remarkable subjects, moral and instructive; in which are displayed the beauty of Virtue and deformity of Vice (1779).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cesare Ripa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Iconologia hos Google Books
Jose Bonaparte

José Fernando Bonaparte (født 14. juni 1928 i Rosario i Argentina, død 18. februar 2020) var en argentinsk paleontolog som fant og navnga mange sydamerikanske dinosaurer.


== Familier Bonaparte navnga ==
Abelisauridae (sammen med Fernando E. Novas 1985)
Neoceratosauria (1990-1991)
Noasauridae (sammen med J.E. Powell 1980)


== Arter Bonaparte navnga ==
Abelisaurus (sammen med Fernando E. Novas 1985)
Agustinia (1998)
Alvarezsaurus (1991)
Amargasaurus (sammen med Salgado 1991)
Andesaurus delgadoi (sammen med Calvo 1991)
Argentinosaurus huinculensis (sammen med Rodolfo Coria 1993)
Carnotaurus sastrei (1985)
Coloradisaurus brevis (1978)
Dinheirosaurus lourinhanensis (sammen med Mateus 1999)
Guaibasaurus candelariensis (sammen med Ferigolo og Ribeiro 1998)
Lapparentosaurus madagascariensis (1986)
Lessemsaurus sauropoides (1999)
Ligabueino andesi (1996)
Mussaurus (sammen med M. Vince 1979)
Noasaurus leali (sammen med J.E. Powell 1980)
Patagosaurus fariasi (1979)
Piatnitzkysaurus floresi (1979)
Rayosaurus agrionensis (1996)
Riojasaurus incertus (1969)
ornithosuchiden Riojasuchus tenuisceps (1969)
Saltasaurus loricatus (sammen med J.E. Powell 1980)
Tendaguria tanzaniensis (sammen med Heinrich og Wild 2000)
Velocisaurus unicus (1991)
ornithosuchiden Venaticosuchus rusconii (1971)
Volkheimeria chubutensis (1979)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[1]
[2]
José Miguez Bonino

José Míguez Bonino (født 5. mars 1924 i Santa Fe i Argentina, død 1. juli 2012 i Buenos Aires,) var en argentinsk teolog.
Bonino, som studerte i Buenos Aires og USA, var pastor innen metodistkirken. Han var professor i systematisk teologi i Buenos Aires og en kjent representant for frigjøringsteologi. Han deltok som observatør under Annet Vatikankonsil som representant for metodistene. 


== Utvalgte verker ==
¿Qué significa ser iglesia de Cristo aquí, hoy? (1966). Methopress.
Concilio abierto: una interpretación protestante del Concilio Vaticano II (1967). Editorial La Aurora.
Integración humana y unidad Cristana (1969). Seminario Evangélico de Puerto Rico.
Crítica a la violencia en América Latina (1971). Junta Latino Americana de Iglesia y Sociedad,.
Ama y haz lo que quieras: hacia una ética del hombre nuevo (1972). Editorial Escatón.
Espacio para ser hombres: una interpretación de la Biblia para nuestro mundo (1975). Tierra Nueva.
Jesús : ni vencido ni monarca celestial (1977). Tierra Nueva.
La fe en busca de eficacia: una interpretación de la reflexión teológica latinoamericana de liberación (1977). Ediciones Sígueme.
Conflicto y unidad en la iglesia (1992). Sebila.
Poder del evangelio y poder político: la participación de los evangélicos en la vida política en América Latina (1994). Kairós Ediciones.
Rostros del protestantismo Latinoamericano (1995). William B. Eerdmans.


== Referanser ==
Civil Aviation Authority

Civil Aviation Authority (CAA) er Storbritannias sivile luftfartsmyndighet, organisert som et særlovselskap av det britiske parlamentet i 1972. Organisasjonen er i sin helhet finansiert gjennom avgifter på de regulerte virksomheter.
CAA har sitt hovedkontor i Holborn i London, og et avdelingkontor på Gatwick lufthavn i West Sussex.
Lufttrafikktjenesten ble skilt ut fra CAA i 1992 som selskapet NATS.


== Se også ==
Military Aviation Authority


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Civil Aviation Authority (United Kingdom) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NATS

NATS (opprinnelig et akronym for National Air Traffic Services) er et selskap som tilbyr lufttrafikktjeneste til Storbritannias flyveinformasjonsregioner og lufthavner i Storbritannia og Gibraltar.
Selskapet ble stiftet i april 1996 da det ble skilt ut fra Civil Aviation Authority. Det eies av staten og en gruppe private luftfartsselskaper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) National Air Traffic Services – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Morten Aspeli

Morten Aspeli (født 2. mai 1962 i Hamar) er en norsk lokalpolitiker som var ordfører i Hamar kommune fra 2011 til 2015. Han representerte da Arbeiderpartiet. Han hadde før det sittet i kommunestyret sia 2003 og i formannskapet sia 2005. I det sivile har han arbeidet i skatteetaten, blant annet som ligningssjef i Våler kommune.
I april 2017 kunngjorde han at han ikke ville stille til kommunestyrevalget i 2019 for Ap. I juni 2018 meldte Aspeli seg ut av Arbeiderpartiet. Han grunnga utmeldelsen med vedvarende trakassering fra partimedlemmer i lokallaget etter uenighet om hvor det nye jernbanesporet skal gå.I mars 2019 ble det klart at Aspeli ville stille på lista til By- og bygdelista foran kommunevalget samme år. Han blei innvalgt som én av 14 representanter fra lista.


== Personlig ==
Aspeli er nevøen til Odd Aspeli, som var ordfører i Vang og Hamar fra 1987 til 1999.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografiske opplysninger hos Kommunal Rapport; besøkt 6. april 2013.
Intervju i magasinet Magiske øyeblikk nr 6, 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Aspeli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Espen André Kristiansen

Espen André Kristiansen (født 2. august 1986 på Rena) er en norsk lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Åmot kommune fra 2011 til 2015. Han var på det tidspunktet Norges yngste ordfører.Han hadde før det sittet i kommunestyret siden 2007. Han har utdannelse i medier, informasjon og samfunnskontakt (bachelor fra Høgskolen i Hedmark) og i organisasjon og ledelse (bachelor fra Høgskolen på Lillehammer). Kristiansen var ordfører i Åmot frem til kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015, da Ole Gustav Narud fra Senterparti overtok som ordfører. I perioden 2019–2023 er Kristiansen varaordfører i Åmot kommune.Espen André Kristiansen er dattersønn av Bjarne Holen, som var rådmann i Åmot og ordfører i Stor-Elvdal på 1960-tallet.


== Referanser ==
Marlene A. Eilers Koenig

Marlene A. Eilers Koenig (tidligere Marlene A. Eilers) (født 1954) er en amerikansk forfatter, forskningsbibliotekar og ekspert på europeiske kongefamiliers genealogi. Hun har skrevet flere bøker om europeiske kongehus, og er ekspert på Dronning Victoria I av Storbritannias familie og etterkommere.
Hun har mastergrad i bibliotekvitenskap og arbeidet i over 20 år som nyhetsbibliotekar og faktasjekker (researcher) for Associated Press, CNN, National Public Radio og The Daily Telegraph.Per 2018 bor hun i Virginia, USA, og hun skriver på sine egne blogger som alle er engelskspråklige: Royal Musings fra 2008, RBN - Royal Book News fra 2010 og Women's March on Washington fra 2017.


== Dekorasjoner ==
 Rumensk Kongefamilie: Mottaker av Kongelig Medalje of Lojalitet


== Utvalgt bibliografi ==
Queen Victoria's Descendants, New York, Atlantic International Publishing/Genealogical Publishing Company, 1987, ISBN 91-630-5964-9, 2. utgave Rosvall Royal Books (Falköping), 1997, ISBN 9163059649
A Romanov Diary: The Autobiography of H.I.& R.H. Grand Duchess George (med G. Nicholas Tantzos, red.), New York, Atlantic International Publishing, 1988, ISBN 0938311093
Queen Victoria's Descendants. A Companion Volume, Falköping, Rosvall Royal Books, 2004, ISBN 9197397881
The Gleichens: the unknown royal cousins, 2012
A Bride for Boris, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell blogg 
Offisiell blogg 
Offisiell blogg