jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rogaland fylkes kulturpris

Rogaland fylkes kulturpris er en kulturpris som deles ut årlig av Rogaland fylkeskommune. Den skal være en honnør for langvarig innsats for kulturlivet i fylket, og tildeles primært personer bosatt i Rogaland. Prisen består av en statuett laget av John Th. Josefsen samt et pengebeløp på 50 000 kroner. (Beløpet var på 10 000 kroner fram til og med 2006).


== Prisvinnere ==

1979: Ola Barkved, kulturvern
1980: Werner Otto Lichtenberg, billedkunst
1981: Erling Trondsen, idrett
1982: Johan Veka, kulturvern
1983: Magnus Johnsbråten, musikk
1984: Georg Joa, kulturvern
1985 Tore Wiig, ungdomsarbeid/frivillige organisasjoner
1986: Alfred Hauge, litteraturvern
1987: Reidar B. Thu, idrett
1988: Magle Løvik, musikk
1989: Elsa Nordvang, teater (barneteateret)
1990: Berit Wathne, kulturformidling
1991: Carsten Dahl Carstensen, musikk
1992: Vilhelm Feyling, kulturvern
1993: Gudrun Laland/Olav Stangeland, litteratur
1993: Kvinneforeningen i Det Norske Misjonsselskap, Rogaland, generell kulturinnsats
1994: Rogaland Idrettskrets, masseidrett
1995: Sven F. Valand-Lie, kulturhistorie/-vern
1996: Asgjerd Taksdal, litteratur/kulturvern
1997: Richard Johnsen, generell kulturinnsats
1998: Steinar Eielsen, musikk
1999: Martin Nag, litteratur
2000: Njål Tjeltveit, litteratur/kulturhistorie
2001: Jone Vadla, Stavanger, museum
2002: Caspar W. Hennig, musikk
2003: Tobias Skretting, kulturvern/kulturformidling
2004: Rigmor Lindøe, kulturjournalistikk/-formidling
2005: Gunnar Johan Løvvik, filmformidling
2006: Marit Synnøve Vea, kulturvern/kulturformidling
2007: Kjartan Fløgstad, litteratur
2008: Edvard Sternhoff, idrett
2009: Karin Erland og Jens Erland, kunst/generell kulturinnsats
2010: Nils Økland, musikk
2011: Finn Nesvold, generelt kulturelt arbeid
2012: Gunnar Roalkvam, litteratur
2013: Arild Østin Ommundsen, film
2014: Helge Torvund, litteratur
2015: Svein Tengesdal og Torunn Tunheim, kultur for psykisk utviklingshemma
2016: Kolbein Falkeid, litteratur
2017: Sally Nilsson, skuespiller
2018: Kjell Pahr-Iversen, visuell kunst
2019: Morten Abel, musikk
2020: Frank Tønnesen (Tønes), musikk
2021: Tore Renberg, forfatter
2022: Siri Dybwik, dans


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.rogfk.no/OEkonomisk-stoette/Stipend-og-priser2/Kulturprisen Arkivert 16. desember 2014 hos Wayback Machine.
Hans J. Eriksen

Hans Johannes Andreas Eriksen (nordsamisk: Erkke Hánssa Hánsa, født 27. mars 1936 i samebygda Sirbmá i Tana kommune i Finnmark, død 1. oktober 2020) var en norsk samisk politiker, som representerte Fremskrittspartiet. Han ble valgt inn på Sametinget for perioden 2009–2013, der han var medlem av i oppvekst-, omsorgs- og utdanningskomiteen. 


== Biografi ==
Eriksen hadde bakgrunn som lærer, og hadde en bred bakgrunn fra skoleverket. Fra 1959 til 1967 var han lærer ved Den Samiske Folkehøgskole i Karasjok, og i denne perioden var han også lærer ved Karasjok skole et år. Etter dette var han blant annet skolestyrer ved Karasjok skole, skolesjef i Karasjok kommune, skolesjef i Sør-Varanger kommune og rektor ved Manndalen skole i Kåfjord. 
Siden 1970-tallet hadde han også ulike verv i politikken. Han var regjeringsoppnevnt formann i Samisk Utdanningsråd fra 1976 til 1983, og satt i samme periode i Karasjok kommunestyre (1976–1979) og i Finnmark fylkesskolestyre for Arbeiderpartiet. Frem til 1985 satt han tolv år i styret for Den Samiske Folkehøgskole, hvorav den siste fireårsperioden som formann. Han var medlem av Norsk Sameråd frem til dette ble erstattet av Sametinget i 1989 og var formann i Samenes Landsforbund i til sammen ti år. Fra 2000 til 2003 var han fylkestingsrepresentant i Finnmark for Fremskrittspartiet, og fra 2006 til 2009 vararepresentant til Stortinget, men uten å måte på Stortinget. Fra 2000 til 2007 satt han i kommunestyret i Tana. 
Han hadde fire barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans J. Eriksen på Internet Movie Database 
(no) Hans J. Eriksen hos Stortinget 
(no) Hans J. Eriksen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Hans J. Eriksen: – Hele livet forsvart samisk språk
Personennamendatei

Personennamendatei (PND) er en personfortegnelse som framfor alt brukes til oppslag om litteratur i biblioteker. Registeret vedlikeholdes av Deutsche Nationalbibliothek (DNB) og Österreichischer Bibliothekenverbund (obv) i samarbeid.
For hver av personene i registeret finnes et datasett med navn og evt pseudonym, fødsels-, evt dødsdato og yrke som er knyttet til en unik identifikator, PND-nummeret.
Oppføringene skal sikre at det er lett å finne personopplysninger i Deutsche Nationalbibliografie, biblioteker, arkiver og museer i hele det tyske språkområdet; uten PND-nummeret ville navnelikhet og skrivevarianter gjøre navnesøk problematisk. PND består av omtrent 3.3 millioner datasett.
Eksempelvis har datasettet til Fridtjof Nansen PND-nummer 118586378 og finnes i Deutsche Nationalbibliotheks katalog under PND-Datasett Fridtjof Nansen.


== Se også ==
Gemeinsame Normdatei (GND)


== Eksterne lenker ==
Informasjon om PND (DNB)
Organisk nitrat

Organisk nitrat er en kjemisk forbindelse mellom grunnstoffene hydrogen, karbon, nitrogen og oksygen. 
Organiske nitrater er eksplosive.
Prinsesse Marianne av Nederland

Marianne av Nederland (Wilhelmina Frederika Louise Charlotte Marianne)  (født 9. mai 1810 i Berlin, død 29. mai 1883) var prinsesse av Preussen og datter av Vilhelm I av Nederland og Wilhelmine av Preussen. Hun ble gift med sin fetter prins Albrekt av Preussen 14. september 1830 i Haag.


== Referanser ==
Henrik av Nederland

Henrik av Nederland (født 13. juni 1820, død 13. januar 1879) var en nederlandsk prins, sønn av Vilhelm II av Nederland og Anna Pavlovna av Russland.
Han tjenestegjorde som ung i den nederlandske flåten. Han ble i 1850 utnevnt til stattholder i Luxembourg, et embete han fortsatte å ha resten av livet.
Prins Henrik var gift to ganger, første gang i 1853 i Weimar med prinsesse Amelie av Sachsen-Weimar (1830–1872), andre gang i 1878 i Potsdam med prinsesse Marie av Preussen (1855–1888), datter av Fredrik Karl av Preussen. Begge ekteskap var barnløse.


== Referanser ==
Bambergrytteren

Bambergrytteren er en steinskulptur utført av en ukjent kunstner i første halvdel av det 13. århundret, antakelig fra innvielsen av Bamberg domkirke i 1237. Den befinner seg på et konsoll på nordpillaren av St. Georgkoret i Bamberg domkirke og tilhører de kulturelle høydepunkter fra staufertiden. Nyere forskning (2004) viser at skulpturen har beholdt sitt opprinnelige plasseringssted. Derfra ser rytteren (som opprinnelig var rødkledt og på en hvit hest) mot det sted i kirken hvor keiserparet Henrik II og Kunigundes sarkofag opprinnelig sto. Det antas at Bambergrytteren er kong Stefan av Ungarn.


== Referanser ==
Niklas Edin

Johan Niklas Edin (født 6. juli 1985 i Sidensjö) er en svensk curlingspiller. Han er skip i Lag Edin fra Karlstad CK som ble verdensmester i 2013. Han var med på Sveriges lag som vant EM-gull i 2009, 2012 og 2014. Edin representerte Sverige i Vinter-OL 2010, og var med på Sveriges lag som tok bronse i Vinter-OL 2014 i Sotsji.
Han tok sølv under Vinter-OL 2018. og under Vinter-OL 2022 i Beijing vant han gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niklas Edin – Olympics.com 
(en) Niklas Edin – Olympic.org 
(en) Niklas Edin – Olympedia 
(en) Niklas Edin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Niklas Edin – Sveriges olympiske komité 
(en) Niklas Edin – World Curling Tour 
(en) Niklas Edin – World Curling Federation 
Lag Edins nettsider
Tripitaka

Tripiṭaka (sanskrit; devanagari: त्रिपिटक, pāli: Tipitaka, bengali: ত্রিপিটক) er sanskrit og betyr «de tre kurvene.» Begrepet benyttes av ulike buddhistiske skoler til å beskrive deres fastlagte utvalg (kanon) av hellige skrifter.
Som navnet tilsier, inneholder en Tripiṭaka tradisjonelt tre «kurver» av lærdommer: Den første er Vinaya pitaka (sanskrit og pali) som tar for seg reglene for munker og nonner ved klostrene. Den andre er Sūtra piṭaka (sanskrit; pali: Sutta pitaka), som inneholder diverse sutraer – taler som tilskrives Gautama Buddha. Den tredje er Abhidharma piṭaka (sanskrit; pali: Abhidhamma piṭaka) som inneholder Abidhardma – skolastiske avhandlinger om buddhismen.
Buddhister innenfor retningen Theravāda benytter en kanon skrevet i pāli. Palikanonen, eller Tipitaka, er noen ganger litt upresist blitt synonymt med «de tre kurvene». I det gamle India fantes det likevel flere retninger enn Theravāda. De tidlige buddhistiske skolene omfattet 18 eller 20 forskjellige retninger, og forskjellige divergerende og sekteriske forskjeller gjorde at det også oppstod forskjellige buddhistiske kanoner.
Den tibetanske buddhistiske kanon er inndelt på en litt annen måte, i to store tekstsamlinger. Den første av disse, Kangyur («Buddhas oversatte ord»), følger den samme inndelingen i tre store kategorier. Den innledes med Vinaya, klosterdisiplinen. Den tibetanske Vinaya pitaka og dens regler for klosterdisiplin er likevel ikke den samme som i Pālikanonen. Sūtra-avdelingen i Kanguyr omfatter mahāyāna-skolens sūtraer, som ikke anerkjennes av Theravāda, og disse sūtraene finnes følgelig heller ikke i Pālikanonen. I tillegg inneholder den tibetanske sūtra-avdelingen en rekke tantriske tekster. Tibetansk buddhisme har likeledes sine Abidharma-tekster, men også dette er andre tekster enn i Pālikanonen. Den andre store tibetanske tekstsamlingen, Tanjur, omfatter kommentarer til tekstene Kanguyr, skrevet av indiske buddhister. I tillegg finnes en tredje tekstsamling, Sungbum, med tekster skrevet av tibetanske og mongolske buddhister.
Den kinesiske buddhistiske kanon er en fellesbenevnelse på ulike buddhistiske kanoner i Kina, Korea og Japan, og benytter en annen inndeling.
Sportsklubben Stag

Sportsklubben Stag er et norsk idrettslag fra Stavern. Det ble stiftet 17. juni 1945 etter en sammenslutning mellom Stavern Idrettsforening og Agnes Idrettslag, derav navnet Stag. Klubben har om lag 1100 medlemmer fordelt på aktivitetene fotball, håndball og troppsturn. Klubbens farger er grønt og hvitt.
Fotballen i Stag hadde sin storhetstid på 1960-tallet da de etter to opprykk på rad spilte seg opp i den nest øverste divisjonen i 1969. Klubben har også fostret opp de tidligere landslagsspillerne Reidar og Tom Sundby. De siste årene har Stag spilt i 5. divisjon i Vestfold.
Stags turngruppe ble etablert 17. november 1969. Stag Turn har cirka 600 medlemmer og er blant Norges ledende innen troppsturn. De har egen grophall på Holmejordet mellom Larvik og Stavern.
Klubben har i de senere år arbeidet for at de tre undergruppene, som har vært spredt på ulike steder i Stavern, skal samles på ett anlegg på Kaken.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sportsklubben Stag 50 års jubileumsberetning
Stag, SPKL Norges Fotballforbund
Allgemeine Deutsche Biographie

Allgemeine Deutsche Biographie (ADB) er et biografisk oppslagsverk i 56 bind som den historiske kommisjonen i Bayerische Akademie der Wissenschaften utgav i årene 1875–1912 (ettertrykk 1967–1971) under redaksjonell ledelse av Rochus Freiherr von Liliencron. ADB omfatter omtrent 26.500 personer død før år 1900 som var virksomme i det tyske språkområdet. I tillegg kommer Nederland inntil år 1648.
I mai 2003 ble Elektronische Allgemeine Deutsche Biographie (E-ADB) utgitt. Grunnlaget er innscannede sider av ADB og kan leses kostnadsfritt på Internett.
I august 2005 begynte man å legge inn teksten i Allgemeine Deutsche Biographie på tysk Wikisource. Fra november 2008 forelå  alle ADB-artiklene digitalisert ved hjelp av et tekstgjenkjenningsprogram, og korrekturleses samt knyttes opp mot artikler på Wikipedia, oppføringer i PND og for forfattere med eventuelle tekster på Wikisource.


== Se også ==
Neue Deutsche Biographie (NDB)
Deutsche Biographie (ADB & NDB)


== Eksterne lenker ==
(en) Allgemeine Deutsche Biographie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Deutsche Biographie – alle artiklene med fullstendig register og annen informasjon
Biographie-Portal Arkivert 10. mai 2011 hos Wayback Machine. Fellessøk i ADB – NDB – ÖBL (Østerrike) – HLS (Sveits)
Virtual International Authority File

Virtual International Authority File (VIAF) er et internasjonalt register over personnavn. Det er et fellesprosjekt mellom flere nasjonalbiblioteker og driftes av Online Computer Library Center (OCLC). Prosjektet ble initiert av Deutsche Nationalbibliothek og Library of Congress.


== Deltakende biblioteker ==
Library of Congress / NACO, USA
Biblioteca Nacional de México
British Library
National Agricultural Library, USA
National Library of Medicine, USA
National Library of New Zealand
National Library of Scotland
National Library of South Africa
National Library of Wales
Deutsche Nationalbibliothek (Tyskland)
Bibliothèque nationale de France
Kungliga biblioteket, Sverige
National Library of Australia
Biblioteca Nacional de España, Spania
Biblioteca Nacional de Portugal
Istituto Centrale per il Catalogo Unico, Italia
Národní knihovna České republiky, Tsjekkia
National Library of Israel
Biblioteket i Alexandria, Egypt
Vatikanbiblioteket
Swiss National Library
Library and Archives Canada
Union List of Artist Names, Getty Research Institute
NUKAT Center of Warsaw University Library
Országos Széchényi Könyvtár, Ungarn
RERO - Réseau des bibliothèques de Suisse occidentale, Sveits
Agence Bibliographique de l’Enseignement Supérieur (ABES), Frankrike
Vlaamse Centrale Catalogus (VLACC), Nederland
Nasjonalbiblioteket, Norge
Dansk BiblioteksCenter, Danmark
Kulturstyrelsen, Danmark
National Diet Library, Japan
Latvijas Nacionālā bibliotēka, Latvia
Biblioteka Narodowa, Polen
Biblioteca de Catalunya, Spania


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) VIAF – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Expanding the concept of universal bibliographic control
Mahabhasya

Mahābhāṣya (sanskrit, devanagari: महाभाष्य, IPA: [məɦɑːbʱɑːʂjə]) betyr «den store kommentar» og er tittelen på en tekst som tilegnes Patañjali.  Mahābhāṣya skal ha blitt skrevet omkring 200 f.Kr. og er utformet som en kommentar til utvalgte regler i sanskritgrammatikken til Pāṇini, slik denne er behandlet i hans avhandling Ashtadhyayi.
Mathis Nilsen Eira

Mathis Nilsen Eira (født 3. desember 1949) er en norsk samisk politiker, som representerer Norske Samers Riksforbund. 
Han ble valgt inn på Sametinget fra valgkretsen Ávjovárri for perioden 2009–2013, og var i denne perioden medlem av i nærings- og kulturkomiteen. I tillegg var han medlem i møtelederskapet og valgkomiteen, samt varamedlem i tilskuddstyret. Ved Sametingsvalget 2013 ble han valgt inn på nytt, for perioden 2013–2017, og er nestleder i næring- og kulturkomitéen, samtidig som han er leder i valgkomitéen. 
Mathis Nilsen Eira/Áilen Nigá Máhtte er utnevnt av Sametinget som reindriftens representant til styret i FeFo – Finnmarkseiendommen/Finnmárkkuopmodat i periodene 2014–2017 og 2018–2021. Han ble valgt som styrets nestleder i 2016, 2018 (fra 19.6.) og 2020.
Han har tidligere også vært kommunestyrerepresentant i Karasjok kommune i to perioder.
Ved siden av politikken er han styreleder i opplæringskontoret for reindrift og duodji, samt i Boazorusttet BA og Karasjok Sámi Searvi. Han har tidligere vært styreleder i områdestyret i Øst-Finnmark, rådsmedlem i Nordisk Sameråd og vært leder for Karasjok Flyttsamelag. Han har også vært styremedlem og nestleder i NRL/NBR.
Eira har fullført 9-årig ungdomsskole i Karasjok, og har bakgrunn fra reindriftsnæringen. Han er gift og har seks barn.


== Eksterne lenker ==
Sametinget – Mathis Nilsen Eira Arkivert 12. mai 2019 hos Wayback Machine.
Sametinget.no – Eira, Mathis Nilsen (gammel lenke)
Anne Helene Saari

Anne Helene Moeng Saari (født 7. juli 1981) er en norsk samisk politiker, som representerer Arbeiderpartiet. Hun er valgt inn på Sametinget for perioden 2009-13, der hun er medlem av oppvekst-, omsorg- og utdanningskomiteen. I tillegg er hun leder av Sametingets ungdomspolitiske utvalg (SUPU). 
Saari er utdannet kokk, og har jobbet som kokk flere steder. Hun har også tidligere hatt verv innen ungdomspolitiske utvalg, hun har ledet to lokallag av den tidligere samiske ungdomsorganisasjonen Davvi Nuorra, og var leder for Kautokeino AUF fra 2004 til 2005. Siden 2002 har hun vært medlem, nestleder og nå leder av Sametingets ungdomspolitiske utvalg (SUPU). 
Hun er samboer og har to barn.


== Eksterne lenker ==
Sametinget.no - Saari, Anne Helene
A Concert for the People (Berlin)

A Concert for the People (Berlin) er det tredje konsertalbumet til den engelske progrock-gruppa Barclay James Harvest og ble gitt ut i juli 1982. Utgivelsen ble spilt inn rett utenfor Riksdagsbygningen og Berlinmuren i Berlin den 30. august 1980.
Etter Berlin-politiets estimater ble den store åpne konserten spilt foran minst 175 000 mennesker, og i og med det ikke var billettsalg og åpen inngang ble det ikke telt opp noe nøyaktig antall. Tar man med det faktum at folk kunne komme og gå slik de ville, i tillegg til ansamlinger av folkemasser på den andre siden av Berlinmuren, er tallet estimert til å ligge nærmere en kvart million mennesker.
Innspillingen av konserten var preget av problemer som dårlig lydkvalitet og John Lees' hovedgitar som mot slutten av konserten ble ødelagt gjorde at bandet ble tvunget til å spille over deler av konserten i Strawberry Studios i Stockport. Dette er årsaken til at denne utgivelsen ikke ble utgitt før i 1982. 
I Norge endte utgivelsen til slutt på en fjortendeplass som beste plassering etter å ha tilbrakt tilsammen åtte uker på VG-lista. I Tyskland endte utgivelsen til slutt på førsteplass som beste plassering, mens i Storbritannia endte utgivelsen til slutt på en femtendeplass som beste plassering etter å ha tilbrakt tilsammen elleve uker på UK Albums Chart.


== Sporliste ==
«Berlin» (5.37)(Les Holroyd)
«Loving Is Easy» (4.29)(John Lees)
«Mockingbird» (7.25)(Les Holroyd)
«Sip of Wine» (4.38)(Les Holroyd)
«Nova Lepidoptera» (6.01)(John Lees)
«In Memory of the Martyrs» (7.44)(John Lees)
«Life Is for Living» (3.58)(Les Holroyd)
«Child of the Universe» (5.39)(John Lees)
«Hymn» (5.27)(John Lees)


== Personell ==
John Lees – Vokaler, gitarer
Les Holroyd – Vokaler, bassgitar, akustisk gitar
Mel Pritchard – Trommer, perkusjon
Colin Browne – Keyboards
Kevin McAlea – Keyboards


=== Annet personell ===
Martin Lawrence, Ian Southerington – Assisterende produsenter
Andy Rose – Lydtekniker ved konsert


== Utgivelsesdetaljer ==
1982, Storbritannia, POLD 5052, LP
2006, Storbritannia, Eclectic ECLCD 1050, CD (Remastered)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Concert for the People (Berlin) på MusicBrainz 
(en) A Concert for the People (Berlin) på Spotify 
(en) A Concert for the People (Berlin) på AllMusic 
Bjharvest.co.uk – Informasjon om utgivelsen
Knut Roger Hanssen

Knut Roger Hanssen (født 7. juni 1960) er en norsk-samisk politiker som representerer Høyre.
Han har vært medlem av Porsanger kommunestyre og formannskap siden 2007 og ordfører 2011–2015. Han var leder i Porsanger Høyre 2008–2012. Hanssen var medlem av Sametinget for Ávjovárri krets 2009–2012, og satt som Høyres gruppeleder og medlem av Sametingets plan- og finanskomité.Hanssen er utdannet maskinkjører med transportfag fra videregående skole. Han har vært selvstendig næringsdrivende innen lastebiltransport og anlegg, foruten daglig leder, transportansvarlig, anleggsleder og maskinfører i ulike firmaer. Han er gift og har fem barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på Sametingets nettsider
Arthur Tørfoss

Arthur Johan Tørfoss (født 24. februar 1956) er en norsk samisk politiker, som representerer Fremskrittspartiet.Han var valgt inn på Sametinget fra valgkretsen Davveguovlu (Nordre) første gang for perioden 2009–2013, der han var medlem av plan- og finanskomiteen. Han ble gjenvalgt for perioden 2013–2017 ved Sametingsvalget 2013, og var i denne perioden medlem av næring- og kulturkomiteen og kontrollutvalget. Han ble gjenvalgt i 2017 og 2021.
På lokalplan er han vararepresentant for Nordreisa kommunestyre, og kasserer i Nordreisa FrP. Han er utdannet rørleggermester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Arthur Tørfoss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sametinget - Arthur Tørfoss Arkivert 12. mai 2019 hos Wayback Machine.
Sametinget.no - Tørfoss, Arthur Johan (Gammel lenke)
Skjalg Jensen

Skjalg Asbjørn Jensen (født 29. september 1967 i Lakselv, død 18. mai 2016) var en norsk samisk politiker som representerte Arbeiderpartiet. Han ble valgt inn på Sametinget for perioden 2009–13, der han var medlem i nærings- og kulturkomiteen. Han var Arbeiderpartiets andrekandidat på i nordre krets.
Jensen hadde bakgrunn som kokk og journalist, og begynte sin journalistkarriere i Radio Porsanger da han var 19 år gammel. Han var journalist og vaktsjef i NRK Finnmark fram til 2011, da han ble ansatt som nyhetsdaktør i Finnmark Dagblad. Det siste året jobbet han som journalist for avisen Ságat i Karasjok, og 1. mai 2016 ble han ansatt som daglig leder ved flyktningmottaket i Lakselv.
Han har også vært vært leder i Finnmark Journalistlag, og var en kort periode fylkessekretær for Nei til EU i 1994. Ved siden av politikken og jornalistikken har han også jobbet med Midnattsrocken i Lakselv, bl.a. som festivalsjef.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sametinget.no - Jensen, Skjalg
Ring of Changes

Ring of Changes er den tolvte studioutgivelsen til den engelske progrock-gruppa Barclay James Harvest og ble gitt ut den 16. mai 1983. Utgivelsen ble spilt inn ved Far Studios i Frankfurt am Main (drevet av den tyske plateprodusenten Frank Farian) i perioden fra januar til mars 1983.
Ny gjesteartist ved denne utgivelsen var Bias Boshell, som tidligere hadde arbeidet med Kiki Dee og sitt eget folkrock-band Trees. Ny produsent for BJH var Pip Williams, best kjent som produsent for blant andre Status Quo og The Moody Blues. Williams var også orkesterdirigent på denne utgivelsen, hvor han dirigerte New World Philharmonic Orchestra på to av albumets låter.
I Norge endte utgivelsen til slutt på en syvendeplass som beste plassering etter å ha tilbrakt tilsammen elleve uker på VG-lista. I Storbritannia endte utgivelsen til slutt på en 36.-plass som beste plassering etter å ha tilbrakt tilsammen fire uker på UK Albums Chart.


== Sporliste ==
«Fifties Child» (4.18)(John Lees)
«Looking for the Outside» (5.17)(Les Holroyd)
«Teenage Heart» (4.30)(John Lees)
«High Wire» (5.04)(Les Holroyd)
«Midnight Drug» (5.13)(John Lees)
«Waiting for the Right Time» (6.19)(Les Holroyd)
«Just a Day Away (Forever Tomorrow)» (4.12)(John Lees)
«Paraiso Dos Cavalos» (5.51)(John Lees)
«Ring of Changes» (7.37)(Les Holroyd)


== Personell ==
John Lees – Vokaler, gitarer
Les Holroyd – Vokaler, bassgitar, gitarer
Mel Pritchard – Trommer, perkusjon


=== Annet personell ===
Bias Boshell – Keyboards
Kevin McAlea – Keyboards
Henry Morris – Bakgrunnsvokaler
Pip Williams – Produsent, orkesterdirigent
New World Philharmonic Orchestra – Orkestrering på låtene «Fifties Child» og «Paraiso Dos Cavalos»
Gregg Jackman – Assisterende lydtekniker
Alwyn Clayden og David Walker – Coverdesign


== Utgivelsesdetaljer ==
1983, Storbritannia, Polydor POLH 3, LP
1983, Storbritannia, Polydor 811 638-2, CD


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ring of Changes på Discogs 
(en) Ring of Changes på MusicBrainz 
Bjharvest.co.uk – Informasjon om utgivelsen
Europatouren i landeveissykling 2011

Europatouren i landeveissykling 2010-11 er den 7. sesongen av UCI Europe Tour. Sesongen startet med Tour of Marmara i Tyrkia den 28. oktober 2010 og ble avsluttet med Chrono des Nations i Frankrike den 16. oktober 2011.


== Europatourranking ==


== Kalender ==


=== Hovedterminliste ===


=== Nasjonale og aldersbestemte ritt ===


== Lagene ==
ProTeams kan delta i ritt som er rangert x.1 eller høyere. Disse lagene kan ikke tjene poeng på Europatour-rankingen.
Profesjonelle kontinentallag kan delta i alle typer ritt, men i ritt på nivå x.2 kan bare lag fra arrangørlandet delta.
Kontinentallag. Det er i alt 117 kontinentallag. Lagene nedenfor er de norske kontinentallagene i 2011.Nasjonale lag kan delta i ritt som er rangert x.1 eller lavere


== Se også ==
Verdenstouren i landeveissykling 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted