jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!

«Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!» er en amerikansk sang med melodi av Jule Styne og tekst av Sammy Cahn. Den ble skrevet i juli 1945 i Hollywood, California, på årets varmeste dag.Sangen ble først spilt inn på plate av Vaughn Monroe. Den ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-1759. Den andre siden var «When the Sandman Rides the Trail». Sangen ble en populær hit og nådde førsteplassen på Billboard-listen året etter. Det har blitt gjort tallrike coverversjoner av «Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!». På grunn av sin sesongbetonte tekst blir den vanligvis betraktet som en julesang. Likevel til tross for den glade helligdagsfølelsen er den en kjærlighetssang som aldri nevner julen.
Frank Sinatras fremførelse var nedlasting nummer 25 millioner på Apples musikkbutikk iTunes.
Sinatras kamerat i The Rat Pack, Dean Martin, spilte den inn. Sangen ble utgitt på LP-platen The Dean Martin Christmas Album (Reprise R 62222 (mono), Reprise RS 6222 (stereo)) i 1966. Den ble brukt under rulletekstene på de to første Die Hard-filmene, hvor handlingen utspilte seg på julaften.Vonda Shepard gjorde en coverversjon i 2000 for Ally McBeal. Den ble utgitt på albumet A Very Ally Christmas.
Jessica Simpson spilte inn sangen i 2004. Den ble utgitt på hennes Rejoice: The Christmas Album. Billy Mann var produsent. Sangen var også den første singlen fra albumet og nådde inn på topp 20 på Billboards Adult Contemporary-liste.
Den italienske sangeren Irene Grandi spilte inn en personlig versjon i 2008, fremført på engelsk.


== Andre versjoner ==
Herb Alpert
Garth Brooks
The Carpenters
Patsy Cline
Chris Isaak
Martina McBride
Carly Simon
Andy Williams


== Norske versjoner ==
Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den heter «La det sne». En tekstforfatter, som ikke er angitt, har skrevet en annen norsk tekst. Den bærer tittelen «Se det sner».


=== Innspillinger ===
God Jul er en nyutgivelse av Nora's jul


== Referanser ==
Dorothea av Danmark (1546–1617)

Dorothea av Danmark (Dorothea av Oldenburg eller Dorothea av Braunschweig–Lüneburg; født 29. juni 1546 på Koldinghus, død 6. januar 1617 i Winsen) født prinsesse av Danmark var datter av Christian III og dronning Dorothea. 
Den 12. oktober 1561 ble hun i Celle gift med hertug Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg (1535–92), med både enkedronning Dorothea og kong Frederik II som gjester. 
Da hertugen døde i 1592, ble hun som verge midlertidig regent på sin mindreårige sønn Georgs vegne, og modttok samtidig slottet Winsen som enkesete. 


== Barn ==
Paret fikk 8 døtre og syv sønner: 
Sophia (1563–1639), ble markgrevinne av Brandenburg-Ansbach via ekteskap med Georg Friedrich
Ernest (1564–1611)
Elizabeth (1565–1621), ble grevinne av Hohenlohe-Langenburg via ekteskap med Friedrich
Christian (1566–1633), biskop av Minden
Augustus (1568–1636), biskop av Ratzeburg
Dorothea (1570–1649), ble pfalzgrevinne via ekteskap med Karl 1. av Zweibrücken-Birkenfeld
Clara (1571–1658), blev grevinne av Schwarzburg-Blankenburg via ekteskap med William
Anne Ursula (1572–1601)
Margarethe (1573–1643), blev hertuginne av Sachsen-Coburg-Gotha via ekteskap med John Casimir von Sachsen-Coburg
Friedrich (1574–1648)
Marie (1575–1610)
Magnus (1577–1632)
Georg – arvet hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg (1582–1641).
Johann (1583–1628)
Sybille (1584–1652), gift med Julius Ernst von Braunschweig-DannenbergDorothea døde på slotten i Winsen an der Lühe og ligger begravet i Stadtkirche St. Marien i Celle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi Dansk biografisk leksikon
Dorothea av Braunschweig-Lüneburg

Dorothea av Braunschweig-Lüneburg (født 1. januar 1570, død 15. august 1649) var datter av Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg og Dorothea av Danmark og Norge. Hun ble gift med Karl I av Zweibrücken-Birkenfeld.


== Barn ==
Georg Wilhelm (1591–1669), pfalzgreve og hertug av Zweibrücken-Birkenfeld
Sophie (1593–1676), gift med grev Craft VII av Hohenlohe-Neuenstein-Weikersheim
Frederik (1594–1626), kannik i Strasbourg
Christian (1598–1654), pfalzgreve og hertug av Birkenfeld-Bischweiler


== Referanser ==
Joakim Frederik av Brandenburg

Joakim Frederik av Brandenburg (født 27. januar 1546, død 18. juli 1608) var en tysk kurfyrste.
Han fikk blant annet datteren Anna Katarina med sin første ektefelle Katarina av Küstrin. Anna Katarina giftet seg med den dansk-norske kongen Christian IV. I 1603 giftet han seg for annen gang med Eleonora av Preussen.


== Referanser ==
Bostedsløs

En bostedsløs er en person uten fast bolig. Det skilles dog mellom bostedsløse og nomadekulturer, hvor en fast bolig ikke er vanlig. Bostedsløshet er vanligst i storbyer og deres forsteder. Betegnelsen "bostedsløs" brukes også om fattige tilreisende personer som har bolig i hjemlandet sitt, men ikke når de oppholder seg i Norge.


== Bostedløshet i Norge ==
Kommunal- og regionaldepartementet definerer bostedsløshet for personer som:

mangler tak over hodet kommende natt. Herunder regnes personer som sover ute, i skur og/eller lignende løsninger som gir en form for ly.
er henvist til akutt eller midlertidig boalternativ, som for eksempel natthjem, varmestue, hospits/ døgnovernattingssted, krisesenter, pensjonat eller campingvogn/-hytte på campingplass.
er under Kriminalomsorgen, som skal løslates innen 2 måneder og som ikke har egen eid eller leid bolig. Herunder regnes personer i fengsel og personer i overgangsboliger eller som soner under Friomsorgen.
er i institusjon, som utskrives innen 2 måneder og som ikke har egen eid eller leid bolig. Herunder regnes alle typer institusjoner, inkludert personer i barnevernsinstitusjon som utskrives fra/går ut av barnevernets omsorg innen 2 måneder.
bor midlertidig hos venner, kjente eller slektninger.Bostedsløse registreres i folkeregistreret med kode UFB (uten fast bopel) i stedet for adresse.


=== Antall og utbredelse ===
Antall bostedsløse regnes for dem som er i kontakt med hjelpeapparatet. Bostedsløse som ikke har søkt hjelp hos hjelpeapparatet, er ikke medregnet her, og for disse er det vanskelig å finne tall.

Det var 6091 registrerte bostedsløse i Norge i 2008 (uke 48). Av disse var 1526 i Oslo.
Aldersprofilen for bostedsløse er den omvendte av aldersprofilen for befolkningen generelt. Gjennomsnittsalderen er 35 år. En fjerdedel er under 25 år og seks prosent er 55 år og over. Majoriteten av bostedsløse (59 prosent) er avhengig av rusmidler. Fire av fem langvarig bostedsløse (over flere år) er rusavhengige mot to av fem blant akutt bostedsløse. En av tre har en kjent eller synlig psykisk lidelse. Psykiske lidelser
forekommer oftest hos langvarig bostedsløse.
¨


== Litteratur og film ==
Ørkenen Sur. Den norske uteliggerkolonien i Brooklyn lokalhistorisk skildring av norske sjømenn i New York på 1920-tallet, av Thor Gotaas & Roger Kvarsvik, utgitt i 2010, ISBN 978-82-430-0493-1At home on the street: People, poverty, and a hidden culture of homelessness, undersøkende journalistisk bok fra 2010 skrevet av Jason Adam Wasserman og Jeffrey M. Clair.Dark Days, dokumentarfilm fra 2000 av Marc Singer, om såkalte "mole people", bostedsløse som bor i forlatte deler av New York Citys t-banenettverk. (Se klipp på youtube.com.)The Children of Leningradsky, oscarnominert dokumentarfilm fra 2004 av Hanna Polak, om gatebarn i Moskva.


== Se også ==
Vagabond
Fattigdom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Et blodig, hjemløst slit
Schokland

Schokland er en tidligere øy i Zuiderzee i provinsen Flevoland i Nederland. Schokland mistet sin status som øy da Noordostpolderen ble drenert i 1942. Restene av øya vises ved en svakt hevet område i polderen og ved den delvis bevarte muren ved den tidligere bredden i Middelbuurt.
Som resultat av høyningen av havnivået rundt Schokland ble øya endret fra i middelalderen å være et attraktivt sted å bo til på 1900-tallet å være et sted under stadig trussel av flom. På dette tidspunktet hadde schoklenderne flyttet til de høyere områder Emmeloord, Molenbuurt og Middelbuurt. En stor flom i 1825 medførte store ødeleggelser og i 1859 besluttet regjeringen å flytte den permanente bosettingen fra Schokland. Den tidligere kommunen Schokland ble lagt til Kampen på fastlandet. 
Idag er Schokland et populært arkeologisk funnsted og hjemsted for Schokland museum. Schokland var det første verdensarvstedet i Nederland.
Sigrid Huun

Sigrid Huun (født 25. juli 1952) er en norsk skuespiller. Hennes filmdebut var i Himmel og helvete (1969). Fra TV huskes hun blant annet for å ha vært med i komiserien Egentlig på NRK på 1990-tallet. Hun arbeider også som psykolog.


== Filmer ==
Himmel og helvete (1969)
Gränslots (1990)
Suffløsen (1999)


== TV ==
Egentlig (1993–1996, 1998, 2000)
Hotel Cæsar (2003)
I Mummidalen (1991-92) ... Dagny
Alfred Kvakk (1989) ... Alfred Kvakk
Jungelboken (anime) (1989) ... Mowgli


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigrid Huun på Internet Movie Database 
(da) Sigrid Huun på Filmdatabasen 
(en) Sigrid Huun hos The Movie Database
Reinøya (Måsøy)

Reinøya (nordsamisk: Reainnát, kvensk: Renöija) er ei øy i Måsøy kommune i Troms og Finnmark.


== Referanser ==
Store Vinna

Store Vinna (nordsamisk: Stuora Skihččol) er ei øy i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Store Vinna ligger like vest for den nordligste delen av Seiland, skilt av Rissundet og Vinnasundet.
Sandøya (Hammerfest)

Sandøya er ei øy i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Sandøya ligger i Sandøyfjorden på nordsiden av Sørøya.
Loppekalven

Loppekalven (nordsamisk: Gálbi) er ei øy i Loppa kommune i Troms og Finnmark. Loppekalven ligger sørvest for øya Loppa, skilt av Kalvesundet.


== Referanser ==
Ilse-Nore Tromm

Ilse-Nore Tromm (født 8. desember 1912 i Düsseldorf, Rhinland, Tyskland, død 25. mars 1994 i Stockholm) var en svensk skuespiller.
Tromm filmdebuterte i Sverige i 1933 i John Lindlöfs Två man om en änka, og medvirket i alt i over 20 filmer.  


== Filmografi (utvalg) ==
1970 – Sally
1970 – Song of Norway
1963 – Sten Stensson kommer tillbaka
1959 – Mälarpirater
1956 – Egen ingång
1955 – Resa i natten
1950 – Två trappor över gården
1947 – Konsten att älska
1946 – Begär
1940 – Vi tre
1940 – Med deg i mine armer (Med dej i mina armar)
1939 – Vi två
1936 – Janssons frestelse
1936 – Raggen – det är jag det
1934 – Sången om den eldröda blomman
1934 – Simon i Backabo
1934 – Sången till henne
1934 – Atlantäventyret


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilse-Nore Tromm på Internet Movie Database 
(sv) Ilse-Nore Tromm i Svensk Filmdatabas 
(en) Ilse-Nore Tromm hos The Movie Database
Årøya (Kvænangen)

Årøya (nordsamisk: Vuorri) er ei øy i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark. Årøya ligger i den delen av fjorden Kvænangen som ligger mellom Storstraumen og Lillestraumen.
Francesco Cetti

Frants Emil Cetti Forsberg (født 15. april 1860 i Bergen, død 3. april 1925 i Oslo) var en norsk ballongskipper.


== Familie ==
Cetti var sønn av matros Francisco Cetti Forsberg (født i Bergen 1835, død under barksipet Orpheus’ forlis i november 1866) og Engel Margrethe Nergaard. Hans farfar var den italienske instrumentmakeren Francisco Cetti, som ble italiensk generalkonsul i Stokholm. Cettis far ble født utenfor ekteskap, etter at farmoren Malene Jacobsdatter giftet seg med Anders Olsen Forsberg, brukte familien etternavnet Forsberg.


== Virke ==
Cetti hadde flere yrker å skilte med. Han hadde vært skuespillerelev ved Den Nationale Scene i Bergen og forsøkte senere å skaffe seg sitt utkomme som artist og omreisende musiker. Han opptrådte på tivoli som gjøgler og tankeleser, og på Møllergatens folketeater i hovedstaden.Nyhetene om bruken av gassballonger i det beleirede Paris under den tysk-franske krigen i 1870, gav ham ideen til at ballonger kunne brukes i tivolivirksomhet. Han anskaffet seg en tysk ballong og reiste landet rundt med denne i årene 1889–90. I sin fødeby Bergen foretok han flere oppstigninger, deriblant en distanseflyging østover fra Bergen over Ulriken til Samnanger omkring 25 km unna.I 1892 reiste Cetti til Sverige for å hente en ballong som hadde slitt seg under en fylling. Han kom til å forbli i Sverige i ti år, gjennomførte flere ballong-oppvisninger og begynte i 1892 å tilby opplæring i å føre ballonger. En av hans elever var Salomon Andrée, ingeniøren som omkom under forsøket på å nå Nordpolen med ballong i 1897. I Sverige ble Cetti kjent under navnet Frans Frandsen.Etter å ha returnert til Kristiania, kontaktet han Norsk Luftseiladsforening da den ble stiftet i 1909, og tilbød sin assistanse og ekspertise i forbindelse med foreningens anskaffelse av ballongen «Norge» som kom til Kristiania i januar 1910. Den ble under Cettis ledelse montert på Kontraskjæret, og første tur gjennomført på «Holmenkolldagen» 20. februar. Cetti overtok videre opplæring av nye ballongførere. Elevene hadde utover våren fem ballongferder med ham og tilfredsstilte dermed den internasjonale luftseilasorganisasjonen FAIs krav til patent (pilotlisens), som de fikk 17. juni. Samtidig fikk også Cetti sitt patent, mer enn 20 år etter at han hadde startet karrieren som luftskipper.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Francesco Cetti hos Sceneweb
Harry Langdon

Harry Langdon (født 15. juni 1884 i Council Bluffs i Iowa i USA, død 22. desember 1944 i Hollywood i California) var en amerikansk filmkomiker, mest kjent fra stumfilmtiden.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
Harry Langdon var sønn av maleren William Worley Langdon og hans hustru Lavinia. Begge var offiserer i Frelsesarméen. Han vokste opp i Omaha og tjente sine lommepenger ved å selge aviser, som han helst brukte til teaterbesøk og til finansiering av et eget amatørteater. Han rømte hjemifra ved tolv års alder for å jobbe på sirkus.


=== Karriere ===
Langdon begynte sin karriere i vaudeville i 22 års alder, og ble etterhvert et kjent navn innen bransjen. Han ble velkjent for en sketsj kalt «Harry's New Car», som han framførte i forskjellige varianter i en 20-årsperiode. 
Han debuterte i filmbransjen som førtiåring, da han i 1924 medvirket i sine første kortfilmer for Mack Sennett. Han utviklet omsider en helt egen karakter, som et ofte ytterst forvirret «babyfjes». De helaftens komediene Den Sterke Mand (1926) og Tramp, Tramp, Tramp (1927) gjorde ham kjent, men Langdons triumf ble kortvarig. Han overtok regien over filmene sine i 1928 etter å ha sagt opp Frank Capra, og de to påfølgende filmene Three's a Crowd og The Chaser fikk angivelig dårlig respons både fra kritikere og publikum. Da lydfilmen slo igjennom i 1929 underskrev Langdon kontrakt hos Hal Roach, hvor han begynte å lage middels populære kortfilmer igjen. Senere spilte han mange bi-roller, blant annet i musikalen Hallelujah, I'm a Bum (1933). 
I løpet av 1930-tallet var han også skribent for komikerparet Laurel and Hardy (Helan og Halvan). I sine siste leveår spilte han igjen hovedrolle i et par lengre filmer.


=== Familie ===
Langdon var gift tre ganger: Med Rose Langdon (1903–1929), Helen Walton (1929–1932) og Mabel Sheldon (1934–1944).
Han fikk ett barn i sitt siste ekteskap, sønnen Harry Langdon Jr (f. 1934). Ifølge William Schellys Langdon-biografi Harry Langdon: His Life and Films (McFarland, 2008) er det mulig at Langdon også fikk et barn i sitt første ekteskap, omkring 1911, men barnet døde i så fall som spedbarn.


== Filmer i utvalg ==
1926 – Den Sterke Mand (The Strong Man)
1927 – Har de set Harry? (Long Pants)
1927 – Tramp, Tramp, Tramp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Langdon på Internet Movie Database 
(sv) Harry Langdon i Svensk Filmdatabas 
(da) Harry Langdon på Filmdatabasen 
(fr) Harry Langdon på Allociné 
(en) Harry Langdon på AllMovie 
(en) Harry Langdon hos The Movie Database 
(en) Harry Langdon hos Internet Broadway Database
Aadel Brun Tschudi

Aadel Marie Brun Tschudi (født 29. september 1909 i Taohualun i Yiyang i provinsen Hunan i Kina, død 3. november 1980) var en norsk professor, geograf, sinolog og forfatter. Gjennom radioprogrammer og undervisning gjorde hun en stor innsats for å utbre kunnskap om kinesisk samfunnsliv og kultur. Hun bidrog også sterkt i utformingen av disiplinen ulandsgeografi innen geografifaget.Tschudi ble født i Kina og tilbrakte sine første 15 år på en misjonsstasjon i Hunan. Hun tok examen artium i Fredrikstad 1927 og begynte deretter å studere filologi ved Universitetet i Oslo (UiO). 1933 avbrøt hun studiene for å gifte seg, og i de neste 14 år var hun hjemmeværende, samtidig som hun arbeidet som oversetter og tok aktivt del i norsk organisasjonsliv. 1945 ble hun valgt til formann i Oslo krets av Norske kvinnelige akademikeres landsforbund, og 1948–50 var hun formann for Norske kvinneorganisasjoners samarbeidsnevnd. Fra samme år kunne man jevnlig høre hennes dype, mørke stemme i radioen, som utenrikskronikør, med særlig vekt på Øst-Asia.
Hun gjenopptok studiene og ble cand.philol. 1951 med geografi hovedfag. 1951–52 studerte hun kinesisk ved Harvard University i USA og hadde som foreleser bl.a. John K. Fairbank, en av den vestlige verdens mest fremtredende kinakjennere. 1957 foretok hun en reise i Øst-Asia for NRK og laget et stort antall reportasjeinnslag fra turen. I årene fra hun tok hovedfag til hun ble ansatt som universitetslektor i geografi ved UiO 1960, ble hun flittig brukt som radiokåsør og som foreleser i Kina-kunnskap ved universitetet.
1970 ble Tschudi konstituert som professor i økonomisk geografi ved Handelshögskolan i Stockholm, men samme år tiltrådte hun et universitetslektorat i sinologi ved Østasiatisk institutt, UiO, hvor hun frem til 1972 hadde ansvaret for forelesninger i kinesisk historie og geografi. Tschudi var alltid ivrig etter å involvere studentene i en dialog. 
Hun vendte tilbake til Geografisk institutt i en dosentstilling 1973. Her fikk hun ansvaret for å utbygge geografifaget til også å omfatte utviklingslandene. Gjennom å kombinere innsikt i politikk, økonomi, klimaforhold og jordsmonn med vanlige geografiske metoder utformet hun disiplinen ulandsgeografi. Fra 1967 var hun dessuten redaktør for Norsk geografisk tidsskrift. Fra 1977 var hun medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Bibliografi ==
Pearl Buck og misjonen, 1951
Japan, soloppgangens land, 1957
Den kinesiske folkerepublikk. Sosial omveltning og økonomisk vekst, i Tidens ekko nr. 4/1962–63, s. 97–128
Hadeland. Jordbruk og pendling (sm.m. H. Myklebost), 1969
Kina og Japan (sm.m. K. Koch Christensen og Liu Baisha), 1976
Development research and aid problems (sm.m. J. Hesselberg), 1978
Gjensyn med Kina, 1978
Underutvikling og utvikling. Temaer fra et problemfelt (sm.m. R. Dale og J. Hesselberg), 1978
Gammelt og nytt i Kina, 1980


== Referanser ==
Belmeken vannkraftverk

Belmeken vannkraftverk er en demning med flere pumpekraftverk 1.920 moh. i Rila-fjellene i Bulgaria, ovenfor Sofia. Anleggene ligger i elva Kriva.
Installert total vannkrafteffekt i demningen er 735 MW, hvor Belmeken-reservoaret forsyner vann til tre separate pumpekraftverk:

Belmeken vannkraftverk – 1.185 moh., vannfall 690 meter, ytelse 375 MW. Demningen er en 98 meter høy steinfyllingsdam. Den har 105 MW effekt ved returpumping og 375 MW i kraftproduksjon.
Sestrimo vannkraftverk – 633 moh., vannfall 531 meter, ytelse 240 MW. Demningen er en 40 mete høy steinfyllingsdam.
Momina Klissura vannkraftverk – 369 moh., vannfall 251 meter, ytelse 120 MW.I tillegg er reservoaret også øvre reservoar for Chaira vannkraftverk. Reservoarene i elva Yadenitsa gir kraft til dette kraftkomplekset nedenfor .


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for Chaira-Belmeken-Sastrimo-komplekset.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Sestrimo vannkraftverk

Sestrimo vannkraftverk er et pumpekraftverk 638 moh. i Rila-fjellene i Bulgaria, ovenfor Sofija. Installert total vannkrafteffekt er 240 MW, med vann fra Belmeken-demningen via tilførselsrør og mellom-reservoarer. Anlegget inngår i et kaskade-kompleks med tre pumpekraftverk, her regnet ovenfra og nedover i høyde:

Belmeken vannkraftverk – 1.185 moh., vannfall 690 meter, ytelse 375 MW. Demningen er en 98 meter høy steinfyllingsdam. Den har 105 MW effekt ved returpumping og 375 MW i kraftproduksjon.
Sestrimo vannkraftverk – 633 moh., vannfall 531 meter, ytelse 240 MW. Demningen er en 40 mete høy steinfyllingsdam.
Momina Klissura vannkraftverk – 369 moh., vannfall 251 meter, ytelse 120 MW.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for Chaira-Belmeken-Sastrimo-komplekset.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Kunståret 1606

Kunståret 1606 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1606.


== Hendelser ==


== Verk ==

		
		
		
		
		
Caravaggio maler:
 Nattverden i Emmaus (Cena in Emmaus)
Maria Magdalena i ekstase (Maria Maddalena in estasi)
 Den hellige Frans ber (San Francesco in meditazione)
Portrett av pave Paul V (Ritratto di Papa Paolo V)
Hieronymus skriver (San Girolamo)
Jomfruens død (Morte della Vergine)
Madonna di Loreto


== Fødsler ==
27. februar – Laurent de La Hire, fransk maler (død 1656)
ca. 17. april – Jan Davidsz de Heem - nederlandsk kunstmaler (død 1683)
12. mai – Joachim von Sandrart -  tysk kunsthistoriker og maler (død 1688)
15. juli – Rembrandt, nederlandsk kunstmaler (død 1669)
Theodoor van Thulden - nederlandsk kunstner fra 's-Hertogenbosch i Noord-Brabant (død 1669)
Charles Errard - fransk kunstmaler, arkitekt og gravør (død 1689)
Giacinto Gimignani - italiensk kunstmaler som hovedsakelig arbeidet i Roma i barokken (død 1681)
Giovanni Francesco Grimaldi - italiensk arkitekt og kunstmaler (død 1680)
Pietro Ricchi - italiensk kunstmaler som malte alterstykke for en kirke i Lucca (død 1675)
Lorenzo Lippi - italiensk kunstmaler og poet (død 1664)
1606/1611: Viviano Codazzi - italiensk kunstmaler av landskap eller vedute (død 1672)
1606/1607: Anthonie Jansz. van der Croos – nederlandsk kunstmaler (død 1661-1663)
1605-1606: Pieter Quast – nederlandsk kunstmaler (død 1647)
ca. 1605: Dirck van Delen, nederlandsk kunstmaler i barokken (død 1671)
ca. 1605: Jacopo Baccarini - italiensk kunstmaler i barokkperioden født i Reggio Emilia (død 1682)
ca. 1605: Carlo Bozzoni - italiensk kunstmaler i barokkperioden (død 1657)
ca. 1605: Luigi Primo - flamsk kunstmaler av portretter og alterstykker (død 1667)
ca. 1605: Bartolommeo Scaligero – italiensk kunstmaler Barokk (ukjent dødsår)
ca. 1604: Jan Boeckhorst - tyskfødt flamsk barokk kunstmaler (død 1668)
1596-1606: Pieter de Jode II, flamsk kunstmaler og gravør (død 1674)
1600-1610: Luigi Miradori - italiensk kunstmaler innen barokken, som hovedsakelig arbeidet Cremona (død ca. 1656)


== Dødsfall ==
2. september – Karel van Mander -  falmsk kunstmaler, poet og forfatter av kunstnerbiografier (58, født 1548)
ca. 1606: Paolo Farinati - italiensk kunstmaler innen Manierismen (født ca. 1524)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1606 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Momina Klisura vannkraftverk

Momina Klisura vannkraftverk er et pumpekraftverk 369 moh. i Rila-fjellene i Bulgaria, ovenfor Sofija. Installert total vannkrafteffekt er 120 MW, med vann fra Belmeken-demningen via tilførselsrør og mellom-reservoarer. Anlegget inngår i et kaskade-kompleks på 735 MW med tre pumpekraftverk, her regnet ovenfra og nedover i høyde:

Belmeken vannkraftverk – 1.185 moh., vannfall 690 meter, ytelse 375 MW. Demningen er en 98 meter høy steinfyllingsdam. Den har 105 MW effekt ved returpumping og 375 MW i kraftproduksjon.
Sestrimo vannkraftverk – 633 moh., vannfall 531 meter, ytelse 240 MW. Demningen er en 40 mete høy steinfyllingsdam.
Momina Klissura vannkraftverk – 369 moh., vannfall 251 meter, ytelse 120 MW.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for Chaira-Belmeken-Sastrimo-komplekset.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Livsviktig

Livsviktig er den siste boken Arne Næss utga før han døde. Boken ble utgitt til filosofens 95-årsdag i 2007 på Flux forlag. Den baserer seg på samtaler mellom Næss og hans gode venn Henrik B. Tschudi. De tar for seg blant annet tid, penger, kjærlighet og opplevelser fra 2. verdenskrig. Boken inneholder også en tekst om Næss' tur til ørkenen i California, om hans fremtidsvisjoner for et grønt Norge, og en samtale med Jostein Gaarder om miljø og global bevissthet.