jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Toni Turek

Toni Turek (født 18. januar 1919 i Duisburg, død 11. mai 1984 i Neuss) var en tysk fotballspiller. Han var keeper for Vest-Tyskland da de vant VM i fotball 1954. 


== Bibliografi ==
Werner Raupp: Toni Turek – „Fußballgott“. Eine Biographie. Arete Verlag, Hildesheim 2019 (1., durchgesehene Aufl.), ISBN 978-3-96423-008-9.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de)  Privatarkiv av Werner Raupp, Hohenstein/Schwäb. Alb
(de) Toni Turek – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Toni Turek – FIFA 
(en) Toni Turek – Transfermarkt 
(en) Toni Turek – national-football-teams.com 
(en) Toni Turek – WorldFootball.net 
(en) Toni Turek – FootballDatabase.eu 
(de) Toni Turek – fussballdaten.de 
(en) Toni Turek – EU-Football.info 
(de) Toni Turek – Tysklands fotballforbund
Swallows and Amazons

Swallows and Amazons er en serie med 12 barnebøker skrevet av den engelske forfatteren Arthur Ransome. Serietittelen er den samme som den første boka i serien, utgitt i 1930. Bøkene var populære i sin samtid, og skapte en litterær trend av lignende fortellinger om barneflokker i fri utendørs lek.
Bøkene skildrer sommereventyrene til tre søskenflokker i Lake District og Norfolk Broads. Bøkene veksler mellom realistiske skildringer og eventyrlek. Mannskapet på båten Swallow (Svalen) er søsknene John, Susan, Titty, og Roger Walker (etterhvert introduseres også den yngste Bridget), mens mannskapet på båten Amazon (Amasonen) er søstrene Nancy and Peggy Blackett. Særlig den uredde Nancy blir en hovedperson i serien. I den fjerde boka, Winter Holiday, introduseres søsknene Dick og Dorothea Callum som en tredje gruppe barn. Dick og Dorothea blir hovedpersoner i andre bøker i serien, som introduserer ytterligere søskenflokker og lokaliteter for bøkene; The Coots og The Eels.
Barna er mellom 7 og 12–14 år gamle idet serien begynner, og handlingen i de tolv bøkene utspiller seg i årene fra 1929/1930 til 1934. 
Handlingen er dels lagt til konkrete lokaliteter, og dels til fiktive lokaliteter som Ransome bygget opp med utgangspunkt i Windermere og Coniston Water, hvor han selv hadde tilbragt barndommens ferier. Handlingen i to av bøkene med Callum-søsknene er lagt til Norfolk Broads, mens tre andre av bøkene skildrer reiser til Nederland, Lewis på Hebridene og Trinidade.
Ransome mottok i 1936 den første Carnegie Medal for Pigeon Post, som er den sjette av bøkene i serien. På norsk finnes bare den første av bøkene: Villkatt-øya, svalene og amasonene (1949). 


== Bøkene i serien ==
Swallows and Amazons (1930)
Swallowdale (1931)
Peter Duck (1932)
Winter Holiday (1933)
Coot Club (1934)
Pigeon Post (1936)
We Didn't Mean To Go To Sea (1937)
Secret Water (1939)
The Big Six (1940)
Missee Lee (1941)
The Picts And The Martyrs (1943)
Great Northern? (1947)
Coots in the North (uferdig ved Ransomes død i 1967, pusthumt utgitt i 1988)


== Filmer ==
Serien er filmet av BBC i 1963 i en serie med seks episoder, og den første boka er filmet som spillefilm i 1974 i Claude Whathams regi. 
To av de følgende bøkene i serien, med Dick og Dorothea Callum som hovedpersoner, ble filmet for tv i 1984: Swallows and Amazons Forever!: Coot Club og Swallows and Amazons Forever!: The Big SixEn ny film lanseres i 2016.


== Referanser ==
Skarshólen

Skarshólen er et fjell i den sentrale delen av Humboldtfjella i Dronning Maud Land. Det ligger sørøst for Botnfjellet og øst for Flånuten, mens i sør og øst skiller isbreen Vestre Høgskeidet det fra Skarshaugane. Høyeste punkt strekker seg 2860 moh..Området ble første gang fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Området ble ytterligere kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografier fra den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Se også ==
Liste over fjell i Dronning Maud Land


== Referanser ==
Keiserkrone

Keiserkrone (Fritillaria imperialis) er en plante i liljefamilien. Den plantes i hager, men en må være klar over at planten som kalles «keiserkrone» mange steder i Norge er en annen art, brannlilje (Lilium bulbiferum).
Den er en flerårig urt med løk. Stilken kan bli opptil 1 m lang. Det er mange lysegrønne, lansettformede blader som sitter spredt langs stilken. De store, klokkeformede blomstene henger i en krans på toppen av stilken. Over blomstene er det rosett av blader. Ville planter har rød-oransje blomster, men hos hageplanter kan fargen variere fra skarlagenrød til gul. Blomstene har en reveaktig lukt.
Keiserkrone vokser vilt i Sørøst-Tyrkia, Nord-Irak, Vest- og Sør-Iran, Afghanistan, Pakistan og Kashmir. Her vokser den på steinete skråninger og buskmark i en høyde på 1250–3000 moh.


== Eksterne lenker ==
(en) Keiserkrone i Encyclopedia of Life 
(en) Keiserkrone i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Keiserkrone hos Dyntaxa 
(en) Keiserkrone hos ITIS 
(en) Keiserkrone hos NCBI 
(en) Keiserkrone hos The International Plant Names Index 
(en) Keiserkrone hos Tropicos 
(en) Kategori:Fritillaria imperialis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Fritillaria imperialis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fritillaria imperialis – detaljert informasjon på Wikispecies
Profeten Elias kirke (Ilomants)

Profeten Elias kirke (finsk: Pyhän Profeetta Elian kirkko eller kun Ilomantsin ortodoksinen kirkko) er en ortodoks kirke i Ilomants øst i Finland.
Kirken hører til Karelska stift i Den finske ortodokse kirke, og har sitt navn etter profeten Elias. Den ble bygget i 1892.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Church of Saint Prophet Elijah, Ilomantsi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
2. serierunde i Tippeligaen 2013

2. serierunde i Tippeligaen 2013 startet med fem kamper mandag 1. april. Tromsø mot Odd klokken 15.30. Tre kamper klokken 18, og Vålerenga mot Sogndal klokken 19. Runden fortsatte tirsdag 2. april med to kamper klokken 18.30. Grunnet utfordringer med å få lagt nytt gress på Haugesund stadion så ble Haugesunds hjemmekamp mot Start utsatt til onsdag 24. april.


== Fakta ==


== Referanser ==
Irene McKinney

Irene McKinney (født 20. april 1939 i Belington i Vest-Virginia, død 4. februar 2012 i Barbour County i Vest-Virginia) var en amerikansk poet og redigerer. Hun var også poet laureate for den amerikanske delstaten Vest-Virginia etter at hun ble utnevnt av Guvernør Gaston Caperton i januar 1994.


== Biografi ==
McKinney ble født i Belington i Vest-Virginia og fikk en B.A. i engelsk litteratur fra West Virginia Wesleyan College, i tillegg til en M.A. fra West Virginia University og hennes PhD i engelsk litteratur fra University of Utah. Hun var en protesjé av og redaktør for Louise McNeill, et forhold som bidro til å forme hennes engasjement for realistisk forfatterskap.
Hun døde av kreft i familiehjemmet i Barbour County i en alder av 72 år.


== Poesisamlinger ==
Unthinkable: Collected Poems 1976-2004 (Red Hen Press, 2009)
Vivid Companion (Vandalia Press, 2004)
Six O'Clock Mine Report (U of Pittsburgh Press, 1989)
Quick Fire and Slow Fire (North Atlantic Books, 1988)
The Wasps at the Blue Hexagons (Small Plot Press, 1984)
The Girl With the Stone in Her Lap (North Atlantic Books, 1976)


== Som redaktør ==
Backcountry: Contemporary Writing in West Virginia (Editor, Vandalia Press, 2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dikt, 'Visiting My Gravesite: Talbott Churchyard, West Virginia' (from Unthinkable) online hos Poetry Foundation
West Virginia Wesleyan College
Poetry Foundation biografi
Glenn Kirkham

Glenn Kirkham (født 8. oktober 1982) er en britisk landhockeyspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der laget hans ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Kirkham – Olympics.com 
(en) Glenn Kirkham – Olympic.org 
(en) Glenn Kirkham – Olympedia 
(en) Glenn Kirkham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Glenn Kirkham – Storbritannias olympiske komité 
(en) Glenn Kirkham – Commonwealth Games Federation 
(en) Glenn Kirkham – Commonwealth Games Federation Profil på london2012.com
Aleksandr Lesun

Aleksandr Leonidovitsj Lesun (russisk Александр Леонидович Лесун, født 1. juli 1988) er en russisk moderne femkjemper. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Lesun – Olympics.com 
(en) Aleksandr Lesun – Olympic.org 
(en) Aleksandr Lesun – Olympedia 
(en) Aleksandr Lesun – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Profil på london2012.com
Sete Benavides

Alfonso «Sete» Benavides López de Ayala (født 9. mars 1991) er en spansk padler som spesialiserer seg i kano flatvann. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire på C-1 200 meter.


== Eksterne lenker ==
(en) Alfonso Benavides – Olympics.com 
(en) Alfonso Benavides – Olympic.org 
(en) Alfonso Benavides – Olympedia 
(en) Alfonso Benavides – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfonso Benavides – ICF (slalom) 
Profil på london2012.com
Marcel Hacker

Marcel Hacker (født 29. april 1977) er en tysk roer som spesialiserer seg i singelsculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire. Han hadde fra før en bronsemedalje fra Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marcel Hacker – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marcel Hacker – Olympics.com 
(en) Marcel Hacker – Olympic.org 
(en) Marcel Hacker – Olympedia 
(en) Marcel Hacker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Marcel Hacker – Tysklands olympiske komité 
(en) Marcel Hacker – FISA 
Profil på london2012.com
Toni Wilhelm

Toni Wilhelm (født 5. februar 1983) er en tysk seiler som spesialiserer seg i seilbrett. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
(en) Toni Wilhelm – Olympedia 
(en) Toni Wilhelm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Toni Wilhelm – Tysklands olympiske komité 
Profil på london2012.com
Oleh Omeltsjuk

Oleh Petrovytsj Omeltsjuk (ukrainsk: Олег Петрович Омельчук; født 7. juni 1983) er en ukrainsk sportsskytter som spesialiserer seg i luftpistol. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire i 10 meter luftpistol.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 18 i 10 meter luftpistol og tok bronse i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oleh Omeltsjuk – Olympedia 
(en) Oleh Omeltsjuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Oleh Omeltsjuk – ISSF 
(en) Profil på london2012.com
Bruno Fratus

Bruno Fratus (født 22. juni 1989) er en brasiliansk svømmer som spesialiserer seg i fristil. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire på 50 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Fratus – Olympics.com 
(en) Bruno Fratus – Olympedia 
(en) Bruno Fratus – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Bruno Fratus – Brasils olympiske komité 
(en) Bruno Fratus – FINA 
(en) Bruno Fratus – swimrankings.net Profil på london2012.com
Denis Dmitrijev

Denis Sergejevitsj Dmitrijev (russisk Денис Сергеевич Дмитриев, født 23. mars 1986) er en russisk syklist som spesialiserer seg i banesykling.
Han er europamester tre ganger, og har to VM-medaljer i sprint.
Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fem på sprinten.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 6 i lagsprint.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Dmitriev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Denis Dmitrijev – Olympics.com 
(en) Denis Dmitrijev – Olympic.org 
(en) Denis Dmitrijev – Olympedia 
(en) Denis Dmitrijev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Denis Dmitrijev – Cycling Archives 
(en) Denis Dmitrijev – CycleBase 
Profil på london2012.com
Marie-Pier Boudreau Gagnon

Marie-Pier Boudreau Gagnon (født 3. mars 1983) er en canadisk synkronsvømmer. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer fire i duett.


== Eksterne lenker ==
(en) Marie-Pier Boudreau Gagnon – Olympedia 
(en) Marie-Pier Boudreau Gagnon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marie-Pier Boudreau Gagnon – Commonwealth Games Federation 
Profil på london2012.com
Nicholas Robinson-Baker

Nicholas Robinson-Baker (født 24. juni 1987) er en britisk stuper som spesialiserer seg i synkronsvømming. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire på 3 meter synkron.


== Eksterne lenker ==
(en) Nicholas Robinson-Baker – Olympedia 
(en) Nicholas Robinson-Baker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicholas Robinson-Baker – Storbritannias olympiske komité 
(en) Nicholas Robinson-Baker – Commonwealth Games Federation 
(de) Nicholas Robinson-Baker – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (stuping) Profil på london2012.com
Tomás González

Enrique Tomás González Sepúlveda (født 22. november 1985) er en chilensk turner som spesialiserer seg i apparatturn. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire i hopp.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 deltok han i kvalifiseringen uten å klare å kvalifisere seg til noen finaler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomás González – Olympics.com 
(en) Tomás González – Olympic.org 
(en) Tomás González – Olympedia 
(en) Tomás González – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tomás González – FIG 
(en) Tomás González – FIG 
Profil på london2012.com
David Hauss

David Hauss (født 1. februar 1984) er en fransk triatlet. I Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt og ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) David Hauss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Hauss – Olympics.com 
(en) David Hauss – Olympic.org 
(en) David Hauss – Olympedia 
(en) David Hauss – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) David Hauss – Frankrikes olympiske komité 
(fr) David Hauss – Fédération française d athlétisme 
(en) David Hauss – Deutsche Ultramarathon Vereinigung 
(en) David Hauss – ITU 
(en) David Hauss – International Trail-Running Association 
(en) David Hauss – ARRS 
Profil på london2012.com
John Isner

John Isner (født 26. april 1985) er en amerikansk tennisspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble utslått i kvartfinalen i singel.
Han har vunnet 16 titler på ATP-touren, og han har en semifinale i Wimbledon 2018 som beste Grand Slam-resultat.
Isner er 208 cm høy og kjent for sine kraftige server.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) John Isner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) John Isner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) John Isner – Olympedia 
(en) John Isner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Isner – ATP-touren 
(en) John Isner – ITF Tennis 
(en) John Isner – Davis-cupen 
(es) John Isner – as.com 
Profil på london2012.com
Tameem Al-Kubati

Tameem Al-Kubati (født 1. januar 1989) er en jemenittisk taekwondoutøver, som konkurrerer i klasse 58 kilo. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble utslått i kvartfinalen.


== Eksterne lenker ==
(en) Tameem Al-Kubati – Olympedia 
(en) Tameem Al-Kubati – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tameem Al-Kubati – Taekwondo Data Profil på london2012.com
Hans Kneifel

Hans Kneifel (født 11. juli 1936 i Gleiwitz i Tyskland (nå Polen), død 7. mars 2012 i München) var en tysk forfatter som skrev bøkene som ble filmatisert og vises i en science fiction-fjernsynsserie som på tysk heter Raumpatrouille Orion.


== Bibliografi (utvalg) ==
Uns riefen die Sterne, AWA-Verlag München 1956 (Science fiction)
Ferner als du ahnst, AWA-Verlag München 1959 (Science fiction)
Das brennende Labyrinth (Science Fiction), Heyne 1967, revidert utgave på Haffmans Verlag 1989
Sternenjagd (Science Fiction), Lübbe 1994. ISBN 3-404-23151-1
Babylon – Das Siegel des Hammurabi (historisch), Franz Schneekluth Verlag München 1994. ISBN 3-7951-1321-0
Der Bronzehändler, Schneekluth 1994. ISBN 3-7951-1322-9
Hatschepsut – Die Pharaonin, Schneekluth 1995. ISBN 3-7951-1323-7
Der letzte Traum des Pharao, Schneekluth 1996. ISBN 3-7951-1393-8
Weihrauch für den Pharao, Thienemanns Verlag Stuttgart 1997. ISBN 3-522-16922-0
Darius der Große – König der Perser (historisk), Schneekluth 1998. ISBN 3-7951-1640-6
Die Kreuzritter (historisk), vgs 2002. ISBN 3-8025-2872-7
Doctor Eisenbarth (historisk), MZ Buchverlag 2002. ISBN 3-934863-12-4
Katharina die Große (historisk), Heyne 2003. ISBN 3-453-86518-9
Ich, Francis Drake (historisk), Heyne 2005. ISBN 3-453-87806-X
Hakonwulf von Thule (Fantasi), Fabylon 2006. ISBN 978-3-927071-16-2
Tor der tausend Sonnen (SF-Roman), Fantasy Productions 2008. ISBN 978-3-89064-602-2
Galaktische Odyssee (Science fiction), Fanpro 2009. ISBN 978-3-89064-603-9
Der Engel der Apokalypse (historisk), Bastei-Lübbe 2010. ISBN 978-3-404-16406-6
Jerusalem (historisk), Bastei-Lübbe 2011. ISBN 978-3-404-16533-9
Raumpatrouille Orion. 3 Bind, Bickenbach: Saphir im Stahl 2011
Bind 1: Angriff aus dem All. Planet außer Kurs ISBN 978-3-9813823-0-3
Bind 2: Die Hüter des Gesetzes. Deserteure ISBN 978-3-9813823-1-0
Bind 3: Kampf um die Sonne. Die Raumfalle. Invasion. ISBN 978-3-9813823-2-7


== Referanser ==
Magnus Dahlström

Magnus Dahlström (født 1963) er en svensk forfatter og dramatiker.
Dahlström fikk Aftonbladets litteraturpris 1987. Hans teaterstykke Järnbörd vakte stor oppmerksomhet når den kom. Han har skrevet stykkene «Lilja» (-90), «Verket» (-95), «Sken» (-98) og «Turister» (-07).


== Bibliografi ==
Papperskorg (1986)
Fyr (1987)
Skärbrännaren/Kidnapparen (1988)
Järnbörd (1990)
Nedkomst (1993)
Hem (1996)
Spådom (2011)
Sken (2012)


== Priser og utmerkelser ==
Aftonbladets litteraturpris 1987
ABFs litteraturpris 1989
Göteborgs-Postens litteraturpris 1996
Sveriges Radios Romanpris 1997 for Hem
De Nios Vinterpris - 2011
Doblougprisen - 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnus Dahlström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Magnus Dahlström på Internet Movie Database
Monnaie de Paris

Monnaie de Paris (Mynten i Paris) eller, rent formelt og administrativt, Direktoratet for mynter og medaljer, er den franske regjeringens administrative enhet med ansvar for å utgi mynter samt å prege medaljer og lignende. Mynten har mange oldtidsmynter i sitt myntkabinett. Grunnlagt i 864, er dette Frankrikes eldste institusjon som fortsatt er i drift..


== Historie ==
Det ble offisielt grunnlagt i 864 med ediktet i Pistres under kong Karl den skallede. Verkstedet i Paris, direkte tilknyttet kronen, fikk berømmelse under eneveldet, tiden Ancien Régime, som landets fremste produksjon av myntpreging.Filosofen og matematikeren Nicolas de Condorcet var myntdirektør i perioden 1774–1791


== Arkitektur ==
Bygningen Hôtel de la Monnaie er et nyklassisk byggverk, tegnet av Jacques-Denis Antoine og bygget i tidsrommet 1767–1775 på Seinens vestre bredd. Mynten i Paris var den første store offentlige monumentale bygningen som Antoine påtok seg, men framstår likevel med et høyt kunstferdig nivå når det gjelder den arkitektoniske delen. I dag blir Mynten i Paris ansett som et nøkkeleksempel på fransk neoklassisisme i det førrevolusjonære Paris. Bygningen preges av sin tunge utvendige rustikke og strengt dekorative karakter. Den framviser en de lengste fasadene langs Seinen. Bygningens framtreden har blitt sammenlignet med den italienske palazzo-tradisjonen.  Bygningen som huser myntverksted, kontorer, og en boligdel, omkranses av en stor indre gårdsplass. Hôtel de la Monnaie er åpen for publikum og inneholder et numismatisk museum i den delen som tidligere var hovedstøperi.


== Virksomhet ==
Siden 1973 har virksomheten i Monnaie de Paris blitt delt. I den historiske bygningen på Quai de Conti preges medaljer og mynter av edelmetaller. I Pessac ble det 1973 bygget et moderne myntverk som preger de franske sirkulasjonsmyntene og samlemynt fra flere land. De åtte Euro-myntene har blitt preget der siden 1998, med en kapasitet på 9 millioner mynter per dag. I Pessac finnes også det europeiske laboratoriet for å avsløre falske mynter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Zerah, Dov Michel (2006): La Monnaie de Paris. 12 siècles d’Histoire, Paris: Le Cherche Midi.
d'Orves, Nicolas d'Estienne (2015): La monnaie de Paris, 1150 ans d'histoire, Paris: Albin Michel.


== Eksterne lenker ==
Monnaie de Paris (fransk)
Monnaie de Paris (engelsk)
Jacques-Jean Barre

Jean-Jacques Barre (født 3. august 1793 i Paris, død 10. juni 1855 i Paris) var sjefsgravør ved Monnaie de Paris i perioden 1842 - 1855. I denne stillingen utformet han og graverte franske medaljer, Den franske republikkens storsegl, sedler og frimerker.
Han er også benevnt Jean-Jacques Barre i numismatisk litteratur og Jacques-Jean Barre i filatelistisk litteratur.
Fra slutten 1840-årene til 1855 utformet han de to første franske frimerkene, Ceres-serien og Napoleon III-serien.
Hans to sønner, også kunstnere, etterfulgte han i stillingen som sjefsgravør:

Albert Désiré Barre
Jean-Auguste Barre (kun i ett år).


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacques-Jean Barre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Cérès, première émission de France, 1849, Les trésors de L’Adresse Musée de La Poste
Kungliga Myntet

Kungliga Myntet (eller  Kongl. Myntet)  er et kvartal og et bygningskompleks i bydelen Kungsholmen i Stockholm med adresse Hantverkargatan 5.

 
Kungliga Myntets virksomhet på Kungsholmen begynte i 1850, og ble Sveriges eneste myntverk med rett å prege rikets mynter, medaljonger og sjetonger (spillemerker). Før myntfabrikken ble bygd lå Kungsholmens mekaniska verkstad her, som var grunnlagt i 1809 av briten Samuel Owen, også kallet ”den svenska verkstadsindustrins fader”. Anlegget inneholdt både et støperi og mekanisk verksted. Owens verksteder og varv ble solgt i 1847 til Kronen. De ble bygd om etter tegninger av Johan Fredrik Åbom og etter tre år flyttet Kongliga Myntet inn. På tomten ved Samuel Owens gata på Kungsholmen finnes det ennå to bygninger fra sluttet av 1700-tallet. 
Før Kongl. Myntet kom til Kungsholmen hadde de sin virksomhet på Mynttorget i  Gamla stan (se Kanslihuset). Mynttilvirkningen på Kungsholmen opphørte i 1974, og ble da flyttet til Eskilstuna. Myntens merke ble da endret fra St. Erik hode til Tre kronor. Etter flyttingen har bygningen hatt flere ulike leietakere, mellom annet Statens konstråd og Regionmusiken. Fra 2008 forvalter Statens fastighetsverk (SFV) Kungliga Myntet. 


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==

Uppgifter enligt Thule fastighetsutveckling


== Eksterne lenker ==
(en) Kungliga Myntet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vincenzo Consolo

Vincenzo Consolo (født 18. februar 1933 i Sant'Agata di Militello, død 21. januar 2012 i Milano) var en italiensk forfatter.
Consolo ble født i Sant'Agata di Militello, men bodde i Milano fra 1969 og inntil sin død. Han startet sin litterære karriere i 1963, men fikk bredere oppmerksomhet i 1976 med Il sorriso dell’ignoto marinaio («Smilet til den ukjente sjømannen») og ble til en prisvinnende forfatter.


== Priser og utmerkelser ==
Premio Strega - 1992
Nino Martoglio International Book Award - 1999


== Referanser ==