jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erling Mandelmann

Erling Hummelmose Mandelmann (født 18. november 1935 i København, død 14. januar 2018) var en dansk fotograf bosatt i Sveits.


== Biografi ==
Etter å ha arbeidet som hullkortoperatør og senere som fotoassistent kom Mandelmann inn på fotoskolen i Vevey i Sveits i 1963. Etter endt utdannelse etablerte han seg som freelance reportasjefotograf i Lausanne. I 2010 deponerte han bilder fra 40 års reportasjer fra Udenrigsministeriet, tidsskrifter i Europa og senere for FN, WHO og International Labour Organization på Musée Historique de Lausanne.
Mandelmann arbeidet også for danske og internasjonale arkitekturtidsskrifter, samt fotograferte til en serie reisebøker for Berlitz. Interessen for det sosiale førte ham til frivillig arbeid for Projekt Fulton i Danmark, ATD Quart Monde, Caritas, samt Amnesty International.
I løpet av sin karriere fotograferte Erling Mandelmann et stort antall personligheter fra mange land, blant andre Raymond Aron, Maurice Béjart, Georges Brassens, Charlie Chaplin, Dalai Lama, Carl Th. Dreyer, Claude François, Mogens Frohn Nielsen, Juliette Gréco, Johnny Hallyday, Audrey Hepburn, Oskar Kokoschka, Marcel Marceau, James Mason, Yehudi Menuhin, Børge Outze, Verner Panton, Hugo Pratt, Virtus og Jens August Schade, Léopold Sédar Senghor, Georges Simenon, Peter Ustinov, Simone Veil og Elie Wiesel.

		
		
		
		


== Bibliografi ==
Un atelier de boîtes à vacherin dans la Vallée de Joux, Krebs, Basel 1971
Der Störschuhmacher im Lötschental, Krebs, Basel, 1972
Hirtenleben und Hirtenkultur im Waadtländer Jura, Krebs, Basel, 1972
Spiegel und Spiegelmacher, Krebs, Basel, 1973
Die Wallfahrt von Hornussen nach Todtmoos, Katholische Kirchgemeinde, Hornussen, 1975
Split and the Croatian Coast, Berlitz, Lausanne, 1977
Copenhagen, Berlitz, Lausanné, 1979
Jerusalem, Berlitz, Lausanne, 1979
Oxford and Stratford, Berlitz, Lausanne, 1981
South Africa, Berlitz, Lausanne, 1983
Dänemark, Walter, Olten, 1984
Toronto, Berlitz, 1986;
Moine aujourd'hui, Migros Presse/Construire, Zürich, 1986
Die Schweiz in Genf, Chaîne, Genf, 1986
Une place pour Lausanne – Flon 90, 24 Heures, Lausanne, 1990
Washington, Berlitz, 1991
New York, Berlitz, 1991
Carrières de femmes — passion d‘ingénieures, EPFL, Lausanne 1998
Rencontres, – portraits de 35 ans de photojournalisme, textes de Charles-Henri Favrod et Bertil Galland, Editions Benteli, 2000
Objectif Photoreportage, – Deux générations, trois photographes, Erling Mandelmann, Claude Huber, Pierre Izard, Editions Benteli, 2007
Ceux de Vézelay, udgivet af "Les Amis de Vézelay", 2010
Le photographe, le musicien et l'architecte", Editions Castagniééé, 2010
Show Me - 80 portraits, 80 stories, 80 years on earth, Call me Edouard Editeurs / Publishers, 2016
MaVie, - à travers mes écrits, des anecdotes, des articles et quelques réflexions. Rassemblés pour mes enfants. Z4 Editions, 2017


== Personlige utstillinger ==
Mandelmann har hatt en rekke utstillinger i flere forskjellige land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Mandelmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hjemmeside
WHO
Engey

Engey (Engøy på norsk) er den nest største øyen i Kollafjörður ved Reykjavík på Island etter Viðey. 
Nord på øyen er det siden 1905 et fyrtårn. Øyen har etter 1950 vært ubebodd.
Historikeren Tormod Torfæus ble født på øyen.


== Eksterne lenker ==
Engey hos www.nat.is Arkivert 23. oktober 2010 hos Wayback Machine. (engelsk)
Jinghu (instrument)

Jinghu (kinesisk: 京胡; pinyin: jīnghú, «hovedstads-hu») er et tostrenget strykeinstrument fra Kina som benyttes som solo- og orkesterinstrument i pekingopera. Det tilhører likesom erhu, gaohu, banhu, sihu og flere andre til den store huqinfamilien. 
Jinghu har mindre hals og kropp enn de andre instrumentene, noe som gir det en høyere tonehøyde; det er også det eneste instrumentet i familien som er laget av bambus.
Even Barli

Even Barli (født 24. juli 1991) er en norsk tidligere fotballspiller.Han kom fra Rosenborg foran sesongen 2012.
Barli kom fra Verdal til Rosenborg. Barli var lenge fast på andrelaget til Rosenborg, og ble foran 2011-sesongen en del av A-stallen. Han har hittil kun sittet på benken for A-laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Even Barli – Transfermarkt 
(no) Even Barli – Norges Fotballforbund 
(en) Even Barli – FBref
David Baltimore

David Baltimore (født 7. mars 1938) er en amerikansk biolog som i mottok Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1975 sammen med Howard Temin og Renato Dulbecco. David Baltimore er i dag biologiprofessor ved California Institute of Technology.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1975 hos Nobelprize.org
(en) David Baltimore hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1975
Fire In Your Heart

Fire In Your Heart er en samleplate med Sissel Kyrkjebø, utgitt i 1999.


== Sporliste ==
«Mitt hjerte alltid vanker»
«Alma Redemtoris»
«Dagen gryr»
«Se ilden lyse»
«Innerst i sjelen»
«Eg veit i himmerik ei borg»
«Stolt Margjit»
«Stevtone»
«Å Vestland, Vestland»
«Here, There and Everywhere»
«Calling You»
«My Tribute»
«Amazing Grace»
«Prince Igor»
«An raibh tu ag an gCarraig?»
«Fire In Your Heart»
De beste, 1986–2006

De beste, 1986-2006 er en samleplate med Sissel Kyrkjebø, utgitt i 2006. CD nummer to inneholder duetter.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Vestland, Vestland»
«Kjærlighet»
«Eg ser»
«Summertime»
«Se over fjellet»
«Solitaire»
«Innerst i sjelen»
«Amazing Grace»
«Se ilden lyse»
«Tiden renner»
«Seterjentens søndag»
«Eg veit i himmerik ei borg»
«Den första gong jag såg dig»
«O mio babbino caro»
«Sarah's Song»
«Sancta Maria»
«Lascia ch'io pianga»
«Adagio»
«Silent Night»


=== CD 2 / Duetter ===
«Barndomshjemmet»
«Ung Åslaug»
«Sukyaki»
«En deilig dag»
«Når rosene blomstrer i mormors hage»
«If you love me»
«Syng kun i din ungdoms vår»
«Vilja sangen»
«You Don't Bring Me Flowers»
«Bergensiana»
«Vårvise», med Sebastian
«What Are We Made Of?», med Brian May
«Prince Igor», med Warren G
«Mitt hjerte alltid vanker», med The Chieftains
«Gå inte förbi», med Peter Jöback
«Where The Lost Ones Go», med Espen Lind
«Elia Rising», med Sort Sol
«Ave Maria», med Bryn Terfel
«Bist du bei mir», med Plácido Domingo
«My Tribute (To God Be The Glory)», med Oslo Gospel Choir


== Eksterne lenker ==
(en) De beste, 1986–2006 på Discogs 
(en) De beste, 1986–2006 på MusicBrainz 
(no) De beste, 1986–2006 på Rockipedia
Julen är här

Julen är här er et musikkalbum med Tommy Körberg, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Julen är här» (med Sissel Kyrkjebø)
«Gläns över sjö och strand»
«Klang min vackra bjällra»
«Ser du stjärnan i det blå»
«Minns du hans ögon»
«Julpolska»
«O, helga natt»
«Himlens hemlighet»
«Sång till Karl-Bertil Jonsson, 14 år»
«Jul, jul, strålande jul»
«Låt julen förkunna» (med Sissel Kyrkjebø)
«Frälsarbarn»


== Eksterne lenker ==
(en) Julen är här på Discogs 
(en) Julen är här på MusicBrainz 
(en) Julen är här på Spotify
Jag skulle vilja våga tro

Jag skulle vilja våga tro er et musikkalbum med Tommy Körberg, utgitt i 1993.


== Sporliste ==
«Var inte rädd»
«Jag skulle vilja våga tro»
«Gud, du gick bort»
«Reflektion»
«De blomster som i marken bor»
«Någon du känner»
«Högt i stjärnehimlen»
«Du som går före oss»
«Nu sjunker bullret»
«Blott i det öppna»
«Mina döda timmar»
«Jag behövde en nästa»
«Jag kom inte hit för att jag tror»
«Innan natten kommer»


== Eksterne lenker ==
(en) Jag skulle vilja våga tro på Discogs
Ravaillac

For Henrik IV av Frankrikes morder, se François RavaillacRavaillac er et musikkalbum med Tommy Körberg, utgitt i 1994.


== Sporliste ==
«Jag tänker en ljuvlig tanka»
«Poesialbumet»
«Vals i Mejram»
«Min vind är din»
«En längtan för längtans skull»
«I Tistelby och Gråhult»
«Har du någonsin hört någon spela..»
«Tusenskönan från Åskloster»
«Ravaillac»
«Vem är den filuren»
«Operabaren lin Memoriam»
«Röda höst»
«Den glade korvstopparen»
«Nattens ensamhet»
Gränslös – det bästa

Gränslös – det bästa er en samleplate med Tommy Körberg, utgitt 23. mai 2003.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Den första gång jag såg dig»
«Släpp fångarne loss»
«Judy, min vän»
«Som en bro över mörka vatten»
«Himlen är oskyldigt blå»
«Drömmen om Elin»
«Ack Värmeland, du sköna»
«Jag kom inte för att jag tror»
«Sol på jorden»
«Sök dig till Bergen»
«Stad i ljus»
«Jag vill ha dig här»
«Brinn»
«Sometimes»
«Winner Takes it All»
«Where Do We Begin»
«Likgiltigheten är en form»
«Nature Boy»
«Anthem»
«Somebody's Taken Maria Away»


=== CD 2 ===
«Min barndom»
«Nu har jag fått den jag vill ha»
«Familjelycka»
«Led hans väg»
«Vid Molins fontän»
«Konsten att vara vacker»
«Can't Buy Me Love»
«En valsmelodi»
«Min vind är din»
«Ravaillac»
«Såsom jorden väntar (fäbodpsalm från Mora)»
«Tankar»
«Fattig bonddräng»
«Luffarvisan»
«Trubbel»
«Kärlek ingen ville ha»
«Han har ihop det med min fru»
«Gamla älskares sång»
«I mitt hjärtats land» («Anthem» på svensk)


== Referanser ==
Norsktopper 1985: Originale norske artister

Norsktopper 1985: Originale norske artister er et samlealbum med diverse artister, utgitt i 1985.


== Sporliste ==
Bobbysocks: «Go on Shaikin»
Creation: «Blue Sky»
Hilde Heltberg: «En sang om deg»
Vazelina Bilopphøggers: «Rolf Paulsen nr. 9»
Anita Skorgan: «Hvor er du nå»
Jannicke: «Mammy»
Rainbow: «Kjære kong Olav»
Beate Jacobsen: «Like a River»
New Drama: «Dynamite»
Claudia Scott, Ottar «Big Hand» Johansen og Casino Steel: «Such a Shame»
Magonsæte

Magonsæte var et mindre underkongedømme av det større angelsaksiske kongedømmet Mercia, antatt å ha hatt sammenfallende grenser med bispedømme Hereford.
Det engelske området Pengwern ble erobret av Oswiu av Northumbria i 656 i den tiden da han var overherre over Mercia. Vestlige Pengwern ble deretter okkupert av angleske grupper. En gruppe etablerte seg i den gamle romerske byen Magnis eller Caer Magon, dagens Kenchester i nærheten av Hereford.Underkongedømmet Vestlige Hecani eksisterte på slutten av 600-tallet og begynnelsen av 700-tallet. Her er tre herskere kjent: Merewalh, Mildfrith, og Merchelm. Ved slutten av 700-tallet synes det som regionen har blitt lagt direkte inn under Mercia, kanskje som Westerna, og ble kjent som Magonsæte på 800-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«The Origins and Growth of Hereford», Opprinnelsen og framveksten av Hereford, Archaeology Data Service.
Narum (gruppe)

Narum er en norsk country/vise-trio fra Eina på Toten bestående av søskene Benedikte Narum Jenssen (vokal, gitar), Jon Anders Narum (gitarer) og Lars Christian Narum (orgel og piano). 
Trioen ga ut sitt første album Samma hen du fær i 2009 med tekster på Toten-dialekt. Lars Christian Narum, som også blant annet spiller tangenter for Hellbillies, har laget all tekst og musikk til albumet, mens Jon Anders Narum har produsert utgivelsen. Foruten søsknene, bidrar også Bjørn Holm (bass, kor) og Håvar Gjestvang (trommer) på albumet. For utgivelsen ble bandet nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen viser, mens Lars Christian Narum ble nominert til klassen populærkomponist foran samme utdeling. 22. november 2010 ga de ut sitt andre album Ælt som var søkk borte. For albumet vant de Spellemannprisen 2010 i klassen viser.


== Diskografi ==
Samma hen du fær (2009)
Ælt som var søkk borte (2010)
Sol og regn og ælt (2012)
Heme (2014)


== Referanser ==
Nasal vokal

En nasal vokal er en vokal som produseres ved at velum åpnes, slik at lufta passerer både gjennom nesa og munnen. Den andre typen vokal er den orale, det vil si den «vanlige» vokalen uten nasalisering. I begge tilfellene går luftstrømmen gjennom munnen, men når man produserer en nasal vokal, går den i tillegg gjennom nesa.
I de fleste språk farges en vokal som forekommer umiddelbart før eller etter en nasal konsonant slik at også vokalen i en viss grad blir nasal, selv om taleren selv vanligvis ikke er oppmerksom på dette. Dette gjelder blant annet i norsk, når en vokal før n, m eller ng får en nasal kvalitet som er tydelig i en fonetisk analyse. Det er imidlertid ikke noe fonemisk skille i norsk mellom orale og nasale vokaler.
I for eksempel portugisisk og fransk derimot, er nasale vokaler betydningsskillende. I de franske ordene beau /bo/ «vakker» og bon /bõ/ «god» er hovedforskjellen i uttalen hovedsakelig den at vokalen i det andre ordet er den nasale varianten av vokalen i det første ordet.


== Ortografi ==
I språk som skrives med det latinske alfabetet, kan en nasal vokal indikeres av en påfølgende nasal konsonant (n eller m), som ikke selv uttales, slik som tilfellet er i portugisisk og fransk. Andre måter er å bruke diakritiske tegn. I portugisisk bruker man tilde, tegnet ~, på ã, õ. I polsk og navajo brukes det en «krok» under bokstaven, kalt ogonek, som i ą, ę. I katalansk vises ikke alltid nasaliseringen i skrift; den grave aksenten eksempelvis i ordet català [katalã] (dvs. «katalansk») er bara et betoningstegn. I det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA) markeres nasale vokaler med en tilde over symbolet til den underliggende vokalen (som i det portugisiske skriftspråket).


== Eksempelspråk ==
Språk som har fonemiske nasale vokaler, er blant annet:

Albansk
Bengali
Bretonsk
Bribri
Choctaw
Fransk
Guaraní
Gujarati
Haitisk kreol
Joruba
Katalansk
Mandarin
Marathi
Navajo
Nepalsk
Polsk (i de fleste dialekter)
Portugisisk
Punjabi
Telugu
Urdu
Älvdalsk


== Eksterne lenker ==
Fonetikksimulator av hvordan lyder lages (multimedia)
Æðey

Æðey (Ærøy på norsk) er den største øyen i Ísafjarðardjúp på Island, like nedenfor fjellet Snæfjallaströnd. Øyen har fått navn etter ærfuglene(æðarvarp på islandsk) som er å finne her. I tillegg er det store lundefuglkolonier på øyen og også mange andre fuglearter.
Æðey er 2,2 km lang og 0,8 km bred. Med et flateinnhold på 1,26 km² er den største øyen i fjorden. Øyen er forholdsvis lav og er bare 34 meter over havet på det høyeste. Den er frodig og dekket av gras. Øyen har vært bebodd siden middelalderen, og selv i dag er det en gård på den. Dun fra ærfugl er en viktig inntektskilde.
Siden 1946 har det vært en værstasjon her. 
Om sommeren er det en regelmessig skipsforbindelse med Ísafjörður.


== Referanser ==
Liste over øyer i Estland

Dette er en liste over øyer i Estland . Det finnes 1521 øyer. Dette er ikke en komplett liste.


== Største øyer ==
1) Kassari blir noen ganger regnet som en del av Hiiumaa.


== A ==
Abruka – Adralaid – Aegna (Wulf) – Ahelaid – Aherahu (Atla) – Aherahu – Ahessäär – Ahtra – Aksi – Allirahu (Kõiguste) – Allirahu (Pihtla) (Väike-Prangli) – Allirahu – Allu – Alumine Vaika – Anekäbrud – Ankrurahu – Annilaid (Anõlaid) – Antsulaiud – Anulaid – Auklaiust


== E ==
Eerikukivi – Eerikulaid – Elmrahu – Esirahu


== G ==
Gretagrund


== H ==
Hanemaa – Hanerahu – Hanikatsi laid – Hara – Harilaid, utenfor Vormsi – Harilaid, utenfor Saaremaa – Härjakare – Härjamaa – Heinlaid (Kõiguste laht) – Heinlaid (Väinameri) – Hellamaa rahu – Hiiumaa (Dagö) – Hobulaid – Hõralaid – Hülgelaid – Hülgerahu


== I ==
Imutilaid – Innarahu


== J ==
Juksirahu


== K ==
Kadakalaid – Kaevatsi laid – Kahtla laid – Kajakarahu – Käkimaa – Käkirahu – Kakralaid – Kakrarahu – Karirahu – Kassari – Kasselaid – Keri (Kokskär) – Keskmine Vaika – Kesselaid – Kihnu (Kynö) – Kitselaid — Koerakuiv – Kõinastu – Koipsi – Kõrgelaid – Kõrksaar – Kõverlaid – Kreenholm – Kriimi laid – Kräsuli –  Kuivarahu – Külalaid – Kullilaid – Kullipank – Küllisäär – Kumari – Kungli – Kunnati laid – Kuradisäär – Kurgurahu


== L ==
Laasirahu – Laidu – Läkumätas – Langekare – Leemetikare – Liia – Liisi – Liivakari – Linnusitamaa – Loonalaid – Luigerahu


== M ==
Maakrirahu – Manilaid – Mardirahu – Maturahu – Mihklirahu – Mohni – Mondelaid – Muhu (Moon) – Munaderahu – Munasaar – Mustarahu – Mustpank – Mustpank (Vaika)


== N ==
Nabralaid – Naissaar (Nargö) – Naistekivi maa – Ninalaid – Noogimaa – Nootamaa– Nosurahu


== O ==
Öakse – Oitma – Ojurahu – Öörahu – Orikalaid – Osmussaar (Odensholm)


== P ==
Paelaid – Pakri Islands (Rågöarna) – Pakulaid – Papilaid – Papirahu – Pasilaid – Pedassaar – Pihanasu – Pihlakare – Pihlalaid – Piirissaar – Pikknasv – Piskumadal – Põdvalaid – Põiksäär — Prangli (Vrangö) – Pühadekare – Puhtulaid – Puningalaid


== R ==
Rammu – Rannasitik – Riinurahu –  Ristlaid – Rohurahu – Rohusi saar – Rooglaid – Ruhnu (Runö) – Rukkirahu – Rusulaid


== S ==
Saare ots – Saaremaa (Ösel) – Saarnaki laid – Salava – Sangelaid – Seasaar – Selglaid – Sepasitik – Sillalaid – Sipelgarahu – Sitakare – Sokulaid – Sõmeri — Sorgu – Suuregi laid – Suurepoldi – Suurlaid – Suur-Pakri (Västerö) – Suurrahu 


== T ==
Taguküla laid – Täkulaid – Täkunasv – Tarja – Tauksi – Telve – Tiirloo – Tondirahu – Tondisaar


== U ==
Udrikulaid – Uhtju saar — Uhtju saared – Ülemine Vaika island – Ulkkari – Umalakotid – Umblu – Urverahu – Uuluti laid – Uus-Nootamaa


== V ==
Vahase – Vahelmisrahu – Vaika islands – Väike-Pihlakare – Väike-Tulpe – Väike-Pakri (Österö) – Vaindloo – Valgerahu – Vareslaid (Käina Bay) – Vareslaid (Väinameri) – Varesrahu – Vasikakuiv – Vasikalaid – Vassiklaid – Vesiloo – Vesitükimaa – Vesitükimaa islets – Viirekare – Viirelaid – Vilsandi – Vissulaid – Vohilaid – Võilaid – Võrgukare – Vormsi (Ormsö)


== Se også ==
Liste over øyer i Østersjøen
Liste over øyer
Gråmannhus-visa

«Gråmannhus-visa» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i 1956 i sin visespalte i «Magasinet for alle». Han skriver at dette er en meget gammel vise, og en av de mest brukte bygdevisene i Telemark. 


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Slåttevise

«Slåttevise» er et skillingstrykk. Alf Prøysen samlet denne inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956, og innsenderen forteller at han lærte visa i 1902 av en kamerat fra Härjedalen, så denne gjengivelsen er overlevert muntlig. Visa er også med i boken De gamle visene med Alf Prøysen, utgitt på Forlaget For Alle i 1973 med forord av Nils Johan Rud.


== Teksten ==


== Referanser ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, 1973
Det var i fjor jag tjente som dreng

«Det var i fjor jag tjente som dreng» er et skillingstrykk som sto i «Arbeider-Magasinet» i 1930. Alf Prøysen tok den også med i visespalten sin i 1956 i «Magasinet for Alle». Skillingsvisen var velkjent for Prøysen også, og han skriver at hjemme på Ringsaker gikk visa bare under navnet «Visa hass Tater-Hjalmar».


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Skjálfandi

Skjálfandi er en bukt nord på Island. Navnet betyr «skjelvende» på norsk og kan referere til jordskjelv som oppstår ganske ofte i området. Dei fleste jordskjelvne er derimot for svake til at de kan merkest. 
Bukten ble opprinnelig dannet av isbreer og to elver munner ut i den: Skjálfandafljót, som er en breelv og Laxá som er en ferskvannselv. Laxá er kjent for laksen som finns her (lax betyr laks på norsk) og deler av elven er vernet av Ramsar-konvensjonen.
Det største stedet i Skjálfandi er Húsavík, som ligger på andre siden for Kinnarfjöll, fjellkjeden på andre sida av bukten og som er dekket av snø året rundt. Den høyeste toppen her er på rundt 1 100 meter. Som de fleste fjell på Island har de vulkansk opprinnelse. 
Bukten er kjent for de mange hvalartene som stundom held til her. Det er lettest å observere disse på hvalsafari fra Húsavík.
Den svenske vikingen Gardar Svavarsson var den første europeeren som bosette seg på Island, rundt 860. Han bygde et hus Skjálfandi, men var her bare ett år før han forlot Island igjen. 


== Eksterne lenker ==
Bilde av havnen i Húsavík
Faxaflói

Faxaflói er en bukt sørvest på Island mellom halvøyene Snæfellsnes og Reykjanes.
Hovedstaden på Island, Reykjavík, ligger på sørsiden av bukten. Fra Reykjavik er det mulig å se halvøyen Akranes i nordøst og til og med Snæfellsjökull som er 120 km borte. 
Faxaflói har alltid vært en næringskilde for folk som har bodd langs kysten her. I tidligere tider reiste fiskere ut i småbåter for å fiske nær kysten. I dag er skipene mye større, men må lengre til havs for å fange fisk. 

Like nord for Reykjavík i Kollafjörður ligger den vesle øyen Viðey. Den har vært bebodd siden 1943, men en har vist at det også har bodd folk her tilbake til 900-tallet. På 1100-tallet ble det bygget et kapell her og et kloster ble grunnlagt i 1225 og eksisterte fram til reformasjonen på slutten av 1500-tallet. Øyene og restene av bosettingen kan besøkes ved å ta båt fra havnen i Reykjavik.
Dušan Kállay

Dušan Kállay (født 19. juni 1948 i Bratislava) er en slovakisk grafisk designer og illustratør av bøker, særlig barnebøker.
Han er utdannet fra Billedkunstakademiet i Bratislava (Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave) 1966–72, og har senere undervist ved akademiet siden 1990, som leder av avdelingen for fri grafisk kunst og bokillustrasjoner. 
Bokillustrasjoner er en sentral del av hans virksomhet, og mer enn 200 utgaver med hans illustrasjoner er utgitt. Hans verk har blitt presentert på mer enn 100 utstillinger.
Han mottok gulleplet på Biennalen i Bratislava i 1973, 1975 (for illustrasjoner til Alice i Eventyrland), og en hedersutmerkelse fra Biennalen i 1993. Han mottok H.C. Andersen-prisen for illustrasjoner 1988.
Blant hans arbeider kan regnes 1001 natt og H.C. Andersens samlede eventyr i 3 bind, som han laget sammen med sin kone Kamila Štanclová 2001–05.
The works of Dušan Kállay are a final form of an absolute visual seeing and perception of the world supported by an extraordinary imagination and sense for fantasy applied in bizarre compositions of figures, animals and birds in a labyrinth of endless twisted structures documenting both the playfulness and a mysterious character of the artist


== Referanser ==
Tage Skou-Hansen

Tage Skou-Hansen (født 12. februar 1925 i Fredericia, død 11. november 2015) var en dansk forfatter. Han vokste opp i Vestjylland. Etter å ha studert sammenlignende litteraturhistorie ved Aarhus Universitet arbeidet han i noen år som lærer.
Skou-Hansen debuterte i 1957 med romanen De nøgne træer og ga senere ut en lang rekke bøker. Han mottok Det Danske Akademis Store Pris i 1978 og var medlem av Det Danske Akademi fra 1982.


== Bibliografi - utvalg ==
Fornægteren, 1952
De nøgne træer, 1957
Dagstjernen, 1962
På den anden side, 1965
Det midlertidige fællesskab, 1969
Medløberen, 1973
Den hårde frugt, 1977 (Kritikerprisen)
Over stregen, 1980 (De Gyldne Laurbær)
Frit løb, 2000
Historien om Aksel, 2001
Indhentet af erindring, 2003


== Priser og legater ==
1963 –  Louisiana-Prisen
1970 –  Det Anckerske Legat
1972 –  Jeanne og Henri Nathansens Minnelegat
1975 –  Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
1976 –  Otto Rungs Forfatterlegat
1977 –  Kritikerprisen (dansk)
1978 –  Det Danske Akademis Store Pris
1979 –  Søren Gyldendal Prisen
1981 –  De Gyldne Laurbær
1982 –  Medlem av Det danske Akademi
1987 –  Egholtprisen
1988 –  Blicherprisen
1988 –  Martin Andersen Nexø-legatet
1992 –  Otto Benzons Forfatterlegat
1994 –  Drassows Legat
1997 –  Edvard Pedersens Biblioteksfonds Forfatterpris
1997 –  Leo Estvads Legat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tage Skou-Hansen på Internet Movie Database 
(da) Tage Skou-Hansen på Filmdatabasen 
(da) Tage Skou-Hansen på danskefilm.dk 
(en) Tage Skou-Hansen hos The Movie Database 
(da) Tage Skou-Hansen på bibliografi.dk
(da) Tage Skou-Hansens bibliografi på Litteratursiden.dk
(da) «Tage Skou-Hansen (1925-2015)». Litteraturpriser.dk. Besøkt 13. desember 2020.