jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pick-Up (TV-program 1997)

Pick-up var et nordisk tv-quiz om pop- og rockemusikk som gikk på NRK1 våren og sommeren 1997. Programmet ble ledet av svenske Anders Lundin og NRKs Marit Åslein, danske Jørgen de Mylius var hoveddommer. Programmet var et samarbeid mellom de nordiske allmennkringkasterne NRK, SVT, DR, Yle og RUV. (Denne serien må ikke forveksles med Pick-Up, norsk musikalsk TV-quiz som gikk på NRK-TV sommeren 1983 og 1984).
Oppgavene i programmet var pop- og rockemusikk fra 1960-, 1970-, 1980,- og 1990-årene. Fire lag konkurrerte mot hverandre. Det norske laget bestod av Tone-Lise Skagefoss, Tor Milde og Jon Vidar Bergan. Det svenske laget vant, mens det norske tok andreplassen. Danskene havnet på tredjeplass og det finske laget på fjerdeplass. Førstepremien var et besøk til Rock & Roll Hall of Fame i Cleveland.. I finalen opptrådte den amerikanske gruppen The Lovin' Spoonful, med John Sebastian og Zal Yanovsky.
Utslagsrundene i Norge var en del av Popquiz på NRK radio i 1996, ledet av Stein Dag Jensen og produsent Jan Kranmo. TV-sendingene hadde høye seertall - mellom 350 000 og 500 000 seere i Norge. Odd Arvid Strømstad var prosjektleder og Jan Kranmo var spørsmåls-redaktør.


== Referanser ==
Panagiotis Kanellopoulos

Panagiotis Kanellopoulos (gresk: Παναγιώτης Κανελλόπουλος; født 13. desember 1902 i Patras, død 11. september 1986 i Athen) var en fremstående gresk politiker og statsminister. Han ble statsminister i Hellas, som ble avsatt av den greske militærjuntaen som hadde makten i Hellas mellom 1967 og 1974. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kanellopoulos studerte juss ved universitetene i Athen, Heidelberg og München. Kanellopoulos skrev flere bøker som blant annet omhandlet emner som politikk, juss, sosiologi og filosofi. Hans bok Jeg er født i 1402 mottok en litterær pris fra Akademiet i Athen. 


=== Politiker ===
Han tjenestegjorde som forsvarsminister i Tsouderos' regjering som hadde flyktet i eksil på grunn av den andre verdenskrigen. 
I november 1945 ble han statsminister i en kort periode, fra 1. til 22. november 1945. Etter verdenskrigen ble han minister for gjenoppbyggingen av alle skadene som hadde blitt påført landet under den andre verdenskrigen. Gjenoppbyggingen skjedde under statsminister Georgios Papandreou som da satt i en nasjonal samlingsregjering.Kanellopoulos satt også i andre ministerposter under statsministrene Alexandros Diomidis, Konstantinos Karamanlis og andre statsministre frem til 1967 da han selv på nytt ble statsminister.


=== Statsminister ===
Den 9. juli 1961 ble Kanellopoulos innsatt som visestatsminister i Konstantinos Karamanlis' regjering. 
Da ERE den 3. april 1967 trakk sin støtte til president Ioannis Paraskevopoulos' regjering, ble Kanellopoulos igjen statsminister, men bare i 18 dager. Kanellopoulos var den siste statsministeren før statskuppet som ble gjennomført av militærjuntaen avført av Georgios Papadopoulos den 21. april 1967. Etter kuppet satt han i husarrest de neste syv årene. Etter at militærjuntaen ble kastet i 1974 fikk Kanellopoulos muligheten til å bli den neste presidenten i Hellas, men han avslo denne muligheten.Han stilte til parlamentet på vanlig måte, og stilte som kandidat til statsminister, men tapte da ved valgene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnar Hering: Kanellopulos, Panajotis. In: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Band 2. München 1976, S. 334–336
Jannis Valasidis: Biographien führender Persönlichkeiten aus dem politischen Leben Griechenlands. In: Klaus-Detlev Grothusen (Hrsg.): Südosteuropa-Handbuch. Band 3: Griechenland. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 1980, ISBN 3-525-36202-1, S. 690.
Dr. Kananga

Dr. Kananga er en fiktiv person i James Bond-filmen Å leve og la dø fra 1973. Han er basert på karakteren Mister Big fra romanen med samme navn. Han ble spilt av den amerikanske skuespilleren Yaphet Kotto.
Evjetunnelen

Evjetunnelen er en kulvert/veitunnel i Sandvika i Bærum. Den 270 meter lange tunnelen er på fylkesvei 164 mellom Leif Larsens vei i øst og E16 i vest. Tunnelen har ett løp med et felt i hver retning og er overbygget med terrasseblokker.


== Se også ==
Sandviksåstunnelen
Løkkeåstunnelen
Vesttunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Gjenhør med 20 glade år!

Gjenhør med 20 glade år! er en samleplate utgitt av Kjell Vidars i 2002.


== Sporliste ==
«Veien hjem til Hadeland» (J. Christer Ericsson/Håvard Hovik), (Kjell Vidars går igjen)
«En favn med røde roser» (Benny Borg), (Kjell Vidars 7)
«Puff, den lille dragen» (Peter Yarrow/Lenny Lipton/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
«Highway Queen» (Jim Hamilton/H. Holm/Kjell Bjørklund), (Kjell Vidars 8)
«Hvem blir den neste» (Per Gunnar Jensen), (Kjell Vidars … igjen)
«Herlige fredag» (Ole Vidar Lien), (Kjell Vidars går igjen)
«Plukk en rose i din have» (Benny Borg), (Kjell Vidars 9)
«Livet går videre» (Benny Borg), (Kjell Vidars 7)
«Skateboard» (Stefan Klinkhammer/Frank Farian/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
«Hvorfor» (Anderson/Carl Christian Bøyesen), (Kjell Vidars 8)
«Arven» (Per Gunnar Jensen), (Rett hjem)
«Legenden om sorte bjørnen» (J.P. Richardson/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
«Alle behøver en venn i blant» (Bengt Sundström/Fredrik Friis), (Kjell Vidars spiller Gluntan)
«Der bjørkene suser» (D. Mericante/Arne Riis), (Kjell Vidars 5)
«Hei vi er tilbake» (Benny Borg), (Hei, vi er tilbake)
«Du må ha det riktig godt» – Ka' du ha' det rigtig godt (Ole Bredahl/Bente Frithioff/Thøger Olesen/Åge Haugan), (Hei, vi er tilbake)
«Septemberbarn» (Mats Paulson/Philip Kruse), (Kjell Vidars går igjen)
«Rock'n'roll Is King» (Jeff Lynne), (Hei, vi er tilbake)
«Dere som står meg så nær» (Ole Vidar Lien), (Hjula i gang)
«Farvel til sommeren» (Lasse Berghagen/Gunnar Jørstad), (Hjula i gang)
«Per ugle» – Per Uggla (Rune Wallebom/Philip Kruse), (Kjell Vidars 5)


== Medvirkende ==


=== Kjell Vidars ===
Kjell Bjørklund - sang, gitarer
Ole Vidar Lien - sang, bass, produsent
Arne Støen - orgel, trekkspill, piano, synthesizer
Øivind Lysenstøen - sang, gitarer
Øystein Hvalby - trommer
Terje Eriksen - sang, keyboard
Asbjørn Furulund - sang, gitar
Øyvind Myhre - vokal, keyboard, trekkspill, munnspill
Jan Tore Iversen - trommer


=== Øvrige ===
Leif Hemmingsen - produsent
Anita Skorgan - kor
George Keller - kordirigent
Håvard Bratvold - orkesterarrangement
Pete Knutsen - produsent
Rune Nordal - tekniker
Rolf Kjernet - tekniker
Per Sveinson - tekniker
Tore Tambs Lyche - tekniker
Christian Wille - tekniker
Torkild Andvord/Gran Foto - fotograf
Svein Boye Andersen - fotograf
Terje Engh - fotograf
Trygve Sundbø - fotograf
Tomas Siqveland - tekniker
Tom Friberg - layout


== Eksterne lenker ==
Gjenhør med 20 glade år!
Kjell Vidars går igjen

Kjell Vidars går igjen er et musikkalbum utgitt av Kjell Vidars i 1992. Albumets cover er en parodi på The Beatles sitt cover for Abbey Road fra 1969.


== Sporliste ==
«Fra Hadeland, Je, Je, Je» (John Lennon/Paul McCartney/Bjørn Ivar Rudsengen/Ole Vidar Lien)
«En venn du kan vekke midt på natten» (Hasse Carlsson/Philip Kruse)
«Ett hundre mil fra deg» (Dwight Yoakam/Lasse Johansen)
«Herlige fredag» (Ole Vidar Lien)
«Chattanooga Choo Choo» (Harry Warren/Mack Gordon)
«Chevy Rock» (Chuck Berry/Morten Eikeri)
«Six Days on the Road» (Carl Montgomery/Earl Green)
«De aller beste åra» (Hasse Carlsson/Terje Eriksen/Ole Vidar Lien)
«Septemberbarn» (Mats Paulson/Philip Kruse)
«Veien hjem til Hadeland» (J. Christer Ericsson/Håvard Hovik)
«Okie from Muskogee» (Merle Haggard/Roy Edward Burris)
«Shinding» (Hank Marvin/Bruce Welch)
«Te dans mä Karlstadtöserna» (Erik Uppström/Rune Lindström)


== Medvirkende ==


=== Kjell Vidars ===
Kjell Bjørklund - vokal, gitarer
Ole Vidar Lien - bass, produsent
Asbjørn Furulund - vokal, gitarer
Øyvind Myhre - vokal, keyboard, trekkspill, munnspill
Jan Tore Iversen - trommer


=== Øvrige ===
Rolf Kjernet - tekniker
Tomas Siqveland - tekniker
Torkild Andvord - fotograf
Tom Friberg - layout


== Eksterne lenker ==

(en) Kjell Vidars går igjen på Discogs
Marius Watz

Marius Watz (født 14. januar 1973) er en norsk billedkunstner og grafisk designer. Han er blant annet tilknyttet Kunstnett Norge. Han er bosatt i Oslo og New York. 
Watz har studert datateknikk ved Universitetet i Oslo, og hatt en rekke utstillinger, både i Europa og i USA. Han foreleser også over emner som multimedia og grafisk design. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Marius Watz' nettsider
Om Marius Watz på cronicaelectronica.org
Storbritannia under Sommer-OL 1924

Storbritannia under Sommer-OL 1924. 239 sportsutøvere fra Storbritannia deltok i atten sporter under Sommer-OL 1924 i Paris. Storbritannia ble fjerde beste nasjon med ni gull-, tretten sølv- og tolv bronsemedaljer.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Begerblad

Et begerblad (sepal, fra latin separatus, «atskilt», og gresk petalon, «blad») er en del av en blomsten hos blomsterplantene. Begerbladene er hos de fleste planter grønne og beliggende under de ofte mer fargerike kronbladene (petalene). Hvis begerblad og kronblad er ganske like hverandre av utseende, brukes en tredje betegnelse: tepal. Når blomsten er i knopp, omslutter og beskytter som regel begerbladene de mer sårbare indre delene av blomsten. Morfologisk er begerbladene omdannede blader. Samlet kan begerbladene betegnes som begeret (calyx) og utgjør sammen med krona (corolla) blomsterdekket (periant). Blomsterdekket utgjør de ytre kretsene av sterile blomsterdeler i blomsten. 
Antallet begerblad utgjør plantens «tallighet» (merositet). Dette tallet er et konservativt trekk i blomsterplantenes evolusjon og er felles for store evolusjonære grupper: Tofrøbladete har som regel fire eller fem, mens enfrøbladete bare unntaksvis har noe annet enn tre (eller multiplum av tre). 
Begerbladenes form varierer mye mellom plantefamilier. De kan være svært redusert, som hos grasfamilien eller korgplantefamilien. Hos noen familier er begerbladene sammenvokst, helt eller delvis, og danner et begerrør, som hos flere arter i nøkleblomstfamilien.
Værmerke

Værmerke er varsel av været knyttet til mer eller mindre sikre tegn i naturen. Utsagnene om hvordan været vil bli er basert på akkumulert folklig erfaring. og på rene iakttakelser. Utsagnene uttrykkes gjerne i en form det er lett å huske, for eksempel ved at de går på rim. Ofte opereres det også med årsakssammenhenger mellom vidt forskjellige fenomener, som strengt tatt ikke har noe med hverandre å gjøre.


== Geografiske forskjeller ==
Likelydende utsagn kan ha stikk motsatt fortegn fra det ene sted til det annet. Noen steder heter det at hvis hundedagene går inn med regn, skal det regne i 40 dager. Andre steder at det vil føre til pent vær: «Går hundedagene inn med vete går de ut med hete». «Austa glette gir våt hette, vesta klare vil lenge vare» gjelder eksempelvis bare for områder som har skjerming mot vest og ligger åpent mot øst.


== Værmerker etter dyr ==
De fleste dyr er mer vare for været enn hva mennesker er, og registrerer og endrer adferd etter trykkforandringer i lufta. Hvis hestene stikker hodene sammen, sauene trekker ned fra fjellet, eller svalene flyr lavt, varsler det regn. Her høster mennesket nyttig informasjon ved å ha observert hvordan dyrene reagerer. Slikt ble regnet som både gode og pålitelige varsler.


== Varsler etter naturen ==
Regn og fuktighet skaper optiske opplevelser, som en ring rundt månen, eller som det heter i et rim: Går sola ned i en sekk, står den opp i en bekk. Dvs. om sola går ned i mørke skyer, blir det regn morgenen etter. Statistisk sett holder det som oftest mål. Er det skyer i anmarsj om kvelden så er det selvfølgelig en stor mulighet for at ansamlingen av skyer vil vedvare, og at en våkner opp til nedbør dagen derpå.


== Varsler på spesielle merkedager ==
Været på spesielle kalenderdager er gjerne knyttet til langtidsvarsler. Slik været er på første nyttårsdag gir en pekepinn om hvordan hele året vil arte seg. Foruten de ovennevnte hundedagene er også de dagene en snur primstaven fra vinter- til sommerside og vice versa (14. april og 14. oktober), mikkelsmess (29. september) og mortensgås (11. november), merkedager som en mente var bestemmende for været i lang tid fremover. 


== Arrangerte spådommer ==
Spesielt i romjula var det vanlig å ta merker av ulike gjenstander. En skikk var å ta inn et rognebærtre og tolke vær og årsvekst av om det skyter knopper eller ikke.
Konkrete forløp knyttet til været har en tendens til å gjenta seg, og dette var jo de mest sikre målingene en kunne oppdrive før de meteorologiske måleinstrumentene ble oppfunnet. For øvrig er det knyttet atskillig ønsketenkning til værmerkene, og de ble derfor gjerne også manipulert til å gi det beste resultat, slik at vardelet ikke ble en modell av, men en modell for hvordan fremtiden skulle arte seg.
Kronblad

Et kronblad (petal, fra gresk petalon, «blad») er en del av blomsten hos blomsterplantene. Kronbladene er som regel fargerike og befinner seg innenfor begerbladene (sepalene). Hvis begerblad og kronblad er ganske like hverandre av utseende brukes en tredje betegnelse: tepal. Morfologisk er kronbladene omdannede blader. Samlet betegnes kronbladene som krona (corolla) og utgjør sammen med begerbladene (calyx) blomsterdekket (periant). Blomsterdekket utgjør de ytre kretsene av sterile blomsterdelene i blomsten. Som regel er kronbladene fargerike og ofte relativt store og deres viktigste oppgave er å virke som tiltrekning for pollinatorer. Hos vindpollinerte arter som gras og starr der slik reklame ikke er nødvendig er kronbladene enten svært reduserte eller små og grønne.
Antallet kronblad representerer plantens «tallighet» (merositet). Dette tallet er et konservativt trekk i blomsterplantenes evolusjon og er felles for store evolusjonære grupper: Tofrøbladete har som regel fire, fem eller flere, mens enfrøbladete bare unntaksvis har noe annet enn tre (eller multiplum av tre). 
Kronbladenes form og farge varier mye mellom plantefamilier. Hos noen familier er kronbladene helt eller delvis sammenvokst, og krona kan utgjøre et kronrør som hos mange arter i nøkleblomstfamilien og klokkefamilien.
Deltakermodellen

Deltakermodellen er en skjermingsmetode for beskatning av deltakerliknede selskaper (ansvarlig selskap, kommandittselskap, indre selskap, partrederi og stille deltakere) i Norge. Modellen ble innført fra og med 2006 og var et ledd i skattereformen av 2006.
Formålet med deltakermodellen er å skjerme risikofri avkastning av den investerte kapitalen fra beskatning ved uttak.
Ved fastsettelse av alminnelig inntekt settes deltakers overskudd eller underskudd på deltakelsen til en andel av selskapets overskudd eller underskudd. Når personlig deltaker mottar utdeling fra selskapet, skal det beregnes et tillegg i alminnelig inntekt. Tillegget settes til verdien av utdelingen, fratrukket overskuddsandel multiplisert med deltakerens skattesats for alminnelig inntekt og skjermingen. Skjermingsfradraget settes til skjermingsgrunnlaget multiplisert med skjermingsrenten. Skjermingsgrunnlaget er summen av netto kostpris for selskapsandelen, anskaffelseskostnader og deltakerens innskudd i selskapet og tillagt ubenyttet skjerming for tidligere år.


== Se også ==
Aksjonærmodellen
Fritaksmetoden
Foretaksmodellen


== Referanser ==


== Litteratur ==
NOU 2003: 9 Skatteutvalget
St.meld. nr. 29 (2003-2004) Om skattereform
NOU 2005: 2 Uttaksutvalget
Ot.prp. nr. 92 (2004-2005) Om lov om endringer i skatte- og avgiftslovgivingen mv.
Tamirat Layne

Tamirat Layne (født i 1955 i Addis Abeba) er en politiker og statsmann fra Etiopia. I løpet av 1980-tallet var han leder for det etiopiske partiet People's Democratic Movement (forløperen til Amhara National Democratic Movement). Dette var en av grupperingene som kjempet mot den etiopiske diktatoren Mengistu Haile Mariam i den etiopiske borgerkrigen som begynte på 1960-tallet.
Da Mengistu ble styrtet i 1991, ble Layne en av de tre mennene innen EPRDF / TPLF-militærjuntaen som tok over styringen av landet. Han ble etterfulgt som statsminister av Meles Zenawi i 1995.
Tamirat Layne satt i fengsel i 12 år av en tiltenkt straff på 18 års fengsel etter at en domstol i Etiopia fant ham skyldig i korrupsjon og store underslag. Han ble løslatt den 19. desember 2008. Retten uttalte at det var hans gode oppførsel under soningen i fengselet som var årsaken til hans løslatelse.
Etter den tid har hele hans familie emigrert til USA og Tamirat Layne har siden han ble fengslet konvertert til religionen evangelisk kristendom og han har annonsert at han ikke ville delta i noen politisk organisasjon lengre, men snarere tjene Jesus Kristus og bestrebe seg til det beste for sitt folk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Paralympiske vinterleker 2014

Se også: Vinter-OL 2014Paralympiske vinterleker 2014 (eller Vinter-PL 2014) ble arrangert i Sotsji i Russland og var de 11. paralympiske vinterleker.
IOC valgte i 2006 tre byer som skulle fortsette prosessen med å lage bedre søknader. IOC valgte 4. juli 2007 vertsnasjonen Russland på IOC-kongressen i Guatemala.  


== Kalender ==


== Medaljestatistikk ==
   *   Vertsnasjon (Russland)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 2014 Winter Paralympics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Sotsji: Sotsji 2014
IPCs resultatarkiv
Penola

Penola er en landsby som ligger 388 km sørøst for Adelaide, midt i hjertet til en av  Sør-Australias mest produktive vinområder. Coonawarra ligger like nord for Penola, og er berømt for kvaliteten på sin rødvin. Byen er også kjent som en sentral by i livet til Mary MacKillop, den første australier som blir erklæret som helgen, som sammen med Julian Tenison Woods etablerte den første katolske gratisskolen i 1866. Ved å bruke Wodds/MacKillop systemet for utdanning: St. Joseph's School. I Penola etalerte Woods og MacKillop 'hennes' nonneorden, Sisters of St Joseph of the Sacred Heart. Ordenen, som også er kjent som Josephites' eller 'Brown Joeys' jobber fremdeles med fattige og trengende over hele verden.


== Referanser ==
Alla sensile

Alla sensile, også skrevet a zenzile, er et italiensk system for årearrangementet på en galei i middelalderen som skal ha vært spesielt populært i Venezia fram til begynnelsen på 1500-tallet. Ordene betyr «den enkelte måten», hvilken beskrevet årearrangementet på galeien med én roer per åre.
De første italienske galeiene i middelhavet var biremer med utgangspunktet i den bysantinske dromonen. Det er ikke presist kjent når de første monoremer dukket opp med det nye systemet om hvordan å arrangere roere og årene, men den tidligste avbildningen av et slik fartøy med ét nivå er funnet på den genovesiske krøniken fra år 1099. Det neste beviset på dette er fra ca. 1300, ved dette tidspunktet var biremen forlengst erstattet av monoremen som den nye galeitypen. Innføringen av den nye utriggeren kalt apostis i løpet av 1200-tallet gjorde det mulig å smelte sammen de to separate nivåer og redusere mellomrommet mellom årene.
To roere ble deretter satt på den samme skråstilte benken som sluttet mot gangbroen kalt corsia midt på det forhøyet skroget med hver sin åre som ble festet med tollepinner på den utstikkende utriggeren. En slik utrigger er en åpen konstruksjon med utstikkende bjelker fra relingen som stoppet mot en langsgående bjelke (postiza). Over denne bjelken hendt det at skjold eller vegg av tre var reist som vern mot prosjektiler med åpninger for årene.
Dette systemet ble bare brukt av sjømakter i Europa med tilgang på frivillige og godt trente mannskap med lederrollen gitt til den innerste roeren, remo pianér nærmeste gangbroen, som bestemte takten for gruppen som måtte samordne deres bevegelser. Dette systemet gjorde det mulig å ha tre, deretter fire, og til slutt fem roere i den samme gruppen med hver sin åre. Den innerste åren var den lengste av årene i gruppen.
Det ble avløst av det mye enkelte årearrangementet med flere menn per åre i løpet av 1500-tallet, Venezia var en av de siste sjømaktene som oppgav det eldre årearrangementet. Med «a scaloccio» systemet ble det mulig å bruke utrente personell som slaver med færre komplikasjoner, spesielt etter år 1550.


== Se også ==
A terzaruolo
A scaloccio


== Litteratur ==
John Morrison The Age of the Galley Conway`s History of the ship 1995 ISBN 0-85177-554-3
Austrochilidae

Austrochilidae er en familie av edderkopper som tilhører gruppen Araneomorphae. Den er en svært sørlig gruppe som bare er kjent fra det sørligste Sør-Amerika og fra Tasmania.


== Utseende ==
Store, svært langbeinte edderkopper. Den tasmanske arten Hickmania troglodytes har en kroppslengde på opptil 20 mm, og beinspennet kan nå hele 18 centimeter. Hannene er mindre med forholdsvis lengre bein en hunnene. De har to par boklunger som synes som lyse flekker på undersiden av bakkroppen.


== Levevis ==
Artene i Austrochilinae lever i sørlige skoger i Chile og Argentina, mens Hickmania troglodytes lever i huler og underjordiske ganger på Tasmania, der den kan være ganske tallrik rundt huleåpningene. Denne store, svært langbeinte edderkoppen har en uvanlig lang levetid for en araneomorf edderkopp, enkelte individer kan leve i flere ti-år. De spinner nett som kan være over en meter i diameter. Hos i alle fall noen av artene lever det små, kleptoparasittiske edderkopper i nettene som snylter på den store edderkoppene og spiser av deres bytte.


== Systematisk inndeling ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Overfamilie Austrochiloidea
Familie Austrochilidae Zapfe, 1955
Underfamilien Austrochilinae
Slekten Austrochilus Gertsch & Zapfe, 1955
Austrochilus forsteri Grismado, Lopardo & Platnick, 2003 — Chile
Austrochilus franckei Platnick, 1987 — Chile, Argentina
Austrochilus manni Gertsch & Zapfe, 1955 — Chile
Austrochilus melon Platnick, 1987 — Chile
Austrochilus newtoni Platnick, 1987 — Chile
Austrochilus schlingeri Platnick, 1987 — Chile
Slekten Thaida Karsch, 1880
Thaida chepu Platnick, 1987 — Chile
Thaida peculiaris Karsch, 1880 — Chile, Argentina
Underfamilie Hickmaniinae
Slekten Hickmania Gertsch, 1958
Hickmania troglodytes (Higgins & Petterd, 1883) — Tasmania


== Eksterne lenker ==
(en) Austrochilidae i Encyclopedia of Life 
(en) Austrochilidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Austrochilidae hos ITIS 
(en) Austrochilidae hos NCBI 
(en) Kategori:Austrochilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Austrochilidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Hickmania troglodytes
Bilde av Thaida sp.
Bilder av Austrochilus sp.