jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eva Kvelland

Eva Kvelland (født  1980) er en norsk tidligere politiker (V). Hun kommer fra Mandal i Vest-Agder og flyttet senere til Kristiansand. Hun har tidligere vært kommunikasjonsrådgiver i PR-byrået Ordkraft og kommunikasjonssjef i Stine Sofies Stiftelse. I dag er hun direktør for marked og kommunikasjon i Sparebanken Sør. 
Hun har en mastergrad i offentlig politikk og ledelse fra Universitetet i Agder, og har også vært doktorgradsstipendiat ved samme universitet. Hun har tidligere vært medlem av Venstres sentralstyre og landsstyre. Fra 1999 og frem til 2010 var hun medlem av bystyret i Mandal, og var fra 2011 til 2015 bystyremedlem i Kristiansand. Tidligere har hun vært politisk rådgiver for Lars Sponheim (2004–2005) og generalsekretær i Norges Unge Venstre (2001–2003). Hun har også en rekke styreverv bak seg, blant annet fra Ordkraft, Sørlandet Sykehus HF, LNU, Europabevegelsen og Sørlandets Kompetansefond.
Eva Kvelland er en aktiv skribent, og har blant annet vært fast spaltist i Fædrelandsvennen og Kommunal Rapport.
Simpleks

Simpleks innen data- og telekommunikasjon er overføring av data én vei over et kommunikasjonsmedium. Et eksempel på dette er radio- og TV-kringkasting.
Dette skiller seg fra duplekskommunikasjon, hvor overføring av data kan skje i begge retninger.
Byavis

Byavis kan sikte til:

Bergen Byavis
Byavisa Drammen
Lillehammer byavis
Byavisa (Trondheim)
Ephraïm Inoni

Ephraïm Inoni (født 16. august 1947) er en politiker fra Kamerun som var statsminister i Kamerun mellom 2004 og 2009. Han var i lang tid rådgiver for president Paul Biya, og han var medlem av det regjerende politiske partiet Kameruns People's Democratic Movement (RDPC). Han ble utnevnt til stillingen som statsminister av Paul Biya den 8. desember 2004 og han ble tatt i ed den sammen dagen. 
Han jobbet ved den kamerunske ambassaden i USA fra 1982 til 1984, var ansatt I Finansdepartementet mellom 1984 og 1988. Han ble senere tildelt stillingen som utenriksminister I Kamerun den 9. april 1992 og deretter var han visegeneralsekretær for formannskapet fra 27. november 1992. Han tjenestegjorde i den sistnevnte stillingen frem til han ble tildelt utnevnelsen som den neste kamerunske statsminister i desember 2004.
President Paul Biya avskjediget Inoni fra hans stilling som statsminister den 30. juni 2009 og utnevne isteden Filemon Yang til å erstatte ham som den neste statsministeren i Kamerun. Noen offisiell forklaring på byttet av statsminister ble ikke gitt.
15. juni-erklæringen

15. juni-erklæringen er en felles erklæring signert av daværende statsledere i Sør-Korea og Nord-Korea under et koreansk toppmøte i Pyongyang 15. juni 2000.
Ifølge erklæringen, som mange anså som et skritt mot en koreansk gjenforening, ble det planlagt fire kommende møter på ministernivå i Pyongyang, Seoul og Jejuøya fra juli til desember 2000. Disse skulle også involvere Røde Kors for blant annet å organisere de planlagte familiegjenforeningene.
Erklæringens engelske versjon lyder:
"True to the noble will of all the fellow countrymen for the peaceful reunification of the country, Chairman Kim Jong-il of the National Defence Commission of the Democratic People’s Republic of Korea and President Kim Dae-jung of the Republic of Korea had a historic meeting and summit talks in Pyongyang from June 13 to 15, 2000.
"The heads of the north and the south, considering that the current meeting and summit talks, the first of its kind since the division of the country, are events of great importance in promoting mutual understanding, developing inter-Korean relations and achieving peaceful reunification, declare as follows:

"The North and the South agreed to solve the question of the country’s reunification independently by the concerted efforts of the Korean nation responsible for it.
"The North and the South, recognizing that the low-level federation proposed by the North and the commonwealth system proposed by the South for the reunification of the country have similarity, agreed to work together for the reunification in this direction in the future.
"The North and the South agreed to settle humanitarian issues as early as possible, including the exchange of visiting groups of separated families and relatives and the issue of unconverted long-term prisoners, to mark August 15 this year.
"The North and the South agreed to promote the balanced development of the national economy through economic cooperation and build mutual confidence by activating cooperation and exchange in all fields, social, cultural, sports, public health, environmental and so on.
"The North and the South agreed to hold an authority-to-authority negotiation as soon as possible to put the above-mentioned agreed points into speedy operation."President Kim Dae Jung invited Chairman Kim Jong Il of the DPRK National Defence Commission to visit Seoul and Chairman Kim Jong Il agreed to do so at an appropriate time.
"15. juni 2000
"(signert) Kim Jong-il, formann i Nord-Koreas nasjonale forsvarskommisjon.
"(signert) Kim Dae-jung, president i Sør-Korea."


== Eksterne lenker ==
Naenara
Solskinnspolitikken

Solskinnspolitikken var en sørkoreansk utenrikspolitisk plattform utviklet av den sørkoreanske presidenten Kim Dae-jung, som regulerte forholdet til Nord-Korea, i tiåret mellom 1998 og 2008. Politikken la større vekt på et fredelig samarbeid fram mot en fremtidig koreansk gjenforening, som kulminerte med et koreansk toppmøte i juni 2000.
Kim Dae-jung fikk senere samme år Nobels fredspris for tilnærmingsarbeidet.Politikken ble videreført av den nye presidenten Roh Moo-hyun, men fra 2008 da Lee Myung-bak ble valgt til president, ble tilnærmingen lagt på is og Lee la vekt på en hardere linje overfor nabolandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Terrorism Eclipses The Sunshine Policy: Inter-Korean Relations and the United States
The Cost of Sunshine Arkivert 26. juli 2008 hos Wayback Machine.
The Future of the Sunshine Policy
No sunshine yet over North Korea Arkivert 22. februar 2017 hos Wayback Machine.
Despite U.S. Attempts, N. Korea Anything but Isolated
Æresord

Æresord (fransk parole d'honneur) er en forsikring gitt med ens ære i pant om å holde et løfte. Gjennom en forsikring på ære og samvittighet godtar man at man for alltid vil regnes som æreløs (og dermed også ute av stand til å gi nye æresord) dersom man ikke holder æresløftet og oppfyller æresforpliktelsen. Et æresord er derfor et svært alvorlig løfte.

Æresord brukes spesielt innen militæret. Tradisjonelt har det vært vanlig at krigsfanger, vanligst offiserer, blir sluppet fri mot å avgi æresord om ikke igjen å gripe til våpen under den pågående krigen. Ordningen med æresord er en del av den internasjonale militærretten, som det blir forventet at begge parter holder sin del av. En krigsfange har ingen plikt til å avgi æresord og kan velge å forbli i krigsfangenskap. Ettersom kriger kan trekke ut i tid vil det likevel være gunstig for den militærmakten som har tatt krigsfanger å slippe å ha ansvaret for et stort antall tilfangetatt militærpersonell, samtidig som menneskelige hensyn tilsier at yrkesmilitært personell bør slippes fri fortest mulig når striden er over.
Under andre verdenskrig avga de fleste norske offiserer som ble tatt til fange av den tyske stridsmakten æresord og ble derfor sluppet fri; de aller fleste holdt æresordet sitt. Ved kongelig resolusjon av 10. juni 1949 («Plakaten på veggen») ble det i Norge forbudt for landets offiserer og befal å avgi æresord dersom de ble tatt som krigsfanger.


== Se også ==
Løfte
Ed
Ære


== Kilder ==
De fire asiatiske tigrene

De fire asiatiske tigrene (koreansk: 아시아의 네 마리 용, «Asias fire drager»; kinesisk: 亞洲四小龍/亚洲四小龙, «Asias fire små drager») er en samlebetegnelse på Taiwan, Singapore, Sør-Korea og Hongkong. Landene er ferske industriland med rask økonomisk vekst.
Begrepet «tiger» blir brukt på grunn av at alle fire er kjent for å være sterke, heftige forhandlere.Asiakrisen i 1997 påvirket disse økonomiene i varierende grad. Hardest gikk det ut over Sør-Korea, mens Singapore og Taiwan kom seg relativt uskadd ut av den turbulente perioden.


== Se også ==
Mirakelet ved Hanelva, om Sør-Koreas økonomiske vekst
Tigerøkonomi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BBC om de asiatiske tigrene etter Asiskrisen
ASEAN
China Economic Review
Tigerøkonomi

Tigerøkonomi er et begrep som noen ganger blir brukt til å karakterisere økonomien til et land, som oftest i sørøst-Asia, som gjennomgår rask økonomisk vekst. Det ble opprinnelig benyttet om Sør-Korea, Singapore, Hongkong og Taiwan (De fire asiatiske tigrene). I 1990-årene ble begrepet også benyttet om andre lands økonomiske vekst, så som Irland, Dubai, Slovakia og Baltikum.


== Se også ==
De fire tigrene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The End of the Economic Miracle
Dagfinn Aarskog

Dagfinn Aarskog (født 10. desember 1928 i Ålesund, død 27. mai 2014 i Bergen) var en norsk lege, genetiker og professor i pediatri ved Universitetet i Bergen.
Han tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1956, og fikk sin medisinske doktorgrad i 1965. Aarskog var spesialist i pediatri (barnesykdommer) fra 1964 og i medisinsk genetikk fra 1974. I perioden 1964 til 1965 arbeidet han som vitenskapelig assistent ved Johns Hopkins Hospital i Baltimore i USA. Aarskog ble avdelingsoverlege ved barneklinikken på Haukeland sykehus i 1971. I perioden 1988 til 1993 var han dekanus ved Det medisinske fakultet under UiB.
Aarskog forsket særlig på perinatal endokrinologi, kalsiumomsetning, vekstforstyrrelser og cellegenetikk, og utga over 250 artikler om disse emnene. Han beskrev i 1970 tilstanden kjent som Aarskogs syndrom, som er et familiært syndrom (sammensatt tilstand). Aarskog innehadde en rekke internasjonale tillitsverv, og ble i 1992 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for barnemedisinen.


== Bibliografi ==
Cortisol in the Newborn Infant. (Doktoravhandling ved Universitetet i Bergen 1964).
Clinical and Cytogenic Studies in Hypospadias. (Prisvinner-artikkel ved Universitetet i Bergen 1970).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Dagfinn Aarskog i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Dagfinn Aarskog i BIBSYS
Adamstuen holdeplass

Adamstuen er en holdeplass på Ullevål hageby-linjen til Oslotrikken. Den ligger sydvest for Ullevål sykehus og øst for Bislett, i krysset Sognsveien – Ullevålsveien. Stoppestedet betjener øvre del av Thereses gate, også kjent som Adamstuen. Holdeplassen ble opprettet i 1909 som endeholdeplass, og sporene i endesløyfen er beholdt, men ikke i bruk. Linjen ble forlenget til John Colletts plass i 1925.
Fra Ullevål sykehus og hit ligger sporene adskilt fra annen trafikk linjen regnes for å være en såkalt bybane, mens den videre ned Thereses gate er en trikk.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for trikken
Kvinnehistorie

Kvinnehistorie er et begrep som oppstod på 1960- og 1970-tallet og er et perspektiv tar utgangspunkt i kvinners rolle i historien. På engelsk brukes ofte nyordet herstory («hennes historie»), som motsetning til den falske omtolkningen  av history («hans historie»). Ordet historie kommer fra greske ἱστορία (historia), og har ingenting å gjøre med det engelske ordet "his".  I dette ligger et syn på den konvensjonelle historieskrivningen at den er skrevet fra menns ståsted. Tanken med kvinnehistorie var å løfte frem glemte kvinner fra historien, og vise hvilke vilkår kvinner levde under.


== Litteratur ==
Riana Duncan: History and Herstory, ISBN 0860513882


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kvinnebevegelsens historie, artikkel hos Store norske leksikon
Berre kvinnearbeid?, om kvinner i merovingertiden, artikkel hos Norgeshistorie.no
Treller, bønder og elite, om lagdelingen av samfunnet og kvinnenes rolle i vikingtiden, artikkel hos Norgeshistorie.no
Makt og sex, om kvinner og kvinnerollen i høymiddelalder, artikkel hos Norgeshistorie.no
Mor, far og alle barna, om familien i tidlig moderne tid, artikkel hos Norgeshistorie.no
Kvinneemansipasjon, om begynnende kvinnefrigjøring på 1800-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
Kvinnenes vei til stemmerett, artikkel hos Norgeshistorie.no
Kvinners rett til arbeid, artikkel hos Norgeshistorie.no
Tyskerjenter, om kvinner som fikk barn med tyske soldater under 2. verdenskrig, artikkel hos Norgeshistorie.no
Byen, barna og husmorfamilien, om kvinnerollen i etterkrigstiden, artikkel hos Norgeshistorie.no
Kvinnefrigjøring, om likestilling fra 1970-årene til i dag, artikkel hos Norgeshistorie.no
Likestilling, kjønn og rammene rundt livet - likestilling i et historisk perspektiv, artikkel hos Norgeshistorie.no
Tegningfallet

Tegningfallet er en foss på Hanestad i elva Tegninga i Rendalen kommune i Innlandet. Det består av en rekke fossefall hvor elva faller rundt 65 meter over en 200 meter lang strekning. Den nederste og største fossen, det «egentlige» Tegningfallet, har et fritt fall på ca. 25 meter.For å komme til Tegningfallet, kjør av riksvei 3 ved Hanestad mot Grøttinggrenda. Ta til høyre etter brua over Glomma og følg skilting. Kjør til ei bu der du parkerer. Gå over brua over Tegninga og følg sti til venstre til du kommer til fallet. Tegningfallet er et vakkert skue med helt spesiell grønnfarge i juvet. Langs stien til fallet kan man se ei fangstgrop, og videre oppover fra fallet kan man se flere jettegryter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fjelltur – Tegningfallet
Kihnu kommune

Kihnu er en landkommune i Saare fylke i Estland. Det bor om lag 687 mennesker i kommunen (2019), fordelt på ca 17 km². Administrasjonssenteret i kommunen er Linaküla.
Kommunen omfatter øya Kihnu og mindre, omkringliggende øyer; blant andre Imutlaid, Sangõ, Sjõll-laid og Umalaid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(et) Offisielt nettsted 
(en) Kihnu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lee Brown

Lee Patrick Brown (født 4. oktober 1937 i Wewoka, Oklahoma) er en amerikansk politiker som representerer Det demokratiske parti. Han var borgermester i Houston fra 1998 til 2004; den første afroamerikaneren som har hatt denne stillingen. 
Før det ledet han flere politiavdelinger, blant annet var han sjefen for politiet i New York City fra 1990 til 1992. Der startet han et omfattende program for å flere politifolk vekk fra kontoret og ut på gatene, samtidig som byen begynte å ansette flere folk. Han sa opp stillingen i 1992 på grunn av sin kones kreftsykdom. Hun døde senere samme år. Han har også ledet politiavdelingene i Houston, Portland og Atlanta. 
Han var leder for National Drug Control Policy fra 1993 til 1996, stillingen som populært er kalt «drug czar» (narkotika-tsar).


== Referanser ==
Tõstamaa kommune

Tõstamaa kommune er en tidligere landkommune i det sørvestre Estland. Den var en del av Pärnu fylke og hadde en befolkning på 1 572 (pr 1. januar 2009) og med et flatemål på 261.01 km².


== Referanser ==
Tõstamaa

Tõstamaa kan vise til:

Tõstamaa (elv) – ei elv i Estland
Tõstamaa (by) – en liten by (567 innbyggere) i Estland som er administrativt senter i kommunen med samme navn
Tõstamaa kommune – en kommune i Pärnu fylke i Estland
Dromedar kaffebar

Dromedar Kaffebar AS er en kaffebarkjede med serveringssteder i Trondheim, Bergen, Jessheim og Kristiansund. Av totalt syv serveringssteder ligger fire i Trondheim. Den første kaffebaren ble åpnet i mars 1997 på Bakklandet i Trondheim av Preben Oosterhof og Andreas Hertzberg. Det var den første moderne kaffebaren i Trondheim. Dromedar var per 2005 og 2006 den eneste kaffebarkjeden i Norge som fantes i mer enn én by. Kaffebarene hadde per 2008 totalt ca 65 ansatte. I 2011 startet Dromedar sitt eget bakeri i Trondheim.
Dromedar er inspirert av kaffetradisjoner fra både Italia og USAs vestkyst, og velger blant annet kaffe gjennom organisasjonen Cup of excellence.


== Stolt kaffebar ==
I 2005 åpnet Dromedar i samarbeid med Norske Kvinners Sanitetsforening kaffebaren Stolt i Trondheim. Ungdom med rusproblemer driver stedet, og får baristautdanning.


== Priser og utmerkelser ==
Årets kaffebar 2012
Årets kaffebar 2011
Cicignon-prisen 2007
Årets kaffebar 2001
Flere baristaer fra Dromedar har også utmerkelser innen NM i baristakunst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
De’ ä’ dans på Brännö brygga

«De' ä' dans på Brännö brygga», med innledningslinjen «Kors vad det vimlar av segel ida'», er en svensk vals med melodi og tekst av Lasse Dahlquist. Den ble spilt inn på plate av ham i 1941 og er én av de vanligste svenske allsangene.
Brännö er ei øy i Göteborgs skjærgård. Den bryggen som det siktes til i sangen ble hugget opp i midten av 1960-årene og Dahlqust signerte trebiter av den, som han solgte på sine turnéer. Bryggen har blitt erstattet og dans forekommer fremdeles.


== Norsk versjon ==
H.A. Horjen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Dans på Risør brygge». Jens Book-Jenssen med Tip Top Band, dir. O. Akre, spilte inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 826 i 1942.


== Referanser ==
Dag Kristian Kuløy

Dag Kristian Kuløy (født 16. august 1955 i Oslo) er en norsk grafiker og maler.
Han er utdannet ved Kunstakademiet Beograd (1979–1980) og Statens Kunstakademi (1985–1989).
Han har også studert ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Tekstillinjen (1974–1976) før han startet med grafikk ved Atelier Nord i Oslo (1976–79).
Kuløy har også studert pedagogikk ved Høyskolen i Oslo (1997–98). Han har siden 1999 undervist ved Elvebakken vgs. i Oslo
Kuløy er innkjøpt av en rekke museer og samlinger blant annet Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Haugesund Faste Samling, Norsk kulturråd. 
Kuløy debuterte i Oslo Kunstforening (1978) som grafiker. Han har hatt en rekke separatutstillinger blant annet Norske Grafikere, Galleri KNU Beograd – Jugoslavia,
Haugesund Kunstforening og mer.
Kuløy har også deltatt på en rekke internasjonale grafikkbiennaler, blant annet i tidligere Jugoslavia og i Italia.
Han jobber nå som lærer på Elvebakken VGS i Oslo.


== Referanser ==
Abdera

Abdera (gresk Άβδηρα, Avdira) er en tidligere gresk by på kysten av Trakia, 17 km nordøst for munningen av Nestos. Kommunen ligger dag i Xánthi prefektur i Hellas og har 3 917 innbyggere (2001). Setet for kommunen er Genisea.De som bodde i Abdera ble tradisjonelt regnet som noe enfoldige, til tross for at filosofer som Demokrit, Hekataios og Protagoras kom derifra. Byen skal ha blitt grunnlagt av Herakles til minne om hans venn Abderos. Abdera var i begynnelsen en fri by, men den ble senere underlagt kongeriket Makedonia og etter hvert Romerriket.


== Historie ==

Byens mytiske grunnleggelse er tilskrevet Herakles på vegne av sin døde venn Abderos. Den historiske grunnleggelsen er som en jonisk koloni fra Klazomenai på kysten av Anatolia, i nærheten av Izmir i dagens Tyrkia. Den historiske opprettelsen ble tradisjonelt datert til 654 f.Kr., noe som ikke er verifisert, skjønt det er arkeologiske bevis i gresk keramikk fra 600-tallet f.Kr. Byens blomstringsperiode synes å ha skjedd fra 544 f.Kr. da flertallet av folket i den joniske byen Teos i Anatolia flyktet til Abdera, inkludert poeten Anakreon, for å unnslippe persisk undertrykkelse. Den fremst mynttypen, griffon, er identisk med den tilsvarende fra Teos. Den rike sølvmynten er kjent for sin skjønnhet og mangfoldige avbildninger på dens motsatte side.
I 513 og 512 f.Kr erobret perserne også Abdera. I 492 f.Kr. kom perserne tilbake og erobret byen på nytt, denne gangen under Dareios I av Persia. Byen ble senere en del av det athenske sjøforbundet og kjempet på Athens side i Peloponneskrigen.
Abdera var en rik by, den tredje rikeste i sjøforbundet, grunnet dens status som den fremste havnen for handelen med det indre av Trakia og det odrysiske rike.Som et verdifullt bytte ble byen gjentatte ganger herjet og plyndret: av triballere (fra dagens Serbia) i 350 f.Kr.; senere av makedonske Lysimakhos av Trakia, Selevkideriket, ptolemeerdynastiets Egypt, og makedonerne på nytt. I 170 f.Kr kom henholdsvis den romerske hæren og den til Eumenes II av Pergamon, beleiret byen og herjet den.
Byen synes å ha mistet betydningen etter 350-tallet f.Kr. I Athen ble luften i Abdera nedsettende omtalt i ordspråk som årsak til dumhet, men blant byens mest framstående borgere var filosofene Demokrit, Anaxarkos og Protagoras, historikeren og filosofen Hekataios, og den lyriske poeten Anakreon.
Ruinene av byen kan fortsatt ble sett ved Kapp Balastra (40°56'1.02"N 24°58'21.81"E); de dekker syv små høyder, og strekker seg fra en østlig til en vestlig havn; på de sørvestlige høydene er det levninger av middelalderens bosetning Polystylon. Abdera er et titulær bispedømme for den romersk-katolske kirke i provinsen Rhodope på sørkysten av Trakia, i dag kalt for Bouloustra.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grant, Michael (1986): A Guide to the Ancient World. Michael Grant Publications.


== Eksterne lenker ==
(en) Abdera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hellenic Ministry of Culture on Abdera
Avdera.gr (gresk)
O’Martins

O’Martins (eller O'Martins Restaurantdrift AS) var en norsk fastfood-kjede som ble etablert av gründeren Ole Martin Thorvaldsen i Trondheim i 1992. Kjeden gikk konkurs i 2008 etter å ha slitt økonomisk i en 3-4 år.Kjeden hadde en omsetning på 22,9 millioner kroner i 2005 og 18,9 millioner kroner i 2006.Thorvaldsen hadde på 1990-tallet ambisjoner om å etablere en landsdekkende kjede med O’Martins-restauranter. Målet var at O’Martins skulle innta rundt 30 steder i Norge og nå en omsetning over 200 millioner kroner innen 2005. Men etter år 2000 stagnerte veksten og i perioden 2005-2010 forsvant en rekke av kjedens restaurantene i Trondheim kommune. Først stengte kjedens mest kjente sted, O’Martins i Olav Tryggvasons gate, deretter skjedde det samme på Lerkendal, før det ble det konkurs på Rosendal i september 2007, deretter ved Heimdal i november samme år. Kjeden har tidligere også vært til stede i Stjørdal.Kjeden drev også med utkjøring av mat i en periode (2006–08).


== Restauranter i Trondheim kommune ==
Midtbyen (Olav Trygvasons gate 33) (nattåpent) (nedlagt 2006/2007)
Kanalen (Fjordgata 56-59) (nattåpent) (nedlagt 2006)
Rosendal (Innherredsveien 96) (nattåpent) (nedlagt i 2007)
Lerkendal (også kjent som «O'Martin Drive In») (Klæbuveien 124) (nattåpent) (nedlagt 2007)
Byåsen (Stavset, Enromveien 2) (nedlagt i 2008)
Møllenberg (Nedre Møllenberg gate 45) (nedlagt 2006)
Heimdal (Ringvållvegen 14) (nedlagt i 2006)
City Syd (avdelingen ble etablert i 2006, nedlagt i 2008)


== Referanser ==
The Zerosum

The Zerosum er Inge Berges debutalbum. Det ble utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Short Satanic Mass» 0:34
«Samsara» 3:48
«Gold Steel» 3:21
«Only Son I» 2:07
«Sweet Girl Insincere» 1:21
«Leave» 4:25
«Walk You Down» 2:43
«New Fuckosphere» 1:10
«Only Son II» 2:29
«The Zerosum» 3:12
«Alexandra Leaving» 4:59
«2 Little, 2 Late» 1:29
«Father Want Me Come Home» 3:21
«Home» 3:32
«Goodbye America» 4:09
«Home Again» 1:11
«Sir Percie Natase/Superstring» 0:57
«Who's the Joke On» 2:56
No Legacy EP (EP)

No Legacy EP er en EP med Wild Water. Den ble utgitt 29. mars 2010 og fulgte opp That Great View fra 2009.


== Sporliste ==
«A Thousand Steps» 4:02
«Sunsets in Spain» 3:36
«A Familiar Future» 1:17
«Children Look at Me» 3:10
«Psalm of Love» 4:21
«One of a Kind» 2:30
USS «Cole»

USS «Cole» har vært navnet på to skip i Den amerikanske marinen

USS «Cole» var en destroyer i Wickes-klassen.
USS «Cole» er en destroyer i Arleigh Burke-klassen.


== Se også ==
USS «William C. Cole» var en fregatt i Buckley-klassen.
Mads Nygaard

For direktøren i Aschehoug fra 1940 til 1952, se Mads Wiel Nygaard.Mads Nygaard (født 19. desember 1968) er konserndirektør i Aschehoug. Han jobbet fra 1992 til 2001 i forlagene Oktober og Tiden. Fra 2007 jobbet han i Dagsavisen og Dagbladet. Deretter jobbet han to år i ledelse- og rådgivningsfirmaet Rokade.
Han er sønn av forleggeren William Nygaard d.y.


== Eksterne lenker ==
Norges mektigste forlagsmann, intervju i Dagbladet 08.04.2010