jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Saifuddin Kitchlew

Saifuddin Kitchlew (født 15. januar 1888 i Punjab, død 9. oktober 1963) var en indisk frihetskjemper, advokat og en indisk-muslim nasjonalistisk leder. 
Han var en politiker fra Kongresspartiet. Han var medlem av Punjab Pradesh Congress Committee (Punjab PCC). Han blir husket for hans protester i Punjab etter gjennomføringen av Rowlatt-loven i mars 1919. Kitchlew ble tildelt Lenin fredspris i 1952. Kitchlew gikk på Islamia High School i Amritsar, og fikk senere han en bachelor-grad fra det anerkjente Cambridge University i England, og en doktorgrad fra et tysk universitet, før han begynte å praktisere som advokat i India. Da han kom tilbake til India og startet advokatpraksis i Amritsar, og Kitchlew snart i kontakt med den anerkjente frihetsforkjemperen Mahatma Gandhi og flere andre som kjempet for Indias løsrivelse og uavhengighet fra Storbritannia. Kitchlew ble arrestert sammen med Mahatma Gandhi og flere andre frihetsforkjempere etter å ha ledet protestaksjoner i Punjab i 1919. 
For å protestere mot arrestasjonen av disse kjente frihetsforkjemperne, hadde flere indere avholdt et offentlig møte og samlet seg ved Jallianwala Bagh, da den britiske generalen Reginald Dyer og hans soldater skjøt nådeløst mot ubevæpnede og sivile indere. Hundrevis av sivile ble drept, og enda flere hundre ble alvorlig skadet under ildgivingen. Dette var det verste tilfellet av sivil massakre siden det indiske opprøret i 1857 og denne aksjonen rystet nasjonen, og store opptøyer brøt ut over hele Punjab. Kitchlew steg i gradene innenfor Kongresspartiet. Kithclew var også en av grunnleggerne av Naujawan Bharat Sabha (Indian Youth Congress), som samlet hundretusener av studenter og unge indere av nasjonalistiske årsaker. Han var også medlem av stiftelsen Komiteen av Jamia Millia Islamia, som møttes 29. oktober 1920 og førte til stiftelsen av Jamia Millia Islamia University. 
Gjennom 1930-tallet fortsatte kampene mellom indere som ville ha en indisk uavhengighet og de britiske styrkene. Kitchlew deltok i flere av disse protest-aksjonene og ble gjentatte ganger arrestert på grunn av dette, og til sammen tilbrakte han fjorten år bak murene før India ble uavhengig fra Storbritannia. I 1947 motsatte Kitchlew seg kraftig i 1947 av delingen av India og Pakistan. Kitchlew flyttet til Delhi etter at huset han ble brent ned til under flere kraftige opptøyer i 1947, deretter brukte han resten av hans levetid jobbet med å øke de politiske og diplomatiske forbindelser med Sovjetunionen, og han ble tildelt Lenin fredspris i 1952. Kitchlew døde den 9. oktober 1963, da han var 75 år gammel.
Olayinka Koso-Thomas

Olayinka Koso-Thomas (født i 1937 i Abeokuta, Nigeria) er en nigeriansk-født lege som arbeider i Sierra Leone. Hun er kjent på internasjonalt nivå for sin innsats for å avskaffe omskjæring av jenter og kvinner.
Hun studerte medisin ved University of Leeds og University of California, Berkeley og har siden hatt praksis i Sierra Leone.I 1987 ga hun ut boken The Circumcision of Women: A Strategy for Eradication på det britiske forlaget Zed Books.


== Utmerkelser ==
I 1998 ble hun tildelt den spanske utmerkelsen Fyrstinnen av Asturias' pris for internasjonalt samarbeid for sin kamp for å forhindre omskjæring av kvinner/jenter og for sitt mangeårige arbeid for menneskerettighetene for kvinnene som bor i fattige land.I 2015 ble hun æresdoktor ved Universidad Nacional Autónoma de México.


== Familie ==
Koso-Thomas er gift. Hennes eneste datter døde av kreft i 2020.


== Referanser ==
Carlos Bousoño

Carlos Bousoño (født 9. mai 1923 i Boal, Asturias, død 24. oktober 2015) var en spansk dikter, forfatter og litteraturkritiker.
Da Bousoño var to år gammel, flyttet familien til Oviedo og han flyttet til Madrid da han var nitten år gammel for å begynne å studere hos Central University, derfra ble han uteksaminert i 1946, han fullførte sin mastergrad fra dette universitetet i 1949. Bousoño var den første til å skrive en masteroppgave om en levende forfatter, Vicente Aleixandre. Hans lidenskap for poesi, sammen med sin intelligens og nysgjerrighet, hjalp ham til å gjøre en tidlig innpass i en verden av litterær teori.
Bousoño ble i løpet av få år anerkjent som tolker av spansk litteratur og en innflytelsesrik litteraturkritiker. Bousoño underviste i spansk litteratur ved flere amerikanske universiteter, deriblant Wellesley, Smith, Vanderbilt, Middlebury, og New York University. Bousoño ble valgt til lektor i Stilistikk ved universitetet i Madrid, hvor han fremdeles er ansatt som professor emeritus. I sin bok Épocas literarias y evolución (Litterære ganger og evolusjon), analyserer Bousoño historiens litterære aldre og deres tilhørende bevegelser og evolusjon. Han har også studert utviklingen av metaforiske uttrykk, fra klassiske eksempler til de mer komplekse surrealistiske metaforer.


== Referanser ==
Nawang Gombu

Nawang Gombu (født i 1936 i Minzu i Tibet, død 24. april 2011 i Darjeeling) var en sherpa og profesjonell fjellklatrer.
I 1953 var han det yngste medlemmet i ekspedisjonen der Edmund Hillary og Tenzing Norgay som de første lykkes i å nå toppen av Mount Everest. I 1965 ble Gombu den første mannen i verden som besteg Mount Everest to ganger. Dette var en rekord som holdt i nesten 20 år. 
Nawang Gombu nådde toppen av Saser Kangri II i 1955, Frey Peak i 1960, Nanda Devi i  1964, Mont Blanc i 1966, Mount Rainier i 1973, Mount McKinley i 1978, Kanchenjunga i 1989, og besteg også Sakang Peak, Cho Oyu, Koktgang og Ratong.Gombu var nevø av Tenzing Norgay. Han etterfulgte i 1976 sin onkel som leder for Himalayan Mountaineering Institute.


== Hedersbevisninger og utmerkelser ==
Gombu mottok utmerkelsene Padma Bhusan, Padma Shri og Arjuna Award og ble i 1986 tildelt utmerkelsen Tenzing Norgay Award Lifetime Achievement Award av indiske myndigheter. Han var også innehaver av Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog, The Guardian
Nina Temple

Nina Temple (født 21. april 1956) var den siste generalsekretæren for Communist Party of Great Britain frem til dette partiet ble oppløst i 1991.
Temple ble født inn i en kommunistisk familie og hun ble medlem i den britiske Young Communist League da hun var tretten år gammel, senere deltok hun i protest-aksjoner i Londons gater mot Vietnam-krigen. Temple har en grad i materialteknologi fra Imperial College i London. På slutten av 1970-tallet ble hun utnevnt til generalsekretær i det kommunistiske ungdomsforbundet i Storbritannia og hun ble medlem av det britiske kommunistpartiet i 1979, og deretter medlem av en kommunistisk komité i januar 1982. Temple fikk to barn med en lærer, en datter født i 1987 og en sønn født i 1989. Temple ble alvorlig syk med Parkinsons sykdom i 2000. Hun ble utdannet i rådgivning ved Gestalt Centre i Old Street, og i september 2003 grunnla hun Sing For Joy, et kor bestående av mennesker som sliter med forskjellige kroniske degenerative sykdommer.
Harbhajan Singh

Harbhajan Singh (punjabi: ਹਰਭਜਨ ਸਿੰਘ, født 3. juli 1980 i Jalandhar i Punjab) er en indisk cricketspiller. Han er spesialistbowler, og spiller for Mumbai Indians og det indiske landslaget.
Harbhajan gjorde sin debut i test cricket mot Australia i 1998. Han spiller til daglig for Punjabs delstatslag og for Mumbai (siden 2008), og har også vært innom engelske Surrey County Cricket Club.
Han har kallenavnet Bhajji i indisk media, og The Turbanator i engelskspråklig media.
Han ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin sportslige innsats.


== Eksterne lenker ==
(en) Harbhajan Singh – ESPNcricinfo.com
Cameron Daddo

Cameron Daddo (født 7. mars 1965) er en australsk skuespiller, musiker og programleder.
Han er bror til Andrew Daddo og Lochie Daddo som også er kjente australske skuespillere. Cameron Daddo kom i oppmerksomhetens søkelys for australske TV-seere som vert på Barne-TV. Hans første store gjennombrudd som skuespiller kom da han fikk en fast rolle som fotograf i Melrose Place sin spin-off serie Models Inc. Cameron har en rolle i TV-serien The Mentalist i sesong tre i episode 17 som ble sendt på amerikansk TV i mars 2011. Daddo giftet seg med den australske modellen Alison Brahe i 1991, og de fikk tre barn sammen Lotus, River Tru og Bodhi Faith.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cameron Daddo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cameron Daddo på Internet Movie Database 
(sv) Cameron Daddo i Svensk Filmdatabas 
(fr) Cameron Daddo på Allociné 
(en) Cameron Daddo på AllMovie 
(en) Cameron Daddo hos The Movie Database 
(en) Cameron Daddo på MusicBrainz
Sara Ulrik

Sara Birgitte Ulrik, døpt Tscherning (født 9. juli 1855 på Ørholm i Lundtofte ved København, død 22. mai 1916 i København), var en dansk blomstermaler.
Hun var datter av politikeren Anton Frederik Tscherning og hans ektefelle Eleonore og søster av Anthonie Christensen.
Ulrik lærte å male av sin mor og stilte ut noen blomsterbilder som Sara Tscherning i 1876. Hun malte også i den ville naturen, noe som var usedvanlig dengang. 
Den 17. januar 1879 giftet hun seg med kretslege Axel Ulrik. Også etter at hun giftet seg fortsatte hun å male, men hun stilte ikke lenger ut. 
Hun er begravet på Bispebjerg kirkegård.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Sara Ulrik på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Sara Ulrik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Walter Frederick Morrison

Walter Frederick «Fred» Morrison (født 23. januar 1920 i Richfield i Utah, død 9. februar 2010 i Monroe i Louisiana) var en amerikansk oppfinner og gründer. Han er kjent som oppfinneren av frisbeen.Under den andre verdenskrig var Morrison pilot og fløy Thunderbolt over Italia. Han ble skutt ned og satt i 48 dager som krigsfange i Stalag 13.Etter krigen utarbeidet han sammen med Warren Franscioni den flygende platen Whirlo-Way, som etter oppmerksomheten omkring UFOer på 1950-tallet ble omdøpt til Flyin-Saucer.  Morrison la i 1955 til en dypere kant og skapte dermed Pluto Platter, som ble solgt til et leketøyfirma. I 1959 registrerte Morrison navnet frisbee.Morrison og hans kone, Lu Nei Morrison, hadde tre barn sammen. Kona Lu døde i 1987. Selv døde han i sitt hjem i en alder av 90 år den 9. februar 2010.


== Referanser ==
Eugène Jansson

Eugène Fredrik Jansson (født 18. mars 1862 i Stockholm, død 15. juni 1915 i Stockholm) var en svensk kunstner.Jansson lagde flere store landskapsmalerier med stockholmsmotiv, ofte i kvelds- eller nattestemning, holdt i en gjennomgående blå fargetone. Han omtales derfor ofte som blåmaleren. Han lar gjerne lange rader av gatelykter bli reflektert i vannet. Senere gikk han over til å male kraftige, nakne mannlige skikkelser, som soler seg på badehusbrygger eller som driver turn. Disse lerretene utmerker seg med en frisk og solfylt stemning, med nøye studier av det anatomiske.
Jansson tilhørte, sammen med blant andre Carl Larsson, Ernst Josephson, Karl Nordström, Nils Kreuger, Richard Bergh med flere de såkalte Opponenterna, og han ble også medlem av Konstnärsförbundet. Han utdannet seg mest på egen hånd, men han gikk en kort tid på Konstakademien og studerte også for Edvard Perséus.
Jansson er representert i Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum, Waldemarsudde og Thielska galleriet.


== Verk ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eugène Jansson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Eugène Janssons målning Flottans badhus (Svanhopp) (1907; Thielska galleriet
Gongjing

Gongjing (kinesisk: 贡井区, pinyin: Gòngjǐng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Zigong i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har ert areal på 417,63 km² og teller 295.000 innbyggere (2005). 


== Eksterne lenker ==
Infoside
Rasim Delić

Rasim Delić (født 4. februar 1949, død 16. april 2010 i Sarajevo) var stabssjef for hæren i Republikken Bosnia-Hercegovina. 
Rasim var opprinnelig en karriere-offiser i den jugoslaviske hæren, men forlot hæren da Jugoslavia ble oppløst. Han begynte sin militære karriere i den jugoslaviske folkehæren (JNA) den 1. oktober 1967. Kort tid senere fikk han en plass ved militærakademiet for landstyrker, hvor han fullførte sine studier den 31. juli 1971. Fra 1971 til 1985 tjenestegjorde han i en artilleri-avdeling tilhørende JNA som var basert i Sarajevo, og fra oktober 1980 til september 1984 var Rasim kommandant i denne folkehæren. 
Fra september 1984 til august 1985, var Rasim stabssjef og nestkommanderende i et artilleri-regiment. Mellom august 1985 og juli 1990, med unntak av et avbrudd på cirka elleve måneder i 1988 og 1989 da han gikk på stabsskolen, var Rasim sjef for hans eget artilleri-regiment. Den 22. desember 1987 ble Rasim forfremmet til graden oberstløytnant. Delics største militære bragd var å hindre kollaps av regjeringshæren i andre halvdel av 1993. Noe som ga pusterom for fredsforhandlinger, orkestrert av den amerikanske administrasjonen. Dette endte med en konflikt med bosniske kroater i mars 1994. Delic pensjonerte seg fra militæret i 2000. Delic begynte ved Sarajevo University i desember 2004 og han var involvert i enkelte non-profitt organisasjoner.
Delic ble siktet for krigsforbrytelser av Den internasjonale krigsforbryterdomstol i Haag og han ble dømt til tre års fengsel i denne domstolen. Den 8. juni 1993, samme dag som Delic ble utnevnt til kommandør skal den bosniske hæren ha fengslet 200 kroatiske soldater som overga seg etter kamper i og rundt landsbyen Maline. Krigsfangene skal ha bli tvunget til å gå flere mil før de ble myrdet. Allerede tilfangetatte fiender som satt i en fangeleir skal også ha blitt torturert, voldtatt og ble holdt fanget under forferdelige forhold. Ifølge aktor i den internasjonale domstolen i Haag skal Delic ha blitt informert om disse forbrytelsene, men han skal ikke ha gjort noe for å hindre dette eller straffe dem som var skyldige for at slike hendelser fant sted. Delic sa seg ikke skyldig noe av det han var mistenkt for.


== Referanser ==
Eggedeler

Eggedeler (eller eggdeler) er et kjøkkenredskap man benytter for å dele egg i gunstige, tynne skiver. Disse kan så bli konsumert på en brødskive. For å bruke eggedeleren må man først hardkoke et egg, skrelle det for så å putte det i den spesialdesignede «eggegropen» før man langsomt fører metallstrengene nedover egget helt til det er delt.
Megan Burns

Megan Burns (født 25. juni 1986 i Liverpool, England) også under navnet Betty Curse, er en britisk musiker og prisvinnende skuespiller. 
Da hun var tre år gammel, forlot faren både Megan og moren hennes. Da hun var elleve år gammel sendte hennes bestemor henne til en teater-kurs. Derfra fikk hun en rolle i filmen Liam fra 2000. Burns ble tildelt Marcello Mastroianni-prisen under Filmfestivalen i Venezia for hennes prestasjoner i denne filmen. Burns hadde også en rolle i filmen 28 Days Later i 2002, der hun spilte karakteren Hannah, en av de overlevende etter katastrofen. Burns begynte som musiker og hennes første singel ble utgitt 29. mai 2006. Hennes første album Her Lies ble utgitt 31. oktober 2006 via iTunes. CD-versjonen, Here Lies ble utgitt i april 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Megan Burns på Internet Movie Database 
(sv) Megan Burns i Svensk Filmdatabas 
(fr) Megan Burns på Allociné 
(en) Megan Burns på AllMovie 
(en) Megan Burns hos The Movie Database 
(en) Megan Burns på MusicBrainz 
(en) Megan Burns på Spotify 
(en) Megan Burns på Songkick 
(en) Megan Burns på Genius — sangtekster
Piers Wenger

Piers Wenger (født 29. juni 1972) er en britisk TV-produsent som har vært Head of Drama ved BBC Wales siden januar 2009. Hans arbeid inkluderer det BAFTA-vinnende Victoria Wood-dramaet Housewife, 49 og 2007 versjonen av Noel Streatfeilds roman Ballet Shoes.I januar 2009 overtok Wenger for Julie Gardner som Head of Drama for BBC Wales etter et års samarbeid med henne. I juli 2009 tok han over rollen som ansvarlig produsent for Doctor Who mens dramaet gikk inn i 2010 sesongens produksjon, og tok en sentral rolle i å finne Matt Smith som Den ellevte Doktoren. Han er også kreditert som ansvarlig produsent av spin-off serien The Sarah Jane Adventures gjennom sesong tre.


== Produksjoner ==


=== Produsent ===
Housewife, 49 (2006)
Ballet Shoes (2007)


=== Ansvarlig produsent ===
The Sarah Jane Adventures (2009)
Doctor Who (2010–)
Upstairs, Downstairs (2010)
Eric and Ernie (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piers Wenger på Internet Movie Database 
(en) Piers Wenger hos The Movie Database 
Lonely hearts, The Observer, 13. februar 2005
Pustegränd

Pustegränd er et smug på Södermalm i Stockholm. Pustegränd leder fra Söder Mälarstrand opp til Hornsgatspuckeln ved Hornsgatan og er ca. 130 meter lang. Den siste biten opp til består av trapper.
Pustegränd fikk sitt navn i 1946, tidligere het den Ragvaldsgatan eller Ragwalds Backe. Den eldte kjente betegnelsen er Ragwaldzgatun fra 1670. Sannsynligvis var det Ragvald Larsson som i 1635 var såkalt rotemästare for brannvakten i området, som gav gaten sitt navn. Men allerede i 1967 forekom også navnet Pwste gränden, og navnet er av samme karakter som to tidligere navn på Brännkyrkagatan,, Besvärsgatan og Besvärsbacken.
Etter midten av 1800-tallet forsvant navnet Pustegränd igjen til fordel for Ragvaldsgatan som fremdeles finnes igjen sør for Sankt Paulsgatan. Trappene som fører ned mot Riddarfjärden het den gang Ragvaldstrappor eller Ragvaldstrapporna, og nede ved vannet fantes det i 1733 på Petrus Tillæus' kart en stor brygge som gikk rett ut i vannet. På begynnelsen av 1800-tallet ble dette området kalt Ragvalds bro, og navnet var i bruk inn på 1930-tallet, til tross for at bryggen hadde forsvunnet for lenge siden.


== Kilder ==
Stockhollms gatunavn, 1986


== Eksterne lenker ==
(en) Pustegränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Pustegränd
Ricky West

Ricky West (født Richard Charles Westwood 7. mai 1943 i Dagenham i Essex) er vokalist i gruppen The Tremeloes.
Ricky West var hovedvokalist på «Silence is Golden», en sang som ble valgt for å benytte hans falsett. Singelen ble utgitt i 1967, og var gruppens største hit.
Laurinska huset

Laurinska huset, også kalt Mälarpalatset,  ligger i  Bellmansgatan 4-6 på Södermalm i Stockholm, høyt opp på Mariaberget. Huset med røde teglfasader i hollandsk renessanse med det dominerende hjørnetårnet er tegnet av Valfrid Karlson og ble innviet i 1891. 
I Illustrerad Tidning samme år ble det «palassliknende privathuset» berømmet for sine ekte og enkle materialer og sin harmoniske sammensetning. Bygget innholdet over 120 rom fordelt på hovedsakelig fire- til seksromsleiligheter.
Navnet stammer fra den første eieren, kunsthistorikeren og pedagogen Carl Gustaf Laurin. Han flyttet inn i 1892 og bodde der til han døde i 1942. Hans hjem i hjørnetårnet med strålende utsikt over Riddarfjärden var i første del av 1900-tallet et populært samlingssted for Stockholms kulturelite. Naboer var blant andre kunstnervennene Hanna og Georg Pauli. Hanna Paulis berømte maleri Vännerna med Ellen Key i sentrum ble malt i parets leilighet.Blant andre personer som har bodd der, kan nevnes operasangeren Martin Öhman, kunstneren Hilding Linnqvist, skuespilleren  Åke Grönberg, musikerne Putte Wickman og Rune Öfwerman. I nyere tid har Olle Wästberg, Eva Dahlgren og Efva Attling bodd i denne historiske bygningen.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laurinska huset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Laurinska huset
Carl Gustaf Laurin

Carl Gustaf Laurin (født 19. september 1868 i Stockholm, død 31. mars 1940) var en svensk forfatter, kunsthistoriker, og pedagog. 
Laurin studerte i Uppsala fra 1888 til 1890. Mellom 1893 og 1894 var han virksom i forlaget P.A. Norstedt & Söner. I 1893 giftet han seg med Johan Tore Petrés sønnedatter Gunilla Malvina Petre. Han engasjerte seg i å oppfostre fortrinnsvis ungdommens smak og kjærlighet til kunsten. En gren av denne virksomheten var foreningen som han stiftet i 1897, Föreningen för skolors prydande med konstverk, senere kalt Konsten i skolan. En annen gren var Föreningen för Stockholms prydande med konstverk. 
Som foreleser og lærer i kunsthistorie var Laurin uuttrettelig. Han utgav blant annet brosjyren Konsten i skolan och konsten i hemmet (1899), en populær kortfattet Konsthistoria (1900, 4. opplag 1909) samt teksten til praktverket Taflor från fyra århundraden i koppartryck  (1905).
Carl Gustaf Laurin bodde i det såkalte Laurinska huset ved Bastugatan på Mariaberget i Stockholm. Han hadde sitt hjem i tårnet med utsikt over hele byen, det ble et samlingspunkt for den stockholmske kunsteliten.


== Referanser ==
Janusz Iliński

Janusz Iliński (født 14. november 1899, død 16. juni 1961 i Paris) var en polsk greve, diplomat og offiser. Han kjempet i andre verdenskrig og deltok i slaget om Narvik der han utmerket seg på en slik måte at han ble tildelt det norske Krigskorset med sverd. Etter verdenskrigen ble han hotelldirektør i USA.


== Bakgrunn ==
Iliński var født inn i en adelsslekt. Han fikk sin utdannelse ved militærakademiet i Polen og ved krigsskolen i École supérieure de guerre i Paris. Han tjenestegjorde som assisterende militærattaché i Frankrike og som militærattaché i Canada.


== Andre verdenskrig ==
Etter utbruddet av andre verdenskrig, der Polen ble okkupert av Tyskland og Sovjetunionen, deltok Iliński i oppbyggingen av polske styrker i eksil i Storbritannia og Frankrike. Etter det tyske angrepet på Norge i april 1940 ble Den selvstendige Podhalebrigaden sendt sammen med franske og britiske styrker for å motstå invasjonen. Oberstløytnant Iliński deltok her som stabssjef og liaisonoffiser.
I slaget om Narvik gjorde han seg bemerket for sin innsats: «Under Podhale-Chasseurenes selvstendige brigades kampe i Norge i mai og juni 1940 viste han personlig mot og koldblodighet. Under angrepet på Narvik var Oberstløytnant Ilinski i første linje forbindelsesoffiser mellem det polske infanteri og den brittiske flåtes artilleri. Han utførte sine opdrag til det siste under de tyske avdelingers ild og sendte rapporter om fiendens stilling med fare for å bli tatt til fange. Under de vanskelige forhold viste han koldblodighet og opmuntret ved sitt exempel offiserer og soldater.» På bakgrunn av denne innstillingen ble han i norsk statsråd 20. mars 1942 tildelt Krigskorset med sverd. Innstillingen kom i stand etter initiativ fra generalmajor Carl Gustav Fleischer.Senere i krigen steg han i gradene til oberst og var sjef for den polske militærmisjonen ved det allierte hovedkvarteret i Europa.


== Forretningsmann i USA ==
Etter verdenskrigens slutt flyttet Iliński til USA og fikk statsborgerskap der. Han gikk inn i eiendomsbransjen og arbeidet først som hotell- og eiendomsforvalter i Washington, D.C.. Han var også inne på eiersiden i eiendomsselskaper. Iliński var styreleder og direktør ved Carlyle Hotel i New York.Iliński var gift med motedesigneren Fira Benenson.


== Utmerkelser ==
I tillegg til det norske Krigskorset mottok han den polske Ordenen Virtuti Militari, var ridder av Æreslegionen, mottok Order of the British Empire og ble tildelt Bronze Star og Frihetsmedaljen.


== Referanser ==