Trygve Holst

Trygve Holst (født 31. mars 1907 i Honningsvåg, død 10. april 1945 i Padborg) var en norsk motstandsmann.   Da krigen brøt ut var han reklamesjef ved Stavanger Electro Staalverk A/S på Jørpeland. Under den tyske okkupasjonen var han leder av hjemmefrontens avdeling i Øst-Ryfylke, inntil han ble arrestert høsten 1942.  Han ble sendt som NN-fange til konsentrasjonsleir i Tyskland.  Påkjenningene under fangenskapet gjorde at han døde i Danmark på vei hjem.  Holst er post mortem hedret med Krigsmedaljen og også med en minnestøtte  på Jørpeland.  


== Familie og oppvekst ==
Faren Johannes Gunnerius Holst (1869-1927) var handelsmann i det lille fiskeværet Helnes på nordøst-siden av Magerøya i Nordkapp kommune.  Et slag gjorde faren ufør og lam, mens Trygve ennå var en liten gutt.  Johannes ble sittende i rullestol, i pleie hos Frelsesarmeen i Kirkenes, inntil han døde i 1927.
Moren var født Helene Irgens Soelseth (1880-).  Da ektemannen ble ufør måtte hun forsørge familien.  Etter først å ha flyttet hjem til foreldrene et par år, ble hun lærer i Honningsvåg.  I 1919 flyttet hun til Jørpeland for å starte som lærer og bestyrer ved Stålverkets private middelskole.  Trygve var da tolv år.   Trygve vokste med tre søsken: Doien, Erling og Einar.
Som ung gutt ble Trygve engasjert av speidersaken, og sammen med venner på Jørpeland stiftet han i 1920 den første speidertroppen på Jørpeland.  Mange speiderturer og leirer rundt i distriktet gjorde Trygve godt kjent i Ryfylke.  I 1939 ble Trygve tildelt hederstegnet Den Hvite Lilje, den høyeste utmerkelsen fra Norsk Speidergutt Forbund.
Trygve gikk først på middelskole hos sin mor og tok eksamen i 1923.  Seksten år gammel reiste han til Bergen for å lære handel og korrespondanse.


== Arbeid og fritid ==
Fra nyttår 1924 var Trygve ansatt i begynnerstilling som stenograf ved Stavanger Electro Staalverk A/S på Jørpeland.  Etter hvert fikk han flere og større oppgaver på kontoret ved Stålverket, blant annet innfor reklame og markedsføring.  De siste årene før krigen fylte han stillingen som Stålverkets reklame- og informasjonssjef.
I 1929 ble Trygve gift med Ruth Bjørlo (1908-) fra Tau.  Sammen fikk de to barn, Aasta Helene (1930-) og Per Asbjørn (1932-)
I forbindelse med Stålverkets 25-årsjubileum i 1937 hadde Holst ansvaret for å lage en jubileumsfilm.  Den såkalte Stålverksfilmen ble vist utallige ganger på Jørpeland også etter krigen,  da den gir et interessant tidsbilde fra Jørpeland i slutten av 1930-årene.


== Illegalt arbeid ==
Raskt etter okkupasjonen tok Trygve Holst kontakt med speidervenner i Stavanger, for å finne ut hva han kunne bidra med i motstanden mot okkupasjonsmakten.  Gjennom disse kom han i kontakt med Ola Horve, som var sentral i oppbyggingen av hjemmefronten i Stavanger. Horve ble en viktig drivkraft også for oppstarten i Ryfylke.
I distriktet rundt Jørpeland ble det dannet en gruppe av utvalgte personer, med blant andre Engel Lea, Harald Brekke, Tore T. Svines og Tore Melberg på Jørpeland, Håkon Barkve i Bjørheimsbygd  og Malvin Amdal i Alsvik. Gruppa møttes hjemme hos Engel Lea, vanligvis seint på kvelden. Trygve Holst ble raskt den naturlige lederen for aktivitetene.
Gruppa hadde god kontakt med tilsvarende grupper i Stavanger, på Jæren og i nordfylket. Etter hvert som organiseringa av hjemmefronten ble bedre, gikk gruppa inn som en del av Milorg D-19 Rogaland.
Første oppgaven til gruppa ble å kartlegge veier, kaier og broer i kommunen, og senere også kraftstasjoner, telekommunikasjon og tyske forsvarsanlegg. Informasjonen var tenkt brukt både til sabotasje og for en mulig invasjonsstyrke. Med tanke på en mulig invasjon forsøkte gruppa også å skaffe en oversikt over personer som kunne inngå i en norsk styrke. Torvald Fiskå hadde hovedansvaret for å organisere pålitelige styrker.
Fra overkommandoen i London kom det ordre om at det skulle lokaliseres tre droppingsplasser i fylket, for luftbårne tropper og materiell. Én av disse skulle være i heiene omkring Strand-Årdal. Det ble  gjort en betydelig innsats for å finne de beste landingsplassene, og til slutt ble Sunmork mellom Årdal og Lysefjorden valgt ut. Det ble laget kart og reist varder til signallys. Opplysningene ble formidlet til norsk ledelse i England, via kurer og via illegale radiosendinger.
Gruppa hjalp også personer som hadde måtte gå i dekning og som var på flukt fra Gestapo. Hjelpen kunne omfatte skjulesteder, transport, rasjoneringskort og mat. Holst hadde i 1935 kjøpt bil som han brukte til drosjekjøring, og bilen ble brukt til mye ulovlig transport av personer, våpen og utstyr. Strand leverte mye mat til den ulovlige englandsfarten.
For å være forberedt på sivile tap ved eventuelle bombeangrep, ble det besluttet å opprette et hemmelig feltsykehus som skulle kunne være til hjelp for hele distriktet rundt Stavanger.  Jørpeland ble valgt som skjulested for sykebårer, medisiner og sanitetsutstyr. Holst fikk ansvaret med å organisere dette. Utstyr ble samlet inn i stort omfang, transportert til Jørpeland og lagret på ulike steder på Jørpeland. Lageret sto på Jørpeland til våren 1944, da det ble transportert til en ny lagringsplass i Førre i Jøsenfjorden.
Holst og gruppa ellers var aktive i utgivelse og distribusjon av den illegale avisa Patrioten. Et par av utgavene ble trykket på Stålverket. Trygves søster Doien var en av flere som hadde ulovlig radioapparat, brukt til å lytte på nyheter fra London. Nyhetene ble videreformidlet til Patriotens redaksjon.
Otto Olsen var en hovedmann i hjemmefronten i Stavanger og opererte en ulovlig radiosender der. Dette var en telegrafisender laget av Ola Horve, uten mottaker. Kallesignalet var LKH - «Leve Kong Håkon». Senderen ble flyttet til Jørpeland da tysk peileaktivitet i Stavanger ble for farlig. Senderen ble da operert av gruppa til Holst, med hjelp fra Olsen og forloveden hans, Solveig Bergslien.


== Arrestasjon og fangenskap ==
Opprullingen av de illegale avisene i Stavanger startet sommeren 1942, og mange personer med tilknytning til avisene ble arrestert.  Først i november nådde bølgen av arrestasjoner Strand.  Holst ble arrestert onsdag 25. november 1942.   Gestaposjefen Arnold Hölscher var kommet fra Stavanger for å være med på arrestasjonen.
Holst satt arrestert i fire måneder på Lagårdsveien i Stavanger, før han ble overført til Grini fangeleir 29. mars 1943.  Han ble gjentatte ganger torturert i fengselet.  Anklagen omfattet både sanitetslagring, radiosending og illegal avisvirksomhet.  Siden Holst hadde deltatt som leder i hjemmefrontsarbeidet ble han dømt til å bli sendt til Tyskland som NN-fange.

Fangeskipet S/S Donau  brakte Holst til Tyskland 30. september 1943.  Sammen med flere andre fra gruppa ble han sendt til konsentrasjonsleiren Natzweiler-Struthof.   Det første halvåret i leiren arbeidet han i steinbruddet.  Sammen med Malmin Amdal fra Strand og Erling Berg Pedersen fra Stavanger ble Holst plassert på brakke nr. 7.  Hvert rom i brakka hadde plass til 70 fanger i enkle enmannskøyer i tre høyder.  Lange arbeidsdager med ofte farlig arbeid, lite mat, lite vask, dårlige klær, hyppige kontroller fra brutale vakter: alt var med på å bryte ned helsen til fangene.
I mars 1944 ble Holst forflyttet til utekommandoen Cochem-Bruttig-Treis, en av de hardeste som ble opprettet for Natzweiler-fanger.  Her ble han sammen med medfanger satt til tunnelarbeid.
I juni 1944 gjennomførte de allierte styrkene landgangen i Normandie.  Natzweiler ligger 55 mil fra Normandie, og etter hvert følte SS det nødvendig å flytte fangene derfra.  I september ble Holst overført med tog til konsentrasjonsleiren i Dachau.   Etter dette ble han flyttet rundt til flere leirer, blant annet Dachau-underleiren  Allach og hovedleirene Mauthausen og Melk.
Etter den allierte frigjøringen ble Holst i mars 1945 transportert med De hvite bussene fra Dachau til Neuengamme, og deretter videre til Danmark.  Holst var da så avkreftet at han døde i den danske byen Padborg 10. april 1945.  Etter kremasjonen i Kolding ble urnen sendt hjem til Norge og bisatt på Langeland kirkegård, på De falnes dag 16. september 1945.
Oversikt over Trygve Holst' fangehistorie
25. november Stavanger
29. mars - 30. september 1943 Grini, fangenummer 7075.
6. oktober 1943 - 5. september 1944 Natzweiler-Struthof, fangenummer 5238
8 - 10. september 1944 Dachau
10 - 13. september 1944 Allach
13.- 14. september 1944 Dachau
16 - 24. september 1944 Mauthausen, fangenummer 98252
24. september 1944 - 21. mars 1945 Melk
21 - 22. mars 1945 Mauthausen
22 -23. mars 1945 Neuengamme


== Trygve Holst hedret ==
Trygve Holst ble i 1945 post mortem tildelt Krigsmedaljen.
Ved Verkshotellet på Jørpeland ble det 17. mai 1946 avduket et minnestøtte over Holst, laget av billedhuggeren Magnus Vigrestad.  Minnetavlen i stål innfelt i støtten ble støpt på Stålverket.  Støtten ble reist av venner, medfanger og kjente, og Stålverket finansierte alt arbeidet.  Etter 25 år ble støtten flyttet opp i sentrum, til lunden ved administrasjonsbyggene til Stålverket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Asbjørn Holst (1995). Død om så det gjelder.  Trygve Holst 1907 - 1945.  Falt for sitt land. Stavanger: Forlag Per A. Holst. ISBN 82-993520-1-0. Per Asbjørn Holst (2009). Strand under krigen.  Motstand, Milorg og det daglige liv 1940-1945. Stavanger: Forlag Per A. Holst. ISBN 82-91947-53-8. Per Asbjørn Holst (1995). Patrioten.  Illegal avis i 1942. Stavanger: Forlag Per A. Holst. ISBN 82-993520-0-2. Til minne – Trygve Holst, Torvald Fiskå Strand historie og ættesogelag.  Besøkt 1. januar 2020.