jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Komiprisen 2012

Komiprisen 2012 ble arrangert lørdag 25. august 2012 på Chat Noir i Oslo med Trond-Viggo Torgersen som programleder.


== Vinnere ==


== Nominerte ==
Beste forestilling – scene:

Kondolerer (produksjon: Feelgood Scene Film & TV og Nationaltheatret - Komilab 4.3, regi: Arvid Ones)
Kjære landsmenn (produksjon: Det norske teatret, Regi: Erik Ulfsby)
Nattens umusikalske dronning (Produksjon: Thalia Teater A/S, regi: Teodor Jansen)Beste forestilling – TV/film:

I kveld med Ylvis (produksjon: TVNorge)
Dag (produksjon: Kamerakameratene for TV 2)
Lilyhammer (produksjon: Rubicon TV for NRK)Beste mannlige artist, revy og komedie:

Atle Antonsen (Dag, produksjon: Kamerakameratene for TV 2)
Jan Gunnar Røise (Jåtåkdag, produksjon: Komilab 6.0)
Anders Hatlo (Skaff meg en tenor, produksjon: Oslo Nye Teater)Beste kvinnelige artist, revy og komedie:

Else Kåss Furuseth (Kondolerer, produksjon: Komilab 4.3)
Hege Schøyen (Nattens umusikalske dronning, produksjon: Thalia Teater A/S)
Herborg Kråkevik (Kjære landsmenn, produksjon: Det norske teatret)Årets gjennombrudd:

Cecilie Steinmann Neess (Kollektivet)
Frank Ole Sætrang (NAV)
Jonas Kinge Bergland (Sommerlatter 2011 og Komikameratene)Beste stand-up artist:

Gustav Nilsen (Julelatter 2010)
Hans Morten Hansen (Roper i skogen... Og forventer å få svar)
Jonas Kinge Bergland (Sommerlatter 2011)Årets nummer:

«Dialekter i robåt» med Herborg Kråkevik (fra Kjære landsmenn)
«Etter begravelsen» med Else Kåss Furuseth (fra Kondolerer)
«Kongefamilien» med Herborg Kråkevik (fra Kjære landsmenn)Årets morsomste: 

Thomas Giertsen (Helt perfekt)
John Brungot (Torsdag kveld fra Nydalen, Nårje)
Jon Almaas (Nytt på Nytt)
Kristian Valen (Valens Rikskringkastning)
Else Kåss Furuseth (Torsdag kveld fra Nydalen, Kondolerer)
Linn Skåber (Nytt på Nytt)
Atle Antonsen (Dag)
Ylvis (I kveld med Ylvis)
Trond Fausa Aurvåg (Lilyhammer)
Henriette Steenstrup (Torsdag kveld fra Nydalen, Nårje)


== Jury ==
Komiprisjuryen bestod i 2012 av:

Tor Andersen, 63 år, radioprogramleder
Berit Boman, 43 år, tidligere programleder
Svein Helge Høgberg, 68 år, tidligere medlem av Dizzie Tunes
Maja Løvland, 45 år, humorforsker
Annette Mürer, 66 år, anmelder
Simen Sand, 49 år, koreograf og skuespiller
Roald Øyen, 72 år, tidligere programlederKomikomiteen, som velger hvem som skal motta heders- og fagpris, bestod av:

Stina Greaker, 47 år, tv-produsent
Bjørn Heiseldal, 54 år, teaterdirektør ved Chat Noir
Knut Lystad, 66 år, komiker
Stian Malme, 43 år, prosjektleder i NRK
Christina Rezk Resar, 45 år, humor- og satiresjef i NRK Underholdning
Tom Sterri, 52 år, produsent, tekstforfatter og skuespiller


== Kilder ==
NRK.no: Disse er årets morsomste
José Santamaría

José Emilio Santamaría Iglesias, (født 31. juli 1929 i Montevideo), er en uruguayansk-spansk tidligere fotballspiller og landslagstrener.  Han regnes av flere blant de beste midstopperne i historien. Santamaría tilhører en gruppe spillere som spilte for Spanias herrelandslag i fotball enda han opprinnelig kom fra et annet land. Også Alfredo di Stefano og Ferenc Puskás tilhører denne gruppen fra rundt 1958 til 1962.
Santamaría markerte seg i Uruguays landslag i VM i 1954 i Sveits, der han var med på laget som kom til semifinalen. Real Madrid oppdaget ham og fikk ham til klubben der han spilte i fra 1958 til han la opp i 1966. Samme år skiftet han også landslag til Spania. Han ble ingen stor suksess på landslaget, men gjorde tingene svært bra for klubblaget.
Som trener markerte Santamaría seg i hovedsak som trener for Spanias landslag under VM på hjemmebane, der Spania kom til andre runde, som var en markant forbedring fra tidligere.


== Noter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) José Santamaría – Munzinger Sportsarchiv 
(en) José Santamaría – Olympedia 
(en) José Santamaría – FIFA 
(en) José Santamaría – UEFA 
(en) José Santamaría – Transfermarkt 
(en) José Santamaría – national-football-teams.com 
(en) José Santamaría – EU-Football.info 
(en) José Santamaría – FBref
Song Yingxing

Song Yingxing (tradisjonell kinesisk: 宋應星; forenklet kinesisk: 宋应星; pinyin: Sòng Yìng​xīng, Wade-Giles: Sung Ying-Hsing; født 1587 i Yichun i provinsen Jiangxi i Kina, død 1666) var en kinesisk vitenskapsmann og encyklopedist under Mingdynastiets tid i Kina. Han forfattet en encyklopedi som dekket en stor bredde av tekniske emner, Tiangong Kaiwu. Den ble publisert i 1637.
Tiangong Kaiwu var inndelt i kapitler som tok for seg

jordbruk, irrigasjon og hydraulisk ingeniørkunst,
serikultur (silkefremstilling) og tekstilteknologi,
Jordbruks- og mølleprosesser,
saltteknologi,
sukkerteknologi,
keramikkindustri,
bronsemetallurgi,
transport, djunker og vogner,
jernmetallurgi,
kull, svovelsyre, sulfur og arsenikk,
oljeteknologi,
papirproduksjon,
metallurgistudier av sølv, bly, kobber, tinn og zink,
Militærteknologi (blant annet bruk av krutt),
kvikksølv,
blekk dvs: tusj,
fermentert drikke,
perler og jade.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Timothy Brook . (1998). The Confusions of Pleasure: Commerce and Culture in Ming China. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-22154-0
Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 2, Mechanical Engineering. Taipei: Caves Books Ltd.
Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 3, Civil Engineering and Nautics. Taipei: Caves Books Ltd.
Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 5, Chemistry and Chemical Technology, Part 7, Military Technology; the Gunpowder Epic. Taipei: Caves Books, Ltd.
Song, Yingxing, translated with preface by E-Tu Zen Sun and Shiou-Chuan Sun (1966). T'ien-Kung K'ai-Wu: Chinese Technology in the Seventeenth Century. University Park: Pennsylvania State University Press.


== Eksterne lenker ==
Song Yingxing at China-corner.com
Song Yingxing at Jongo Knows
Tiangong Kaiwu Picture Gallery at ECHO
Chapter 13, Papermaking, at rice-paper.com
Tiangong Kaiwu at Orientaldiscovery.com
Euthynnus

Euthynnus er en slekt i makrellfamilien.
De er middels store, og kroppen er kraftig, langstrakt og spoleformet. Ryggfinnene sitter nært hverandre. De fremste piggstrålene på den første ryggfinnen er mye lengre enn de bakre, noe som gjør at finnen blir sterkt konkav. Den andre ryggfinnen er mye lavere enn den første. De har et panser av store skjell på forkroppen, mens resten av kroppen er naken. De mangler svømmeblære. 
Euthynnus er utbredt over hele verden i tropiske og subtropiske hav, og det er sjelden å finne dem i vann med lavere temperatur enn 20–23 °C. De foretrekker som regel kystfarvann, men tunnin kan også påtreffes midt ut i Atlanterhavet. De tre artene har en utbredelse som nesten ikke overlapper: E. affinis finnes i det indopasifiske området, tunnin i Atlanterhavet, og E. lineatus i det østlige Stillehavet.
De svømmer ofte i stim sammen med andre representanter for makrellfamilien. De er likevel ikke så utpregede stimfisker som Auxis, og i noen deler av året splittes stimene. De er opportunister, som jakter på alle tilgjengelige byttedyr, så som fisker, krepsdyr, kappedyr og blekkspruter. Selv er de bytte for gulfinnetun, haier og seilfisker. 


== Litteratur ==
B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date. FAO Fish.Synop. s. 32–37. ISBN 92-5-101381-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Euthynnus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Euthynnus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Euthynnus hos Artsdatabanken 
(sv) Euthynnus hos Dyntaxa 
(en) Euthynnus hos Fossilworks 
(en) Euthynnus hos ITIS 
(en) Euthynnus hos NCBI 
(en) Kategori:Euthynnus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euthynnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Shi Zongyuan

Shi Zongyuan (kinesisk: 石宗源; pinyin: Shí Zōngyuán; født 1. juli 1946 i Baoding i provinsen Hebei i Kina, død 28. mars 2013) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han har hatt høyere partiverv i flere deler av landet, og var siden 2006 partisekretær for kommunistpartiet i provinsen Guizhou.
Han er av huikinesisk etnisitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shi Zongyuan hos China Vitae
To lys på et bord

«To lys på et bord» er en dansk evergreen, skrevet av Bjarne Hoyer (melodi) og Ida From (tekst). Versjonen med Otto Brandenburg er særlig kjent og blir ansett for å være én av de beste danske popsanger.
«To lys på et bord» deltok i Dansk Melodi Grand Prix i 1960. Den tildelt en sisteplass av dommerjuryen,
men solgte etterpå i flere tusen eksemplarer, lå lenge på hitlisten
og ble 44 år etter referert til som «den måske mest vellykkede af alle danske melodigrandprixmelodier».
I 1999 uttalte Thomas Helmig «Personligt mener jeg, at «To lys på et bord» og «Glemmer du, så husker jeg» er de to bedste sange, der skrevet herhjemme».Brandenburgs versjon er oppygd etter en kort instrumental introduksjon, som en sang i AB-format. 
I den første gjennomgangen av A-stykket synger Brandenburg «To lys på et bord...». A-stykket gjentas umiddelbart nå med teksten «En ond parodi...», og deretter synges B-stykket «Hvordan er det sket...».
Etter denne presentasjonen av hele teksten gjentas A-stykket med teksten «To lys på et bord...», hvoretter A-stykket spilles instrumentalt uten sang to ganger. Deretter faller Brandenburg igjen inn med en gjentagelse av B-stykket.
Til slutt anvendes grand-prix-tricket hvor det transposeres en halv tone oppad og A-stykket med «To lys på et bord...» synges. 
Avslutningen er en tekstmessig gjentagelse av siste linje av verset med «To lys på et bord...» 
Andre i tillegg til Brandenburg som har tolket To lys på et bord er blant annet Nikolaj Nørlund.
En engelsk versjon av sangen inngikk som et fremtredende element i Joachim Backs Oscar-vinnende kortfilm The new tenants.Sangen inngår som en del av Kulturministeriets kulturkanon under 12 evergreens.


== Svensk versjon ==
Den svenske tittelen er «Två ljus på et bord».
Bertil Englund spilte den inn på EP-platen Snälla Per (Sonet SXP-4029), utgitt i 1960.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To lys på et bord på MusicBrainz
Stockton

Stockton er en by i San Joaquin County i delstaten California i USA. Byen hadde et innbyggertall på 291 707 i 2010. Stockton er fylkessete i San Joaquin County. Den er den fjerde største byen i Central Valley og den trettende største byen i California. Stockton ligger i nordre California, rett sør for delstatshovedstaden Sacramento og nord for byen Modesto.
Stockton ligger langs hovedveiene Interstate 5, Route 99 og Route 4, midt i jordbruksområdet i den sentralen dalen i California (Central Valley). Byen er forbundet vestover med San Francisco Bay Area med 126 km lange elven San Joaquin, og er med Sacramento den ene av delstatens to innlandshavner. I og rundt Stockton er det en rekke vannveier og elver som danner Californias store elvedelta.
Byen er vert for den årlige aspargesfestivalen og er lokaliseringen av Haggin Museum, et kunst og historisk museum som ble bygget i Victory Park i 1931. Museet viser kunstverker fra 1800- og 1900-tallet og har lokalhistoriske utstillinger. For mye av det senere 1800-tallet som begynte med gullrushet, var Stockton en av de største byene i delstaten, for en stund den tredje største byen.
Byen har i senere tid blitt hindret av notorisk dårlig rangering og negative nyhetsoverskrifter. I juli 2012 ble Stockton den største byen i USA som ba om beskyttelse under Kapittel 9 av den amerikanske konkursloven. Også i 2012 ble byen rangert som en av de farligste byene i USA, havnet da på tiendeplass, og er den nest farligste i California, rett bak Oakland. I 2013 ble Stockton rangert som den 3. mest ikke lesekyndige byen i USA med mindre enn 17 prosent av den voksne befolkningen som hadde eksamen fra høyskole eller universitet. I begynnelsen av april 2013 ble det klart at byen slår seg selv konkurs for å slette gjeld og muligens bli kvitt pensjonsforpliktelser. I påsken ga en føderal skifterettsdommer grønt lys for å åpne konkurs til sterke protester fra obligasjonseierne (byens långivere).


== Vennskapsbyer ==
 Shizuoka, Japan
 Iloilo City, Filippinene
 Empalme, Mexico
 Foshan, Kina
 Parma, Italia
 Battambang, Kambodsja
 Asaba, Nigeria


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stockton, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stockton, California Official Visitor & Tourist Information
Stockton-San Joaquin County Public Library
Yu Minzhong

Yu Minzhong (kinesisk: 于敏中, pinyin: Yú Mǐnzhōng; født 1714 fra fylket Jintan i provinsen Jiangsu i Kina, død 1779) var en kinesisk embedsmann og politiker under Qing-dynastiet. Han var Qianlong-keiserens viktigste minister under den midtre del av Qianlong-eraen, ansett som hederlig av mange i samtiden, men ble rett etter sin død avslørt for stor korrupsjon. 
Han hadde ikke så stor innflytelse på keiseren som forgjengerne hadde hatt, eller som den senere keiserlige yndling Heshen skulle få.
Han er også kjent for sitt forfatterskap og sin kinesiske kalligrafi.
Paleontologiåret 1898

Paleontologiåret 1898 er en oversikt over betydelige oppdagelser og hendelser med tilknytning til paleontologi i 1898.


== Dinosaurer ==


== Svaneøgler ==


=== Ny takson ===


== Pattedyrliknende krypdyr ==


=== Ikke-pattedyr ===


== Fødsler ==
9. februar - Anatol Heintz, russiskfødt norsk paleontolog (død  1975)


== Referanser ==
Anna Molden

Anna Grønstad Molden  født 21. april 1932 i Fana var en norsk arkitekt. Hun var gift med arkitekt Jostein Molden.


== Biografi ==
Molden er utdannet ved NTH og tok eksamen i 1957. Hun startet arkitektpraksisen Anna og Jostein Molden Arkitekter i 1962.


== Kjente bygninger ==
Kontoret var helt i fra starten ansvarlig for offentlige byggeoppgaver, slik som sykehjem og skoler.

Nordhordland yrkesskule, Lindås 1966, tilbygg 1978
Tekstilfabrikk for Magnus & Co. Bergen 1967
Etne rådhus  1968
Os gymnas, (Hordaland) 1969
Fylkessjukehuset, Leirvik, Stord 1970 etter 1.premie i konkurranse 1962
Søsterheim, elevheim og eneboliger ved samme 1971–73
Os sjukeheim,  (Hordaland) 1973
Os aldersheim, 1975
Bråtet rekkehus, i Fyllingsdalen, Bergen 1973
Egen bolig, Paradis, Bergen 1973
Askøy Helsetun 1974
Helgeplasset rekkehus, Fyllingsdalen, Bergen 1975
Grendeskole  Storåsen, Åsane, Bergen 1975
Bolig Fjellbirkeland, Leirvik, Stord 1975
Grendeskole Rolland, Åsane, Bergen 1976
Administrasjons og velferdshus, Hebridene 1976
Rolland skole, Åsane, Bergen 1977–1980
Liflaten grendeskole, Åsane,  1978
Bolig Van Veen, Leirvik, Stord 1978
Svelgen Sjuke- og aldersheim, Bremanger 1979
Knappen Sjukeheim, Straumsgrend, Bergen 1980
Forretningsbygg for Kjelstrup Olsen, Bergen 1981
Helsebygg Rolland, Bergen 1981
Knappen Sjukeheim byggetrinn 2, Bergen 1982
Mjellem & Karlsen as industribygg, Bergen 1982
Hauge skole , Osterøy 1983
Knarvik ungdomsskole byggetrinn 1 1983
NPC Sandsli, Kontorbygg, Bergen 1983–86
Bolig Thesen/Øverland, Lærdal 1984
Bolig Hammer, Bergen 1985
Bolig Wiik, Bergen 1986
Bergen Landsfengsel 1990
Skien Kretsfengsel 1993
Skjold Sykehjem, Bergen 1994


== Priser og utmerkelser ==
Houens fonds diplom for Fylkessjukehuset på Stord 1975.
Det nyttige selskaps pris for god arkitektur, Bergen 1981
Treprisen 1981.
Bergen Kommunes Arkitekturpris 2002


== Kilder ==
Byggekunst 8/1986 temanummer viet Anna og Jostein Molden
Norsk Kunstnerleksikon


== Referanser ==
Jostein Molden

Odd Jostein Molden (f. 20. januar 1932 i Verdal) er en norsk arkitekt. Han er gift med arkitekt Anna Grønstad Molden.


== Biografi ==
Molden var utdannet ved NTH og tok eksamen 1957. Etter noen år hos hos arkitektene Halfdan og Per Grieg i 1957, Aall og Løkeland og Kåre Frølich startet han egen arkitektpraksis sammen med Anna Grønstad  Molden i 1962. Han ble utnevnt til dosent ved NTH (NTNU) i 1972.


== Kjente bygninger ==
Kontoret var helt i fra starten ansvarlig for offentlige byggeoppgaver, slik som sykehjem og skoler.

Nordhordland yrkesskule, Lindås 1966, tilbygg 1978
Tekstilfabrikk for Magnus & Co. Bergen 1967
Etne rådhus  1968
Os gymnas, (Hordaland) 1969
Fylkessjukehuset, Leirvik, Stord 1970 etter 1.premie i konkurranse 1962
Søsterheim, elevheim og eneboliger ved samme 1971–73
Os sjukeheim,  (Hordaland) 1973
Os aldersheim, 1975
Bråtet rekkehus, i Fyllingsdalen, Bergen 1973
Egen bolig, Paradis, Bergen 1973
Askøy Helsetun 1974
Helgeplasset rekkehus, Fyllingsdalen, Bergen 1975
Grendeskole  Storåsen, Åsane, Bergen 1975
Bolig Fjellbirkeland, Leirvik, Stord 1975
Grendeskole Rolland, Åsane, Bergen 1976
Administrasjons og velferdshus, Hebridene 1976
Rolland skole, Åsane, Bergen 1977–1980
Liflaten grendeskole, Åsane,  1978
Bolig Van Veen, Leirvik, Stord 1978
Svelgen Sjuke- og aldersheim, Bremanger 1979
Knappen Sjukeheim, Straumsgrend, Bergen 1980
Forretningsbygg for Kjelstrup Olsen, Bergen 1981
Helsebygg Rolland, Bergen 1981
Knappen Sjukeheim byggetrinn 2, Bergen 1982
Mjellem & Karlsen as industribygg, Bergen 1982
Hauge skole , Osterøy 1983
Knarvik ungdomsskole byggetrinn 1 1983
NPC Sandsli, Kontorbygg, Bergen 1983–86
Bolig Thesen/Øverland, Lærdal 1984
Bolig Hammer, Bergen 1985
Bolig Wiik, Bergen 1986
Bergen Landsfengsel 1990
Skien Kretsfengsel 1993
Skjold Sykehjem, Bergen 1994


== Priser og utmerkelser ==
Houens fonds diplom for Fylkessjukehuset på Stord 1975.
Det nyttige selskaps pris for god arkitektur, Bergen 1981
Treprisen 1981.


== Referanser ==


== Kilder ==
Byggekunst 8/1986 temanummer viet Anna og Jostein Molden
Kristoffer Alvern Andersen

Kristoffer Alvern Andersen (født 16. juni 1993) er en norsk herreturner fra Bergen og konkurrerte for Norge og Bergens Turnforening. I 2012 og 2013 var han instruktør i Trondhjems Turnforening.


== Prestasjoner ==
Nordeuropeisk mester Frittstående 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergens Turnforening - Apparatturngruppe Arkivert 7. oktober 2012 hos Wayback Machine.
Grand Designs

Grand Designs er en britisk fjernsynsserie om uvanlige og ofte spektakulære boligbyggeprosjekter. Serien har gått på Channel 4 siden 1999.
Siden første episode ble sendt i april 1999 har serien vært ledet av designeren Kevin McCloud. Alle episodene er i utgangspunktet bygget på samme format, med små variasjoner avhengig av byggeprosjektets progresjon. I begynnelsen møter McCloud klientene som skal gi seg i ferd med byggeprosjektet; han besøker tomten sammen med dem og diskuterer planene for boligen. Det vises en datakonstruert visualisering av boligplanen. Når byggearbeidet starter, besøker McCloud anleggsplassen regelmessig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grand Designs på Internet Movie Database 
Offisielt nettsted
Clasmodosaurus

Clasmodosaurus var en slekt av dinosaurer, sannsynligvis en sauropoder. Den levde i krittperioden i det som nå er Argentina. Den blir ansett å være en nomen dubium fordi den er bare kjent fra fossile tenner, og er derfor et tanntakson.
Type (arten), Clasmodosaurus spatula, ble formelt beskrevet av den argentinske paleontologen Florentino Ameghino i 1898. 


== Eksterne lenker ==
(en) Clasmodosaurus i Global Biodiversity Information Facility 
Clasmodosaurus
Svartor

Svartor (Alnus glutinosa) er et tre i bjørkefamilien.


== Utbredelse ==
Svartor vokser over nesten hele Europa. Det er bare lengst sør og lengst nord at den ikke finnes. I Norge vokser den langs kysten nord til Snåsa i Nord-Trøndelag. På Østlandet nord til Åsnes. Den vokser langs vann og elver og på myr med høyt grunnvann. Svartor er varme- og lyskrevende.


== Utseende ==
Svartor skiller seg fra gråor ved at barken på eldre trær er mørkere og mer oppsprukken. Bladene er blanke, ovale og butte i enden. Som unge er de klebrige. Den blomstrer tidlig. Raklene er ofte sprunget ut før hasselen. Frøene er, som på gråor, plasserte i forvedete hunnrakler som ligner på kongler. De står ofte på treet over vinteren. Frøene, orenøttene, har luftfylte lister som gjør at de flyter godt og kan spres med vann. Svartor kan bli ganske store trær. Under gunstige forhold kan de bli 25 - 30 meter høye. Stammediameteren kan bli 50 - 80 cm. Svartortrær blir sjelden gamle. 100 år er en vanlig alder. Under visse forhold kan de bli 300 år gamle. 
Orerøttene er nitrogenfikserende. Ved hjelp av bakterieknoller kan trærne ta opp fritt nitrogen fra lufta. Den gode tilgangen på nitrogen er trolig årsaken til at or kan felle løv mens de er grønne.


== Bruk ==
Oreved har vært anset som det beste materialet til proteser. Den har også blitt brukt til å lage tresko av. Dette fordi den er lett å bearbeide med skjærejern. I senere tid har oreveden blitt mer allsidig brukt. Blant annet ble den brukt til møbler, panel, elektriske gitarer og kjøkkeninnredning. I styrke og andre mekaniske egenskaper ligner den mye på bartre. Den råtner lett i fuktige miljø, men er godt holdbar i konstrusjoner som er plassert under vann.
Veden har et gyllent preg. Den er lett å farge og blir brukt til å imitere andre treslag som mahogni og palisander.
Oreveden egner seg godt til kjørler for mat og drikke, ettersom den ikke setter smak på matvarer. Av samme grunn blir den også brukt i matboder og spiskammer. 
Å putte blader fra svart- eller gråor i skoene skal lindre sprukken hud og forebygge gnagsår, ifølge et gammelt kjerringråd, samt hjelpe mot svettelukt om man legger bladene i skoene over natt. 


== Litteratur ==
Bohumil Kucera og Ragnar M. Næss: TRE naturens vakreste råstoff. Oslo 1999. ISBN 82-529-2167-1
Johannes Lid: Norsk og svensk flora. Oslo 1974
Knut Fægri: Norges Planter Oslo 1970


== Eksterne lenker ==
(en) Svartor i Encyclopedia of Life 
(en) Svartor i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartor hos Artsdatabanken 
(sv) Svartor hos Dyntaxa 
(en) Svartor hos ITIS 
(en) Svartor hos NCBI 
(en) Svartor hos The International Plant Names Index 
(en) Svartor hos Tropicos 
(en) Kategori:Alnus glutinosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Alnus glutinosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alnus glutinosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Abdelkrim El Hadrioui

Abdelkrim El Hadrioui (arabisk: عبد الكريم الحضريوي‎) (født 6. mars 1972 i Taza) er en marokkansk tidligere fotballspiller. Han var forsvarsspiller, og fikk flere kamper for Marokkos herrelandslag.


== Karriere ==
El Hadrioui har spilt for klubbene FAR Rabat, Benfica, AZ Alkmaar og R. Charleroi.
Som landslagsspiller var han med i Marokkos tropp både til VM i fotball i 1994 og i 1998, hvor han spilte henholdsvis tre og to kamper. Han deltok også i Sommer-OL i 1992. Han har to ganger deltatt i Afrikamesterskapet i fotball; i 1998 og 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abdelkrim El Hadrioui – Olympedia 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – FIFA 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – Transfermarkt 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – national-football-teams.com 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – FootballDatabase.eu 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – Fora De Jogo 
(en) Abdelkrim El Hadrioui – FBref