jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leprous

Leprous er et progressiv metal-band fra Notodden, etablert i 2001.
Etter to demoer ga bandet ut sitt debutalbum Tall Poppy Syndrome i mai 2009 på Sensory Records of America. Bandet har spilt på både ProgPower USA 2010 og 2011 (som band for Ihsahn) og ProgPower Europe 2010. Bandet har annonsert at de holder på med et oppfølgeralbum.


== Diskografi ==
Silent Waters (2004, Demo)
Aeolia (2006, Demo)
Tall Poppy Syndrome (2009)
Bilateral (2011)
Coal (2013)
The Congregation (2015)
Malina (2017)
Pitfalls (2019)
Aphelion (2021)


== Medlemmer ==
NåværendeTor Oddmund Suhrke – Gitar, vokal
Einar Solberg – Synth, vokal
Robin Ognedal - Gitar
Baard Kolstad – Trommer
Simen Daniel Børven (Session/Live) - Bass
TidligereØystein Landsverk – GitarHalvor Strand – Bass
Tobias Ørnes Andersen - Trommer
Tor Stian Borhaug – Trommer
Kenneth Solberg – Gitar
Truls Vennman – Trommer
Esben Meyer Christensen – Gitar
Stian Lonar – Bass
Rein Blomquist – Bass
Martin Skrebergene - Bass


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Leprous – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leprous på Discogs 
(en) Leprous på MusicBrainz 
(en) Leprous på Encyclopaedia Metallum 
(en) Leprous på SoundCloud 
(en) Leprous på Spotify 
(en) Leprous på Songkick 
(en) Leprous på Last.fm 
(en) Leprous på Last.fm 
(en) Leprous på Genius — sangtekster 
(en) Leprous på AllMusic
Tre muntre herrer i Roma

Tre muntre herrer i Roma er en norsk fortelling om en reise foretatt til Roma etter 2000 av journalist Jan E. Hansen, pater Kjell Arild Pollestad og professor i arkitektur Thomas Thiis-Evensen. Boken på knappe 180 sider, med skildringer ved de tre reisende, og mange fargebilder av Kim Eidem, utkom i 2005 på Gyldendal.
Bar della Rotonda foran Pantheon var deres kontor, ifølge Pollestad med grappa. Viktigheten av nok en fortelling fra Roma forklarte Hansen med at «[Roma] er verden, vi kommer alle derfra i en viss forstand», og
Eidem istemte at han derfor godt kunne lage 700 filmer om Roma.


== Innhold ==
Skyggeboksing foran Pantheon, mediterende foran Forum Romanum, fiskemiddag på Via della Conciliazione, samtaler med en torgkone.  Om disse episodene sa NTB det er som om «[de tre] skildrer hverandre: Pater Pollestad skriver om hvordan journalist Hansen tar fri fra å være et barn av sin tid, mens arkitekt Thiis-Evensen løper forbi og peker på byer og gesimser og arkitektoniske snurrepiperier».


== Film ==
Det er laget en film av fortelling, som ble sendt i tre episodene på 50 minutter hver og ble vist på NRK i januar og februar 2004 med undertittelen  «lekne assosiasjoner og flaneringer i Den evige stad».Den første anmeldelsen av filmen kom fra matskribenten Kimmeridge i Morgenbladet som nok mener hovedpersonene er for selvopptatte, og at det «å stå i veien for gjenstanden, råvaren, smaken, er en dødssynd i enhver formidlingssammenheng, der budbringeren faktisk ikke skal være budskapet».


== Mottakelse ==
Ifølge Trond Berg Eriksen, som selv hadde gitt ut Italiaboka «Sør for Alpene, nord for Po» med Thor Furulund i 1997 og «Reisen til Toscana» med Finn Graff i 2004, var den samtidig utgitte filmen fra 2004 en der de «sludret og fniste seg gjennom Den hellige stad». Berg Eriksen likte derimot kåseriene i boken (som altså utkom etter hans egen bok), men kunne ønske seg «et bilde av Roma uten herrenes påtrengende tilstedeværelse». 
Tekstene er forbilledlige som kåserier, en glemt kunstart fra folkeopplysningens dager

Anmelderen i Stavanger Aftenblad mente boken «stiller i lettvekterklassen, hvor den imidlertid klarer seg tålig bra», og at den nok var blitt best hvis Pollestad var eneste forfatter. Da Omdal selv foretok reisen,
fant han ingen av de tre reisende foran Pantheon, selv om Hansen hadde sagt «Det går ikke en dag uten at jeg ser Pantheon».


== Oppfølger ==
I juni 2006 ble både Thiis-Evensen og Hansen riddere av Italia.Jan E. Hansen, som hadde skrevet «Drømmen om Roma» med Thor Furulund i 1992, utga i 2009 sin Roma-oppfølger «42 steder som skapte historie», mens Thomas Thiis-Evensen i 2009 utga «Roma: Syv vandringer» med Morten Krogvold.
Temareiser Fredrikstad der Jan E. Hansen er reiseleder, selger reiselivskonseptet Tre muntre herrer med egen DVD og de tre reisende som reiseledere.


== Referanser ==
Raulivannet

Raulivannet er en innsjø i Flekkefjord. Raulivannet er drikkevannkilde for deler av byen. Vannet ligger bak en åsrygg, slik at vannet blir pumpet opp til et oppdemmet basseng kalt «brannvannet» som er reservoar for byens brannvesen. Overskuddsvannet flyter i rør over til et annet oppdemt dalføre, kalt «springvannet», som er drikkevannslager.  Ordningen viste seg etterhvert å gi for lite vann i tørre somre, slik at en måtte realisere bruk av alternativer, der Selura ble valgt.
Byens frivillige skyttervesen brukte vannet med åssiden mot nord som skytebane med blinker på 100, 200 og 300 meter fra standplass. Fjellformasjonene i nord fungerte som effektive kulestoppere. Tross at vannet og lendet på den måten ble tilført mengder av bly og kopper, synes dette ikke å ha satt varige spor, utover at murene som holdt blinkskivene fortsatt står.
Fra gammelt ble vannet renset med sandfilter.
I 2006 ble det oppdaget en markant økning i verdiene på mangan og jern i Raulivannet, noe som medførte svarte partikler i vannet hos abonnentene. 
I området ved Raulivannet er det påvist leveområde for hvitryggspett.


== Eksterne lenker ==
Orientering om avvik i vannkvalitet hos Flekkefjord kommune
(no) Raulivannet i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Benjamin Kleibrink

Benjamin Philip Kleibrink (født 30. juli 1985 i Düsseldorf) er en tysk, profesjonell fekter. Hans største internasjonale resultat kom da han representerte Tyskland under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina der han tok gull i florettkonkurransen. Han har også tilsammen fire medaljer fra VM i fekting, men ingen gull.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble han utslått i andre runde i den individuelle konkurransen.


== Eksterne lenker ==
(de) Benjamin Kleibrink – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Benjamin Kleibrink – Olympics.com 
(en) Benjamin Kleibrink – Olympic.org 
(en) Benjamin Kleibrink – Olympedia 
(en) Benjamin Kleibrink – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Benjamin Kleibrink – Tysklands olympiske komité 
(en) Benjamin Kleibrink – FIE 
(de) Offisiell hjemmeside
Juan Rulfo

Juan Rulfo (født 16. mai 1917, død 7. januar 1986) var en meksikansk forfatter og fotograf. 
Rulfo er en av de mest anerkjente forfattere i Latin-Amerika samtidig som han ikke var en veldig produktiv forfatter og mye av hans rykte hviler på to tynne bøker, romanen Pedro Páramo (1955), og El Llano en llamas (1953)som inneholder flere kortere historier. 15 av disse 17 korte historiene har blitt oversatt til engelsk og blitt publisert i The Burning Plain and Other Stories. Rulfo og Jorge Luis Borges ble kalt de viktigste spanskspråklige forfattere gjennom det 20. århundre i en meningsmåling utført av Editorial Alfaguara.Det finnes over 6 000 negativer av Rulfos fotografier som blir oppbevart av Juan Rulfo Foundation. Rulfo ble født som Juan Nepomuceno Carlos Pérez Rulfo Vizcaíno i Apulco i Jalisco (selv om han var registrert på Sayula i Jalisco), i hjemmet til hans farfar. Etter at hans far ble drept i 1923 og etter hans mors død i 1927 vokste han opp sammen med sin bestemor i byen San Gabriel i Jalisco. Den utvidede familien besto av grunneiere hvis lykke var blitt ødelagt av den meksikanske revolusjon og urolighetene på 1920-tallet.
Rulfos mor døde av et hjerteinfarkt i november 1927 da han var ti år gammel, og hans to onkler døde bare et år senere. Rulfo hadde nettopp blitt sendt for å studere ved Luis Silva School, der han bodde fra 1928 til 1932. Han utdannet seg blant annet til regnskapsfører, selv om han aldri praktiserte dette yrket aktivt. Rulfo deltok på et seminar (analogt til en videregående skole) mellom 1932 og 1934. Rulfo møtte ikke opp på noe universitet etter videregående. Det var både fordi universitetet i Guadalajara var stengt på grunn av streik, og fordi han hadde ikke tatt forberedende kurs til universitet. I stedet flyttet Rulfo til Mexico by, der han først ble medlem av det nasjonale militærakademi, som han forlot etter tre måneder, og da han håpet å studere juss ved Universidad Nacional Autónoma de México.I 1946 begynte Rulfo å jobbe som grossist og salgsagent. Dette forpliktet ham til å reise gjennom store deler av det sørlige Mexico, før han ble sparket i 1952 fordi han ba om en radio til sin firmabil.Han giftet seg med Clara Angelina Aparicio Reyes i Guadalajara i Jalisco, den 24. april 1948, de hadde fire barn sammen, Claudia Berenice (1949), Juan Francisco (1950), Juan Pablo (1955) og Juan Carlos Rulfo (1964).
Historiene han skrev er hovedsakelig sentrert rundt livet på landsbygda i Mexico i tiden rundt den meksikanske revolusjonen og det påfølgende opprøret.
I 1983 ble Rulfo tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for litteratur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Juan Rulfo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Rulfo på Internet Movie Database 
(en) Juan Rulfo på AllMovie 
(en) Juan Rulfo hos The Movie Database
Meteorologiåret 1933

Meteorologiåret 1933 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1933.


== Hendelser ==
1. januar-31. desember – Det blir rekordmange tropiske stormer i Atlanterhavet i løpet av året: 21 stykker.


=== Februar ===
6. februar – I Oymjakon, Russland måles temperaturen til −68 °C (−90 °F) og tangerer dermed Asias lavest målte temperatur noensinne fra 1892.
6.-7. februar – Bølger på 134 meter med middelhastighet på 135 meter per sekund skal ha blitt registrert fra USS Ramapo i nordre Stillehavet.
8. februar – Arktisk luft blåser inn i Minnesota, USA.


=== Mai ===
18. mai – To tornadoer herjer i Minnesota, USA.


=== Juli ===
8. juli – Med +36,0 °C i Sveg, Sverige settes varmerekord for Härjedalen.
9. juli
I Ultuna i Sverige måles +38 °C, noe som fortsatt er svensk varmerekord.
Med +36,8 °C i Ulvhäll, Sverige settes varmerekord for Södermanland.
Med +36,0 °C i Västerås, Sverige settes varmerekord for Västmanland.
10. juli – Med +35,0 °C i Hoting, Sverige settes varmerekord for Ångermanland.
25. juli – Med temperaturen + 31,1 °C i Calgary i Alberta, Canada noteres ny lokal varmerekord.


=== August ===
11. august – Temperaturen +57,8 °C måles i San Luis i Mexico og tangerer dermed rekorden for 1922 fra Aziza,  Italiensk Nord-Afrika.


=== November ===
November – Danmark får med middeltemperaturen +7,7 °C sin varmeste novembermåned noensinne.
11.-12. november – Minnesota, USA rammes av en kraftig storm, med snø i de nordvestre delene av staten.
13. november – En sandstorm herjer i USA.


=== Desember ===
14. desember – Flere stormer med underkjølt regn herjer i sørøstre og sentrale Minnesota, USA.
29. desember – 14 byer i Ontario, Canada opplever sin kaldeste dag noensinne.


== Fødsler ==
3. desember - Paul J. Crutzen, nederlandsk ingeniør, meteorolog og kjemiker. Han ble tildelt nobelprisen i kjemi i 1995


== Dødsfall ==
Fjodor Panajev, russisk klimatolog (født 1856)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Weather in 1933 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Meteorologiåret 1934

Meteorologiåret 1934 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1934.


== Hendelser ==
1. januar – 31. desember – 1934 blir det varmeste året noensinne i USA.


=== Januar ===
9.-10. januar – Slaps og stormer med underkjølt regn herjer i det sørvestre Minnesota, USA.
31. januar – I Singapore måles temperaturen til +19,4 °C (66,9 °F), som er Singapores laveste målte temperatur noensinne.


=== Februar ===
Februar – Vasaloppet avlyses på grunn av snømangel.
25. februar – En sein kuldebølge herjer i Minnesota, USA.


=== April ===
12. april - På Mount Washington, New Hampshire i USA måles den høyeste vindhastigheten med anemometer, med unntak av tropisk sykloner, med 372 kilometer i timen (231 engelske mil i timen).


=== Mai ===
10. mai – En sandstorm herjer i Minnesota, USA og forårsaker strømavbrudd.
16. mai – En varmebølge herjer i Minnesota, USA.
31. mai – En  varmebølge herjer i Minnesota, USA.


=== Juli ===
17. juli – Frost skader åkrene i Minnesota, USA.


=== August ===
24. august – En tidlig arktisk vinter slår til mot Minnesota, USA.


=== September ===
September – Karesuando, Sverige opplever sin mest nedbørrike septembermåned noensinne med 89 millimeter.


=== Oktober ===
2. oktober – 1600 personer omkommer når en tyfon slår til mot Japan. Store deler av Japans risavlinger ødelegges.


=== Desember ===
Desember – Store deler av Norrland og Svealand i Sverige får en veldig mild desembermåned.


=== Ukjent dato ===
Reichswetterdienst grunnlegges i Tyskland.
Målinger av nedbøren i Hudiksvall, Sverige starter.
Torneälven i Sverige rammes av en kraftig isløsning.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
5. februar – William Morris Davis,  amerikansk geograf, geolog, geomorfolog og meteorolog (født 1850)
28. mai – Ole Andreas Krogness, norsk meteorolog og geofysiker (født 1886)
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Weather in 1934 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HTC Incredible S

HTC Incredible S er en Android-basert mobiltelefon fra HTC. 
Operativsystemet på telefonen er Android versjon 2.2 Froyo, som kan oppgraderes til versjon 2.3 ved hjelp av telefonens menysystem. Incredible S ble lansert av HTC 15. februar 2011 på mobilmessen MWC 2011 i Barcelona, og overtar etter HTC Incredible, som dog aldri har blitt markedsført i Norge. Den har en Super-LCD touchskjerm på fire tommer. Menysystemet er HTCs brukergrensesnitt Sense, og kameraet er på åtte megapiksler. 


== Spesifikasjoner ==
Skjerm: 4 tommer Super-LCD
Skjermoppløsning: 480 x 800
Styring: kapasitiv touchskjerm, multi-touch
Batteri: 1450 mAh
Taletid: 580 minutter (GSM), 380 minutter (3G)
Standbytid: 290 timer (GSM), 370 timer (3G)
Kamera: 8 megapiksler, autofokus og dobbel LED-blits, 720p HD-opptak
GPS
G-sensor, kompass
FM radio
1 GHz Qualcomm prosessor
RAM: 764 MB
1,1 GB lagringsplass
Quadband
microSD minnekort
Operativsystem: Android 2.2
Wi-Fi (IEEE 802.11 b/g)
Bluetooth 2.1 + EDR med A2DP
Micro USB 2.0
Størrelse: 120 mm (h), 64 mm (b) 11,7 mm (d)
Vekt: 135,5 g med batteri


== Se også ==
HTC Desire
HTC Desire HD


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) HTC Incredible S – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Friends (album)

Friends er det fjortende studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1968. Albumet er det første fra bandet som inneholder sanger skrevet av Dennis Wilson. Hele bandet er kreditert som produsenter, og dette var det siste albumet der Brian Wilson sto frem som bandets dominerende kreative drivkraft før albumet 15 Big Ones i 1976. Albumet var også det første fra The Beach Boys som kun ble utgitt i stereo.
Albumet kom bare på 126.-plass på Billboard 200 i USA, en indikasjon på at bandets enorme popularitet i hjemlandet var over. I Storbritannia ble albumet bedre mottatt, og kom på 13.-plass på UK Albums Chart.


== Bakgrunn ==
I februar 1968 startet arbeidet med albumet, og rett etterpå reiste Mike Love på en to uker lang reise til India sammen med The Beatles og Donovan for å studere transcendental meditasjon med Maharishi Mahesh Yogi. 
Brian Wilson, Dennis Wilson, Carl Wilson, Al Jardine og Bruce Johnston, som nå var blitt offisielt medlem av bandet, spilte inn det meste av albumet sammen med studiomusikere fra The Wrecking Crew. Mike Love kom tilbake fra India i midten av mars, og hans vokal ble spilt inn og redigert inn. The Beach Boys dro etter utgivelsen ut på to USA-turneer. Den ene sammen med Strawberry Alarm Clock og den andre sammen med Maharishi Mahesh Yogi. Begge turneene var kommersielle fiaskoer, og ble raskt kansellert etter at kun 200 personer dukket opp i New York City. 
Albumet er som begge de foregående albumene, Smiley Smile og Wild Honey, preget av underproduksjon. Albumts eneste singel, tittelsporet «Friends» ble en liten hit, med 47.-plass på Billboard Hot 100 i USA, og 25.-plass på UK Singles Chart i Storbritannia.


== Sporliste ==


=== Side en ===
«Meant for You» (Brian Wilson, Mike Love)
«Friends» (B. Wilson, Carl Wilson, Dennis Wilson, Al Jardine)
«Wake the World» (B. Wilson, A. Jardine)
«Be Here in the Morning» (B. Wilson, C. Wilson, D. Wilson, M. Love, A. Jardine)
«When a Man Needs a Woman» (B. Wilson, C. Wilson, D. Wilson, A. Jardine, Jon Parks, Steve Korthof)
«Passing By» (instrumental) (B. Wilson)


=== Side to ===
«Anna Lee, the Healer» (B. Wilson, M. Love)
«Little Bird» (D. Wilson, Steve Kalinich)
«Be Still» (D. Wilson, S. Kalinich)
«Busy Doin' Nothin'» (B. Wilson)
«Diamond Head» (instrumental) (Al Vescovo, Lyle Ritz, Jim Ackley, B. Wilson)
«Transcendental Meditation» (B. Wilson, M. Love, A. Jardine)Albumet ble i 1990 utgitt på nytt av Capitol Records i en «to-for-en»-utgivelse som Friends/20/20 sammen med 20/20 med fem bonusspor.

«Break Away» (B. Wilson, Reggie Dunbar* )
«Celebrate the News» (D. Wilson, Gregg Jakobsen)
«We're Together Again» (B. Wilson, Ron Wilson)
«Walk on By» (Burt Bacharach, Hal David)
«Old Folks at Home» (Stephen Foster)*(psevdonym for Murry Wilson)


== Personell ==
Brian Wilson – bass, orgel, vokal
Carl Wilson – gitar, keyboard, vokal
Mike Love – vokal, saksofon
Al Jardine – gitar, vokal
Bruce Johnston – vokal
Dennis Wilson – trommer, vokal
Al Vescovo – gitarAndre medvirkende

Medlemmer av The Wrecking Crew og andre studiomusikere (ukreditert)


== Eksterne lenker ==
(en) Friends på Discogs 
(en) Friends på MusicBrainz 
(en) Friends på AllMusic
Gjáar kirkja

Gjáar kirkja er en kirke fra 1929 i Gjógv på Eysturoy på Færøyene. 


== Eksterne lenker ==
Gjógv - hos Fólkakirkjan (færøysk)
DKW F102

DKW F102 er en bil som til å begynne med ble produsert av den tyske bilprodusenten Auto Union AG og senere av Volkswagen AG etter Volkswagen kjøpte Auto Union-merket Daimler-Benz AG i 1964.

 
Den etterfulgte Auto Union 1000 og 1000S modeller i 1963. Det var den siste modellen utviklet før Volkswagen tok over, og under deres ledelse la den grunnlaget for den senere Audi F103-modellene («Audi» og senere «Audi 72», pluss 60, 75, 80 og Super 90).
F102 hadde en banebrytende totaktsteknologi for sin tid, og en moderne monocoque-design. 
Likevel skydde 1960-tallsmarkedet totakstmotorene da de ble sett på som gammeldagse. F102 solgte derfor dårligere enn selskapets forventninger, og var kilden til store finansielle tap. På grunn av denne situasjonen var Volkswagen tvunget til å kutte kostnader radikalt i 1966. Produksjonen av totaktsmotorene stoppet, og F102 ble redesignet for å passe til en firesylindret firtaktsmotor. På dette tidspunktet ble DKW navnet oppgitt, og F103 ble den første bilen med et Audi-merke siden andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder
Souphanouvong

Prins Souphanouvong (laotisk: ສຸພານຸວົງ; født 13. juli 1909 i Luang Prabang i Laos, død 9. januar 1995 i Vientiane i Laos), også kalt Den røde prins, var en laotisk prins og politiker. Sammen med sin halvbror prins Souvanna Phouma og prins Boun Oum var han en av «de tre prinsene» i Lao, som representerte de kommunistiske (pro-Viet Nam og -USSR), nøytrale og rojalistiske fraksjonene. Fra 1975 til 1991 var han formelt Laos' første president.


== Liv og virke ==
Souphanouvong var en av sønnene til Bounkhong, den siste uparaja (visekonge) av Luang Prabang. I motsetning til sine halvbrødre Souvanna Phouma og Phetsarath Rattanavongsa, hvis mødre var kongelige, var hans mor, Mom Kham Ouane, en vanlig kvinne. 
Souphanouvong skal ha vært den dyktigste av uparaja Bounkhongs sønner, og kunne åtte språk flytende, inkludert gresk og latin. Før han tok sin ingeniørgrad ved École nationale des ponts et chaussées i Paris hadde han jobbet ved havna i Le Havre. 
Souphanouvong ble utdannet i Vietnam og Frankrike, og ble etter hvert en tilhenger av Hồ Chí Minh og ble med i den indokinesiske kommunistbevegelsen. I august 1950 organiserte Souphanouvong den første kongressen til Neo Lao Issara (Lao-frihetsfronten), vanligvis kjent som Pathet Lao, som ledet den kommunistiske motstanden mot fransk styre i Lao.
Souphanouvong ble den formelle lederen for Laos revolusjonære folkeparti, men holdt ikke den egentlige makten i partiet, og da kommunistene overtok makten i 1975 ble han innsatt som Laotenes demokratiske folkerepublikks første president, en stilling han holdt til 1991, selv om Phoumi Vongvichit var fungerende president fra 1986 til 1991, da han ble etterfulgt av Kaysone Phomvihane, som til da hadde vært Laos statsminister. Fra 1979 til 1986 var han også president for Laofronten for nasjonal bygging, og ble også her etterfulgt av Phoumi Vongvichit.
I 1991 ble han rådgiver for partiets sentralkomité. Siden døde han 9. januar 1995, åttiseks år gammel. 


== Referanser ==
1035 Amata

1035 Amata er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 29. september 1924 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1035 Amatas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1035 Amatas oppføring hos Minor Planet Center
1036 Ganymed

Må ikke forveksles Ganymedes.1036 Ganymed er den største amor- og nærjordsasteroiden. Den ble oppdaget av Walter Baade 23. oktober 1924 og er navngitt etter Ganymedes, den trojanske prinsen som Zevs valgte som munnskjenk for de greske gudene.
Ganymed er omtrent 32 km i diameter og er en S-type-asteroide, noe som betyr at den har en relativt reflektiv overflate og er sammensatt av jern- og magnesiumsilikat. Den er også en marskrysser.
I 1998 ble det gjort radarobservasjoner ved Aercibo-observatoriet som avslørte et nesten rundt objekt.
En okkultasjon av en stjerne av Ganymed ble observert fra California 22. august 1985.


== Referanser ==
1037 Davidweilla

1037 Davidweilla er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 29. oktober 1924 av Benjamin Jekhowskij ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1037 Davidweillas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1037 Davidweillas oppføring hos Minor Planet Center
1038 Tuckia

1038 Tuckia er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 24. november 1924 av Max Wolf ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1038 Tuckias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1038 Tuckias oppføring hos Minor Planet Center
1039 Sonneberga

1039 Sonneberga er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 24. november 1924 av Max Wolf ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1039 Sonnebergas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1039 Sonnebergas oppføring hos Minor Planet Center
1040 Klumpkea

1040 Klumpkea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 20. januar 1925 av Benjamin Jekhowskij ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.


== Eksterne lenker ==
(en) 1040 Klumpkeas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1040 Klumpkeas oppføring hos Minor Planet Center
1041 Asta

1041 Asta er en hovedbelteasteroide. Han er namneopphavet til asteroidefamilien Asta. Den ble oppdaget 22. mars 1925 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1041 Astas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1041 Astas oppføring hos Minor Planet Center
1042 Amazone

1042 Amazone er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 22. april 1925 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1042 Amazones baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1042 Amazones oppføring hos Minor Planet Center
1043 Beate

1043 Beate er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. april 1925 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1043 Beates baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1043 Beates oppføring hos Minor Planet Center