jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ivar Orvedal

Ivar Orvedal (født 28. desember 1952 i Måren i Ytre Sogn) er en norsk forfatter, musikkritiker og kulturarbeider fra Sogn. Han har arbeidet som frilansskribent og kritiker på området litteratur, musikk og kultur generelt. 
I 2006 mottok han Høyanger kommunes kulturpris.


== Bibliografi ==
Moldmennesje, Samlaget (1979)
Café 1982, med grafiske trykk av Edvard Munch, Cappelen (1982)
Grrmjau, med tusjteikningar av Sidsel Paaske, lyrikk, Tiden (1988)
Boka; tatt på ordet (1992)
Ordakt, bokkunst, sammen med billedkunstnar Randi Strand, Randivarius (1994)
Berøringsstrofer, poesi og bokkunst, sammen med billedkunstnar Randi Strand, Solum (2013)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ivar Orvedal i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Ivar Orvedal på allkunne.no
(no) Publikasjoner av Ivar Orvedal i BIBSYSDigitaliserte bøker av Ivar Orvedal i Nasjonalbiblioteket
Sea Wolf

Sea Wolf er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1971.


== Sporliste ==
«Sea Wolf» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth/Kjell Asperud/John Lorck)
«Underbird» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth)
«Confusion» (Kenny Aas/Roy Robinson)
«Sultana» (Titanic)
«Hanging Over» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth)
«Covered in Dust» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth)
«A Stones Throw» (Kenny Aas/Janne Løseth)
«Scarlet» (Kenny Aas/Roy Robinson)
«Exiled» (Kenny Aas/Roy Robinson)
«Sing Fool Sing» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth), (bonus på CD-utgaven)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, låtskriver, arrangement, produsent
Kjell Asperud - sang, perkusjon, låtskriver, arrangement, produsent
Janne Løseth - gitar, kor, låtskriver, arrangement, produsent
Kenny Aas - orgel, bass, kor, låtskriver, arrangement, produsent
John Lorck - trommer, kor, låtskriver, arrangement, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Jean-Jacques Souplet - produsent
Roger Quested - tekniker
Gilbert Moreau - fotograf
Henri Tullio - fotograf
Monique Poitrat - artwork
Chris Welch - albumnotat
Eroc - remastering


== Eksterne lenker ==
Sea Wolf
Eagle Rock

Eagle Rock er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1973.


== Sporliste ==
«One Night In Eagle Rock» (Arica Siggs/Roy Robinson/Janne Løseth)
«All Around You» (Arica Siggs)
«One of Your Kind» (Arica Siggs)
«Heia Vålenga» (Siggs/Grøslie/Robinson/Løseth/Asperud/Lorck)
«Dying Sun» (Arica Siggs)
«And It's Music» (Arica Siggs)
«Richmond Express» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Maureen» (Arica Siggs)
«The Skeleton» (Siggs/Grøslie/Robinson/Løseth/Asperud/Lorck)
«Rain 2000» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth), (bonus på CD-utgaven)
«Blond» (Roy Robinson/Kenny Aas), (bonus på CD-utgaven)
«Macumba» (Roy Robinson/John Williamson), (bonus på CD-utgaven)
«Midnight Sadness» (Roy Robinson/Janne Løseth), (bonus på CD-utgaven)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, låtskriver
Kjell Asperud - perkusjon, kor, låtskriver
Janne Løseth - gitar, kor, låtskriver
Arica Siggs - sang på And It's Music, bass, kor, låtskriver
Helge Grøslie - keyboard, låtskriver
John Lorck - trommer, låtskriver


=== Øvrige medvirkende ===
Richard Palmer - tekniker
Stephen W Tayler - tekniker
Gérard Targowla - coverdesign
Jean-Jacques Souplet - A&R


== Eksterne lenker ==
Eagle Rock
Medvindsturbin

Medvindsturbin er en type moderne vindkraftsturbin som kan benyttes for omdannelse av vindkraft til elektrisitet. 
Vindmøller med tradisjonelle moderne vindturbiner har vindblader som roterer etter vinden som passerer på forsiden av turbintårnet. Medvindsturbiner derimot, roterer etter vinden på baksiden av tårnet, dvs vinden trekker forbi tårnet før den treffer vindbladene, som deretter roterer. En slik konstruksjon gjør at tårnet kan legges seg med vinden, hvilket gjør at konstruksjonen kan stives av med vaierstag på forsiden av tårnet. I tilfellet med vindmøller som flyter i vann, såkalte flytende vindmøller, vil en slik konstruksjon kunne redusere bølgekreftene og utmattingskreftene tårnet blir utsatt for, hvilket vil kunne gjøre konstruksjonen mer holdbar og øke levetiden. 


== Se også ==
Sway (selskap)
Ballad of a Rock’n Roll Loser

Ballad of a Rock'n Roll Loser er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1975.


== Sporliste ==
«Riding Shotgun On My Soul» (Roy Robinson/John Williamson)
«Honky Vagrant» (Dave Anderson)
«Ballad of a Rock'n Roll Loser» (Roy Robinson)
«The Crippler» (Roy Robinson/John Williamson/Kjell Asperud)
«Ricochet» (Roy Robinson/John Williamson/Andrew Poulton/Janne Løseth/Walters/Kjell Asperud)
«Following a Line» (Roy Robinson/John Williamson/Andrew Poulton)
«Buckshee Woman» (John Williamson/Andrew Poulton)
«Gambler Dealer» (Roy Robinson/John Williamson)
«Only When I Fly Alone» (Roy Robinson)
«Don't Turn Around» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Sliding Down Again» (Janne Løseth/John Williamson), (bonus på CD-utgaven)
«Rock'n'Roll Loser» (Roy Robinson), (bonus på CD-utgaven)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, låtskriver
Janne Løseth - gitarer, slide, munnspill, vokal, låtskriver
Kjell Asperud - perkusjon, vokal, kor
John Williamson - bass, akustisk gitar, vokal, låtskriver
Andrew Poulton - trommer, perkusjon, vokal, låtskriver


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Quested - produsent, tekniker
Pete Atkin - 1. piano
Helge Grøslie - 2. piano
Barry Morgan - snakketommer
Jaki Whitren - bakgrunnvokal
Lisa, Barry & Ruby - bakgrunnvokal
Steve the Spaceman - tekniker


== Eksterne lenker ==
Ballad of a Rock'n Roll Loser
Nathan Kress

Nathan Karl Kress (født 18. november 1992) er en amerikansk film- og fjernsynsskuespiller. Han er kjent for rollen som Fredward «Freddie» Benson i Nickelodeonserien iCarly, som han spilte i seks sesonger fra 2007 til 2012. Han var med i samtlige episoder av serien.
Nathan Kress gjentok etter iCarly rollen som Freddie i én episode i Sam & Cat, før han senere spilte i katastrofefilmen Into the Storm (2014), som også gikk på kino i Norge. I tillegg har han spilt gjesteroller i TV-serier som House M.D., Drake & Josh, Zack og Codys søte hotelliv, CSI: Crime Scene Investigation og Hawaii Five-0. Han dukket også opp i en rolle i den tredje og siste sesongen av den populære web-serien Video Game High School.
I 2014 spilte Kress i serien Star Wars Rebels. Han spilte også i filmen Tell Me How I Die fra 2016, sammen med blant andre William Mapother og Ryan Higa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nathan Kress på Internet Movie Database 
(sv) Nathan Kress i Svensk Filmdatabas 
(da) Nathan Kress på Scope 
(fr) Nathan Kress på Allociné 
(en) Nathan Kress på AllMovie 
(en) Nathan Kress hos The Movie Database 
(en) Nathan Kress hos Behind The Voice Actors 
(en) Nathan Kress på MySpace
Return of Drakkar

Return of Drakkar er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1977.


== Sporliste ==
«Blue Train» (Roy Robinson/John Lorck)
«Flashback» (Janne Løseth/John Lorck)
«Round n'Round» (Roy Robinson/Claude Chamboissier)
«Sparkly Brown» (Cameron Watson/Kjell Asperud)
«Let It Ride» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Jackknife» (Roy Robinson/John Williamson)
«Mr. Hyde» (Cameron Watson/Kjell Asperud)
«Haunted House» (Cameron Watson/Saintclair Brunet)
«My Gate to Hell» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Cascade» (Roy Robinson/Janne Løseth)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, låtskriver
Janne Løseth - sang, gitar, kor, låtskriver
Kjell Asperud - sang, perkusjon, kor, låtskriver
Claude Chamboissier - keyboard, låtskriver
Saintclair Brunet - bassgitar, kor, låtskriver
John Lorck - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Richard Simon - produsent, art direction
Gérard Ruffin - fotograf
Alain Marouani - fotograf
Jean Larcher - typografi


== Eksterne lenker ==
Return of Drakkar
Lars Wessel Johnsen

Lars Gisle Wessel Johnsen (født 18. oktober 1966 i Molde) er en norsk sivilingeniør, forfatter, rådgiver og foredragsholder.
Han var tidligere spesialrådgiver ved Teknologisk Institutt og var leder for Norsk Innemiljøorganisasjon 2001-2005. Etter utbruddet av legionærsyken i Stavanger 2001 (28 syke, 7 døde) advarte Wessel Johnsen mot at VVS-installasjoner, herunder kjøletårn, kunne være smittespredere. Under utbruddet av legionærsyke i Østfold 2005 (103 syke, 10 døde) var Wessel Johnsen særlig engasjert. I mai 2005 ga han gjennom oppslag i Aftenposten og VG beskjed om at utbruddet kunne vært unngått gjennom økt kontroll med VVS-installasjoner. I direktesendte TV-debatter med bl.a. helseminister Ansgar Gabrielsen og leder av sosialkomiteen John I. Alvheim ga Wessel Johnsen særlig påtrykk til en innskjerping av regelverket for å unngå oppblomstring av legionella i VVS-installasjoner. I løpet av få dager iverksatte daværende helseminister Ansgar Gabrielsen gjennom Sosial- og helsedirektoratet nye forskrifter mot legionella i Norge.Har utgitt bøkene Inneklima - Praktisk kartlegging (Arbeidsmiljøforlaget 2001), Balansert risikostyring (Gyldendal 2005), Risikovurdering (Gyldendal 2009 og 2019) og Beretninger om Peter Wessel Tordenskjold og hans samtid (Wessel Forlag 2020).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Lars Wessel Johnsen i BIBSYS
(no) Lars Gisle Wessel Johnsen på Gyldendal Norsk Forlag
Eye of a Hurricane

Eye of a Hurricane er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1979.


== Sporliste ==
«East West» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Angel Dust» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Clear as Lightning» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Ringing in My Ears» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«We Got the Fire» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Lenny» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Ram Jam Band» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Too Late» (Roy Robinson/Kenny Aas)
«Night Bird» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Love Lights Up» (Roy Robinson/Kenny Aas)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, arrangement, låtskriver
Kenny Aas - piano, keyboard, orgel, kor, arrangement, låtskriver
Janne Løseth - gitar, kor, arrangement, låtskriver
John Lorck - trommer, kor, arrangement


=== Øvrige medvirkende ===
Mike Piccirillo - bass, tekniker, mising
Patrice Ordas - design


== Eksterne lenker ==
Eye of a Hurricane
Greatest Hits Vol. 2 (Titanic-album)

Greatest Hits Vol. 2 er en samleplate med Titanic, utgitt i 1977.


== Sporliste ==
«Riding Shotgun on My Soul» (Roy Robinson/John Williamson), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Buckshee Woman» (John Williamson/Andrew Poulton), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Searchin'» (Janne Løseth/John Lorck/Kenny Aas), (Titanic)
«Firewater» (John Lorck/Kenny Aas/Roy Robinson), (Titanic)
«Dying Sun» (Arica Siggs), (Eagle Rock)
«Ballad of a Rock'n Roll Loser» (Roy Robinson), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Gambler Dealer» (Roy Robinson/John Williamson), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Sultana» (Titanic), (Sing Fool Sing/Sultana)
«Hanging Over» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth), (Sea Wolf)
Habibullāh Kalakāni

Habībullāh Kalakānī (født 1890 i Kuh Daman nær Kabul, død 1929 i Kabul) (حبیبالله کلکانی),var en etnisk tadsjiker som ble emir av Afghanistan fra januar til oktober 1929 etter å ha avsatt Amanullah Khan, sjah av Afghanistan.Hans virkelig navn er omdiskutert, men han er generelt kjent som Bacha-i-Saqao eller Bachai Saqao, noe som betyr «sønn av vannbæreren». Han ledet et suksessfullt opprør mot sjahen etter at reaksjonen mot dennes reformpolitikk hadde i oktober gått over til åpent opprør i hovedstaden Kabul. I opprøret sto Habibullah Kalakani fram som en opprørsleder. Han greide å fordrive Amanullah Khan fra Kabul og utnevnte seg selv til den nye sjah og ga han seg da et nytt navn, Habībullāh Khādem-e Dīn-e Rasūlallāh («Tjeneren av religionen til Guds budbringer»). 14. januar 1929 abdiserte Amanullah Khan og hans eldre bror Inayatulla abdiserte den 17. januar. Kalakanis første tiltak var å stoppe alt som minnet om vestlig tilnærming, blant annet ble kun tradisjonelle klær tillatt. Hans tid ved makten ble dog kortvarig. Ved september 1929 hadde Amanullah Khan omgruppert sine folk og fått tilbake sin fremste general fra Europa, sin onkel Mohammed Nadir Khan. Generalens hær sveipte gjennom vestlige og sørlige Afghanistan. Kalakani ble styret i oktober 1929 og offentlig henrettet ved henging.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Afghanistan 1919-1928: Sources in the India Office Records, kronologi
Tajik Rule. January-October 1929
Lower the Atlantic

Lower the Atlantic er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1991. I 1993 ble albumet utgitt under navnet Heart of Rock


== Sporliste ==
«All Washed Up» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Loves Goes Down» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Rivers Run Dry» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«The Huntress» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Bogey Man» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Heart of Rock» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Moonshine Machine» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Howling Wind» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Heaven Comes Easy» (Janne Løseth/Richard Gow/Roy Robinson)
«Wake Me Up When I Get There» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Looking Into the Sun» (Janne Løseth/Roy Robinson)
«Stage of Fools» (Janne Løseth/Richard Gow/Roy Robinson)


== Medvirkende ==


=== Titanic ===
Roy Robinson - sang, låtskriver
Janne Løseth - sang, gitarer, kor, låtskriver
Runar Gjøsund - bass
Trond Rabben - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Richard Gow - keyboard, kor, produsent, tekniker, låtskriver, arrangement
René Perez Zapata - keyboard, arrangement
Salah Ksontini - eksekutiv produsent, coverdesign
Manfred Sedlmair - co-eksekutiv produsent
Susan Johnson - co-eksekutiv produsent
Mike Piccarello - miksing
Jérôme Clerici - mastering
Guy Moriot - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Lower the Atlantic
Lo mejor de Titanic

Lo mejor de Titanic er et musikkalbum med Titanic, utgitt i 1975 i Spania.


== Sporliste ==
«Sultana» (Titanic)
«Perdedor del Rock'n'Roll» (Roy Robinson)
«Macumba» (Roy Robinson/John Williamson)
«Lobo de Mar» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth)
«Lluvia 2000» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Canta loco canta» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth)
«Hanging Over» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth)
«Richmond Express» (Roy Robinson/Janne Løseth)
«Deslizándose de Nuevo» (Janne Løseth/John Williamson)
«Santa Fe» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth/Kjell Asperud/John Lorck)
«Una Noche en Eagle Rock» (Arica Siggs/Roy Robinson/Janne Løseth)
«No veo ninguna razón» (Kenny Aas/Roy Robinson)
Greatest Hits (Titanic-album)

Greatest Hits er en samleplate med Titanic, utgitt i 1981.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Macumba» (Roy Robinson/John Williamson), (Macumba/Midnight Sadness)
«Searchin'» (Janne Løseth/John Lorck/Kenny Aas), (Titanic)
«Sultana» (Titanic), (Sing Fool Sing/Sultana)
«Cry for a Beatle» (Kenny Aas/Roy Robinson), (Titanic)
«Something On My Mind» (Janne Løseth/Kjell Asperud/Roy Robinson), (Titanic)
«All Around You» (Arica Siggs), (Eagle Rock)
«Dying Sun» (Arica Siggs), (Eagle Rock)
«Sea Wolf» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth/Kjell Asperud/John Lorck), (Sea Wolf)
«Rock'n Roll Loser» (Roy Robinson), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Honky Vagrant» (Dave Anderson), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)


=== Side 2 ===
«Santa Fe» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth/Kjell Asperud/John Lorck), (Half Breed/Santa Fe)
«I See No Reason» (Kenny Aas/Roy Robinson), (Titanic)
«Midnight Sadness» (Roy Robinson/Janne Løseth), (Macumba/Midnight Sadness)
«Hanging Over» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth), (Sea Wolf)
«Silding Down Again» (Janne Løseth/John Williamson), (Sliding Down Again/Rock'n'Roll Loser)
«Sing Fool Sing» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth), (Sing Fool Sing/Sultana)
«One Night in Eagle Rock» (Arica Siggs/Roy Robinson/Janne Løseth), (Eagle Rock)
«Rain 2000» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth), (Rain 2000/Blond)
«Buckshee Woman» (John Williamson/Andrew Poulton), (Ballad of a Rock'n Roll Loser)
«Half Breed» (Kenny Aas/Roy Robinson), (Half Breed/Santa Fe)
Macumba!

Macumba! er en samleplate med Titanic, utgitt i 1973.


== Sporliste ==
«Macumba!» (Roy Robinson/John Williamson), (Macumba/Midnight Sadness)
«Confusion» (Kenny Aas/Roy Robinson), (Sea Wolf)
«Sultana» (Titanic), (Sing Fool Sing/Sultana)
«A Stones Throw» (Kenny Aas/Janne Løseth), (Sea Wolf)
«Rain 2000» (Roy Robinson/Kenny Aas/Janne Løseth), (Rain 2000/Blond)
«Sea Wolf» (Kenny Aas/Roy Robinson/Janne Løseth/Kjell Asperud/John Lorck), (Sea Wolf)
«All Around You» (Arica Siggs), (Eagle Rock)
«And It's Music» (Arica Siggs), (Eagle Rock)
«Richmond Express» (Roy Robinson/Janne Løseth), (Eagle Rock)
Loppan

«Loppan» er et skillingstrykk. Det ble presentert i visespalten til Alf Prøysen i «Magasinet for alle» i 1957. Han forteller  at den er hentet fra viseheftet «3 glade traller» av Kalle Jøsse. De to andre visene i heftet heter «Man tar där man kommer» og «Det går me elektrissitet». Alf Prøysen mente at Kalle Jøsse var en varietésanger fra Første verdenskrig.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
Dvergbryllupet

«Dvergbryllupet» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for Alle» i 1957. Visa er av ukjent opprinnelse, og også kjent under tittelen «Syerpiken».


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
George Peppard

George Peppard jr. (født 1. oktober 1928, død 8. mai 1994) var en amerikansk skuespiller. 


== Filmer i utvalg ==
1961 – Frokost hos Tiffanys
1964 – De hensynsløse
1965 – Operation Crossbow
1974 – Felle for en detektiv


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Peppard på Internet Movie Database 
(sv) George Peppard i Svensk Filmdatabas 
(da) George Peppard på Filmdatabasen 
(fr) George Peppard på Allociné 
(en) George Peppard på AllMovie 
(en) George Peppard hos Turner Classic Movies 
(en) George Peppard hos Rotten Tomatoes 
(en) George Peppard hos The Movie Database 
(en) George Peppard hos Internet Broadway Database
Patrick (vise)

«Patrick» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for Alle» i 1957, og han mener den er fra første verdenskrig.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
Elskovssmerte

«Elskovssmerte» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i Magasinet for Alle i 1957, og innsenderen forteller at «...visen ble solgt på torget i Bergen for 10 øre i 1899».


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
System Control diagram

System Control Diagram (SCD) er en metode for å spesifisere og dokumentere kontrollapplikasjoner for styresystemer. 
Metoden består i hovedsak av to deler:

Ett sett med definerte funksjonsblokker
Ett definert symbolsett for å tegne logikken i ett prosessflytskjema.Metoden har vært i bruk i det norske offshoremiljøet siden midten av 1990-tallet og er definert i NORSOK standard I-005. 
Ofte forkortet som SCD.


== Eksterne lenker ==
NORSOK standard I-005
Julius Watkins

Julius Watkins (født 10. oktober 1921 i Michigan, USA, død 4. april 1977 i New Jersey) var en amerikansk jazz-musiker, og en av de første horn spillerne som begynte å spille jazz. Han spilte forskjellige horn-typer, men spilte mest valthorn.
Watkins ble født i Detroit, Michigan. Han begynte å spille horn da han var ni år gammel. Han spilte litt trompet sammen med Ernie Felt Orchestra på midten av 1940-tallet. På slutten av 1940-tallet, hadde han imidlertid spilt en del franske horn soloer sammen med Kenny Clarke og Babs Gonzales. Etter å ha flyttet til New York City, studerte Watkins i tre år ved Manhattan School of Music. Han begynte å spille i små jazz-grupperinger, inkludert to grupper som ble ledet av Thelonious Monk, som han blant annet spilte inn albumet Sonny Rollins sammen med i 1954.
Watkins spilte inn flere sanger sammen med en rekke storheter innen jazz, blant annet med John Coltrane, Freddie Hubbard, Charles Mingus og orkesteret Jazz Composers Orchestra. Han var med-leder, med Charlie Rouse, i gruppen Les Jazz Modes mellom 1956 og frem til 1959, og han turnerte med Quincy Jones og hans band fra 1959 til 1961.
Han døde i Short Hills, New Jersey i en alder av 56 år. Fra 1994 til 1999, ble den årlige «Julius Watkins Jazz Horn Festival» avholdt i New York for å hedre hans minne. Etter en ti år lang pause, ble en annen «Julius Watkins Festival» avholdt den 3. oktober 2009, i Seattle, Washington, ved siden av Cornish College of the Arts.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julius Watkins på Discogs 
(en) Julius Watkins på MusicBrainz 
(en) Julius Watkins på AllMusic
Tordenskjolds vise

«Tordenskjolds vise» er et skillingstrykk. Det ble presentert av Alf Prøysen i hans visespalte i «Magasinet for alle» i 1957. Han forteller at dette er Tordenskjolds vise i anledning av Karl den 12's fall ved Fredriksten i 1718. Historien beretter at Tordenskjold kom inn til Moss umiddelbart etter hans fall, fikk kjennskap til at det var avgått skip fra Kristiania, for å melde det til kong Fredrik. Tordenskjold vill gjerne være første mann hos kongen og tok en liten bukkert. (Lite seilskip).


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 3 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1974
Pianosa

Pianosa er en liten øy i De toskanske øyene i Italia med et areal på 10 km². Navnet kommer fra det italienske ordet «pianura» (slette) fordi det høyeste punktet bare er 22 meter over havet. I antikken ble den kalt Planasia.
Pianosa har ikke permanent bosetting, men er kjent i Italia for det spesielt sikre fengselet som ligger her, der spesielt farlige mafiamedlemmer sitter fanget. I historien er den kjent for stedet der Augustus forviste barnebarnet og eksarvingen Postumus Agrippa i år 6 eller 7 e.Kr. Postumus var her fram til han ble henrettet omtrent da Augustus dødde i år 14. 
Av administrative årsaker er Pianosa ein del av Elba kommune. På klare dager kan en se Pianosa som en mørk, blå stripe over lysere blått hav fra Elba. 
I romanen Catch-22 av Joseph Heller har en amerikansk bombeskvadron base på øyen under den andre verdenskrigen. Øyen er derimot større i romanen for å ha plass til en rullebane og har òg en liten landsby i motsetning til den virkelige øyen.
Det finnes også en annen, mindre øy kalt Pianosa utenfor den italienske Adriaterhavskysten nord for Monte Gargano.


== Eksterne lenker ==
Turistinformasjon Arkivert 3. april 2008 hos Wayback Machine.
It (roman)

It er en roman av Stephen King som ble utgitt i 1986. Den er en av hans lengste romaner på over 1000 sider og tok fire år å skrive.


== Handling ==
Flere barn blir myrdet og lemlestet i den fiktive byen Derry i Maine, men syv elleveåringer trosser faren og oppdager at det ikke er et menneske som utfører disse mordene men et monster («Pennywise, den dansende klovnen»). De tilintetgjør monsteret. Mange år senere har de mistet kontakten, og bare en bor i Derry. Han ringer sine gamle venner for å fortelle at monsteret er tilbake.


== Filmatiseringer ==
It (TV-serie), en miniserie fra 1990 med Tim Curry i rollen som «Pennywise».
It (film), en kinofilm fra 2017 med Bill Skarsgård i rollen som «Pennywise».


== Eksterne lenker ==
It hos Worlds Without End