jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norner (selskap)

Norner AS er en petrokjemibedrft i Bamble i Telemark. Selskapet utvikler og forsker frem bærekraftige produkter og løsninger i de fleste industrier der plast og kompositter er sentralt. Norner har kunder innen petrokjemisk industri, emballasjeindustri, offshoreindustri, helseteknologi, bygg og infrastruktur og fornybar energi. 
Norner er heleid datterselskap av Thailandske SCG, Siam Cement Group. Selskapet har kunder over hele verden og har ca 90 ansatte i 2021. Hovedkontoret er i deres nye Polymer Exploration Centre i Porsgrunn.


== Historie ==
I 1977 åpnet Saga Petrokjemi flere plastfabrikker i Rønningen industripark i Bamble. I tilknytning til fabrikkene ble det også opprettet et forskningssenter på stedet. I 1984 ble plastvirksomheten med forskningssenteret overtatt av Statoil, og i 1994 ble anlegget overtatt av den multinasjonale plastprodusenten Borealis.
Borealis trakk seg senere ut av Norge, og den 1. september 2007 skilte Borealis ut forskningssenteret med personell, laboratorier og plastbearbeidingsutstyr som eget datterselskap kalt Norner Innovation. Dette nye selskapet begynte å selge sine tjenester til eksterne kunder. Norner Innovation videreførte og utvidet forskningen på og utviklingen av polyolefiner (polyetylen PE og polypropylen PP). Borealis solgte seg ut i 2008.
I 2011 opprettet Norner Innovation et datterselskap i India. Selskapets navn ble samme år endret fra Norner Innovation til Norner. Navnet Norner henspiller på de tre nornene (skjebnegudinner) i norrøn mytologi.Norner ble i 2014 kjøpt opp av det thailandske selskapet SCG (Siam Cement Group), som har hovedkontor i Bangkok. Norner satset deretter videre som en sterk europeisk enhet innen SCG. I 2020 ble Norner medeier, sammen med Arendals Fossekompani, UiA, Resitec, og Elkem, i det såkalte «katapultsenteret» Future Materials. Siden 2018 har Kjetil Larsen vært daglig leder i Norner. Norner flyttet til nytt forskningsbygg, Polymer Exploration Centre, i Porsgrunn i slutten av 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norners hjemmeside
Tidsskrift for Kjemi, 2007
August Nielsen (orgelbygger)

August Nielsen (født 25. september 1842 i Christiania, død 2. juni 1885 samme sted) var ved siden av Claus Jensen Norges fremste orgelbygger på 1800-tallet.
Han etablerte orgelfabrikken August Nilsen i Oslo i 1876, og etter hans død overtok enken Petrine Nielsen. Selskapet skiftet så eiere og fikk navnet Olsen & Jørgensen, senere J.H. Jørgensens orgelfabrikk.August Nielsen innførte moderne, fabrikkmessig produksjon av kirkeorgler i Norge. I en tid med stor kirkebygging fikk firmaet i løpet av kort tid en svært stor produksjon. Blant de større instrumentene firmaet leverte var til Kristiansand domkirke, Oslo domkirke (nedmontert på 1930-tallet og delvis flyttet til Frogner kirke i Oslo), Hamar domkirke (flyttet til Tolga kirke),Uranienborg kirke (utskiftet i 2009, Trefoldighetskirken, Arendal (utskiftet og delvis gjenbrukt i 2010), Grimstad kirke (restaurert i anledning Grimstad byjubileum i 2016) m.fl. I tillegg kom et høyt antall mindre instrumenter til en rekke kirker på landet. Flere er fortsatt i bruk eller blitt bevart, i noen tilfeller nedmontert og lagret.Nielsen samarbeidet med Ludvig Mathias Lindeman, blant annet på orglene til Kristiansand domkirke, Urianienborg kirke og Domkirken i Oslo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stein Johannes Kolnes (1987). Norsk orgelkultur. Instrument og miljø frå mellomalderen til i dag. Førdesfjorden: Organum. s. 215–219. ISBN 82-521-2922-6. 
Drammen byleksikon
Sentralitetsmål

Sentralitetsmål er et matematisk mål på sentralitet i en tallrekke. Det mest brukte målet er aritmetisk gjennomsnitt, ofte referert til som gjennomsnitt. Gjennomsnitt finnes også i flere versjoner, som for eksempel geometrisk gjennomsnitt. Andre mål på sentralitet er median og typetall.Om avstanden mellom gjennomsnitt og median er stor kan dette indikere at frekvensen er skjevfordelt, men om gjennomsnitt og median er tilnærmet likt kan dette indikere en normalfordeling. Dette er fordi gjennomsnitt er mer sensitiv enn median for ekstremverdier.


== Referanser ==
Finjarn & Jensen

Finjarn & Jensen er et musikkalbum med Svein Finjarn og Leif Jensen, utgitt i 1970. Dette er duoens eneste plate.


== Sporliste ==
«One More Day» (Freddy Lindquist/Svein Finjarn/Leif Jensen)
«Blue and Peaceful» (Svein Finjarn/Leif Jensen)
«What Else Can We Do?» (Svein Finjarn/Leif Jensen)
«Lady Windsor» (Svein Finjarn/Leif Jensen)
«New Day» (Jackie Lomax)
«Grey Skies» (Freddy Lindquist/Svein Finjarn/Leif Jensen)
«Sorry Girl, But Now I Know Things Will Be Much Better Now You've Gone» (Svein Finjarn/Leif Jensen)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Svein Finjarn - sang, gitarer, låtskriver, produsent, coverdesign
Leif Jensen - sang, trommer, gitar, låtskriver, produsent
Arild Krosby - bass, kor
Arne Kvikstad - gitar, kor
Freddy Lindquist - gitar, kor, låtskriver


=== Øvrige medvirkende ===
John Mills - produsent, tekniker
Yngvar Holm - liner notes
Haaken Eric Mathiesen - liner notes


== Eksterne lenker ==
Finjarn & Jensen
Aleksandr Fadejev

Aleksandr Aleksandrovitsj Fadejev (russisk: Алекса́ндр Алекса́ндрович Фаде́ев; født 11. desemberjul./ 24. desember 1901greg. i Kimry, Tver oblast, død 13. mai 1956) var en sovjetisk forfatter. Han var en av grunnleggerne av den sovjetiske forfatterforeningen og satt som dens formann fra 1946 til 1954. 
Fadejev gikk inn i kommunistpartiet som syttenåring, og deltok i Den røde armés kamp mot utenlandske intervensjonsstyrker. Han hentet stoff til sine første bøker fra disse opplevelsene.
Under annen verdenskrig var Fadejev krigskorrespondent, og hans mest kjente roman Den unge garde (1945) er basert på virkelige hendelser under den andre verdenskrig. Romanen bygger på en Komsomol-celles kamp mot nazistene, og handler om den underjordiske anti-fascistiske kampen  i den okkuperte byen Krasnodon i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk. For denne romanen ble Fadejev tildelt Stalinprisen i 1946. I 1948 ble en sovjetisk film kalt Den unge garde, basert på boken utgitt. Senere revidert versjon ble utgitt i 1964 for å korrigere unøyaktigheter fra boken. 
Fadejev ble høyt verdsatt under Josef Stalins styre. I løpet av 1940-tallet støttet han aktivt kampanjen Zjdanovsjtsjina, som drev kritikk og forfølgelse mot mange av Sovjetunionens fremste komponister. Fadejev giftet seg med den berømte skuespillerinnen Angelina Stepanova (1905–2000). 
I de siste årene av sitt liv blev Fadejev alkoholisert, og endte sitt liv ved å skyte seg på sin datsja i en alder av 55 år. Ifølge enkelte kilder var hans syn på endringene i politikken under Krustsjov en av årsakene til hans sinnstilstand. Ved selvmordet etterlot han et avskjedsbrev der han rykket ut mot det nye lederskapet i Sovjetunionen. Aleksandr Fadejev ble gravlagt ved Novodevitsjij gravlund i Moskva. 


== Bibliografi ==


=== Fadejev på norsk ===
Kampen om Leningrad (oversatt av Annalise Urbye), Aschehoug, Oslo 1946.
Den unge garde (oversatt av Natalia Fredriksen), Forlaget Oktober 1976 ISBN 82-7094-119-0
De nitten, Forlaget Oktober. ISBN 82-7094-975-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Fadeev (writer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aleksandr Fadejev på Internet Movie Database 
(sv) Aleksandr Fadejev i Svensk Filmdatabas 
(en) Aleksandr Fadejev hos The Movie Database 
(en) Fadejevs avskjedsbrev og KGBs rapport om hans død.
Le Cannet

Le Cannet er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sørøst i Frankrike.


== Historie ==
Le Cannet var en del av Cannes fram til 1778, da det ble en egen kommune.


== Geografi ==
Le Cannet ligger nord for Cannes, på den franske riviera. De to kommunene danner et felles byområde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Le Cannet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
VM i curling for kvinner 2011

Verdensmesterskapet i curling 2011 for damer er det 33. VM i curling for damer gjennom tidene. Mesterskapet blir arrangert av World Curling Federation og avviklet i  Granly Hockey Arena i Esbjerg, Danmark i perioden 18. – 27. mars 2011. Danmark er VM-verter for første gang.
De tolv deltagende lagene spiller først alle-mot-alle (round robin), som gir elleve kamper til hvert lag. De fire beste lagene etter round robin-kampene går videre til et Page playoff om medaljene. 
Mesterskapet fungerer også som den første av tre kvalifikasjonsturneringer til damenes curlingturnering i de olympiske vinterleke i 2014.
Norge stilte med Linn Githmark som skip, og endte med tre seiere og åtte tap på en 10.-plass.Sveriges Anette Norberg stjal to poeng i 10. omgang  mot  Canada i finalen og tok gull. Kina tok bronsemedaljene etter å ha slått Danmark etter en ekstra omgang i bronsefinalen.Henriette Løvar som var vise-skip på det norske laget, ble tildelt Frances Brodie-prisen for på beste måte å ha vise curlings verdier og god sportsånd. 


== Lag ==
Mesterskapet har deltagelse av 12 lag: åtte fra Europa, to fra Amerika og to fra Asia/Oseania. Følgende lag er kvalifisert til sluttrunden:


=== Spillere ===


== Resultater ==


=== Grunnspill ===
De 12 lagene spiller en enkeltturnering alle-mot-alle, som gir 11 kamper til hvert lag. De to beste lagene i grunnspillet går videre til playoff 1/2, mens nr. 3 og 4 går videre til playoff 3/4.


=== Grunnspills tabell ===
Tie-break kamp mellom Canada og Sveits om 4. og  siste sluttspill plass, ble vunnet av Canada med 8-6.


== Sluttspill ==
De fire beste lagene fra grunnspillet spilte i sluttspillet om medaljene, som ble avviklet som et Page playoff med bronsekamp.


== Eksterne lenker ==
Capitol One World Women's Curling Championship 2011
World Curling Federation (offisiell hjemmeside)
WCF News – Esbjerg, Denmark to host 2011 Capital One World Women’s Championship (5. oktober 2009)
Bratsberg (etternavn)

Bratsberg er et etternavn som stammer fra Berg.


== Kjente personer med navnet Bratsberg ==
Jan Petter Bratsberg, norsk billedkunstner
Harry Morgan (født Bratsberg), amerikansk skuespiller
Philip Boit

Philip Kimely Boit (født 12. desember 1971 i Eldoret) er en kenyansk langrennsløper. Han var den første kenyaner som deltok i en vinterolympiade.
Boit var opprinnelig en habil mellomdistanseløper og har løpt 800 meter på tiden 1.46,06. Han ble sponset av Nike i et forsøk på å skape en afrikansk skistjerne. Dette vakte stor medieoppmerksomhet under OL i 1998 i Nagano, og på 10 km klassisk skrev han seg inn i idrettshistorien ved å bli sist av alle startende. Dette fordi medaljeseremonien måtte utsettes fordi gullvinner Bjørn Dæhlie ville vente til alle deltakere hadde kommet i mål. I etterkant er dette blitt et symbol på god sportsånd, og Boit kalte senere sin sønn, Dæhlie Boit, opp etter den norske skikongen.
Boit lyktes aldri med å nå verdenstoppen i langrenn, men han har hatt stor fremgang siden 1998 og en rekke internasjonale mesterskap. Hans siste mesterskap ble Ski-VM 2011 i Oslo.Hans onkel, Mike Boit, løp inn til bronse på 800 meter under Sommer-OL 1972 i München.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Boit – Olympedia 
(en) Philip Boit – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Philip Boit – World Athletics 
(en) Philip Boit – FIS (langrenn)
Vallauris

Vallauris er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sørøst i Frankrike. Vallauris er en del av byområdet Sophia-Antipolis, og er en forstad til Antibes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vallauris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Jevgenija Rudneva

Jevgenija Rudneva også kjent som Zjenja Rudneva (født 24. desember 1920, død 9. april 1944 i nærheten av Kertsj i Ukraina) var en sovjetisk militær pilot og navigatør. Hun ble utnevnt til Helt av Sovjetunionen.
Hun studerte i tre år ved Fakultet for mekanikk og matematikk som var en del av Statsuniversitetet i Moskva før hun i oktober 1941 meldte seg som frivillig til den sovjetiske hæren. Hun ble uteksaminert fra navigasjonsskolen og fra mai 1942 kjempet hun ved fronten under andre verdenskrig. Hun hadde graden løytnant og var fra 1943 medlem av det sovjetiske kommunistpartiet SUKP.
Hun fløy 645 nattlige kampoppdrag på med flyet Polikarpov Po-2, som var et gammelt og tregt fly. Hun hadde i oppdrag å ødelegge tyske troppetransportskip, tog, og militært utstyr som tilhørte nazistene. Hun omkom tappert, da hun fløy sitt sekshundreogførtifemte oppdrag nær landsbyen Bulganak, nord for Kertsj i Ukraina.
Hun fikk asteroiden 1907 Rudneva, oppkalt etter seg.


== Referanser ==
UNMOGIP

United Nations Military Observer Group in India and Pakistan, UNMOGIP, er en observasjonsstyrke opprettet av FN for å overvåke våpenstillstanden mellom India og Pakistan i Kashmir. Styrken ble satt inn 24. januar 1949 og fikk fornyet sin rolle etter fiendtlighetene som resulterte i våpenhvileavtalen av 17. desember 1971. Den har mandat i Sikkerhetsrådets resolusjon 39 (1948) og 47 (1948).UNMOGIP hadde per 28. februar 2017 en styrke på 38 militærobservatører, støttet av 24 internasjonale sivile og 49 lokalt ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
United Nations Military Observer Group in India and Pakistan, United Nations Department of Peacekeeping Operations
David Nyborg

David Nyborg (født før 1595, død mellom 25. april og 17. mai 1619) var en byggmester som blant  andre arbeidet for Christian IV.
I 1610 sluttet kongen kontrakt med ham om oppførelsen av hovedbygningen på Ibstrup. 1614-15 mottok han betaling for stenhuggerarbeide på et nybyggeri ved Københavns gamle rådhus på Nytorv, og i 1615 fikk han kontrakt på murerarbeidet på kongens nye hus på Alløe (Kristianstad), samt ombygning på den nye port på Christianstads festning. I denne kongens nye by var han i flere år beskjeftiget med forskjellige større og mindre arbeider. 
13. desember 1617 sluttet kongen kontrakt med David Nyborg om oppføringen av Trefoldighetskirken i samme by, og i de følgende år var han travelt opptatt med dette store byggverk. Arkitektene var brødrene Lorenz og Hans van Steenwinckel. 
Han døde i 1619, muligvis som offer for en epidemi som herjet Christianstad. Enken, Birgitte Jørgensdatter, fikk tillatelse til å slutte kontrakt med hvem hun måtte ønske om fullførelsen av Trefoldighetskirken. Oluf Madsen ble byggmesteren som fikk være med til å avslutte byggeriet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
David Nyborg i Weilbachs kunstnerleksikon
Heliga Trefaldighets kyrka på svenskakyrkan.se
Weißenborn (Erzgebirge)

Weißenborn er en landkommune (Gemeinde) i Erzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Kommunen er en del av forvaltningsfellesskapet Lichtenberg og har 2 652 innbyggere (31. desember 2009). 
Weißenborn var en kommune i Kreis Freiberg fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Freiberg, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Weißenborn/Erzgeb. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
UNOGIL

UNOGIL, formelt United Nations Observation Group in Lebanon, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FN for å overvåke situasjonen i Libanon. Mandatet ble gitt ved Sikkerhetsrådets resolusjon  128 av 11. juni 1958. UNOGIL var i aktivitet fra juni til desember 1958 og hadde i oppdrag å passe på at ikke våpen eller ulovlig personell kom inn over grensen fra Syria.
UNOGIL hadde på det meste en styrke på 591 militærobservatører. 20 land deltok i operasjonen. Generalmajor Odd Bull satt i ledergruppen for UNOGIL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
United Nations Observation Group in Lebanon, United Nations Department of Peacekeeping Operations
Aleksandr Pokrysjkin

Aleksandr Ivanovitsj Pokrysjkin (født 6. mars 1913 i Novosibirsk, død 13. november 1985) var en berømt jagerpilot og en sovjetisk luftmarskalk.  Han ble utnevnt til Helt av Sovjetunionen ved tre separate anledninger, to ganger i 1943 og en gang i 1944.
Pokryshkin hadde, i tillegg til sine tre Helt av Sovjetunionen gullstjerner, blitt tildelt fire Lenin-medaljer, 4 røde banner, den røde stjerne, og han ble tildelt en rekke andre medaljer, og enkelte utenlandske ordener, slik som Army Distinguished Service Medal som han fikk fra USA.Pokrysjkin var den store taktiker i det sovjetiske flyvåpenet under den andre verdenskrig. A.I. Pokryshkin var den nest mest effektive jagerpiloten (etter Ivan Kozhedub) blant pilotene i landene i anti-Hitler-koalisjonen i andre verdenskrig. Han fikk asteroiden 3348 Pokryshkin oppkalt etter seg.
Han skrev flere bøker om sine opplevelser under krigen, ingen av disse ser ut til å ha blitt oversatt til engelsk eller noen andre språk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder i 16 GIAP
Richard C. Mulligan

Richard C. Mulligan (født 1954) er amerikansk molekylærbiolog og professor innen genetikk ved Harvard Medical School, og direktør for Harvard Gene Therapy Initiative. Han er i tillegg direktør for Enzon Pharmaceuticals, Inc, og Biogen Idec, Inc. Han ble i 1981 tildelt MacArthur Fellows Program. Han ble tildelt Searle Scholar i 1983.


== Referanser ==
UNSF

UNSF, formelt United Nations Security Force in West New Guinea, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet i oktober 1962 av FN for å sikre fred i den tidligere nederlandske kolonien Vest-Papua ved overleveringen av området til Indonesia. I overgangen ble området styrt av United Nations Temporary Executive Authority (UNTEA). UNSF var i aktivitet fra 3. oktober 1962 til 30. april 1963.
UNSF var sammensatt av en styrke på 1500 infanterister og 76 flysoldater fra Pakistan, Canada og USA. Forut etableringen av UNSF var det fra august 1962 utstasjonert en gruppe internasjonale militærobservatører fra andre land. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
United Nations Security Force in West New Guinea, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Neumarkt-Sankt Veit

Neumarkt-Sankt Veit er en historisk by ved elven Rott i regierungsbezirk Oberbayern  i den tyske delstaten Bayern, og utgjør sammen med kommunen Egglkofen Verwaltungsgemeinschaft Neumarkt-Sankt Veit.
I den østlige delen av byen ligger Kloster Sankt Veit som ble grunnlagt i år 1121 av adelsmannen Dietmar von Lungau, viet til Sankt Veit som på norsk heter Sankt Vitus.


== Vennskapsbyer ==
 Caneva, Italia (2002)
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Neumarkt-Sankt Veit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Website der Verwaltungsgemeinschaft Neumarkt-Sankt Veit
Gilbert Poirot

Gilbert Poirot (født 21. september 1944 i La Bresse, død 1. februar 2012) var en fransk tidligere skihopper.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1963 til 1976, med 14.-plass i 1967/68 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 10.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1968.
Poirot var med i VM i 1966, 1970 og 1974, med 26.-plass i normalbakken i Štrbské Pleso i 1970 som beste plassering. Han deltok i OL i 1968 og 1972, og ble nummer 10 i både normal- og storbakken i Grenoble (Autrans / Saint-Nizier) i 1968. Han ble nummer 24 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1973.
Han ble nummer 3 i hopprennet i Svenska Skidspelen i Falun i 1969.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Gilbert Poirot Arkivert 7. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 27. februar 2011)
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Gilbert Poirot – Olympedia 
(en) Gilbert Poirot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gilbert Poirot – FIS (skihopping) 
(en) Gilbert Poirot – TheSports.org
UNYOM

UNYOM, formelt United Nations Yemen Observation Mission, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FN for å påse at avtalen mellom Saudi-Arabia og Egypt om tilbaketrekning fra borgerkrigen i Nord-Jemen ble overholdt. Styrken var i aktivitet fra juli 1963 til september 1964. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 179.UNYOM hadde på det meste en styrke på 189 offiserer fra elleve land, deriblant Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
United Nations Yemen Observation Mission, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Vitus

Sankt Vitus (født ca. 290, død 303) er en kristen helgen som led martyrdøden som følge av keiser Diokletians forfølgelse av kristne. Han var en av nødhjelperne og skulle være særlig god til å hjelpe barn og unge  mot epilepsi og kramper. På grunn av dette, samt den senmiddelalderlige tyske skikken å danse foran statuen av ham, har nervelidelsen sanktveitsdans navn etter ham.
Sankt Vitus' dag, 15. juni, er en katolsk og ortodoks helgendag. 


== Se også ==
Sankt Veits-danserne


== Eksterne lenker ==
(en) Vitus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paavo Maunu

Paavo Maunu er en finsk tidligere skihopper. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1966/67 og 1974/75, og ble nummer 41 og 27 sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 8.-plass i Oberstdorf 29. desember 1974.
Maunu ble nummer 37 i normalbakken i VM i Falun i 1974. Han ble nummer 3 i hopprennet i Svenska Skidspelen i Falun i 1968.


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Paavo Maunu – FIS (skihopping) 
(en) Paavo Maunu – FIS (skihopping) 
(en) Paavo Maunu – TheSports.org
Tibet (bok)

Tibet er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Per Kværne og utgitt i 2005. Boken inneholder tekster fra tibetansk buddhisme, bøn og noen andre mytiske tekster fra Tibets historie.
Tibetansk buddhisme er en retning innenfor mahayanabuddhismen. Den er kjent for et omfattende klostervesen og er basert på en kombinasjon av mahayana- og vajrayanaelementer. Tibetansk buddhisme utviklet på 700- og 800-tallet i løpet av forskjellige oversettelsesperioder av mahayana- og vajrayanatekster fra India. Import av buddhistisk kultur og tro skjedde samtidig med framveksten av en fastere statsdannelse i Tibet, og behovet for å utvikle en stedegen skriftkultur.
Bøn var den opprinnelige religionen i Tibet, før buddhismen ble innført på 700-tallet. Religionen samsvarer i vår tid i uttrykk og innhold med tibetansk buddhisme, men dens tilhengere, som kalles bonpo, oppfatter seg som representanter for en religiøs tradisjon som er eldre enn buddhismen.


== Innhold ==
Tre korte tekster fra en før-buddhistisk kultur, ca 600-800-tallet, blant annet om landets første konge: Nyatri Tsenpo
Utdrag fra Zermig, en tekst fra 1000-tallet som forteller om bøns grunnlegger Tönpa Shenrap
Tekstene Kongedynastiets klare speil og Den forkynte åpenbaring som gir en mytisk-teologiske skildring av oppkomsten av det tibetanske kongedømmet, sett fra hhv et buddhistisk og et bøn-synspunkt
En profeti av Thubten Gyatso (bildet), den 13. Dalai Lama, som av ettertiden tolkes som et varsel om kommunist-Kinas strenge politikk overfor Tibet
Tre påkallelser av bøn-guddommer, med bønn om hjelp. Slike folkelige påkallelser finnes i flere buddhistiske kulturer i Asia.
Utdrag fra Gesareposet, et mytisk-religiøst epos om kong Gesar av Ling
De to tekstene Den store fullendelse og Innføringen i den høyeste sannhet, som begge er hentet fra den kontemplative dzogchentradisjonen i bøn.
Utdrag fra Bardo Tödröl (Den tibetanske dødeboken).
Tekster tilskrevet dikterhelgenen Milarepa (1040–1123)


== Bibliografi ==
Tibet. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Per Kværne. Bokklubben, 2005. XLVIII, 235 s. (Verdens hellige skrifter; 34). ISBN 978-82-525-6003-9; ISBN 82-525-6003-2