jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slipp fangene fri – det er vår!

Slipp fangene fri – det er vår! er en svensk musikal og filmkomedie fra 1975 regissert og skrevet av Tage Danielsson (han har også en birolle). Filmen var et innlegg i 1970-tallets debatt omkring liberalisering av fengselsvesenet. Hovedrollene spilles av Lena Nyman, Tage Danielsson og Ernst-Hugo Järegård. 
Store deler av filmen er innspilt på Långholmens centralfängelse i Stockholm. Den hentet sin tittel og noen av rollefigurene fra Birger Sjöbergs vise i Fridas bok. 
Filmen vant to Guldbagge-priser (for beste film og for beste kvinnelige skuespiller), Chaplin-prisen  (Gøsta Ekman) og Svenska Filmkritikerförbundets pris (årets film).


== Rolleliste (i utvalg) ==
Lena Nyman – Frida
Tage Danielsson – Fridas venn
Ernst-Hugo Järegård – Harald Hansson, fange
Gösta Ekman – Fengselsdirektør
Hans Alfredson – Fangevokter Erlandsson
Georg Årlin – Rådmann
Margaretha Krook – Rådmannens datter Flora
Torbjörn Ljung – Fridas venn som liten
Jan Malmsjö – «Professoren», fange
Urban Sahlin – «Apen», fange


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Slipp fangene fri – det er vår! på Internet Movie Database 
(no) Slipp fangene fri – det er vår! hos Filmfront 
(sv) Slipp fangene fri – det er vår! i Svensk Filmdatabas 
(da) Slipp fangene fri – det er vår! i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Slipp fangene fri – det er vår! på MovieMeter 
(en) Slipp fangene fri – det er vår! på AllMovie 
(en) Slipp fangene fri – det er vår! på Turner Classic Movies
Georg Wilhelm Baurenfeind

Georg Wilhelm Baurenfeind (døpt 16. november 1728 i Nürnberg, død 29. august 1763 på et skip mellom Mokka og Bombay) var en tysk tegner og kobberstikker. 
Baurenfeind kom til Danmark for å utføre kobberstikk av Terkel Klevenfeldts arbeider. Senere videreutdannet han seg ved Kunstakademiet under Johan Martin Preisler. Ved akademiet vant han den store sølvmedaljen i 1754 og den store gullmedaljen i 1759. 
I 1760 valgte ledelsen ved Kunstakademiet Baurenfeind da man søkte etter en tegner som skulle være med på Carsten Niebuhrs ekspedisjon til Arabia. Baurenfeind døde på overfarten til Bombay.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Georg Wilhelm Baurenfeind på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Den Arabiske Rejse: Georg Wilhelm Baurenfeind
Fredrik Midtsjø

Fredrik Midtsjø (født 11. august 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Galatasaray.


== Karriere ==


=== Rosenborg ===
Midtsjø kom fra Stjørdals-Blink til Rosenborgs utviklingsavdeling i november 2007, og fikk sin debut for Rosenborg i cupen mot nettopp Stjørdals-Blink i NM i fotball for herrer 2010. Han fikk sin Tippeligadebut mot Sarpsborg 08. Debuten i Europacup kom i første kvalifiseringskamp til Mesterligaen 2011/2012 mot islandske Breiðablik.Den 28. august 2011 skrev Midtsjø under sin første A-lagskontrakt med Rosenborg. Han scoret sitt første seriemål på et langskudd mot Odd i 2011.
Den 7. mai 2015 skrev han ny kontrakt ut 2018 med Rosenborg.I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.Den 29. juni 2016 skrev han ny kontrakt ut 2020 med Rosenborg.I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.Den 29. mars 2017 var han med å vinne Mesterfinalen i fotball for menn 2017.Den 24. august 2017 spilte han foreløpig sin siste kamp for Rosenborg mot Ajax da Rosenborg gikk videre til Europaligaen.Fra 2010 til 2017 spilte han 148 offisielle kamper og scoret 21 mål for Rosenborg. 96 seriekamper og 12 mål, 24 kamper og 1 mål i kvalifisering til E-cup, 23 kamper og 8 mål i cupen og 5 kamper i Europaligaen.


=== AZ Alkmaar ===
Den 26. august 2017 skrev han under en fem-årskontrakt med nederlandske AZ Alkmaar.


=== Galatasaray ===
Den 2. august 2022 signert han for den tyrkiske klubben Galatasaray.


== Landslaget ==
Den 15. mars 2016 ble han for første gang tatt ut i den norske landslagstroppen til dobbeltkampene mot Estland (24. mars) og Finland (29. mars). 24. mars 2016 fikk han sin første landskamp for Norge mot Estland.Den 12. november 2022 ga han seg på landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Midtsjø – FIFA 
(en) Fredrik Midtsjø – UEFA 
(en) Fredrik Midtsjø – Transfermarkt 
(en) Fredrik Midtsjø – national-football-teams.com 
(en) Fredrik Midtsjø – WorldFootball.net 
(en) Fredrik Midtsjø – FootballDatabase.eu 
(en) Fredrik Midtsjø – Soccerway 
(en) Fredrik Midtsjø – EU-Football.info 
(en) Fredrik Midtsjø – Tyrkias fotballforbund 
(no) Fredrik Midtsjø – Norges Fotballforbund 
Profil på RBK.no
Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Fredrik Midtsjø
Darg Team

Darg Team er en gruppe rappere fra Gaza. I juni 2009 vant de den første nasjonale konkurransen for rappere i Gaza – en konkurranse som ble holdt parallelt i Ramallah og Gaza by.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BBC
Palindromprimtall

Et palindromprimtall er primtall som også er et palindrom, altså at det er det samme forlengs som baklengs.
Noen slike er:

2, 3, 5, 7, 11, 101, 131, 151, 181, 191, 313, 353, 373, 383, 727, 757, 787, 797, 919, 929, 10301, 10501, 10601, 11311, 11411, 12421, 12721, 12821, 13331, 13831, 13931, 14341, 14741, 15451, 15551, 16061, 16361, 16561, 16661, 17471, 17971, 18181, 18481, 19391, 19891, 19991Alle palindromprimtall, unntatt 11, består av et oddetalls sifre, fordi alle tallpalindrom bestående av et partalls sifre, etter delelighetsregelen alltid er et produkt av 11. Det er ikke kjent om det er uendelig mange palindromprimtall i titallsystemet. Det høyeste kjente primtallet er (september 2010) 10200000 + 47960506974×1099995 + 1, funnet av Bernardo Boncompagni.På den andre siden er det kjent at nesten alle tallpalindrom er sammensatt, og det gjelder for alle grunntall.
Pr definisjon regnes ikke palindromprimtall som llatmirp.
I totallsystemet inkluderer palindromprimtallene både Mersenne- og Fermat-primtallene. Alle disse palindromprimtallene unntatt 11 (3 i totallsystemet) har et oddetalls sifre, da igjen alle med et partalls sifre kan deles med 3. Rekkefølgen med slike binære palindromprimtall (A117697, A016041) starter slik:


== Referanser ==
Mellomholmen (Asker)

Mellomholmen er ei lita øy, ca. 6 dekar, blant fem holmer i Askers skjærgård, og er blant de sørvestligste av de større øyene i kommunens arkipel. Mellomholmen ligger et par hundre meter vest for Brønnøya og Langåra, mellom disse øyene og Konglungen i vest. Det er noen få hytter på øya, som består av vendte, kambrosiluriske havbunnsavsetninger med kalkstein og skifer. 
De fem holmene mellom Brønnøya, Langåra og Konglungen er:

Spannslokket
Furuholmen
Katterompa
Mellomholmen
TorbjørnsøyØst for holmene kalles det lille havstykket Skurven, før innsnevringen mellom Brønnøya og Langåra danner Middagsbukta.


== Referanser ==
Torbjørnsøy (Asker)

Torbjørnsøy er ei lita øy, ca. 13,5 dekar, blant fem holmer i Askers skjærgård, og er blant de sørvestligste av de større øyene i kommunens arkipel. Torbjørnsøy ligger et par hundre meter vest for Brønnøya og Langåra, mellom disse øyene og Konglungen i vest. Det er noen få hytter på øya, som består av vendte, kambrosiluriske havbunnsavsetninger med kalkstein og skifer. 
De fem holmene mellom Brønnøya, Langåra og Konglungen er:

Spannslokket
Furuholmen
Katterompa
Mellomholmen
TorbjørnsøyØst for holmene kalles det lille havstykket Skurven, før innsnevringen mellom Brønnøya og Langåra danner Middagsbukta.


== Referanser ==
Katterompa (Asker)

Katterompa er ei lita øy, ca. 5,5 dekar, blant fem holmer i Askers skjærgård, og er blant de sørvestligste av de større øyene i kommunens arkipel. Katterompa ligger et par hundre meter vest for Brønnøya og Langåra, mellom disse øyene og Konglungen i vest. Det er ingen hytter på øya, som består av vendte, kambrosiluriske havbunnsavsetninger med kalkstein og skifer. 
De fem holmene mellom Brønnøya, Langåra og Konglungen er:

Spannslokket
Furuholmen
Katterompa
Mellomholmen
TorbjørnsøyØst for holmene kalles det lille havstykket Skurven, før innsnevringen mellom Brønnøya og Langåra danner Middagsbukta.


== Referanser ==
Urawa Red Diamonds

Urawa Red Diamonds er et japansk fotballag fra Saitama. Klubben spiller på øverste nivå i japansk fotball, J-League. Hjemmebane er Saitama Stadium.
Per november 2018 hadde laget vunnet J-League-tittelen fire ganger, Keiserpokalen seks ganger og AFC Champions League to ganger (i 2007 og 2017).


== Meritter ==
AFC Champions League (2)2007, 2017

Japan Soccer League (1965–1992) (4)1969, 1973, 1978, 1982

J1 League (1)2006

Den japanske keisers cup i fotball (8)1971, 1973, 1978, 1980, 2005, 2006, 2018

J.League Cup (2)2003, 2016


== Spillerstall ==
Oppdatert 29. mars 2019.


=== Utlånte spillere ===


== Statistikk ==
TegnforklaringPos. = Posisjon i ligaen
Tilskuere/G = Gjennomsnitt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Urawa Red Diamonds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Veikkausliiga 2011

Veikkausiliga 2011 var den 81. sesongen i den finske eliteserien i fotball, Veikkausliiga. Regjerende mester var HJK Helsinki, som også vant turneringen overlegent med 24 poengs forsprang ned til andreplassen, FC Inter Turku 


== Tabell ==


== Målscorere ==


=== 22 mål ===
Timo Furuholm, Inter Turku


=== 16 mål ===
Tamás Gruborovics, JJK Jyväskylä
Akseli Pelvas, HJK Helsinki


=== 15 mål ===
Henri Lehtonen, Inter Turku
Mika Ojala, Inter Turku
Berat Sadik, HJK Helsinki
Demba Savage, FC Honka


=== 14 mål ===
Baba Wusu, JJK Jyväskylä


=== 11 mål ===
Mika Ääritalo, TPS Turku
Papa Niang, FF Jaro
Teemu Pukki, HJK Helsinki
Ilja Venäläinen, Kuopion PS


=== 10 mål ===
José Rivera, Rovaniemi PS


=== 9 mål ===
Dudu, FC Honka
Irakli Sirbiladze, FF Jaro
Olajide Williams, Kuopion PS


=== 8 mål ===
Njazi Kuqi, TPS Turku
Pekka Sihvola, FC Haka
Erfan Zeneli, HJK Helsinki


=== 7 mål ===
Toni Lehtinen, IFK Mariehamn
Dickson Nwakaeme, Kuopion PS
Shane Robinson, FC Haka
Sebastian Strandvall, IFK Mariehamn
Tim Väyrynen, FC Honka


=== 6 mål ===
Jussi Aalto, FF Jaro
Petteri Forsell, IFK Mariehamn
Mikko Hyyrynen, JJK Jyväskylä
Antonio Inutile, Vaasan PS
Tommi Kari, JJK Jyväskylä
Niko Kukka, MyPa
Mika Lahtinen, Rovaniemi PS
Mikko Manninen, JJK Jyväskylä
Riley O'Neil, MyPa
Ville Oksanen, MyPa
Sebastian Sorsa, HJK Helsinki
Jussi Vasara, FC Honka


=== 5 mål ===
Tapio Heikkilä, FC Honka
Mikko Innanen, MyPa
Toni Kolehmainen, TPS Turku
Jarno Mattila, FC Haka
Obi Metzger, FC Haka
Roope Riski, TPS Turku
Maksim Votinov, MyPa


=== 4 mål ===
Cheyne Fowler, HJK Helsinki
Aleksei Kangaskolkka, IFK Mariehamn
Juho Lähde, TPS Turku
Sebastien Männström, HJK Helsinki
Steven Morissey, Vaasan PS
Eetu Muinonen, Rovaniemi PS
Jani Virtanen, JJK Jyväskylä
Mattias Wargh, FF Jaro


=== 3 mål ===
Domagoj Abramovic, Inter Turku
Ilari Äijälä, FC Honka
Kim Alonen, Rovaniemi PS
Dawda Bah, HJK Helsinki
Edgar Bernhardt, Vaasan PS
Thomas Götzl, Rovaniemi PS
Tommi Haanpää, FF Jaro
Miikka Ilo, Kuopion PS
Frank Jonke, FC Inter Turku
Joni Kauko, FC Inter Turku
Aleksandr Kokko, Vaasan PS
Uchenna Okaru, TPS Turku
Severi Paajanen, Inter Turku
Jarno Parikka, HJK Helsinki
Jami Puustinen, FC Honka
Ilya Vaganov, FF Jaro
Maksim Vasilyev, FF Jaro
Venance Zézéto, FF Jaro


== Arenaer ==
Hjemmebaner for 2011 sesongen:
Masiela Lusha

Masiela Lusha (født 23. oktober 1985) er en amerikansk/albansk skuespiller og forfatter. Hun er mest kjent for å spille rollen Carmen Lopez i komedien George Lopez, en rolle som hun vant fem Young Artist Awards for. Hun er mest kjent for sine dikt, og romanen The Besa
Hun har hatt hovedrollen i flere Hollywood-filmer, og de fleste av hennes filmroller har vært i komedier som Blood: The Last Vampire, Time of the Comet og de romantiske komediene Tough Business og Muertas, hun har også dukket opp i andre sjangrer, for eksempel krimserier, thrillere og dramaserier.


== Filmografi ==
2000: Father's Love, Lisa
2001: Summoning, Grace
2001: Lizzie McGuire, Model
2002: George Lopez, Carmen Lopez (101 episodes)
2003: Clifford's Puppy Days, Nina (46 episodes)
2004: Cherry Bomb, Kim
2005: Unscripted
2006: Law and Order: Criminal Intent, Mira
2007: Time of the Comet, Agnes
2008: Blood: The Last Vampire, Sharon
2009: Ballad of Broken Angels: Harmony, Harmony
2009: Lopez Tonight
2010: Kill Katie Malone, Ginger
2010: Of Silence, Annabelle
2010: Signed in Blood, Nina
2011: Under the Boardwalk: The Monopoly Story
2011: Tough Business, Grace
2011: Science of Cool


== Bibliografi ==


=== Dikt ===
Inner Thoughts (1999)
Drinking the Moon (2005)
Amore Celeste (2009)
The Call (2010)


=== Prosa ===
The Besa (2008)


=== Barnebøker ===
Boopity Boop Writes Her First Poem (2010)
Boopity Boop Goes to Hawaii (2011)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Masiela Lusha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Masiela Lusha på Internet Movie Database 
(fr) Masiela Lusha på Allociné 
(en) Masiela Lusha på AllMovie 
(en) Masiela Lusha hos Turner Classic Movies 
(en) Masiela Lusha hos Rotten Tomatoes 
(en) Masiela Lusha hos The Movie Database  Wikiquote: Masiela Lusha – sitater
Ma Jie

Ma Jie (kinesisk: 马捷, født 21. oktober 1978 i Lanzhou i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk musiker og komponist, særlig innen kinesisk musikk og klassisk musikk. Ma Jie benytter to tradisjonelle kinesiske instrumenter, pipa og ruan. 
Han ble utdannet ved Tianjin musikkonservatorium.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20110714022515/http://www.majiepipa.com/bio.htm
http://www.guardian.co.uk/music/2009/apr/20/hey-whats-that-sound-pipa
https://web.archive.org/web/20101112175800/http://meridiangallery.org/en/concert/earth_music.htm
https://web.archive.org/web/20100808155311/http://www.freddyclarke.com/wobbly-world
Oddmund Haugen

Oddmund Inge Haugen (født 25. mai 1951) er en norsk lyriker. Han er opprinnelig fra Vråliosen i Kviteseid kommune, men har bodd mesteparten av sitt liv i Grenlandsområdet.
Haugen debuterte som lyriker i 1975 med diktsamlinga Doggdropen. Seinere har det kommet fem diktsamlinger til: Elvesteinen (1976), Gras og ugras (1979), Lengtande landskap (1996), Gule vengeslag i februar (2005) og  Å vere attende (2011). I tillegg kan nevnes CD-en Møtestader (2002).
Haugen skriver både kortdikt og mer tradisjonelle rimdikt. Svært mange av sangtekstene hans er tonesatt. Haugen er en typisk årstidslyriker. Han benytter ofte bilder fra naturen for å skildre menneskelivet. Sammen med Magnar Kleiven har han også skapt begrepet helselyrikk.


== Bibliografi ==
Doggdropen, lyrikk, Ansgar (1975)
Elvesteinen, lyrikk, Ansgar (1976)
Gras og ugras, lyrikk, Ansgar (1979)
Lengtande landskap, lyrikk , Sambåndet (1996)
Gule vengeslag i februar, lyrikk, Sambåndet (2005)
Å vere attende, lyrikk , Vivilja (2011)


== Diskografi ==
Møtestader, plate/CD


== Kilder ==
Presentasjon av Oddmund Haugen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Oddmund Haugen i BIBSYS
United States Forces Korea

United States Forces Korea (USFK) er hovedkvarter for de hær-, luft- og marinestyrkene som USAs forsvar stasjonerer i Sør-Korea.
Blant de største enhetene er Åttende armé, Seventh Air Force, Marine Forces Korea, Commander Naval Forces Korea og Special Operations Command Korea. Som en del av det amerikansk-koreanske militære samarbeidet støtter styrken FN-kommandoen i Korea.
Hæren: 19 755
Marinen: 274
Flyvåpenet: 8 815
Marinekorpset: 242
Felles amerikansk-koreansk enighet om en styrke på 28 500.USFK ble etablert i 1954 som en følge av at Koreakrigen ble avsluttet året før.


== Størrelse ==
Antall soldater fra USA utplassert i Sør-Korea 1945 – dags dato:


== Baser og garnison ==
Flere av disse basene er stengt av USFK og overlatt til det sørkoreanske forsvaret. Andre er vedtatt stengt i henhold til en felles amerikansk-koreansk avtale, rundt 2016.


== Se også ==
Sør-Koreas forsvar
Nord-Koreas forsvar
United Nations Command (Korea)
Special Operations Command Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Forces Korea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) United States Forces Korea – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) United States Forces Korea (USFK)
(en) U.S. Forces, Korea / ROK-US Combined Forces Command (globalsecurity.org)
(en) U.S. Naval Forces Korea Arkivert 20. oktober 2008 hos Wayback Machine.
(en) 8th Fighter Wing, Kusan Air Base
(en) 51st Fighter Wing, Osan Air Base
Łukasz Kruczek

Łukasz Paweł Kruczek (født 1. november 1975 i Buczkowice) er en polsk tidligere skihopper som representerte LKS Klimczok Bystra.
Han konkurrerte internasjonalt i årene 1994-2003. Verdenscupdebuten kom i Zakopane 27. januar 1996, der han ble nummer 43. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var 63.-plass i 1999/2000; beste individuelle plassering i enkeltrenn var 14.-plass i Kuopio 28. november 1999. Han var på det polske laget som ble nummer 3 i lagkonkurransen i Villach 9. desember 2001. Hans beste sammenlagtplasseringer i Sommer Grand Prix og kontinentalcupen var henholdsvis 45.-plass i 2002 og 33.-plass i 2000/01. Hans siste verdenscuprenn var i Planica i mars 2002.
Kruczek ble nummer 46 av 50 deltakere i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1996. I OL i Nagano (Hakuba) i 1998 ble han nummer 45 av 62 deltakere i storbakken og var på det polske laget som ble nummer 8 av 13 lag i lagkonkurransen. Han deltok i VM i 1997 og 1999, med 32.-plass i storbakken i Bischofshofen (Ramsau) i 1999 som beste individuelle plassering.
Etter at han la opp som skihopper, utdannet han seg til trener. Han var assistenttrener på det polske B-landslaget under hovedtrener Heinz Kuttin. I 2008 erstattet han Hannu Leppistö som hovedtrener for det polske landslaget. Han trakk seg som hovedtrener for det polske landslaget etter 2015/16-sesongen, og ble etterfulgt av Stefan Horngacher.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sports Reference: Łukasz Paweł Kruczek Arkivert 17. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 16. juli 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Łukasz Kruczek – Olympics.com 
(en) Łukasz Kruczek – Olympic.org 
(en) Łukasz Kruczek – Olympedia 
(en) Łukasz Kruczek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Łukasz Kruczek – Polens olympiske komité 
(en) Łukasz Kruczek – FIS (skihopping) 
(pl) Łukasz Kruczek – skijumping.pl
Cölln

Cölln er en historisk by innenfor grensene av sentrum i det nåværende Berlin. Byen lå på en øy i Spree og var en av to byer som i senmiddelalderen vokste sammen til dobbeltbyen Berlin-Cölln. Dagens Berlin har sitt opphav i denne dobbelbyen.
Cölln nevnes første gang 28. oktober 1237, mens Berlin ble nevnt første gang i 1244. Byene ble slått sammen i 1707.
I middelalderen hadde Cölln 1 400 innbyggere. Som bydel i Berlin hadde Cölln i 1871 16 554 innbyggere. I 1910 var innbyggertallet sunket til 1 400 og i 1920 ble Cölln innlemmet i den daværende bydelen Mitte. I den andre verdenskrigen fikk Cölln meget store skader og kan idag ikke gjenkjennes som historisk bydel. Navnet Cölln eller Alt-Cölln blir ikke lenger brukt som stedsangivelse i alminnelig språkbruk.


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1955

Vitenskapsåret 1955 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1955.


== Hendelser ==
10. juni – H55-utstillingen blir åpnet i Helsingborg.


== Astronomi ==
8. januar – Minimal måneformørkelse.
20. juni – Total solformørkelse som var meget lang (7 min 8 s) og synlig i Sørøst-Asia. I hele andre årtusen var det bare sju totale solformørkelser som varte lenger enn sju minutter.
5. juni – Minimal måneformørkelse.
29. november – Partiell måneformørkelse.
14. desember – Ringformet solformørkelse.


=== Fysikk ===
Eksistensen til antiproton blir eksperimentelt bekreftet ved fysikerne Emilio Segrè og Owen Chamberlain fra University of California, Berkeley.
Syklotronen ved Universitetet i Liverpool settes i drift.


=== Genteknologi ===
22. desember – Amerikansk genteknolog innen celleforskning Joe Hin Tjio demonstrerer at det er førtiseks menneskelige kromosomer.


=== Kjemi ===
19. februar - Mendelevium (atomnummer 101) blir første syntetisert av Albert Ghiorso, Glenn T. Seaborg, Gregory R. Choppin, Bernard G. Harvey, og Stanley G. Thompson (teamleder) ved University of California, Berkeley.


=== Medisin ===
24. desember - Henry K. Beecher publiserer en artikkel som viser den kraftige effekten av placeboeffekt på pasienters sykedomsbilde.


=== Matematikk ===
Roger Penrose gjenoppdager Moore-Penrose pseudoinversen, som tidigere var blitt oppdaget av Eliakim Hastings Moore i 1920.


=== Meteorologi ===


=== Teknologi ===
2. oktober – Datamaskinen ENIAC blir slått av .
Maurice Wilkes publiserer en beskrivelse av mikroprogramming i Electrical Engineering.
RAND publiserer boken A Million Random Digits with 100,000 Normal Deviates.
Strömsundsbroen i Sverige fullføres, den første betydelige skråkabelbro som er bygget i moderne tid.


== Publiseringer ==
Eugene Garfield forslår konseptet referanseindeksering for forskningslitteratur.


== Prisvinnere ==
Bigsbymedaljen: Percy Edward Kent
Copleymedaljen: Ronald Fisher
Ingenjörsvetenskapsakademien deler ut den store gullmedaljen til Helmer Gustavson
Nobelprisen: Fysikk: Willis E Lamb og Polykarp Kusch
Kjemi: Vincent du Vigneaud
Fysiologi/medisin: Hugo Theorell
Polhemsprisen: Gunnar Pleijel og Georg Drougge
Sylvestermedaljen: Edward Titchmarsh
Wollastonmedaljen: Arthur Elijah Trueman


== Fødsler ==
8. juni – Tim Berners-Lee, engelsk informatiker, oppfinner av World Wide Web
28. oktober – Bill Gates, amerikansk programvaredesigner & entreprenør


== Dødsfall ==
7. januar - Arthur Keith, britisk antropolog (født 1866)
2. februar - Oswald Avery, kanadisk bakteriolog (født 1877)
11. mars - Alexander Fleming, skotsk bakteriolog (født 1881)
10. april - Pierre Teilhard de Chardin, fransk paleontolog, geolog, filosof og jesuittprest (født 1881)
18. april - Albert Einstein, tysk fysiker, nobelprisvinner (født 1879)
12. august - James B. Sumner, amerikansk kjemiker, nobelprisvinner i kjemi i 1946 (født 1887)
19. oktober – Eugène Joseph Delporte, belgisk astronom (født 1882)
13. desember - Antonio Egas Moniz, portugisisk nevrolog, nobelprisvinner i medisin i 1949  (født 1874)


== Referanser ==