jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
«Absalon» (L16)

Kommandostøtteskipet «Absalon» eller HDMS «Absalon» (L16) er et skip i Absalon-klassen tilhørende det danske søværnet. Skipet ble avlevert fra verftet i 2004, men først ferdigstilt for operativ militær tjeneste i 2007.Skipet er oppkalt etter biskop Absalon (1128-1201), som organiserte leidangsflåten mot venderene. Han gjorde seg bemerket både som geistlig og som kriger, og var bror av høvdingen Esbern Snare, som fikk et søsterskip oppkalt etter seg: L17 Esbern Snare


== Task Force 150 ==
Støtteskipet Absalon kastet den 17. august 2008 loss fra Danmark for å delta i Operasjon Task Force 150 i farvannet omkring Afrikas horn. Operasjonen har til oppgave å bekjempe piratvirksomhet. Rett etter ankomst ble skipet satt i aktiv krigføring., og fra 15. september 2008 fikk støtteskipet Absalon en sentral posisjon, da Danmark med Søværnets Taktiske Stab om bord på Absalon ble satt til å lede hele operasjonen.Den 16. april 2009 ankom Absalon Danmark etter endt oppdrag og la til ved Amaliehaven.5. januar 2010 forlot Absalon Flådestation Frederikshavn med kurs mot Adenbukten for på nytt å eskortere handelsskip sikkert gjennom farvannene ved Afrikas horn.


== 1. mars 2010 ==
Absalon senket 1. mars 2010 et 10 meter lang piratskip, et såkalt «moderskip», som frakter våpen og bensin til andre mindre piratfartøy.


== 2015 ==
I 2015 ble Absalon satt inn i patrulje i Det indiske hav som ledd i NATOs «Operation Ocean Shield».


== Referanser ==


== Se også ==
Søsterskipet L17 Esbern Snare.


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9284441 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) L16 Absalon – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(da) «Absalon (2004- )», Flådens historie
Neolinognathidae

Neolinognathidae er en gruppe av hudparasitter som lever i pelsen på pattedyr. Den tilhører gruppen av lus (kalt Anoplura) som har sugende munndeler og får næring ved å drikke blod fra verten. Disse artene lever på springspissmus.


== Utseende ==
Denne familien utmerker seg ved at de har bare ett par åndehull (spirakler) på bakkroppen, på det åttende leddet. Alle andre lus har minst to par åndehull.


== Liv og utvikling ==
Familien lever på pattedyr-ordenen springspissmus (Macroscelidea).


== Utbredelse ==
Siden artene er knyttet til vertsarter som bare lever i Afrika sør for Sahara, finnes disse lusene også bare i dette området.


== Systematisk inndeling ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
underorden Sugende lus, Anoplura
familie Neolinognathidae Fahrenholz, 1936
slekten Neolinognathus Bedford, 1920
Neolinognathus elephantuli Bedford, 1920
Neolinognathus praelautus Ferris, 1922


== Kilder ==
Tree of life – Neolinognathidae


== Eksterne lenker ==
(en) Neolinognathidae i Encyclopedia of Life 
(en) Neolinognathidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neolinognathidae hos ITIS 
(en) Neolinognathidae hos NCBI 
Neolinognathidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Pecaroecidae

Pecaroecidae er en gruppe av hudparasitter som lever i pelsen på pattedyr. Den tilhører gruppen av lus (kalt Anoplura) som har sugende munndeler og får næring ved å drikke blod fra verten. Gruppen omfatter bare én kjent art som lever på navlesvin.


== Utseende ==
Pecaroecus javalii er en av den største kjente luseartene.


== Liv og utvikling ==
Lusene i denne familien lever på navlesvin, på arten halsbåndpekari (Tayassu tajacu).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Nord-Amerika, kjent fra Texas, Arizona og New Mexico. 


== Systematisk inndeling ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
underorden Sugende lus, Anoplura
familie Pecaroecidae Kéler, 1963
slekten Pecaroecus Babcock & Ewing, 1938
Pecaroecus javalii Babcock & Ewing, 1938


== Kilder ==
Tree of life – Pecaroecidae


== Eksterne lenker ==
(en) Pecaroecidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pecaroecidae hos ITIS 
Pecaroecidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Antaresia perthensis

Antaresia perthensis er en slangart som lever i Vest-Australia. Artens kallenavn, Pygmépyton og Maurtuepyton, kommer fra at de er den minste arten av Pytonslangene og ofte holder til i Termitthauger. Det vitenskapelige navnet er avledet fra delstatshovedstaden, Perth, til tross for at arten ikke finnes i byen. Ingen underarter har ennå blitt beskevet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antaresia perthensis i Encyclopedia of Life 
(en) Antaresia perthensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Antaresia perthensis hos Reptile Database 
(en) Antaresia perthensis hos ITIS 
(en) Antaresia perthensis hos NCBI 
(en) Kategori:Antaresia perthensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Antaresia perthensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Antaresia perthensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Dedikasjon

Dedikasjon (fra latin: dedicare, «tilegne», «hellige»; ved de- «borte, unna» + dicare «utrope») er en setning fra en forfatter eller annen kunstner der en annen person blir tilegnet verket. Dedikasjonen uttrykker en hyllest til en bestemt person, levende eller avdød, som regnes som inspirator til det utgitte verket, ved at en i takknemlighet formelig overgir verket til denne, dog i overført betydning.
Dedikasjonen kan være enkel, som «Til min mor» eller slik Henrik Wergeland gjorde med sitt store dikt Mennesket, Skabelsen og Messias ved å gi hele første del tittelen «Til Henrik Steffens».
I eldre tider kunne en forfatter tilegne et verk til sin beskytter, en konge eller en særskilt adelsmann. Andre former for takk til personer som har gjort sitt for at verket skulle bli slik det ble, finnes også, gjerne i form av lister med navn,  med eller uten beskrivelse av hva de har hjulpet med.
Innen andre kunstformer, brukes ofte hyldningsformen Homage á (personnavn) som tittel eller undertittel på et verk som er sterkt inspirert av et annet kunstverk.
Innenfor dataindustrien henviser begrepet dedikert om en utrustning som utsett for kun ett særskilt formål.Dedikasjon er substantivet til å dedisere. En bok dediseres til en annen person, boken blir ikke dedikert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Dedikasjon» Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine., spørsmål til Per Egil Hegge, 8. januar 2012
Odense Staalskibsværft

Odense Staalskibsværft (ofte kalt Lindøværftet) var et skipsverft på Lindø ved Munkebo på Fyn. Verftet omsatte for omtrent 7 milliarder danske kroner i 2005 og beskjeftiget 3200 medarbeidere, noe som gjorde det til Fyns største privateide arbeidsplass.


== Historie ==
Verftet ble grunnlagt av skipsreder A.P. Møller i 1917/1918 og lå dengang nærmere Odense, derav verftets navn. Verftet ved  Munkebo ble innviet i 1959. Familiens eierskap ble videreført gjennom A.P. Møller-Mærsk Gruppen. Det var et av verdens mest moderne verft som leverte mange ulike skipstyper til internasjonal skipsfart.


== Oppkjøp og nedsalg ==
Odense Staalskibsværft kjøpte i 1994 Loksa Shipyard og i 1997 Balti ES i Estland, i 1997 kjøpte man også Shipbuilding Yard Baltija i Litauen og i 1998 kjøpte man Volkswerft Stralsund i Tyskland. I 2007 ble  Volkswerft Stralsund solgt til Hegemann Gruppen i Tyskland og Balti ES solgt til Cargotec Corporation. Samlet hadde Odense Staalskibsværft-konsernet omtrent 5500 medarbeidere i 2007.
I august 2006 leverte verftet det som da var verdens største containerskip, Emma Mærsk.


== Stengning ==
Ifølge en pressemelding fra A.P. Møller-Mærsk, trykket i Fyens Stiftstidende den 10. august 2009, ville Odense Staalskibsværft stenge i 2012 når de inneværende ordrer er bygget ferdig.
A.P. Møller-Mærsk annonserte et forsøk på å omdanne området til en industripark. Området ville senere bli forsøkt solgt, da det ikke hadde strategisk betydning for konsernet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Odense Staalskibsværft
Odense Staalskibsværft på Kulturarvsstyrelsens hjemmeside
Frilynt folkehøgskole

Frilynt folkehøgskole er en retning i de norske folkehøgskolene. I praksis brukes uttrykket for å skille mellom kristne folkehøgskoler og «andre». De frilynte folkehøgskolene er organisert i Informasjonskontoret for folkehøgskolen. De kristne folkehøgskolene er tilknyttet Informasjonskontor for kristen folkehøgskole.
Frilynte folkehøgskoler legger vekt på allmenne, humanistiske verdier som toleranse, menneskeverd og likeverd. «Frilynt» i denne sammenheng kommer av frilynne, eller menneskets eget lynne og sinn i forhold til medmenneskene og omverdenen, der betydningen av frilynt ligger i forståelse og aksept for at menneskene er ulike, uten å vedkjenne seg et system som det sanne og riktige.
Innholdet i begrepet «frilynt» har endret seg over de siste 100 år, og det brukes i dag i hovedsak om en retning av den norske folkehøgskoletradisjonen som omfatter 48 folkehøgskoler i Norge. 
Danske N.F.S. Grundtvig, som blir regnet som folkehøgskolenes far, mente at folkelig opplysningsarbeid kunne bidra til utvikling og arbeid, og utviklet folkehøgskoleideen som en eksamensfri skole, der samtale og idé-utveksling skulle være det sentrale. Grundtvig kalte latinskolen for «en skole for døden». Hans skole skulle være «en skole for livet».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arild Mikkelsen (2014): Frihet til å lære. Frilynt folkehøgskole i 150 år. Oslo: Cappele Damm Akademisk. ISBN 978-82-02-47524-6
«Esbern Snare» (L17)

Kommandostøtteskipet «Esbern Snare» eller HDMS «Esbern Snare» (L17) er et skip i Absalon-klassen tilhørende det danske søværnet.
HDMS «Esbern Snare» er oppkalt etter krigeren Esbern Snare, som kjempet alene mot 40 vendiske skip før han til slutt lurte dem på flukt i nattens mulm og mørke.  Snare var bror til biskop Absalon.
L17 «Esbern Snare» forlot Langelinie den 23. september 2006 med de jordiske rester av Maria Feodorovna. Båren ble overført til L17 «Esbern Snare» under deltagelse fra det det danske kongehus. Da kisten var om bord ble det avfyrt salutt ,(3x21 skudd) fra Batteriet Sixtus på Nyholm. «Esbern Snare» seilte deretter avsted med kurs for St. Petersburg.
2. juli 2007 adopterte Århus by kommandostøtteskipet «Esbern Snare».


== Se også ==
Søsterskipet «Absalon»
Esbern Snare


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9284453 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) L17 Esbern Snare – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(en) Danish Naval History
CAcert.org

CAcert.org er en brukerstyrt sertifiseringsautoritet som utsteder gratis sertifikat som kan brukes fritt.
CAcert har over 150 000 verifiserte brukere og har utstedt over 548 000 sertifikater.
Sertifikatene kan brukes til digitale signaturer, kryptering av e-post, autentisering og autorisering av brukere på nettsider og sikker dataoverføring over Internett. Alle applikasjoner som støtter Secure Socket Layer (SSL) kan benytte sertifikater signert av CAcert. Det samme kan applikasjoner som bruker X.509 sertifikater til feks. kryptering eller signering av kode eller dokumenter.


== Organisasjon ==
CAcert Inc. er en non-profit organisasjon registrert i New South Wales (Australia) siden juli 2003 som driver CAcert.org. Organisasjonen har medlemmer fra flere ulike land og et styre på 7 medlemmer.


== Nettverk av tillit ==
For å lage sertifikater med høyere grad av kredibilitet kan brukere delta i et tillitsnettverk. Dette er et system hvor brukere møtes fysisk og verifiserer hverandres identitet. Hver bruker har en konto hos CAcert hvor man får tildelt tillitspoeng fra andre brukere. Man må ha en viss mengde tillitspoeng for å kunne verifisere nye brukere og gi dem poeng.
Etterhvert som man får flere poeng vil man oppnå muligheten til å skrive navn i sertifikat og å lage sertifikater med lengre utløpstid. Når man får 100 poeng vil man ha mulighet til å gi ut tillitspoeng. Får man flere poeng har man mulighet til å gi høyere poengsum til brukere man verifiserer.


== Inkluderingsstatus ==
Pr. januar 2010 er sertifikater utstedt av CAcert ikke er like nyttige i nettlesere som sertifikater utstedt av kommersielle CAer, feks VeriSign. De fleste nettlesere distribuerer ikke CAcerts rotsertifikat. Derfor vil et sertifikat signert av CAcert oppføre seg som et selvsignert sertifikat.
Det har vært en diskusjon for å få inkludert rotsertifikatet i Mozilla og derivater ( som Mozilla Firefox ), men CAcert trakk denne søknaden i april 2007 etter en gjennomgang av prosessene.
Det jobbes med en ny søknad for inkludering av rotsertifikat på et senere tidspunkt.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Laliderer Spitze

Laliderer Spitze (eller Lalidererspitze) er et 2 588 meter høyt fjell i Karwendel, Tirol. Rett ved toppen på 2 495 moh står den moderne Karl-Schuster-redningshytta (47°23′25″N 11°30′12″Ø).


== Turer til toppen ==

Toppen kan nås fra Scharnitz (964 moh) over  Hinterautal langs Isar og Kastenalm fra syd. Dette er en krevende fjelltur, men Lalider Spitze er mer kjent for sine klatreruter. Herzogkante (IV, førstebestigning av Otto, Christian og Paula Herzog 9. august 1911) er en klassisk klatrerute. Tallrike krevende klatreruter finnes i den 900 m høye nordveggen og de nærliggende, bratte Laliderer Wände; de regnes blant de største klippeveggene i Østalpene. Den klassiske Auckenthaler-Weg (VI-) ble først gått i 1932, av Matthias Auckenthaler og H. Schmidhuber


== Eksterne lenker ==
(de) Turbeskrivelse
(de) Hermann von Barth: Im Roßloch (fra Alpenfreund 1875)
Pedicinidae

Pedicinidae er en gruppe av hudparasitter som lever i pelsen på pattedyr. Den tilhører gruppen av lus (kalt Anoplura) som har sugende munndeler og får næring ved å drikke blod fra verten.


== Utseende ==


== Liv og utvikling ==
Lusene i denne familien lever på apekatter i den gamle verden (Cercopithecidae), blant andre marekatter, makaker, bavianer og kolobusaper.


== Utbredelse ==
Familien følger vertsdyrenes utbredelse og forekommer i Afrika og Asia.


== Systematisk inndeling ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
underorden Sugende lus, Anoplura
familie Pedicinidae Enderlein, 1904
slekten Pedicinus Gervais, 1844 – 14 arter


== Kilder ==
Tree of life – Pedicinidae


== Eksterne lenker ==
(en) Pedicinidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pedicinidae hos Fauna Europaea 
(en) Pedicinidae hos ITIS 
(en) Pedicinidae hos NCBI 
(en) Kategori:Pedicinidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pedicinidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Engeløy flyplass

Engeløy flyplass, Elvik er en flyplass som ligger på nordvestspissen av Engeløya i Steigen kommune i Nordland. Den ble bygd i 2009 og åpnet i 2010. Flyplassen har en 600 m lang rullebane med dekke av gress. Flyplassen er brukbar det meste av året, men baneforhold må alltid sjekkes på forhånd. Før bruk kreves det godkjenning fra eiere (PPR). Flyplassens ICAO-kode er ENEN.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til flyplassen (www.engeloyflyplass.no)
Legemiddelloven

Legemiddelloven eller lov om legemidler m.v. av 4. desember 1992 nr 132, inneholder de mest sentrale bestemmelsene om legemidler og andre varer til medisinsk bruk i Norge.
Loven trådte i kraft 1. januar 1994, og er i stor grad en fullmaktslov som gir regjeringen med Helse- og omsorgsdepartementet mulighet til å bestemme de gjeldende regler gjennom forskrifter.


== Eksterne lenker ==
Legemiddelloven – Lovdatas nettside med lovteksten og lenker til relaterte juridiske dokument.
Pediculidae

Pediculidae er en gruppe av hudparasitter som lever i pelsen på pattedyr. Den tilhører gruppen av lus (kalt Anoplura) som har sugende munndeler og får næring ved å drikke blod fra verten. Familien omfatter bare tre kjente arter, den ene av dem er menneskelusen (Pediculus humanus).


== Utseende ==

Pediculidae er middelsstore, avlange lus med en forholdsvis langstrakt kroppsform. Hodet er nokså stort, antennene er lange til lus å være. Beina er forholdsvis lange og slanke, ytterst med lange og forholdsvis tynne klør. De mangler "tomler" på leggene som klørne griper an mot.


== Liv og utvikling ==
Begge artene lever på primater. Menneskelusen lever bare på mennesker, men forekommer i to former: hodelus som bare lever i håret på hodet, og kroppslus som finnes ellers på kroppen. Hodelusen er fortsatt forholdsvis vanlig, mens kroppslusen er blitt meget sjelden på grunn av forbedret hygiene. Apelusen (Pediculus schaeffi) lever på sjimpanse mens Pediculus mjobergi lever på bredneseaper, blant andre brølaper.


== Utbredelse ==
Menneskelus ser ut til å forekomme mer eller mindre hyppig over alt der det bor mennesker, apelusen har en begrenset utbredelse siden den lever på sjimpanser i Afrika. Den tredje arten, Pediculus mjobergi, er knyttet til bredneseaper (vestaper) i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
underorden Sugende lus, Anoplura
familie Pediculidae Leach, 1817
slekten Pediculus Linnaeus, 1758 – tre arter
menneskelus, Pediculus humanus Linnaeus, 1758
apelus, Pediculus schaeffi Fahrenholz, 1910
Pediculus mjobergi Ferris, 1916


== Kilder ==
Tree of life – Pediculidae


== Eksterne lenker ==
(en) Pediculidae i Encyclopedia of Life 
(en) Pediculidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pediculidae hos Artsdatabanken 
(sv) Pediculidae hos Dyntaxa 
(en) Pediculidae hos Fauna Europaea 
(en) Pediculidae hos ITIS 
(en) Pediculidae hos NCBI 
(en) Kategori:Pediculidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pediculidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Polyplacidae

Polyplacidae er en gruppe av hudparasitter som lever i pelsen på pattedyr. Den tilhører gruppen av lus (kalt Anoplura) som har sugende munndeler og får næring ved å drikke blod fra verten. De er den artsrikeste familien av sugende lus og også den som har det videste spekteret av vertsarter.


== Utseende ==
Nokså flate lus med stor, bredt oval bakkropp og forholdsvis liten forkropp.


== Liv og utvikling ==
Denne familien har et uvanlig vidt spekter av vertsarter. Polyplacidae er funnet på 13 ulike familier av gnagere og fem familier av primater, i tillegg på spissmus, trespissmus og haredyr.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
underorden sugende lus, Anoplura
familie Polyplacidae Fahrenholz, 1912
slekten Abrocomaphthirus Durden & Webb, 1999 – 2 arter
Ctenophthirus cercomydis Ferris, 1922
Cuyana maurii Ronderos & Capri, 1969
Docophthirus acinetus Waterston, 1923
slekten Eulinognathus Cummings, 1916 – 27 arter, én i Europa
slekten Fahrenholzia Kellogg & Ferris, 1915 – 12 arter
Galeophthirus caviae (Werneck, 1934)
slekten Haemodipsus Enderlein, 1904 – 6 arter, fire i Europa, på harer
slekten Johnsonpthirus Benoit, 1961 – 5 arter
Lagidiophthirus parvus (Kellogg & Ferris, 1915)
slekten Lemurpediculus Paulian, 1958 – 2 arter
slekten Lemurphthirus Bedford, 1927 – 3 arter
slekten Linognathoides Cummings, 1914 – 11 arter, to i Europa
Microphthirus uncinatus (Ferris, 1916)
slekten Neohaematopinus Mjöberg, 1910 – 31 arter, to i Europa
slekten Phthirpediculus Ewing, 1923 – 3 arter
slekten Polyplax Enderlein, 1904 – 79 arter, 11 i Europa
Proenderleinellus calva (Waterston, 1917)
Sathrax durus Johnson, 1964
slekten Scipio Cummings, 1913 – 3 arter
Typhlomyopthirus bifoliatus Chin, 1980


== Kilder ==
Tree of life – Polyplacidae, med liste over slektene
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Polyplacidae i Encyclopedia of Life 
(en) Polyplacidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Polyplacidae hos Dyntaxa 
(en) Polyplacidae hos Fauna Europaea 
(en) Polyplacidae hos ITIS 
(en) Polyplacidae hos NCBI 
(en) Kategori:Polyplacidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyplacidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Sojasun

Sojasun var et fransk sykkellag. Det ble startet som kontinentallaget Besson Chaussures-Sojasun i 2009, men ble et profesjonelt kontinentallag fra 2010-sesongen.


== Ryttere 2013 ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saur-Sojasun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vasaloppet 2010

Vasaloppet 2010 ble avgjort den 7. mars 2010 og vunnet av Jörgen Brink, Hudiksvalls IF etter en spurtstrid med Daniel Tynell. Løpet var den 86:e utgaven av Vasaloppet. 2010-årets kranskulla var Helene Söderlund og kransmas er Johan Öhagen. Dette var det første Vasaloppet der deltakerne kunne benytte sit-ski. Vinner av dameklassen ble Susanne Nyström, IFK Mora SK. 15 702 av de påmeldte startet fra Berga by, og 13 286 fullførte løpet.


== Norske plasseringer ==
Norske løpere var lenge med å prege Vasaloppet da en gruppe med åtte løpere gikk løs fra start og fikk et forsprang på over to minutter. Thomas Alsgaard og to andre norske var aktive i denne gruppa, og de ble ikke tatt igjen før etter at Evertsberg var passert og over halve rennet var unnagjort. Inn mot mål var det imidlertid bare Jørgen Aukland som hang med, men han måtte ta til takke med fjerdeplassen. Svein Tore Sinnes ble nummer 25, Anders Aukland 30 og Thomas Alsgaard 50.


== Resultat ==
Resultat, herrer 
Resultat, Damer


== Spurtpriser ==
Herrer
Damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vasaloppets hjemmeside
Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk

Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk (ILOS) er en del av Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo, og ble opprettet januar 2005.
Instituttet driver med omfattende forskning og undervisning innen de fagfelt som ligger i navnet. 
Rundt 100 vitenskapelig ansatte, postdoktorer og doktorgradsstipendiater er engasjert i forskning, undervisning og formidling innen litteratur, områdekunnskap og språkvitenskap knyttet til europeiske språk, utenom de nordiske. 


== Kort historikk ==
Institutt for litteratur, områdestudier og europeiske språk (ILOS) ble opprettet 1. januar 2005 etter en omorganisering ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. ILOS ble fra den datoen bestående av vitenskapelig ansatte fra det tidligere Institutt for britiske og amerikanske studier (IBA), det tidligere Germanistisk institutt (GI), det tidligere Klassisk og romansk institutt (KRI) – med unntak av de ansatte i klassiske fag, de ansatte i slavisk/baltisk fra Institutt for østeuropeiske og orientalske studier (IØO), og de ansatte i allmenn litteraturvitenskap fra Institutt for nordistikk og litteraturvitenskap (INL).


== Studietilbud ==
Årsenhet, åtte studieprogramAllmenn litteraturvitenskap
Engelsk
Fransk
Italiensk
Portugisisk
Russisk
Spansk
TyskBachelor, to studieprogramEstetiske studier og allmenn litteraturvitenskap
Europeiske språk (studieretninger: engelsk; fransk; italiensk; Latin-Amerika-studier; polsk, tsjekkisk, bosnisk/kroatisk/serbisk; portugisisk; russisk; spansk; tysk)Master, tre studieprogramAllmenn litteraturvitenskap
Europeiske språk (studieretninger: English Language; English Literature, American and British Studies; fransk; italiensk; russisk, polsk, tsjekkisk, bosnisk/kroatisk/serbisk; spansk, portugisisk og Latin-Amerika-studier; og tysk)


== Eksterne lenker ==
Instituttets nettsider