jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eivind Reiersen

Eivind Reiersen (født 11. juni 1877, død 16. september 1947) var en norsk politiker og redaktør, hjemmehørende i Arbeiderpartiet og Norges Kommunistiske Parti.
Reiersen var anleggs- og bygningsarbeider. Han ble medlem av Arbeiderpartiet i 1899, og fikk etter hvert flere tillitsverv i organisasjonen. Fra 1908 til 1913 var han formann i Bratsberg Arbeiderpartiet, fra 1914 til 1915 i Bodø Arbeiderparti. 
Han var redaktør i AP-avisen Bratsberg-Demokraten fra 1919 til 1921, og hadde vervet som formann i Telemark Arbeiderparti fra 1922 til 1923. Fra 1915 til 1920 satt han i Arbeiderpartiets landsstyre, og i 1922 ble han stortingsrepresentant.
Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923 fulgte han Norges Kommunistiske Parti, og hadde de nærmeste to årene vervet som formann i Telemark distrikt av NKP. Han var i 1924 og 1927 partiets førstekandidat ved valg i Telemark og Aust-Agder, og ble i 1926 varaordfører i Skien.
I 1916-1919 og igjen i 1924 var han redaktør for avisa Ny Dag, og i årene fra 1925 til 1929 var han tilbake som redaktør i sin gamle avis Bratsberg-Demokraten, som nå hadde fulgt NKP og skiftet navn til Telemark Kommunistblad. 
Han arbeidet etter dette som forretningsfører i NKPs avis Ny Tid til han ble ekskludert fra partiet i 1930. Etter eksklusjonen sluttet han seg igjen til Arbeiderpartiet.
Under krigen ble Reiersen arrestert i januar 1945. Han satt på Grini fram til frigjøringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Eivind Reiersen hos Norsk senter for forskningsdata
Svend Helstrup

Svend Helstrup (født 28. juli 1915, død 30. august 2003 i Oslo) var en norsk arbeider som hadde stillingen som oppsanger ved Oslo Lysverker fra 1970 til 1979. Han har blitt omtalt som Norges siste "kabelstrekksanger" og medvirket i et innslag i TV-programmet Norge Rundt som fikk en del oppmerksomhet. I nyere tider, så har flere personer blitt ansatt i tilsvarende roller i andre firmaer. Stig Larsen jobber f.eks som oppsanger/cheerleader hos Glitre Energi i Drammen. 
Helstrup ble langt på vei rikskjent i 2000-årene gjennom et TV-innslag som viser hans oppgave som oppsanger ved Oslo Lysverker. Innslaget gikk i NRK-programmet Gammel årgang, som bestod av eldre innslag fra Norge Rundt. Klippet ble deretter vist flere ganger i det interaktive NRK-programmet Norge Rundt Jukeboks i 2004 og 2005. Innslaget er fra 1979 og viser en av de siste oppdragene Helstrup hadde som oppsanger på arbeidsplassen før etaten gikk til anskaffelse av en moderne trekkemaskin for å trekke kabel med. Hans jobb som oppsanger gikk ut på å dirigere arbeiderne gjennom kabelstrekket. Han hadde også oppgaven å stoppe og sette i gang strekket. Normalt ble en slik jobb gjennomført av 50-60 mann. Hans mest kjente strekk var fra Smestad til Ris transformatorstasjon (575 meter). Hans lengste strekk var på 612 meter og det var da over hundre mann som dro. Innslaget med kabeltrekkerne ble introdusert av programleder Agnete Tjærandsen og opprinnelig vist i Norge Rundt den 13. april 1979. I 1989 var Helstrup gjest i Rolv Wesenlunds talkshow Wesenstund, som den gang gikk på Norsk TV1.
Jazzmusiker Egil Johansen brukte ham som inspirasjonskilde på sangen "Samse Tak!" på albumet Samse Tak! fra 1976.


== Referanser ==
Jerseyfe

Jerseyfe er en kurase som opprinnelig stammer fra den britiske kanaløya Jersey. Rasen er kjent for godt gemytt, lette kalvinger, lett vekt (ku 400 kg–500 kg, okse 540 kg–800 kg), høyt fettinnhold i melk (nesten 5%) og høyt proteininnhold i melk (ca. 4%).
Rasen er eksportert til mange land, deriblant Norge, hvor det finnes et eget feavlslag (Norsk Jersey).


== Eksterne lenker ==
Norsk Jersey
Filotera

Filotera (gresk: Φιλωτέρα, født 315/309 f.Kr. - død antagelig etter 282 f.Kr. og før 268 f.Kr.) var en gresk-makedonsk adelskvinne og en gresk-egyptisk prinsesse fra ptolemeerdynastiet i Egypt.
Filotera var en datter av Ptolemaios I Soter og hans andre Berenike I av Egypt. Hun hadde en eldre søster, Arsinoe og en yngre bror, den framtidige konge og farao Ptolemaios II Filadelfos. Fra hennes foreldres tidligere ekteskap hadde Filotera flere halvsøsken både på mors- og farssiden.
Lite er kjent om hennes liv. Filotera døde en gang før Ptolemaios II Filadelfos kom på den ptolemeiske tronen i Egypt og før Arsinoe døde. Det faktum at Filotera døde før sin søster er demonstrert i en hymne skrevet av poeten Kallimakhos fra Kyrene som arbeidet ved Biblioteket i Alexandria. Dette diktet ble skrevet ved Arsinoes død.Etter at Filotera døde fikk hennes bror Ptolemaios II Filadelfos henne helliggjort som gudinne. Han reiste et tempel for henne i hovedstaden Alexandria. Grekere og egyptere dyrket henne ved siden av Arsinoe i den kult som Filadelfos opprettet for henne. I Louvre i Paris er det bevart en levning av en kultstatue som betegnes som hennes, Heresânkh, prêtresse de «la fille royale Philotera», og er datert til styret til Filadelfos. Se bilde til høyre.
Filadelfos opprettet også en havneby ved Rødehavet som ble kalt for Filotera (dagens moderne by Safaga). Den antikke historikeren Strabon skrev at «Ved siden av er en by som er kalt for Filotera, oppkalt etter søsteren til den andre Ptolemaios; den var grunnlagt av Satyros som ble sendt ut for å undersøke jaktgrunnen for elefanter.»


== Referanser ==
Sommernatt i Froland

Sommernatt i Froland er et musikkalbum med 2Gether, utgitt i 2009. Plateselskapet var Busk Records.


== Sporliste ==
«Sommernatt i Froland»
«Nordnorsk sommerdag»
«Gi meg en blomst»
«Lady Rock'n Roll»
«Början til slutet»
«Varm hånd»
«Kjempedeilig innevær»
«Velkommen til vår verden»
«Visst kan man elske dypt på avstand»
«Jeg drømmer om deg»
«Så lenge stjerner finns på himlen»
«Vinden hvisker»
Spor i sand

Spor i sand er et musikkalbum med 2Gether, utgitt i 2010. Plateselskapet var Busk Records.


== Sporliste ==
«Spor i sand»
«Hverdag»
«Pæreform»
«Drømmer varer evig»
«Sjakk matt»
«Du og jeg»
«Lys»
«Værhesten Gabriel»
«Det vil alltid komme dager»
«Blå mandag»
«Jag ventar vid min mila»
«Aldri mer»
2Gether 4ever

2Gether 4ever er et musikkalbum med 2Gether, utgitt i 2001. Dette er dansebandets første album


== Sporliste ==
«Andøya»
«Marguerita Time»
«She Loves You»
«A Little Bit More»
«Berger»
«Sej inte nei»
«Can't Help Falling in Love with You»
«I Need Your Love Tonight»
«De nære ting»
«Rock'n'Roll is King»
«Drømmen om Os»
«En riktig venn»
«A Good Hearted Woman»
«Sommernatt i Froland»


== Kilder ==
Sporliste hos rockipedia.no
I hundre

I hundre er et musikkalbum med Contrazt, utgitt sommeren 2012. Med på albumet er også Odd Arne Sørensen og er produsert av Morten Nyhus. Albumet lå 9 uker på VG-lista og endte med 4.-plass som beste plassering. Mariann Records er plateselskapet


== Sporliste ==
«Nashville, Tennessee»
«Jenta fra swingen»
«Jeg kan se i dine øyne»
«Na na na»
«Drømmemann»
«Minner fra tida som var»
«Du er større enn du tror»
«Tro hva du vil»
«Hæppi skvætt»
«Sommerkveld ved Flisaelva»
«De orda du sa»
«Volvo 240»
«To hundre mil»
«Jeg elsker deg, min venn»
Fredrik Christian Groth

Fredrik Christian Groth (født 1759 i Kristiansand, død 13. mars 1828 i Kristiansand) var en norsk fiolinist og organist. I 1795 ble han den første stadsmusikant (stadsmusikus) i Christiania med en fast årlig gasje på 100 riksdaler. Han var også «orchesteranfører» og fra 1799 musikkdirektør i det nystiftete Det Dramatiske Selskap, som i disse årene var den eneste faste musikkinstitusjon i Christiania. I årene 1809–1828 var han organist i Vår Frelsers kirke (siden 1950 Oslo domkirke). Groth ga også privattimer, og underviste bl.a. komponisten Waldemar Thrane.
Den 10. desember 1789 giftet han seg med Edel Florentz i Risør.
Zadar lufthavn

Zadar lufthavn (IATA: ZAD, ICAO: LDZD) er en flyplass i Dalmatia i Kroatia. Byen Zadar ligger ca 7 km unna. En buss går fra flyplassen til sentrale busstasjonen i Zadar. Drosjer og flere bilutleiefirmaer ligger rett utenfor terminalen.
Flyplassen er den fjerde største i landet med 520 924 passasjerer i 2016. Flyplassen er en viktig knutepunkt for Ryanair. 


== Ruter og selskaper ==


== Statistikk ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zadar Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.zadar-airport.hr/statistika-prometa
Flyplassinformasjon om LDZD hos World Aero Data
Simona

Simona er et kvinnenavn dannet som en feminin form av Simon, som har hebraisk og gresk opprinnelse og betyr «Gud er hørt» eller «med oppstoppernese». Simone er en annen feminin form av Simon.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Simona og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Simona Ventura (f. 1965), italiensk programleder
Simona Ahrnstedt (f. 1967),svensk forfatter
Simona Brhlikova (f. 1983), tsjekkisk skuespiller
Simona de Silvestro (f. 1988), sveitsisk racerbilfører
Simona Halep (f. 1991), rumensk tennisspiller
Simona Houda-Šaturová, slovakisk sopran


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Simona
(en) Think Baby Names: Simona
MF «Suldalsporten»

MF «Suldalsporten» var en ferge bygget i tre i 1939 av Gravdal Skipsbyggeri i Sunde.  Fergen ble sjøsatt 31. mai 1939 og satt i rutefart 15. juni samme år.  Fergen gjorde en fart av ca 8 knop.  Den tok 348 passasjerer og 12 personbiler (PBE). Total lengde var 31 meter.  Største bredde var 7 meter.  Dypgående 2,8 meter. Besetningen var på 7 mann (Skipper, styrmann, 3 matroser og 2 maskinister).  På grunn av isproblemer på Suldalsvannet ble treskroget forsterket med ishud, men ble isen tjukk måtte MS Suldal vikariere i perioder.  Ruten var Solheimsvik - Kvildal - Våge - Litlehamar - Lalid - Bråtveit - Nesflaten - Roaldkvam.
Fergen tilhørte Suldal Dampskipsselskap og trafikkerte Suldalsvannet helt frem til nyttårsaften 1978 da den nye vegen langs vatnet ble åpnet. Den ble ulovlig senket i Suldalsvannet ved Lalid 4. juli 1979.


== Referanser ==
Alina

Alina er et kvinnenavn med flere forskjellige opprinnelser, blant annet som en kortform av Adelina. Navnet er vanlig i Russland og mange østeuropeiske land.


== Etymologi ==
Alina har flere forskjellige opprinnelser. Det er:

en kortform av Adelina, som har opprinnelse i det germanske navneleddet adal, «edel».
en kortform av Carolina, som har opprinnelse i det germanske ordet karl, «mann».
en kjæleform av navn som begynner på Al-.
en slavisk form av Helene, som har usikker betydning.
et arabisk navn som betyr «edel».
en skotsk feminin form av Alistair, som er sammensatt av ledd som betyr «beskyttelse, forsvar» og  «mann, menneske».Aline er en fransk, engelsk, portugisisk og nordisk variant av navnet. Aliina er en finsk form av navnet.


== Utbredelse ==
Alina er kjent brukt første gang i Norge i 1814. Alina er kjent brukt første gang i Sverige i 1820, og var mest populært på 1890-tallet og igjen på 1990-tallet.
Alina har finsk navnedag 22. april, latvisk navnedag 26. april, polsk navnedag 16. juni og polsk og litauisk navnedag 16. desember.
Alina er i dag et vanlig navn i Russland og mange østeuropeiske land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Alina og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Alina Szapocznikow (1926–1973), polsk billedhugger
Alina Mungiu-Pippidi (f. 1964), rumensk akademiker
Alina Cho (f. 1971), amerikansk journalist
Alina Cojocaru (f. 1981), rumensk danser
Alina Devecerski (f. 1983), svensk sanger
Alina Pogostkina (f. 1983), russisk-tysk fiolinist
Alina Ibragimova (f. 1985), russisk-britisk fiolinist
Alina Orlova (f. 1988), litauisk sanger og musiker
Alina Smith (f. 1991), russisk-amerikansk country- og pop-artist
Alina Adams, russisk-amerikansk forfatter
Alina Amuri, kongolesisk-tysk musiker
Alina Simone, amerikansk musiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Alina
(en) Think Baby Names: Alina
Ptolemaios Apion

Ptolemaios Apion (gresk: Πτολεμαῖος Ἀπίων; født ca. 150-145 f.Kr. – død 96 f.Kr.) var den siste greske konge i Kyrenaika (del av Libya) og var et medlem av ptolemeerdynastiet. Ptolemaios var både av innfødt egyptisk og gresk-makedonsk avstamning. Hans andre navn Apion synes å være et navn og ikke et epitet da det er navn gammel egyptisk opprinnelse, muligens fra hans familie på morssiden.


== Bakgrunn ==
Ptolemaios var sønn og førstefødt blant barna til den gresk-egyptiske prinsen fra Kyrenaika og framtidige farao av Egypt, Ptolemaios VIII Fyskon. Ptolemaios’ onkel på farsiden var den gresk-egyptiske farao Ptolemaios VI Filometor og tante på farssiden var den gresk-egyptiske prinsesse og dronning Kleopatra II. Hans besteforeldre var gresk-egyptiske farao Ptolemaios V Epifanes og dronning Kleopatra I Syra, gresk prinsesse fra Selevkideriket.Ptolemaios var en innfødte egyptisk kvinne ved navn Eirene (Irene) eller i henhold til den romersk-jødiske historikeren Josefus var hennes navn Ithaka. Eirene kom opprinnelig fra Kyrenaika, det libyske landområdet som ligger umiddelbart vest for oldtidens Egypt. Kyrenaika lenge hadde vært et egyptisk interesseområde, men også hatt gresk kolonisering. Det er svært lite som er kjent om Eirene. Hun hadde fungert som Fyskons elskerinne fra 150 f.Kr. og til 127 f.Kr. Eirene fulgte Fyskon i 145 f.Kr. til Egypt da han ble farao ved å etterfølge sin bror Ptolemaios VI Filometor.


== Konge av Kyrenaika ==
Ptolemaios Apion var høyst sannsynlig født i Kyrene, hovedstaden i Kyrenaika, men ble oppfostret og utdannet ved sitt fars hoff i Egypt. Fram til 116 f.Kr. levde han antagelig i Egypt. Han fikk aldri noen kongelig egyptisk tittel. I 116 f.Kr. døde hans far Fyskon, og i farens testamente arvet Ptolemaios Apion sitt fødeland Kyrenaika, og i det samme året ble han konge i Kyrenaika. Da han ble konge kom han på tronen uten at det synes å ha vært noen form for politisk opposisjon mot ham.
Beklageligvis er det lite som er nedtegnet om hans styre i Kyrenaika. Han døde i 96 f.Kr. og han hadde utført betingelsene av farens vilje i testamentet for Kyrenaika. Han giftet seg aldri og hadde ingen arvinger. I hans eget testamente overlot han Kyrenaika og hans nedarvete kongelige besittelser til styret av den romerske republikk, noe som var en del av de planer for Kyrenaika som Fyskon skisserte i sitt testamente for hva som skulle skje etter Ptolemaios Apions død om det ikke eksisterte arvinger. Han ble rundt femti år. Bysten som er vist over er et idealisert portrett i gresk stil av en ptolemeisk hersker, kanskje Ptolemaios Apion. Det er funnet ved Apollontempelet i Kyrene, i dag ved British Museum.
Ptolemaios Apions kongelige besittelser ble okkupert av de lokale på 100-tallet. De trengte støtte fra den romerske keiser Nero for å lovfeste landtitlene slik at de kunne bli regnet som eiere av eiendommene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Volkmann, Hans (1979): «Ptolemaios (11)» i: Der Kleine Pauly, bind 4, s. 1221.
DS «Vindafjord»

DS «Vindafjord» (senere MS «Vindafjord») ble bygget i 1901 ved J. Samuel White & Sons Shipyard i Cowes på Isle of Wight i Storbritannia og døpt «Pilgrim». Hun ble bygget som lystyacht for Sir Gilbert Augustus Clayton-East. I november 1920 ble «Pilgrim» solgt til det nystartede Rogaland Ruteselskap AS i Sandeid. Ved Karmøens Mekaniske Verksted i Kopervik ble fartøyet ombygget og dampmaskinen fjernet og en tosylindret semidiesel på 160 HK ble montert.  Dette var en av de aller første dieseldrevne passasjerfartøyene i Norge. Faktisk før Det Stavangerske Dampskibsselskab (DSD) gikk fra damp til diesel.
MS «Vindafjord» ble satt inn i ruten Sandeid - Åmsosen - Stavanger via Nedstrand.  I 1938 kjøpte DSD MS «Vindafjord» og satte hun inn etterhvert inn i den værharde og krevende båtruten Skudenes - Kvitsøy - Stavanger.  Kaptein ombord var Johannes Vatsvåg fra Nedstrand.
Fredag 28. november 1941 kl 1630 - en drøy halvtimes seilas fra Kvitsøy med kurs for Skudenes - ble MS «Vindafjord» angrepet og senket av et britisk Lockheed Hudson bombefly fra 220 Skvadron RAF Coastal Command.
34 mennesker omkom i senkingen og 34 ble reddet.  I Sjømennenes Minnehall i Stavern var det inntil sommeren 2012 oppgitt feilaktige navn på de omkomne.  Korrekt oversikt over mannskapet som omkom er gitt av DSD og finnes også i Sjøforklaringen av 5. desember 1941.


== Kilder ==
Hugo Carl Lütcheraths bok «På tur til Nedstrand», Kapabel Forlag 2012.  ISBN 978-82-8163-046-8 http://www.changeconsult.no
Norges Fredsfond

Norges Fredsfond administrerer frivillig fredsskatt. Formålet er å vise myndighetene at vi trenger en utvidelse av militærnekterloven. Det er mange som av samvittighetsgrunner vil reservere seg mot at skattepengene brukes til våpen og soldater. Foreningen utfordrer logikken i den rådende 'krig for fred'-tankegangen: Når jeg selv dreper et menneske, er jeg en forbryter - når jeg betaler andre for å drepe mange, er jeg en vanlig skattebataler? Fondet ønsker alle velkommen som vil 'gi fred et budsjett'.
Det er en ideell forening som har som formål å finansiere tiltak som, gjennom opinionsdannelse, kunnskapsformidling og direkte konflikt- og forsoningsarbeid, bidrar til fred ved å sette i gang samfunnsprosesser, tenne engasjement, mobilisere og frigjøre enkeltmennesker.Starten var arbeid for å etablere muligheten for økonomisk militærnekt i det norske og andre lands lovverk. Stortinget har nedstemt forslag om dette. I 2011 ble idéen tent om at det ikke er noen grunn til å vente til stortinget endrer syn på dette, og fondet ble opprettet.
Norges Fredsfond skal innta et stort og langsiktig perspektiv og søke å identifisere nøkkelområder som vil gi størst mulig uttelling for fred.  Foreningen skal prioritere formål som har en strategi for å målstyre sine ideer og hensikter over tid.  Tiltak skal så langt mulig settes inn ved roten av problemet, eller der de ventelig vil være en spire til noe nytt og stort. Forvaltning av innbetalte midler styres av alle ”skatteytere” gjennom direkte demokrati og en åpen prosess der alles innspill teller.
«Ethvert gevær som produseres, hvert krigsskip som sjøsettes, hver rakett som avfyres, er til syvende og sist et tyveri fra dem som sulter og ikke får mat, fra dem som fryser og ikke får klær.» Dwight D. Eisenhower, president USA, ansvarlig for de alliertes tropper under 2.verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foreningens hjemmeside
Foreningens vedtekter
Kong Tang av Shang

Kong Tang av Shang (hanzi: 商汤; hanyu pinyin: Shāng Tāng ; død ca. 1753 eller ca. 1646 eller  ca. 1588 f.Kr.), også kalt Chéng Tāng (成湯), familienavn (姓) Zǐ (子), personlig navn (名) Lǚ (履), stilnavn (字) Tàiyǐ (太乙), var den første kongen av det kinesiske Shang-dynastiet. Han styrtet den «tyranniske» kong Jié av det tidligere dynastiet Xià etter at Shāng-styrkene beseiret Xià i et slag ved Mingtiao. Overgangen fra Xià til Shāng har tradisjonelt i Kina blitt tolket som at Shāng hadde overtatt Himmelens mandat etter Xià hadde mistet det grunnet vanstyre, men senere historikere har tenkt det heller har dreid seg om stridigheter mellom ulike stammer. Han blir tradisjonelt regnet for å ha vært en god konge. Tāngs etterkommere i 17 generasjoner hersket over riket han grunnla. 
Tāng skal ha hersket over Shāng som et rike underlagt Xià dynastiet i 17 år, og siden i flere år som konge med Anyang som hovedstad. Når regjeringstiden hans var er ukjent; Liu Xin regnet Shāng-dynastiet for å ha blitt oppretta i det 18. århundre f.Kr, mens Bambusannalene tidsetter grunnleggelsen til c. 1556 f.Kr, og noen moderne historikere regner Shāng for å ha vart fra c. 1600 til 1046 f.Kr. 


== Litteratur ==
These Bones Shall Rise Again: Selected Writings on Early China (engelska). State University of New York Press. 2014. ISBN 978-1438447476. 
Understanding Early Civilizations: A Comparative Study (engelska). Cambridge University Press. 2003. ISBN 978-0521822459. 
Shiji, 史记 (kinesiska). Chinese Text Project.
Kjell Kviberg

Kjell Grude Kviberg (født 27. november 1914, død 13. februar 1976) var en norsk motstandsmann, redaktør og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.
Kviberg startet sitt politiske engasjement før krigen, da med tilhørighet i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Under okkupasjonen engasjerte han seg snart i motstandsabeidet. Sammen med AUF-eren Hans Luihn startet han i september 1941 en av de første illegale avisene, Avantgarden. Kviberg var sønn av overlærer Per Kviberg på Lilleborg skole i Oslo, og de to klarte å få i gang et hemmelig trykkeri i skolens lokaler.
I arbeidet med de illegale avisene kom Kviberg snart i kontakt med den kommunistiske delen av motstandsbevegelsen, og innledet samarbeid med Norges Kommunistiske Partis (NKP) folk om distribusjon av aviser. Uenighet om forholdet til kommunistene skapte til slutt et skisma mellom Luihn og Kviberg, og sommeren 1943 kom det til åpent brudd. Det endte med at Kviberg og avisens tekniske apparat fulgte NKP. Luihn engasjerte seg deretter i den illegale avisen Svart på hvitt.
Under krigen ble mange i NKPs ledelse drept av Gestapo, fengslet eller drevet i landflyktighet. Det førte til en situasjonen der ledelsen måtte supplere seg selv, og Kviberg var blant dem som ble «kooptert» til partiets sentralkomite - under dekknavnet «Sandbeck».Rett etter krigen var han blant NKPs mest sentrale ledere, og hadde den viktige posisjonen som redaktør av partiets hovedorgan Friheten.
På partiets landsmøte i 1946 kunne man imidlertid se de første tegn på splid innen partiet, mellom «gammelkommunistene» fra mellomkrigstiden og Furubotn-fløyen som hadde inntatt ledelsen under krigen. På landsmøtet ble «Furubotn-mannen» Kviberg avsatt som redaktør, og skiftet ut med Jørgen Vogt.


== Referanser ==
Maria Grøntjernet

Maria Grøntjernet, også kjent som «Villmarksjenta», (født 9. oktober 1995 i Lunner kommune) er en norsk friluftsinteressert blogger, kjent fra dokumentaren Villmarksjenta som ble sendt på TV 2 i 2012.
Grøntjernet begynte allerede i en alder av 13 år å dra alene på overnattingsturer i villmarken. Sommeren 2012 brukte hun 50 dager på å gå Norge på tvers. Grøntjernet ble kåret til «Årets Villmarking» på Villmarksmessen 4. april 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Grøntjernet på Internet Movie Database
Bryan Coquard

Bryan Coquard (født 25. april 1992 i Saint-Nazaire) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han sykler for det franske laget Cofidis.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bryan Coquard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bryan Coquard – Olympics.com 
(en) Bryan Coquard – Olympic.org 
(en) Bryan Coquard – Olympedia 
(en) Bryan Coquard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Bryan Coquard – Frankrikes olympiske komité 
(en) Bryan Coquard – ProCyclingStats 
(en) Bryan Coquard – Cycling Archives 
(en) Bryan Coquard – Cycling Quotient 
(en) Bryan Coquard – CycleBase 
Profil London-OL 2012
Frans Severin

Frans Ferdinand Severin (født 2. januar 1889 i Ystad, død 18. februar 1972 i Hässelby) var en svensk sosialdemokratisk politiker og redaktør. 
Severin arbeidet som metallarbeider og elektriker. I 1917 ble han redaktør i Syndikalisten og i 1922 sjefredaktør i Arbetaren, begge organ for syndikalistene. Severin var en sentral person i Sveriges Arbetares Centralorganisation.Severin gikk senere over til sosialdemokratene og ble i 1928 redaktør i fagforeningsbladet Signalen. I 1933 tok han sete i Riksdagens andrekammer, der han satt til 1956. Severin representerte Sosialdemokratene. Han ble statssekretær i Kommunikationsdepartementet i 1940, før han i 1942 igjen gikk tilbake til pressen og ble sjefredaktør i den nystartede Aftontidningen. I 1951 ble Severin redaktør i Pressens Tidning, der han var til 1960.
Han var medlem av en rekke styrer, råd og utvalg og deltok i flere utredninger.
Severin mottok det norske Haakon VIIs Frihetskors.


== Referanser ==