jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Improoperatørene

Improoperatørene er en selvstendig improvisasjongruppe som ble opprettet i Trondheim i 1999. Siden den gang har Improoperatørene jobbet for å utvikle det spontane teateruttrykket og vært med på å utvikle improvisasjonsteateret i Norge, med hovedvekt i Trondheim, med nye treningsmetoder og forestillingsformater. Improoperatørene har flere ganger deltatt under NM i Teatersport som avholdes årlig under Teaterdagene, senest i 2016 der gruppen kom på 4.-plass. De arrangerer årlig Midtnorsk Mesterskap i teatersport som er det regionale uttaket til NM i teatersport for MidtNorge (Nord- og Sør-Trøndelag, Møre og Romsdal).
Improoperatørene er en del av et konsept ved navnet Supertorsdag som foregår på Antikvariatet på Bakklandet. Her spilles det improteater hver torsdag, og Improoperatørene opptrer ca annenhver torsdag. I tillegg spiller Improoperatørene forestillinger på blant annet Studentersamfundet i Trondhjem, kulturhuset ISAK, og Teaterhuset Avant Garden. Tidligere har Improoperatørene også spilt forestillinger på Trøndelag Teater, samt avholdt "Impro Grand Prix" 2012 og 2013 på Rockheim. I 2014 hadde Improoperatørene norgespremiere på forestillingen "How We First Met", som ble utviklet av Jill Bourque fra San Francisco, og som ble spilt under tittelen "Slik Møttes Vi" på Rockheim.Improoperatørene leier årlig inn internasjonalt anerkjente kursholdere til Trondheim for å holde kurs. Tidligere kursholdere har blant annet vært Keith Johnstone, Shawn Kinley, og Patti Stiles. I tillegg til dette så holder Improoperatørene hvert år opptak for nye medlemmer, slik at stadig flere får prøve seg innenfor improvisasjon og at impromiljøet i Trondheim vokser.


== Norgespremierer ==
Improoperatørene har hatt norgespremiere på følgende format:

Micetro Impro, 2000
GorillaTeater, 2002
XL-Impro, 2005
Life Game, 2005
Harold, 2006
Bakenfor Blånende Blåner, 2009
Impro Grand Prix, 2012
Slik Møttes Vi, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Improoperatørenes hjemmeside
Norsk Amatørteaterforbund, arrangør av NM i Teatersport
P.G.J.M.D. Bulfin

Patrick George John Mary Davies Bulfin (født 11. november 1904, død ?) var en britisk hæroffiser, som kjempet under andre verdenskrig. Han utmerket seg i strid flere ganger og ble hedret med det norske Krigskorset for sin innsats i Norge i 1940.
Bulfin hadde offisersutdannelse fra Royal Military Academy i Sandhurst og begynte i 1925 tjeneste i regimentet Green Howards. Han steg i gradene og ble i 1937 kaptein.
Etter Tysklands angrep på Norge i 1940 ble Bulfin sendt til Norge, der avdelingen hans ble satt inn for å møte de tyske troppene i Gudbrandsdalen. Bulfin utmerket seg for innsatsen han utførte 26. april til 1. mai og ble for dette i norsk statsråd i London 20. mars 1942 tildelt Krigskorset.I september 1940 ble Bulfin midlertidig major, fast fra januar 1942. I august 1943 ble han midlertidig utnevnt til oberstløytnant og fra 1943 til 1944 førte han befal over 1. bataljon i Green Howards. Han ble sendt med sin avdeling til Italia, der han i januar 1944 igjen utmerket seg i kamp og ble belønnet med Distinguished Service Order.Bulfin ble i 1948 endelig forfremmet til oberstløytnant. Han ble i 1951 pensjonert fra aktiv tjeneste og avsluttet ti år senere sin tjeneste som reserveoffiser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Avisartikkel med bilde i The Straits Times, 17. august 1949
Nanhai Chao

Nanhai Chao (tradisjonell kinesisk: 南海潮, forenklet kinesisk: 南海潮, pinyin: Nánhǎi cháo, jyutping: Naam4 Hoi2 Chiu4; «Sør[Kina]havets tidevann») er en kantonesisk sang særlig populær blant utvandrede kinesere. Melodien er basert på folkesanger blant båtfolket i Perleflodens delta og kystene rundt.


== Tradisjonell kinesisk ==
紅霞滿灑粵天東破曉，
蒸蒸日上序華章，
紅棉紫荊又添千百朶，
欣欣萬世象。我見江潮依然推起那舢板，
卻是穿過玉宇瓊樓新靚景，
我叫海潮波濤不要這洶湧，
隔住一片萬里大洋歸心切。


== Engelsk oversettelse ==
Red clouds are overtaking the Cantonese sky at daybreak,
The rising sun preludes an elegant prose;
The silk-cotton trees (symbolizing Guangzhou) and Hong Kong orchid trees (symbolizing Hong Kong) adds hundreds and thousands of blooms again,
What a prosperous picture to last forever!I see river tides still pushing that "sampan" (an Asian boat),
But it rafts through a refreshing scene of edifices of jade.
I tell the ocean not to be so turbulent,
Across from thousands of miles of ocean I am home sick.


== Eksterne lenker ==
Lytt til en versjon på YouTube
Prosotas

Prosotas er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Små blåvinger med eller uten en kort stjert på bakvingen. Oversiden er blå hos hannene, hunnene har gjerne svart vingespiss. Undersiden er lysbrun med mørkere brune tverrbånd, en oransje flekk ved bakvingens bakhjørne.


== Levevis ==
Larvene lever for det meste på akasier (Acacia spp., mimosafamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia, fra India i vest til Fiji i øst.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
Nacaduba-gruppen
slekten Prosotas Druce, 1891 – 20 arter
Prosotas aluta (Druce, 1873)
Prosotas atra Tite, 1963
Prosotas bhutea (de Nicéville, 1884)
Prosotas caliginosa Druce, 1891
Prosotas datarica (Snellen, 1892)
Prosotas dubiosa (Semper, 1879)
Prosotas ella Toxopeus, 1930
Prosotas elsa (Grose-Smith, 1895)
Prosotas felderi (Murray, 1874)
Prosotas gracilis (Röber, 1886)
Prosotas lutea (Martin, 1895)
Prosotas maputi (Semper, 1889)
Prosotas nelides (de Nicéville, 1895)
Prosotas nora (Felder, 1860)
Prosotas noreia (Felder, 1868)
Prosotas norina Toxopeus, 1929
Prosotas papuana Tite, 1963
Prosotas patricae Tennent, 2003
Prosotas pia Toxopeus, 1929
Prosotas talesea Tite, 1963


== Eksterne lenker ==
(en) Prosotas i Encyclopedia of Life 
(en) Prosotas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prosotas hos NCBI 
(en) Kategori:Prosotas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prosotas – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Prosotas i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Prosotas
Miðfjörður

Miðfjörður er en liten fjord på den nordvestlige delen av Island. Fjorden er 2 km bred, 10 km lang og løper ut i bukten Húnaflói i nord. Elven Austurá renner ut i Miðfjörður. På den østlige siden av fjorden ligger tettstedet Hvammstangi. Hovedveien Hringvegur på Island passerer like sør for Miðfjörður.
Sør-Koreas valgkommisjon

Sør-Koreas valgkommisjon (Hangul: 중앙선거관리위원회, engelsk: National Election Commission, NEC) er et uavhengig myndighetsorgan i Sør-Korea som skal overvåke nasjonale valg, samt å administrere forhold knyttet til landets politiske partier, samt finansieringen av disse. Kommisjonen ble etablert 21. januar 1963.
NEC er etablert etter paragraf 114 i Sør-Koreas konstitusjon som gir den samme status som Sør-Koreas nasjonalforsamling, Sør-Koreas regjering, Sør-Koreas høyesterett og Sør-Koreas konstitusjonsdomstol. NECs viktigste oppgave er å sikre frie valg.
Valgkommisjonen er involvert i valg til offentlige stillinger, inkludert både president, nasjonalforsamling, samt lokale forsamlinger, og administrative ledere i lokalforvaltningen. Kommisjonen har også håndtert valg til ledelsen i landets universiteter, ledere av samvirkeorganisasjoner innenfor landbruk, fiskeri og skogsdrift, samt enkelte private organisasjoner.
Kommisjonen består av en sentral nasjonal kommisjon, samt 16 regionale kommisjoner for hver provins og by på øverste administrative nivå i Sør-Korea. I tillegg finnes 251 kommisjoner for de sørkoreanske byene, bydelene og fylkene, samt 3489 kommisjoner for de lavere administrative nivåene eup, myeon og dong.
Den nasjonale kommisjonen består av ni medlemmer. Tre er utnevnt av presidenten, tre av nasjonalforsamlingen og tre av landets høyesterettsjustitarius. Kommisjonen velger sin egen leder samt ett stående medlem, den eneste som har jobben på fulltid. Det er tradisjon for at en dommer velges som valgkommisjonens leder.
Medlemmene sitter i seks år og kan bare fjernes ved riksrett eller etter en rettskraftig dom. Medlemmene kan ikke være medlem av politiske partier eller delta i politisk aktivitet.
Kommisjonen har et sekretariat til rådighet, som har lokaler i byen Gwacheon i provinsen Gyeonggi, sør for Seoul.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) National Election Commission Arkivert 19. august 2020 hos Wayback Machine.
Eicochrysops

Eicochrysops er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn 20-25 millimeter), spinkle blåvinger med eller uten stjert på bakvingen. Hannenes overside er skinnende blåfiolett, hunnenes brun. Begge kjønn har et kort, oransje tverrbånd eller en oransje flekk på bakvingen. Undersiden er lysgrå med noen små, svarte flekker og en oransje flekk ved bakhjørnet.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike planter, blant andre i syrefamilien, erteblomstfamilien og Santalaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, også på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Eicochrysops Bethune-Baker, 1924 – 16 arter
Eicochrysops antoto (Strand, 1911)
Eicochrysops damiri Turlin, 1995
Eicochrysops distractus (de Joannis & Verity, 1913)
Eicochrysops dudgeoni Riley, 1929
Eicochrysops eicotrochilus Bethune-Baker, 1924
Eicochrysops fontainei Stempffer, 1961
Eicochrysops hippocrates (Fabricius, 1793)
Eicochrysops mahallakoaena (Wallengren, 1857)
Eicochrysops masai (Bethune-Baker, 1905)
Eicochrysops meryamae Rougeot, 1983
Eicochrysops messapus (Godart, [1824])
Eicochrysops pauliani Stempffer, 1950
Eicochrysops pinheyi Heath, 1985
Eicochrysops pusillus Ungemach, 1932
Eicochrysops rogersi Bethune-Baker, 1924
Eicochrysops sanguigutta (Mabille, 1879)
Eicochrysops sanyere Libert, 1993


== Eksterne lenker ==
(en) Eicochrysops i Encyclopedia of Life 
(en) Eicochrysops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eicochrysops hos NCBI 
(en) Kategori:Eicochrysops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eicochrysops – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Eicochrysops i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Eicochrysops
Kamerun under OL

Kamerun deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1964 i Tokyo, og har siden deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. Kamerun deltok i vinterlekene første og foreløpig eneste gang under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Kameruns OL-statistikk på Olympedia.org
Kameruns OL-statistikk Arkivert 22. mars 2019 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Kapp Verde under OL

Kapp Verde deltok første gang i olympiske leker i Sommer-OL 1996 i Atlanta og har siden deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. De har aldri deltatt i vinterlekene. Kapp Verde har aldri vunnet olympiske medaljer.


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Kapp Verdes OL-statistikk på Olympedia.org
Kapp Verdes OL-statistikk Arkivert 6. juli 2019 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Kasakhstan under OL

Kasakhstan deltok første gang som selvstendig nasjon i olympiske leker under Vinter-OL 1994 på Lillehammer, og første gang i sommerlekene under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Kasakhstan har siden deltatt i samtlige påfølgende leker. Utøvere fra Kasakhstan har tidligere deltatt som en del av Det russiske keiserdømmet, Sovjetunionen og SUS. 


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Kasakhstans OL-statistikk på Olympedia.org
Kasakhstans OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Kenya under OL

Kenya deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1956 i Melbourne, og har siden deltatt i alle påfølgende sommerleker unntatt Sommer-OL 1976 i Montréal og Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. Kenya har deltatt tre ganger i vinterlekene, første gang under Vinter-OL 1998 i Nagano. 


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Kenyas OL-statistikk på Olympedia.org
Kenyas OL-statistikk Arkivert 26. juni 2019 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Fårnøtt

Fårnøtt er en gruppe bestående av to holmer i Sarpsborg kommune i Østfold. Begge ligger på østsiden av Søndre Karlsøy. Store Fårnøtt er ca. 0,06 km² stor og har hyttebebyggelse. Vesle Fårnøtt er ca. 5,7 dekar (0,006 km²) og ubebygd. Ingen av holmene har bruforbindelse.


== Referanser ==
Nordre Karlsøy

Nordre Karlsøy er ei øy i Sarpsborg kommune i Østfold. Ei bru over Karlsøysundet knytter Nordre Karlsøy til Ullerøy på fastlandet. Det grunne Nøtsundet skiller Nordre Karlsøy fra Søndre Karlsøy.Øya har et areal på 0,86 km² medregnet Ørnekuppa, ei mindre øy som Nordre Karlsøy nå er sammenvokst med. Nordre Karlsøy er for det meste utbygd med hytter.


== Referanser ==
River-klassen (1941)

River-klassen er en britisk fregatt-klasse av 151 fregatter bygget mellom 1941 og 1944. De ble bygget hovedsakelig for eskortering av konvoier i Atlanterhavet og antiubåtkrigføring. Mesteparten er bygget for Royal Navy (RN) og Royal Canadian Navy (RCN), med unntak av noen som var i tjeneste hos andre mariner, som Australia, Sør-Afrika, Norge, Danmark og Nederland.
Skipene ble designet av William Reed og senere ble Tacoma-klassen fra USA samt Loch-klassen fra England basert på dette skroget.
Tre fregatter i River-klassen ble kjøpt av Norge fra Canada, to i 1956 og en i 1959. Etter å ha vært i opplag siden krigen ble alle tre ombygget før de ble overlevert til Norge. I 1965 ble KNM «Garm» ombygd til støttefartøy for torpedobåter og døpt KNM «Valkyrien». KNM «Troll» ble også ombygd i 1965 som støttefartøy for ubåter og døpt KNM «Horten». KNM «Draug» ble tatt ut av tjeneste og hugget i 1964.


== Norske fregatter i River-klassen ==
KNM «Draug» (1956–1964) – Tidligere HCMS «Penetang»
KNM «Garm» (1956–1977) – Tidligere HCMS «Toronto»
KNM «Troll» (1959–1973)Skipsnavnene var tidligere benyttet på en gruppe jagere i Draug-klassen i den norske marien, bygd i tiden fra 1908 til 1913.

Generelle egenskaper (NFR gruppe)
Dimensjoner:

Deplasement 1445 tonn
Lengde 86m
bredde 11m
dybde 2,7mFramdrift:

2 x Admiralty 3-tromme kjeler, 2 aksler, alternativ vertikale trippel ekspansjon, 5500 IHP (4100 kW)Bevæpning:

2 x QF 4-tommers (101,6 mm) XVI våpen på tvilling mount HA / LA Mk.XIX
1 x QF 12-PDR 12 CWT (3 tommer (76,20 mm)) Mk. V pistol på montering HA / LA Mk.IX (ikke alle skip)
8 x 20 mm QF Oerlikon A / A på Twin mounts Mk.V
1 x Hedgehog 24 spigot A / S projektor
Opp til 150 synkeminer
Fransiskanerklosteret i Attendorn

Fransiskanerklosteret i Attendorn, også kalt Gymnasium Marianum Seraphicum og mater dolorosa, er et tidligere kloster i Attendorn tilhørende minoritene innenfor  Fransiskanerordenen fra den Thüringske ordensprovins. 
Klosteret ble bygd på 1600-tallet i regjeringstiden til hertugen Ferdinand von Bayern i hertugdømmet Westfalen. Bygningskomplekset ble ødelagt under andre verdenskrig.
Florence Welch

Florence Leontine Mary Welch (født 28. august 1986 i London) er en britisk musiker, sanger og låtskriver, best kjent som vokalist i Florence and the Machine.


== Diskografi ==
Lungs (2009)
Ceremonials (2011)
How Big How Blue How Beautiful (2015)
High as Hope (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Florence Welch på Internet Movie Database 
(en) Florence Welch hos The Movie Database 
(en) Florence Welch på Apple Music 
(en) Florence Welch på Discogs 
(en) Florence Welch på MusicBrainz 
(en) Florence Welch på Spotify 
(en) Florence Welch på Songkick 
(en) Florence Welch på Last.fm 
(en) Florence Welch på Genius — sangtekster 
(en) Florence Welch på AllMusic
Gymnasium Petrinum Brilon

Gymnasium Petrinum Brilon er et statlig gymnas i byen Brilon. Gymnaset ble grunnlagt i 1655 som en klosterskole, og er som sådan en av de eldste skolene i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Kjersti Bø

Kjersti Bø (født 5. april 1987) er en norsk langrennsløper som representerer Strindheim Idrettslag. Hennes beste plassering i verdenscupen i langrenn er fra 7. mars 2012 da hun ble nummer 25 i den klassisk sprinten i Drammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Bø – FIS (langrenn)
Gymnasium Antonianum Geseke

Gymnasium Antonianum Geseke, eller bare Gymnasium Antonianum, er et nå statlig gymnas i byen Geseke. Gymnaset ble grunnlagt i 1687 som en klosterskole tilhørende fransiskanerordenen, og er som sådan en av de eldste skolene i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.


== Litteratur ==
Klaus Baulmann: Jesuiten – Minoriten – Franziskaner – Kapuziner: Klöster und Ordenswesen in der frühen Neuzeit. In: Harm Klueting (Hrsg.): Das Herzogtum Westfalen. Band 1: Das kurkölnische Herzogtum Westfalen von den Anfängen der kölnischen Herrschaft im südlichen Westfalen bis zur Säkularisation 1803. Münster 2009, ISBN 978-3-402-12827-5, S. 537.
Erika Richter: Das Schulwesen im Herzogtum Westfalen von den Anfängen bis zur Säkularisation. I: Harm Klueting (utg.): Das Herzogtum Westfalen. Band 1: Das kurkölnische Herzogtum Westfalen von den Anfängen der kölnischen Herrschaft im südlichen Westfalen bis zur Säkularisation 1803. Münster 2009, ISBN 978-3-402-12827-5, S. 579–606.
Furuflaten Idrettslag

Furuflaten Idrettslag (stiftet 6. januar 1957) er et idrettslag fra Furuflaten i Lyngen, som driver med fotball, friidrett og skiidrett.


== Fotball ==
A-laget i fotball spilte i 2011 i 5. divisjon, men trakk laget sitt.


=== Tabellen 2012 ===
Furuflaten trakk laget Turneringsresultat på fotball.no


== Kjente utøvere ==
Hege Lanes Steinlund, fotballdommer
Maria Nysted Grønvoll, langrennsløper


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Norges Fotballforbund: Furuflaten IL
Gaute Nistov

Gaute Nistov (født 15. november 1964) er en norsk lydtekniker og musikkprodusent. Han jobber i dag i NRK, og har blant annet vært musikkprodusent for Nobels fredspriskonsert og Spellemannprisen i en årrekke. Han var også lydansvarlig for Eurovision Song Contest 2010.


== Priser og nominasjoner ==
Nistov vant Gullruten 2014 i klassen beste lyddesign for Karpe Diem Live og Gullruten 2021 i klassen beste lydproduksjon for P3 Gull. Han har vært nominert for beste lyddesign  for Nobelkonserten under Gullruten 2009, 2011, 2012, 2013 og 2016 og beste lydproduksjon/lyddesign under Gullruten 2018 og 2019 for P3 Gull, og beste lydproduksjon under Gullruten 2021 for Jul med søsknene Bremnes.


== Diskografi ==


=== Loff ===
Loff (1981)


=== Deltar på ===
The Would-B's: God for Nothing/Too True to Be Good (1990)
Petter Wavold: Signatur (1991)
Pine Hill Rhythm & Blues Company: Pine Hill Rhythm & Blues Company (1993)
Cecilie Ore, Cikada Strykekvartett, Oslo Sinfonietta, Christian Eggen: Codex temporis (1995)
Magnolia Jazzband med Big Al Carson: 25th Anniversary Concert (1998)
Paddy Moloney, Marco Frisina & The Vatican Orchestra: Silent Night: A Christmas In Roma (1999)
Sissel Kyrkjebø, Oslo Gospel Choir, Triple & Touch, Kim Sjøgren & The Little Mermaid String Quartet: Nu tändas tusen juleljus (1999)
Petter Wavold: Gammel kjærlighet (2004)
Christianssand String Swing Ensemble: Sirkushesten Igor (2005)
Audioslave: Live EP (2006)
Audioslave: Original Fire (2006)
Gåte: Liva (2006)
Jan Werner: Eg veit i himmelrik ei borg – Frelsesarmeens Juleplate 2007 (2007)
Heroes & Zeros: In the Slipstream Vol. 1: Live (2008)
Åge Aleksandersen & Mikael Wiehe: To Stemmer – 14 Akustiske Sanger & Konsertfilm (2008)
Jahn Teigen: Jahn Teigen fra Tønsberg (2011)
Hver gang vi møtes: Hver gang vi møtes (2012)
Hver gang vi møtes: Hver gang vi møtes – Sesong 2 (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaute Nistov på Internet Movie Database
Örgryte

Örgryte kan være

Örgryte socken i Sävedals härad Västergötland
Örgryte landskommun 1863-1921 i Västergötland, inkorporert i Göteborg i 1922
Örgryte församling i Göteborgs stift
Örgryte (bydel), før 1. januar 2011 en bydel i Göteborg kommune
Örgryte-Härlanda, fra 1. januar 2011 en bydel i Göteborg kommune
Örgryte IS, en idrettsklubb i Göteborg
Jan Håfström

Jan Håfström (født 31. juli 1937 i Vallentuna) er en svensk kunstner, bosatt i Stockholm. Han arbeider både som maler og som skulptør.
Han er utdannet i filosofi og kunsthistorie fra Lunds universitet 1962 og ved Kungliga Konsthögskolan 1963-68. Han «började sitt konstnärskap under 1960-talet med att låna från serier och andra media i popkonstens anda. Han har växlat mellan figurativt och abstrakt måleri, gjort film, skulpturer och varit verksam som konstkritiker».Han har bidratt til Skulpturlandskap Nordland med installasjonen «Den glömda staden» i Gildeskål. Han er innkjøpt av Moderna Museet, Nationalmuseum, Kiasma, Malmö konstmuseum, Göteborgs konstmuseum, Henie Onstad Kunstsenter og Astrup Fearnley Museet. Han har deltatt på Veneziabiennalen tre ganger, og hatt separatutstillinger på Nationalmuseum (2005) og Moderna Museet (1995). Hans utstilling «Mörkrets Hjärta» som ble vist på Liljevalchs konsthall I 2009 bygger på et av hans gjennomgangstema, «den eviga återkomsten». Denne montasjen av avbildninger av Fantomet består av om lag åtti deler, og har blitt vist i Venezia, på Liljevalch og andre steder.


== Litteratur ==
Douglas Feuk: Måla sitt liv – en essä om Jan Håfströms konst, Kalejdoskop, Åhus 1989, ISBN 91-7936-031-9
Jan Håfström: Loggbok, Propexus, Lund 1993, ISBN 91-87952-08-4
Martin Sundberg: Tillvaratagna effekter – om Jan Håfströms konstnärskap och konstnärsroll, Makadam, Göteborg 2005, ISBN 91-7061-016-9 (Avhandling vid Lunds universitet 2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jesuittmisjonen i Arnsberg

Jesuittmisjonen i Arnsberg var en folkemisjonsvirksomhet i Arnsberg tilhørende jesuittordenen som ble grunnlagt i hertugdømmet Westfalen i 1651. Deres hovedsete i Arnsberg bestod i denne formen frem til nedleggelsen av jesuittordenen i 1773. Senere ble bygningen benyttet til forskjellige formål, senest til landmålingskontor (Katasteramt). Idag er den benyttet som kompetansesenter for integrasjon i Bezirksregierung Arnsberg.
Riksabbediet Stavelot-Malmedy

Riksabeddiet Stavelot-Malmedy var et geistlig territorium som eksisterte innenfor Det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Territoriet ble etablert i 651 og ble styrt av Benediktinerordenens abbed i det keiserlige dobbeltklosteret i Stavelot og Malmedy. Med sine 600 km² var dette det nest minste territoriet innenfor det tysk-romerske rike, etter hertugdømmet Bouillon (140 km²). Sammen med Bouillon og fyrstbispedømmet Liège var det et av tre områder i regionen som aldri var en del av de sørlige Nederlendene. De tilhørte alle den nederrhinsk-westfaliske rikskrets, og ikke den den burgundiske rikskrets.
Territoriet ble oppløst i 1795 og innlemmet i det franske departementet Ourthe. Under Wienerkongressen i 1815 ble Stavelot tildelt Det forente kongeriket Nederlandene, mens Malmedy ble en del av Kreis Eupen og Kreis Malmedy i provinsen Rhinland i kongeriket Preussen. Begge er idag en del av Belgia, noe de har vært siden henholdsvis den belgiske revolusjonen i 1830 og Versaillestraktaten i 1919.