jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Politikkåret 1920

Politikkåret 1920 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1920.


== Hendelser ==
10. mars – Hjalmar Branting etterfølger Nils Edén som Sveriges statsminister, og blir dermed Sveriges socialdemokratiska arbetarpartis første til å ha denne posten.
30. mars - Otto Liebe etterfølger Carl Theodor Zahle som Danmarks statsminister.
5. april - Michael Petersen Friis etterfølger Otto Liebe som dansk statsminister.
5. mai - Niels Neergaard etterfølger Michael Petersen Friis som dansk statsminister.
7. mai – Russland anerkjenner Georgia.
16. juni - Giovanni Giolitti etterfølger Francesco Saverio Nitti som italiesk statsminister.
21. juni – I Norge går Gunnar Knudsens andre regjering av og Otto B. Halvorsens første regjering blir utnevnt.
10. juli - Arthur Meighen etterfølger Robert Borden som statsminister i Canada.
12. juli - Russland anerkjenner Litauen.
11. august - Russland anerkjenner Latvia.
27. oktober - Louis De Geer etterfølger Hjalmar Branting som Sveriges statsminister.


== Organisasjonshendelser ==
10. juli - Slesvigsk Parti grunnlegges i Danmark
ukjent dato - Johan Andersson blir partileder for Bondeförbundet


== Valg og folkeastemninger ==
September – Andrekammervalg i Sverige.
6. september -  Folkeavstemningen om endring av grunnloven fra 1915 i Danmark.
2. november - Republikanen Warren G. Harding velges til president i USA.


== Fødsler ==
26. februar – Hilmar Baunsgaard, Danmarks statsminister 1968–1971 (død 1989)
17. mars – Mujibur Rahman, Bangladeshs første president 1971–1972 og 1975 (død 1975)
30. mai – Godfrey Binaisa, Ugandas president 1979–1980 (død 2010)
16. juli – José López Portillo, Mexicos president 1976–1982 (død 2004)
20. oktober – Janet Jagan, Guyanas president 1997–1999 (død 2009)
3. desember – Antonio Imbert Barrera, president i Den dominikanske republikk 1965 (død 2016)
9. desember – Carlo Azeglio Ciampi, Italias president 1999–2006 (død 2016)


== Dødsfall ==
7. januar – Edmund Barton, Australias statsminister 1901–1903 (født 1849)
21. mai – Venustiano Carranza, Mexicos president 1917–1920 (født 1859)
15. august – Peter Gylseth, ordfører i Nordfold (født 1864)
8. november – Abraham Kuyper, Nederlands statsminister 1901–1905 (født 1837)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1920 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hrafnhildur Skúladóttir

Hrafnhildur Ósk Skúladóttir (født 9. august 1977 i Reykjavík) er en islandsk håndballspiller, som spiller for den islandske klubben Valur.Skúladóttir har også spilt landskamper for Island, hvor hun står bokført med 162 kamper og 617 mål. Skúladóttir deltok for Island i VM i 2011 og i EM i 2012.


== Referanser ==
Hanna Guðrún Stéfansdóttir

Hanna Guðrún Stéfansdóttir (født 11. februar 1979) er en islandsk håndballspiller.Stéfansdóttir har også spilt landskamper for Island, hvor hun står bokført med 132 kamper og 438 mål. Stéfansdóttir deltok for Island i VM i 2011 og i EM i 2012.


== Referanser ==
Allround-NM på skøyter 1982 for damer

Allround-NM på skøyter 1982 for damer ble avholdt 9. og 10. januar 1982 på Sofiemyr stadion, Kolbotn i Oppegård.Teknisk arrangør var Kolbotn Idrettslag. Det ble også arrangert Junior-NM for damer samtidig.
Norgesmestere ble Bjørg Eva Jensen, IF Fram for senior damer og Siw Njåtun, Asker SK for junior damer. Bjørg Eva Jensen ble mester ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, hun hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.


== Sammenlagt senior ==

* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.


== Sammenlagt junior ==


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 88. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. februar 2013. 
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 150. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. februar 2013. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 80. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. februar 2013. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 168. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. februar 2013. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1982 for damer, Senior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter 1982 for damer, Junior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Rudolf Krefting

Rudolf Waldemar Rømeling Krefting (født 3. februar 1860 i Kvikne, død 17. august 1942 i Stockholm) var en norsk lege og dr. med. Han ble student i 1876, cand. med. i 1884, var fiskerilege i Lofoten 1886–87 og ble reservelege ved Rikshospitalets hudavdeling i 1890. Han var privatpraktiserende lege i Christiania fra 1887, fra 1893 som spesialist i hud- og veneriske sykdommer. Han ble dr. med. i 1911 med en doktorgradsavhandling om «den Wassermannske reaktion og dens kliniske betydning». Han var fra 1896 i over tredve år helserådets spesiallege for veneriske sykdommer, og var fra 1910 til 1936 spesiallege ved Statens institutt for folkehelse. Han oppdaget i 1891 ulcus molle-basillen, samtidig med og uavhengig av Ducrey, og den kalles derfor også Ducrey-Kreftings basill.
Han var sønn av sogneprest Christian August Krefting (1810–97) og Johanne Marie Wiel (1817–71). Hans morfar var godseier og kommerseråd Johannes Arbo Wiel til Berby. Han ble gift i 1887 med Märtha Trozelli (f. 1863), datter av godseier Johan Henrik Wilhelm Trozelli og Amalia Sophia Margareta Sparre (den friherrelige ætten Sparre nr. 11 i Sverige). De var foreldre til bl.a. fabrikkeier Kristian Krefting og Lucie Trozelli Krefting gift første gang med brukseier Axel Collett og andre gang med musikkritikeren Hans Jørgen Hurum. Rudolf Krefting var bl.a. morfar til Brita Collett Paus og oldefar til Albert Collett Paus.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hvem er Hvem?, 1930
Tillegg til Norges læger; 1800-1908, Aschehoug, 1944
Strålfors

PostNord Strålfors AB er et svensk statlig selskap som ble grunnlagt i 1919 av Thage Carlsson i Ljungby. Selskapet er i dag eid av PostNord AB.
Virksomheten i PostNord Strålfors dreier seg rundt informasjonsbehandling og informasjonslogistikk, og hovedfokus er støtte til store foretak innen kommunikasjon med kunder. PostNord Strålfors automatiserer kundekommunikasjon i alle kanaler og dekker kundenes behov ved å utvikle, produsere og levere systemer, tjenester og produkter for smart, effektiv og sikker kommunikasjon med sine kunder,Hovedkontoret ligger i Solna og selskapet har 2 200 ansatte (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kornelius

Kornelius og Cornelius er mannsnavn med opprinnelse i det romerske familienavnet Cornelius, som muligens er relatert til latinske cornu, «horn».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Kornelius og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Fornavn ===
Cornelius Vanderbilt (1794–1877), amerikansk industribygger
William Cornelius Van Horne (1843–1915), kanadisk jernbanesjef
Cornelius Bumpus (1945–2004), amerikansk musiker


=== Etternavn ===
Publius Cornelius Scipio (død 211 f.Kr.), romersk general
Lucius Cornelius Sulla (ca 138 f.Kr – 78 f.Kr), romersk general
Robert Cornelius (1809–1893), amerikansk fotograf
Don Cornelius (1936–2012), amerikansk TV-vert


== Annen bruk av navnet ==
Jerry Cornelius, romanfigur av Michael Moorcock
Yukon Kornelius, amerikansk rockegruppe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Kornelius
(en) Think Baby Names: Kornelius
Sofiane Feghouli

Sofiane Feghouli (født 26. desember 1989) er en algirsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Galatasaray SK og det algirske landslaget som offensiv midtbane. Feghouli har tidligere spilt aldersbestemte landskamper for Frankrike.
14. juni 2016 signerte han kontrakt med West Ham.


== Meritter ==
IndividueltAlgerian Ballon d'Or (1): 2012
DZFoot d'Or (1): 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sofiane Feghouli – FIFA 
(en) Sofiane Feghouli – UEFA 
(fr) Sofiane Feghouli – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Sofiane Feghouli – LÉquipe 
(en) Sofiane Feghouli – Transfermarkt 
(en) Sofiane Feghouli – national-football-teams.com 
(en) Sofiane Feghouli – WorldFootball.net 
(en) Sofiane Feghouli – Soccerbase.com 
(en) Sofiane Feghouli – FootballDatabase.eu 
(en) Sofiane Feghouli – Soccerway 
Valencia official profile
La Liga profile
BDFutbol profile
Sofiane Feghouli player profile at lequipe.fr
Ciberche stats and bio
Christian Hansen Ernst

Christian Hansen Ernst (død 17. august 1694 i Kragerø) var en myteomspunnet embedsmann med afrikansk opphav. Som mørkhudet i Norge på 1600-tallet vakte han selvsagt oppsikt, men alle kilder tilsier at han ble behandlet godt inntil sin skjebnesvangre død som handlet om rivaleri mellom beilere til en kvinnes gunst. 


== Liv og virke ==


=== Tidlig karriere ===
Han oppholdt seg i London da han i 1669 ble ansatt som assistent hos Ulrik Frederik Gyldenløve som var stasjonert i London som ambassadør 1669–1670. Gyldenløve var ellers stattholder 1664–1699 og ledet diverse kriger. 
Gyldenløve grunnla i 1671 Larvik og fikk i 1677 hovedansvaret for posten (postsjef). Ernst, som talte både engelsk og dansk, ble så ansatt hos den engelske James Wicker som i 1681 ankom Kragerø for å begynne som toller.


=== Kragerø ===
Ernst ble senere (enten 1681 eller 1694) utnevnt av nevnte stattholder Gyldenløve til et embede i Kragerø, med særskilt ansvar for posten som skulle til Skien.  Han var også ansvarlig for det lille stedets veiing og måling, i tillegg til at han var vraker, hvilket innebar det å sikre kvaliteten på den fisk, kjøtt, tran og tjære som ble handlet der.


=== Knivdrept ===
Ernst ble knivdrept i det som i dag er Knivstikkersmauet. Ifølge en biografi fortalte man lenge historier om dette i slekten Lystrup på Barland i Sannidal. Drapet skal ha blitt utført av en Grunde Olsen Barland som gjorde kur til samme Kragerø-dama som Ernst, og valgte å ta livet av ham, for så å rømme landet i 7 år. 
James Wicker overtok da hans embede, men døde i 1697.


== Sannhetsgehalt ==
Ifølge historiker Ola Teige er det ikke dekning for at Ernst faktisk var postmester, det var myter i lokalsamfunnet, selv om Wicker finnes i protokoller fra den gang. Det er heller ikke sikkert at det (slik det er hevdet) er Ernst som er avbildet sammen med Gyldenløve på et maleri i Eidsvollsbygningen. Når noen tror dette likevel er mulig, skyldes det at  det ikke ville vært tenkelig å avbilde en ubetydelig person sammen med en adelsmann. Malerier og bilder forteller historier, og det gjorde de også på 1600-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mysteriet om postmesteren i Kragerø, artikkel hos Norgeshistorie.no
Tony Matelli

Tony Matelli (født 1971 i Chicago) er en amerikansk kunstner som lager skulptur og oppstillinger (tablåer) som billedliggjør sider ved livet som ikke alltid er vakre eller gode. Arbeidene karakteriseres som hyperrealisme Han bor og arbeider i New York (2013).
Utdannelse ved: 

Alliance of Independent Colleges of Art, New York, USA (1991)
Bachelorgrad  Milwaukee Institute of Art & Design, Wisconsin, USA (1993)
Master of Fine Arts Cranbrook Academy of Art, Michigan, USA 1995Han har hatt et stort antall utstillinger i USA, Canada og Europa, og er innkjøpt av blant andre: 

Magasin 3 Stockholm Konsthall, Stockholm, Sverige
Mudam Luxembourg, Luxembourg
Musée d’arte Contemporain, Montreal, Canada
Museum Ludwig, Köln, Tyskland
State National Centre of Contemporary Art,Moskva,  Russland
Skive Museum for nyere Kunst (SNYK), København, Danmark
Uppsala Museum, Uppsala, Sverige
Akzo Nobel Art Foundation
ARoS, Aarhus, Danmark
Bonnier-samlingen, Stockholm, Sverige
CURIOUSLY STRONG Altoids Collection, (New Museum) NYC, USA
FLAG Art Foundation, NYC, USA
FRAC Bordeaux, Frankrike
Fundacion La Caixa Madrid, SpaniaAv utstillinger i Skandinavia kan nevnes:  A Human Echo som ble vist i Århus Kunstmuseum (ARoS) høsten 2012 (hvor han også stilte ut i 2005) og for første gang i Norge: Bergen Kunstmuseum våren 2013, foruten 9 andre utstillinger, primært i Sverige og Danmark mellom 1998 og 2012. Utstillinger forøvrig i nesten alle vesteuropeiske land. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[1] NRK om kunstneren + video
[2] Matelli's near-naked sleepwalker sculpture stirs debate at all-women's Wellesley College in United States


== Kilder ==
Artnet
Kunstmuseene i Bergen Ny utstilling 
[3] ARoS - omtale (eng)
Luiz Razia

Luiz Tadeu Razia Filho (født 4. april 1989 i Barreiras) er en brasiliansk racerfører. Fra 2009 til 2012 har han kjørt i GP2-mesterskapet, hvor han i 2012 kom på andreplass bak Davide Valsecchi. I 2013 skulle etter planen kjørt for Formel 1-teamet Marussia, men kontrakten ble terminert da brasilianerens sponsorer ikke betalte inn de pengene teamet var lovet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Luiz Razia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Luiz Razia – racing-reference.info 
(en) Luiz Razia – Driver Database
Northcote-Trevelyan Report

The Northcote-Trevelyan Report var et dokument utarbeidet av Stafford H. Northcote og C.E. Trevelyan i 1853 som ble katalysator først for utvikling og reform av embedsverket i Britisk India og deretter for det tilsvarende britiske (Her Majesty's Civil Service i Storbritannia). Rapporten var sterkt influert av den kinesiske keiserlige embedsmannseksamen.
Fullt navn på dokumentet var «Report on the Organisation of the Permanent Civil Service, Together with a Letter from the Rev. B. Jowett.»
Dokumentet karakteriserte det britiske embedsverk som skadelidende under kameraderi og nepotisme. Rapporten anbefalte at man bøtet på dette ved å rekruttere til de høyere nivæer gjennom åpen konkurranse og offentlige eksamineringer.
Reformene fikk en trang fødsel på grunn av sterk motstand fra kretser i embedsverket, men ble fast og taktfullt implementert og var på plass rundt år 1870.


== Eksterne lenker ==
Full tekst av The Northcote-Trevelyan Report
Angelo Amato

Angelo Amato (født 8. juni 1938 i Molfetta) er en italiensk kardinal i Den katolske kirke og prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer.Amato ble viet til prest i 1967. Han tilhører ordenen Salesianerne av Don Bosco (S.D.B.). Amato har studert filosofi og teologi og har lisensiatgrad i filosofi fra Det pavelige salesianeruniversitetet og doktorgrad i teologi fra Det pavelige gregorianauniversitetet. Han har arbeidet for Det pavelige råd for fremme av kristen enhet i Hellas og undervist i teologi ved Det pavelige salesianeruniversitetet.Fra 2002 til 2008 var Amato sekretær for Kongregasjonen for troslæren. Han ble titulærbiskop av Sila i 2003. Utnevnelsen til prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer kom i 2008. Pave Benedikt XVI utnevnte i 2010 Amato til kardinal, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Angelo Amato


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi, fra katolsk.no
The Cardinals of the Holy Roman Church
Kazbek

Kazbek (georgisk:მყინვარწვერი ; transkribert som Mqinvartsveri, russisk: Казбек) er en sovende stratovulkan og en av de største fjellene i Kaukasus. Fjellet ligger på grensen mellom Georgia og Russland, og ruver over byen Stepantsminda nær grensen til Nord-Ossetia.
Det er det tredje største fjellet i Georgia (etter Sjkhara og Dzjanga) og den syvende høyeste toppen i Kaukasusfjellene med en høyde på 5 033 moh. Det georgiske navnet Mqinvartsveri betyr «isbre» eller «isfjell».


== Beliggenhet ==
Kazbek ligger i fjellkjeden Khokh, en fjellkjede som går nord for Store Kaukasus med mange kløfter fra elvene Ardon og Terek. Området har en aktiv platetektonikk, med regelmessige mindre jordskjelv. Et aktivt system med varme kilder ligger også rundt fjellet. Kazbek er en sovende vulkan bygget hovedsakelig av trakytt og kledd med lava. Den er formet som en dobbel kjegle og foten ligger i en høyde på 1 770 moh. Kazbek er den høyeste av de vulkanske fjellene i vulkangruppen rundt Kazbegi, som også inkluderer Khabarjina (3 142 moh.).
På grunn av de bratte sidene, er ikke isbreene på Kazbek særlig store. Det totale arealet til alle isbreene på Kazbek er 135 km². Den mest kjente isbreen er Devdaraki, som ligger på nordøstsiden i en kløft med samme navn, og går ned til en høyde på 2 295 moh. Andre isbreer på fjellet er Mna, Denkara, Gergeti, Albano og Chata.


== Bestigning ==
Fjelltoppen ble først besteget i 1868 av britene Douglas Williams Freshfield, Adolphus Warburton Moore og Comyns Tucker fra Alpine Club, ledet av den franske guiden François Devouassoud.Vanligste rute går fra landsbyen Kazbegi 1730 moh. Fjellet anses ikke som spesielt teknisk vanskelig sammenliknet med tilsvarende høye fjell i for eksempel Alpene, men det er likevel en krevende bestigning på grunn av stor høydeforskjell og lengden på bestigningen, samt raskt skiftende værforhold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kazbek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frank Peterson

Frank Peterson (født 20. desember 1963 i Hamburg) er en tysk musikkprodusent kjent for sitt arbeid med Enigma og Sarah Brightman, Ofra Haza, Gregorian, Princessa og Andrea Bocelli på sitt første internasjonale album Romanza i 1997.
Som barn lærte Peterson seg å spille piano og keyboard, og etter hvert begynte han å jobbe i en musikkbutikk. Det var her han møtte Michael Cretu, og ble keyboardist for Sandra Ann Lauer (Sandra), noe som vises tydelig på hennes hitsingel «Maria Magdalena».
Frank Peterson fortsatte som keyboardist for Sandra Ann Lauer i noen år til, før han flyttet til Ibiza. Mens han bodde her ble han involvert i Cretus nye prosjekt, Enigma, under pseudonymet F. Gregorian. Peterson bidro på deres første album, MCMXC a.D., ved å skrive flere låter.
Peterson forlot gruppen i 1991 og fortsatte arbeidet med Gregorian, et musikalsk prosjekt dannet i samarbeid med av Thomas Schwarz og Matthias Meissner. Den kvinnelige vokalen på dette albumet er sunget av The Sisters of Oz - en duo bestående av Birgit Freud og Susana Espelleta, som var gift med Peterson på den tiden. Kort tid etter møtte han den engelske sopranen Sarah Brightman og samarbeidet med henne på alle hennes soloalbum siden Dive.
Gregorian ble senere gjenforent som en gruppe som omskaper allerede eksisterende populære låter til «sakrale» låter inspirert av den gregorianske stilen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Peterson på Internet Movie Database 
(en) Frank Peterson på Discogs 
(en) Frank Peterson på MusicBrainz 
(en) Frank Peterson på AllMusic
Sparre (adelsslekt)

Sparre er en svensk adelsslekt fra Västergötland som regnes til den svenske uradelen. Den kalles Sparre etter våpenet med en sparre, i likhet med flere andre slekter og personer. Sparre var også navnet på flere andre svenske slekter i middelalderen. En rekke linjer av denne slekten har blitt utnevnt til grever i Sverige og Frankrike og en linje til friherrer.
Dens eldste kjente stamfar er væpneren Sigge Larsson d.e., nevnt 1396 og død 1442 eller 1443, eier av bl.a. Simonstorp i Grolanda socken utenfor Falköping. Hans sønn Lars Siggesson (død omkring 1475) ble far til Sigge Larsson d.y. som var far til riksmarskalken Lars Siggesson (Sparre) som ble slått til ridder ved Gustav Vasas kroning 1528. Hans sønner, blant dem rikskansler Erik Larsson Sparre som 1583 ble utnvnt til skotsk baron av kong Jakob VI, var de første som antok slektsnavnet Sparre.
Ætten ble introdusert i Sverige i 1625 med navnet Sparre af Rossvik (den adelige ætten nummer 7) gjennom Erik Larsson Sparres brorsønn, häradshövding og stattholder Bengt Göransson Sparre. Denne ubetitlede gren lever fortsatt. Fra grenen stammer Bengt Sparre som ble opphøyet til greve 1833 med navnet Franc-Sparre. Han døde imidlertid barnløs.
Erik Larsson Sparres fem sønner (tre posthumt) ble 1647 opphøyet til friherrer og introdusert på Riddarhuset i 1649 (den friherrelige ætten nummer 11). En sønnesønn, riksfelttøymester og ambassadør Per Larsson Sparre, ble opphøyet til fransk greve av kong Ludvig XIV av Frankrike. Den franske grenen av ætten lever fortsatt i Frankrike.
Fra Axel Carlsson Sparre, en annen sønnesønn av Erik Larsson Sparre, stammer fire grener som ble tildelt grevelig verdighet. Dennes sønn, feltmarskalk og ambassadør Erik Sparre, ble utnevnt til greve i 1719 med navnet Sparre af Sundby (nummer 63). Ætten døde ut med sønnen Axel Wrede Sparre 1772. En bror av Erik Sparre, feltmarskalk Axel Sparre, ble utnevnt til greve 1720 og introdusert samme år som nummer 74. Denne linjen døde ut med ham selv 1728. Overadmiral  Claes Sparre, brorsønn til Erik og Axel Sparre, ble utnevnt til greve 1719 og introdusert 1720 som Sparre af Söfdeborg (nummer 66). Denne grenen, som er den eneste gjenlevende svenske grevelige gren, lever fortsatt og har flere kjente medlemmer. Blant dem finner man justitiestatsminister Gustaf Sparre, talsmann (president) i Riksdagen Gustaf Sparre, riksdagsmedlem Erik Josias Sparre, oberst og forfatter Pehr Sparre og häradshövding Carl Georg Sparre.
Et kusinbarn till den ovan nämnda Claes Sparre,
I tillegg ble rikskansleren Fredrik Sparre, sønn av en fetter av Claes Sparre, utnevnt til greve i 1797 og introdusert 1802 som grevelig ætt nummer 111. Denne grenen døde ut i mannslinjen med sønnen Gustaf Adolf Sparre i 1812.


== Litteratur ==
Sparre i Nationalencyklopedin
Kallixeinos fra Rhodos

Kallixeinos fra Rhodos (gresk: Καλλίξεινος ὁ Ῥόδιος) var en hellenistisk forfatter og historiker fra Rhodos på 200-tallet f.Kr. 
Kallixeinos bodde i Alexandria og var knyttet til ptolemeerdynastiets hoff i Egypt. Han var en samtidig med kong Ptolemaios II Filadelfos (309–246 f.Kr.). Han skrev flere, men kun to verker som kjent. Disse har siden har gått tapt, men er sitert av andre forfattere, blant annet Athenaios fra Naukratis, med beskrivelser og skildringer av livet og aktuelle hendelser i Alexandria.
Peri Alexandreias besto av minst fire bøker (eller skriftruller) og ble benyttet i stor grad av Athenaios i hans Deipnpsfistai . Dette verket inneholdt en redegjørelse av store skipet til Ptolemaios IV Filopator, Tessarakonteres.
Det andre kjente verket er tittelen ikke kjent, men det synes å ha vært en katalog av malere og skulptører (zografonte kai andriantopoion anagrafe), som poeten Sopatros i hans tolvte bok av Eclogae (Eclogues) hadde gitt en sammendrag eller utdrag fra.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Spoerri, Walter (1969): «Kallixeinos von Rhodos» i: Der Kleine Pauly (KlP). Bind 3, Stuttgart, s. 90.