jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Taido

Taido stammer fra Okinawa og har røtter i tradisjonell karate. Den ble stiftet i 1965 av Seiken Shukumine og er ansett som en moderne budo. Målet med Taido er å bli et bedre fungerende menneske i samfunnet ved å dyrke helse, strategi og kreativitet.


== Teknikker - Bevegelser ==
Alle teknikkene i Taido må utføres sammen med en grunnbevegelse. Ved å endre kroppens akse flytter man den unna angrep fra motstander samtidig som det genererer kraft til motangrep. Taido inneholder også gymnastiske øvelser.


== Konkurranser ==
Hokei er utførelse av teknikker i et forhåndbestemt mønster. Hokei kan kjøres individuelt eller i lag på fem.
Jissen er fight. For å få poeng i jissen må både teknikk og treff være riktig. Akkurat som i hokei kan man konkurrere både som lag og individuelt. Slag eller spark mot hodet er ikke lov.
Tenkai er en koreografert fight hvor en «helt» bekjemper 5 «fiender».Turneringer er vanligvis delt inn i klasser basert på beltefarge og kjønn.


== Belter/Gradering ==
Taido har graderingssystem med belter.

Etter 1.kyu får man 1.dan og svart belte. Det finnes 8 nivåer av svart belte.


== Utbredelse ==
Taido praktiseres i følgende land:  Japan, Sverige, Finland, Portugal, Danmark, Norge, Frankrike, Storbritannia, Nederland, Australia, USA og Costa Rica.
Taido ble etablert i Norge i 2009. Foreløpig er Halden Taidoklubb den eneste klubben i Norge.


== Eksterne lenker ==
Halden Taidoklubb
World Taido Federation
Logan Henderson

Logan Henderson (født 14. september 1989 i North Richland Hills i Texas) er en amerikansk skuespiller og sanger-låtskriver. Han er best kjent for sin ledende rolle som Logan Mitchell på Nickelodeon-serien Big Time Rush, samt som medlem av selve Big Time Rush bandet. Han har sammen med bandet blitt nominert til flere priser de siste årene.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Logan Henderson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Logan Henderson på Internet Movie Database 
(fr) Logan Henderson på Allociné 
(en) Logan Henderson på Discogs 
(en) Logan Henderson på MusicBrainz 
(en) Logan Henderson på Songkick 
Logan Henderson på Twitter 
Logan Henderson på Facebook
Mary Tourtel

Mary Tourtel (født Mary Caldwell 28. januar 1874 i Canterbury, død 15. mars 1948 i Canterbury) var en britisk barnebokforfatter og illustratør, best kjent for tegneserien om Rupert Bjørn som hun skapte og tegnet for avisen Daily Express fra 1920 til 1935. 


== Liv ==
Hun vokste opp i en kunstnerfamilie, med en far som var glasskunstner, og hun tok selv kunstutdannelse. Hun arbeidet som illustratør av barnebøker, med særlig talent for dyretegninger. Hun giftet seg med Herbert Tourtel, som arbeidet som nattredaktør i Daily Express.


== Forfatterskap ==

Avisen var på jakt etter en tegneserie som kunne møte konkurransen fra Daily Mails Teddy Tail og Daily Mirrors Pip, Squeak and Wilfred. Tourtel tok utfordringen, og Rupert kom første gang på trykk 8. november 1920. Hun laget serien daglig fram til 1935, da hun måtte gi seg på grunn av en øyesykdom. Serien ble overtatt av Alfred Bestall. Mens Tourtels versjon av Rupert levde i en verden omgitt av onde krefter som hekser og troll, endret Bestall handlingen og miljøet i retning lysere og lettere eventyr. Tourtel skrev sine fortellinger på vers. Fortellingene ble samlet i årlige bøker i tillegg til den daglige avisstripen.
Fortellingene om Rupert er filmet for tv i fire omganger: som dukkefilm i 1970-74, som stillbildeopplesninger 1985-88, som tegnefilm 1991-97 og som dataanimasjon 2006-07 med tittelen Rupert Bear, Follow The Magic....
Bøkene finnes ikke på norsk, men figuren Rupert Bjørn er kjent fra barne-tv på NRK Super. 
Et Rupert Bear Museum finnes som en avdeling av Museum of Canterbury.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mary Tourtel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mary Tourtel på Internet Movie Database
16 Cygni

16 Cygni, eller 16 Cyg, er en trippelstjerne omkring 69 lysår unna i stjernetegnet Svanen. Den består av de to sol-lignende gule dvergstjernene 16 Cygni A og 16 Cygni B, sammen med den røde dvergen 16 Cygni C. I 1996 ble eksoplaneten 16 Cygni Bb oppdaget i en eksentrisk bane omkring 16 Cygni B.16 Cygni C roterer rundt 16 Cygni A i en avstand av 73 astronomiske enheter (AU). 16 Cygni B befinner seg ytterst i en avstand fra 16 Cygni A på mellom 877 og 15,180 AU, med en omløpstid på mellom 18,200 og 1,3 millioner år.


== Referanser ==
Music Keeps Me Dancin’

«Music Keeps Me Dancin» er skrevet av Lenny Macaluso og Pat Summerson som ble spilt inn og gitt ut på albumet Love Explosion med Tina Turner i 1979. Sangen ble gitt ut på singel senere samme år.


== Referanser ==
Ash Sharqiyah (provins)

Ash Sharqiyah (arabisk الشرقية, betyr 'østprovinsen') er en provins i Saudi-Arabia. Provinsen er den største i Saudi-Arabia og er nesten 1,5 ganger større enn Fastlands-Norge. Mesteparten av Saudi-Arabias oljeproduksjon foregår i provinsen og Saudi-Arabias største oljeselskap Saudi Aramco har hovedkontor i Dhahran.
Provinsen er preget av ørkenlandskapet Rub al Khali som dekker mer enn halvparten av provinsen.


== Byer i Ash Sharqiyah ==
Dammam
Al-Ahsa
Khobar
Dhahran
Qatif
Jubail
Back Stabbers

«Back Stabbers» er en sang skrevet av Leo Huff, Gene McFadden og John Whitehead som ble spilt inn og gitt ut på singel med The O'Jays i 1972.
Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet Love Explosion i 1979. Sangen ble også gitt ut på singel samme år. På Turner sitt album og singel ble tittelen skrevet i et ord Backstabbers.


== Referanser ==
Sultan Qabus-stormoskeen

Sultan Qabus-stormoskeen (arabisk: جامع السلطان قابوس الأكبر‎, DMG: Ǧāmiʿ as-Sulṭān Qābūs al-akbar) er hovedmoskeen i Sultanatet Oman. Den ble bygget i 2001 og ligger i hovedstaden Muskat. Den regnes som et av de viktigste byggverkene i Oman og er også blant verdens største moskéer.
Bygging av moskeen ble vedtatt av sultan Qabus i 1992. Etter en begrenset konkurranse for byggeprosjektet startet byggingen i 1995. Det tok seks år og fire måneder å ferdigstille moskeen. Åpningsseremonien ble holdt i 2001. Moskeen er oppkalt etter herskeren som stod for byggingen. Moskeen med sine omkringliggende hager og åpne plasser dekker et område på fire hektar (cirka 416 000 m2). Hele komplekset er bygd av 300 000 tonn indisk sandstein og består av et stort bønnerom for menn, et mindre bønnerom for kvinner, to store bueganger (riwaq), et islamsk informassjonssenter med bibliotek og fem karakteristiske minareter, fire med en høyde på 45,5 meter og en hovedminaret på 90 meter. Disse skal symbolisere de fem søylene i islam. Kuppelen rager 50 meter over gulvet i bønnehallen.
Det cirka 74,4×74 m store hovedbønnerommet for menn (musalla) har plass til mer enn 6 500 troende, mens kvinnenes bønnerom har plass til 750 troende. I tillegg har den åpne plassen utenfor selve moskéen plass til 8 000 troende i bønn, og det finnes også ekstra plass i den innvendige borggården og buegangene. I alt kan opp til 20 000 troende be samtidig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sultan Qaboos Grand Mosque – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell nettside for Informasjonsdepartementet i Oman (på engelsk)
Bilder og videoer av Stormoskéen
Eksteriør og interiør - video på YouTube
Eksentrisk Jupiter

En eksentrisk Jupiter er en joviansk planet som roterer rundt sin stjerne i en svært eksentrisk bane. Eksentriske Jupiterplaneter kan forhindre et planetsystem i å ha jordlignende planeter, fordi den som en massiv gasskjempe kan fjerne alle planeter med jordmasse fra den beboelige sone.
I 2006 var det rundt 7% av de kjente stjernene – halvparten av de kjente planetsystemene, som hadde en eksentrisk Jupiter (e > 0.1), noe som gjorde disse planetene vanligere enn hot Jupiter. Av de rundt 200 kjente eksoplanetene, hadde 15 planeter høye eksentrisiteter (e > 0.6).Den typiske eksoplaneten med en omløpsperiode større enn 5 dager har en median-eksentrisitet på 0.23.Følgende planeter befinner seg innenfor den beboelige sone nær eksentriske Jupiterplaneter:


== Referanser ==
Hillestadvannet

Hillestadvannet er en innsjø i Holmestrand kommune i Vestfold fylke. Vannet ligger 37 meter over havet, er ca 3 km langt og ca. 0,8 km bredt. Vannet har tilsig fra Sukkevannet og andre bekker i sørøst, og fra Sundbyelva i vest. Rett ved innløpet fra Sundbyelva er utløpet til Nøtneselva og Haugestadvannet, og videre til Vikevannet, Bergsvannet og Eikeren mot nord.
Vannet er grunt og har flate strender. Under flom kan derfor ganske store arealer settes under vann.
Innsjøen er i 2009 klassifisert i typen små, kalkrike og humøse innsjøer. Fysisk-kjemiske parametere plasserer innsjøen i tilstanden «dårlig», og klorofyllverdiene endog nær grensen til «svært dårlig».Den 28. september 2012 ble vannet rammet av en omfattende fiskedød. Etter undersøkelser kunne Norsk institutt for vannforskning (NIVA) slå fast at den mest sannsynlige årsak til fiskedøden var oksygensvinn som følge av kolaps i en stor algebestand. Bare en uke før fiskedøden hadde Fylkesmannen vært over vannet i fly og fotografert. Fra Fylkesmannen i Vestfold ble det senere uttalt at en bakenforliggende årsak til fiskedøden antas å være mildere vintre kombinert med økt nedbør over lengre tid, som derfor gir økt avrenning fra det omkringliggende jordbruket. Det grunne vannet blir dessuten raskt oppvarmet, som også påvirker algeveksten. Den 26. august 2015 Tok NIVA nye prøver som viste en konsentrasjon av algegift på 11,6 mikrogram per liter. Prøvene ble tatt ut som en blandprøve i de øvre vannlagene der algene blir produsert. Mattilsynet i Vestfold råder gårdbrukere til ikke å vanne grønnsaker med vann hvor det jevnlig opptrer algegifter. Den kraftige nedbøren om dagen er gunstig i denne sammenhengen.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Berge, D. «Overvåking av Hillestadvannet og deler av Eikerenvassdraget i 2013». Norsk institutt for vannforskning. Besøkt 12. september 2021.
1984 (sang)

«1984» er en sang skrevet av og opprinnelig utgitt av David Bowie på albumet Diamond Dogs i 1974. Den er en funk-sang, og er et tegn på Bowies overgang fra glam rocken som han hadde grunnlagt og operert med siden The Man Who Sold the World i 1970, til den funk- og soul-inspirerte musikken på Young Americans og Station to Station.
Sangen ble bare utgitt som singel i USA. «Queen Bitch» fra 1971 var B-side til singelen. 
Teksten er avledet George Orwell's kjente roman 1984 fra 1948, som handler om et samfunn som er et totalitært diktatur hvor innbyggerne er under konstant overvåking, og er nødt til å dyrke diktatoren «Big Brother», som ikke er sikkert engang eksisterer, men kan være bare et symbol oppfunnet av det styrende partiet, Ignsoc. Et «tankepoliti» sørger for å utrenske folk som er uenig med partiets meninger. Bowie planla å bruke sangen i en musikal basert på Orwells bok, men han fikk ikke tillatelse av Orwells enke.Bowie spilte sangen på Diamond Dogs-turnéen i 1974. En av disse fremføringene er tilgjengelig på livealbumet David Live. I november 1974 fremførte Bowie sangen live i en kjent opptreden på Dick Cavett Show, sammen med «Young Americans» og «Footstampin'». Opptredenen var ment for å promotere hans kommende album, Young Americans.


== Coverversjoner ==
Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet Private Dancer i 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1984 på Discogs 
(en) 1984 på MusicBrainz 
(en) 1984 på MusicBrainz 
(en) 1984 på Spotify 
(en) Video på YouTube
Overnight Sensation

Overnight Sensation kan referere til:

Overnight Sensation (album), et album med Motörhead
Overnight Sensation (sang), en sang med Tina Turner
Linda Gabrielsen

Linda Cecilie Gabrielsen (født 18. februar 1974 i Sandefjord) er en norsk forfatter, dramatiker og poet.  
Gabrielsen er født og oppvokst i Sandefjord, og har senere bodd i Oslo og i Berlin. Hun debuterte med den mye omdiskuterte romanen Kongen befaler i 2005, som handler om seksuelle overgrep mot barn. Boken blant annet fikk kritikerlagets leder Trond Haugen til å skrive at hun hadde begått «estetisk skyld».Gabrielsen har senere skrevet filmmanus, dramatikk, sangtekster og poesi. Hun er utdannet ved Universitetet i Oslo, med fagene litteratur, psykologi og sosialantropologi. Gabrielsen har også studert figurteater ved Høgskolen i Oslo, og vært student ved Forfatterstudiet i Bø og Skrivekunstakademiet i Bergen.


== Bibliografi ==
2020: Entré, roman, Gyldendal forlag2013: Alt vi ikke har bruk for, roman, Gyldendal forlag
2012: Collage, poesi til bilder av Finn Aage Andersen, Opplandske forlag
2011: Bambieffekten, spillefilmmanus i samarbeid med Øystein Stene
2010: Trekant + Kule = Et matematisk eventyr, teater for barn, Kompani Sæterøy
2005: Kongen befaler, roman, Aschehoug forlag


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Linda Cecilie Gabrielsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider Besøkt 10. januar 2022.


== Eksterne lenker ==
Forfatterside Linda Gabrielsen, Gyldendals nettsted
Oman Air

Oman Air (arabisk: الطيران العماني‎) er det nasjonale flyselskapet i Oman, med hovedbase på Muskat internasjonale lufthavn i Seeb ved Muskat. Selskapet ble etablert i juli 1981 og opererer innenriks- og utenriksflygninger for passasjerer, samt charterflygninger. Selskapet fløy i desember 2012 296 ukentlige flygninger til 42 destinasjoner i 19 land fra Muskat. Oman Air er medlem av Arab Air Carriers Organization. Per 1. mars 2010 er Oman Air det eneste flyselskapet i verden som tilbyr både Wi-Fi og mobilnettverk på utvalgte ruter.
I april 2011 ble Oman Air oppgradert til et firestjerners flyselskap og dets businessklasse ombord på flyene fikk fem stjerner. Det ble samtidig kåret til "World's Best Business Class Airline Seat" ved World Airline Awards 2011 avholdt av Skytrax. Samme år fikk Oman Air prisen "Airline of the Year", som blir utdelt av franske Laurier d’Or du Voyage d’Affaires.


== Flyflåte ==
Per desember 2012 består flyflåten av følgende 27 fly med en gjennomsnittsalder på 4,1 år:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Oman Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell blogg Arkivert 19. juni 2012 hos Wayback Machine. (på engelsk)
Rustaq

Rustaq (arabisk: الرستاق) er en by og distrikt i Oman. Den er administrasjonssenter i guvernementet Sør-Al Batinah i det nordlige Oman. Byen mellom nordenden av Hajarfjellene og Omanbukta.
Rustaq er et tidligere senter i Oman med den omfattende festningen Rustaq fort fra 1711.


== Referanser ==
Barka (Oman)

Barka (arabisk: بركاء‎) er en by i det nordlige Oman langs Omanbukta. Barka ligger i guvernementet Nord-Al Batinah. Med i underkant av 100 000 innbyggere er den blant Omans ti største byer.
Byen har satset på turisme, blant annet gjennom byggingen av flere større feriesteder. Festningen i Barka huser i dag det omanske forsvarsmuseet.Gasskraftverket AES Barka i Barka står for en betydelig del av Omans kraftforsyning.


== Referanser ==
Dammam

Dammam (arabisk: الدمام‎) er en by i det østlige Saudi-Arabia. Den ligger langs kysten av Persiabukta og er administrasjonssenter og største by i provinsen Ash Sharqiyah. Dammam utgjør sammen med Dhahran og Khobar et storbyområde med mer enn 2,5 millioner innbyggere.
Siden Ash Sharqiyah-provinsen har størstedelen av Saudi-Arabias oljeproduksjon er Dammam et viktig kommersielt senter med en av Saudi-Arabias travelste havner. Kong Fahd internasjonale lufthavn, Saudi-Arabias største lufthavn, ligger rundt 25 kilometer nordvest for Dammam. Dammam er forbunnet med den saudiarabiske hovedstaden med jernbanelinjen Dammam-Riyadhbanen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dammam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) الدمام – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Barbro Backberger

Barbro Backberger (født 3. juni 1932 i Kungälv, død 1999 i Stockholm) var en svensk forfatter, kunstkjenner og feminist. Backberger var en av de åtte grunnleggerne av Grupp 8, samt av Författarcentrum.


== Biografi ==
Backberger kom fra et hjem i lavere middelklasse i Kungälv, og var et av seks barn i familien. Hun var den første i familien til å ta utdanning, og jobbet som jordbruks- og fabrikkarbeider, ekspeditør og metallarbeider, før hun på 1960-tallet ble journalist og forfatter. Samtidens politiske begivenheter, samt inspriasjon fra tekster av forfatterne Eva Moberg og Kristina Ahlmark fikk henne til å begynne å skrive.
Backberger var en kvass feministisk debattant som ikke la noe imellom når hun skrev. Julaften 1965 fikk hun sin artikkel Den heliga familjen publisert i Dagens Nyheter. Hun skrev der at «[f]amiljen är en föråldrad institution, en kvarleva från 1800-talets borgeliga samhälle. Ändå betraktas den som sakrosankt, som ett socialt och moraliskt axiom istället för vad den är - en typ av gruppbildning i ett visst socialt system».
Året etter skrev hun i boken Det förkrympta kvinnoidealet: «Nittionio procent av kvinnorna i vår kultur är neurotiker, eller kanske nittioåtta, för att vara säker på att inte överdriva.» En nevrotiker er, ifølge Backberger, en person «som genom inverkan från en hämmande och frustrerande omgivning fått sin förmåga förstörd att till fullo utnyttja sin fysiska och psykiska kapacitet». Backbergers tekster vakte sterke reaksjoner.
Backberger var på 1960-tallet medlem av Grupp 222, som la press på likestillingsspørsmål, og hun deltok i 1967/68 i Karin Westman Bergs Könsrollsseminarium i Uppsala. Sammen med sju andre seminardeltakere grunnla hun i 1968 det feministiske nettverket Grupp 8.
På 1970-tallet var hun medlem i Vänsterpartiets sentralstyre, og var også vara i riksdagsgruppen.
Det feministiske perspektivet er også å finne i hennes skjønnlitterære tekster. Hun fikk også Tidningen VIs litteraturpris i 1977 for romanen Inga träd växer in i himlen.


== Bibliografi ==
1965 - Goddag, yxskaft (lyrikk)
1966 - Det förkrympta kvinnoidealet (ny utg. 2003)
1973 - Kvinnokamp-klasskamp, sammen med Eivor Marklund og Gunvor Ryding.
1977 - Inga träd växer in i himlen (roman)
1983 - Sagan om grobladens rike (roman)
1990 - Vilda drömmars land (barne- og ungdomsbok)
2012 - Artikkelen Den heliga familjen fra 1965 inngår i Tidskrift för genusvetenskap nr. 4 -  2012, s. 78-104.


== Priser og utmerkelser ==
1977 - Tidningen VIs litteraturpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Barbro Backberger», Vem är hon 1988 (sv)
Barbro Backberger i bibliotekskatalogen LIBRIS (sv)
Familjen har blivit allt heligare, av Karolina Ramqvist, DN 11. juni 2002 (sv)
Khafji

Khafji (arabisk:الخفجي) er en by i det nordøstlige Saudi-Arabia. Khafji ligger ved grensen til Kuwait i den tidligere saudi-kuwaitiske nøytrale sone som ble opphevet i 1970.
Det ble funnet olje i området tidlig på 1960-tallet i regi av det japanske oljeselskapet Arabian Oil Company.I forkanten av den allierte offensiven under den første gulfkrigen ble Khafji angrepet av irakiske styrker. Det etterfølgene slaget om Khafji varte i kun få dager før den irakiske hæren ble tvunget på retrett.


== Referanser ==
Raja Ampat-øyene

Raja Ampat-øyene er ei øygruppe i Indonesia som ligger like nordvest for Fuglehodehalvøya på Ny-Guinea. Øygruppa tilhører provinsen Papua Barat, og utgjør et eget distrikt som i sin tur er delt inn i ti underdistrikter. Den består av over 1 500 øyer, holmer og sandbanker som omgir de fire hovedøyene er Misool, Salawati, Batanta og Waigeo, samt den noe mindre Kofiau. Øyene og det omkringliggende havområdet utgjør et areal på om lag 46 000 km².
Ved folketellinga i 2001 hadde øyene 47 771 innbyggere, og vekstraten var på 0,32 %. Det er 85 landsbyer til sammen på øyene. På øyene snakkes det ulike raja ampat-språk, som er ei undergruppe av den malayopolynesiske språkgruppa.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raja Ampat Regency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den saudi-kuwaitiske nøytrale sone

Den saudi-kuwaitiske nøytrale sonen var et område på 5770 km² på grensen mellom dagens Kuwait og Saudi-Arabia som var delt mellom de to landene.
Sonen ble etablert ved Uqairprotokollen i desember 1922 som følge av grenseendringene etter første verdenskrig og konfliktene rundt Saudi-Arabias samling. Sonen var tenkt som en midlertidig løsning. Området ble ikke interessant før det ble funnet olje i området fra slutten av 1930-tallet og utover. Partene etablerte fellesordninger for oljeutvinning i området frem til en permanent grense ble etablert 18. januar 1970.


== Se også ==
Saudi-irakiske nøytrale sone - en liknende sone lenger vest som også ble etablert ved Uqairprotokollen.


== Kilder ==
«International Boundary Study No. 103» (engelsk). US Department of State. Besøkt 28. april 2013.
GP Industria & Artigianato di Larciano

GP Industria & Artigianato di Larciano er et italiensk endagsritt i landeveissykling som går i Pistoia i Italia. Rittet ble første gang arrangert i 1967. Rittet er en del av UCI EuropeTour, der det er rangert med 1.1.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted  (italiensk)
HD 96167 b

HD 96167 b er en eksoplanet som roterer omkring stjernen HD 96167 omkring 280 lysår unna i konstellasjonen Begeret. Stjernen er en klasse G subkjempe med en tilsynelatende størrelsesklasse på 8.09. HD 96167 b ble oppdaget den 17. april 2009. Det er en såkalt «eksentrisk Jupiter», og roterer rundt stjernen i en ekstremt elliptisk bane.


== Referanser ==
Kjell Øyasæter

Kjell Øyasæter (født 8. februar 1950) er en norsk tidligere fotballspiller. Øyasæter spilte 80 kamper for Rosenborg i 1969 og i 1975 til 1977, og hadde 98 kamper for Brann i 1970 og 1971. Øyasæter ble Rosenborgs toppscorer, sammen med Steinar Nilssen, i 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Øyasæter – WorldFootball.net 
(no) Kjell Øyasæter – Norges Fotballforbund
Hunaina Sultan Al-Mughairy

Hunaina Sultan Ahmed Al-Mughairy (født 1948) er en omansk økonom og diplomat som siden 2005 har vært Omans ambassadør i USA. Hun var den første kvinnelige ambassadøren til USA fra et arabisk land.Humanina Sultan Al-Mughairy tok en bachelorgrad i forretningsfag i Kairo og en mastergrad i økonomi ved New York University.Hun jobbet som assistent til den økonomiske rådgiveren til sultan Qaboos bin Said Al Said fra 1973 til 1974. Hun arbeidet som underdirektør i det omanske handelsdepartementet fra 1979 til 1984. Fra 1994 til 1995 arbeidet hun ved Omans FN-delegasjon i Genève og fra 1985 til 1991 som underdirektør i handels- og industridepartemenet i Oman.
Fra 1991 til 1996 var hun rådgiver i handels- og industridepartementet i Oman, fra 1996 til 1998 var hun underdirektør ved Omans senter for investeringstiltak og eksportutvikling, og fra 1999 til 2005 senterets representant i New York.
Al-Mughairy  ble utnevnt til ambassadør til USA i 2005. Hennes mann Fuad Mubarak al-Hinai har vært Omans ambassadør til FN siden 1998. Paret har to barn.


== Referanser ==