jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ståle Bjørnhaug

Ståle Bjørnhaug (født 1942) er en norsk skuespiller og sanger. 
Bjørnhaug scenedebuterte i 1963 på Nationaltheatret der han var ansatt til 1970. Deretter var han ved Den Nationale Scene 1970–1980, hvor han blant annet spilte Varlin i Nordahl Griegs Nederlaget og Mefisto i Stein Winges Faust-oppsetning. Fra 1981 var han ved Det norske teatret. Av rollene kan en nevne Håkon i Medmenneske, keiser Julian i Sam Besekows uroppførelse av Ibsens Keisar og Galilear og Karenin i Anna Karenina.
Innenfor musikkteateret har han spilt Alfio i Cavalleria Rusticana på Den Norske Opera, Eisenstein i Flaggermusen på Den Nationale Scene, tittelrollen i originalversjonen av Operafantomet og Kaifas i Jesus Christ Superstar på Det Norske Teatret. Han gjestet Trøndelag Teater i 1986–1987.
Bjørnhaug har hatt biroller i filmer som Balladen om mestertyven Ole Høiland, Karachi og Landstrykere. I 1994 hadde han rollen som Karl Wilhelm Grüner i tv-serien Flåttum gård. Han hadde også en rolle i barneserien Jul på månetoppen. Han har også medvirket i en del hørespill.Han fikk Gammleng-prisen i klassen skuespiller i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ståle Bjørnhaug på Internet Movie Database 
(no) Ståle Bjørnhaug hos Nationaltheatret 
(no) Ståle Bjørnhaug hos Sceneweb
Ina og ålen

Ina og ålen er en legende som fortelles i ulike varianter over hele Polynesia; den er en del av polynesisk mytologi som forteller om hvordan det første kokosnøttreet ble til.Ina bader mellom åler, og leker seksuelt med en av dem. Denne gir seg siden til kjenne som guden over ålene. På grunn av ulike omstendigheter (flom, eller fordi han han virker truende på henne) hugges hodet av ham. Der hodet begraves, vokser det siden opp en kokospalme.
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Polynesia, 2004.


== Referanser ==
Johan Andreas Cornelius Ohme

Johan Andreas Cornelius Ohme (født 1746 i Holstein, død 5. mars 1818 i Fredrikstad) var en norsk offiser. 
Under felttoget i 1808 var han oberstløytnant og sjef for Den norske artilleribrigade. I 1810 ble han kommandant på Fredriksten festning i Halden. Under beleiringen i 1814 ledet han forsvaret med imponerende og sagnomsust ro og kaldblodighet, og han fikk nærmest status som folkehelt. Etter krigen ble han utnevnt til kommandant på Fredrikstad festning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Johan_Andreas_Cornelius_Ohme på SNL
Treff 77-2

Treff 77–2 er den femtende platen i Treff-serien utgitt på plateselskapet Talent. Dette var den andre utgivelsen i 1977, og artistene var: Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn, Stein Ingebrigtsen, Septimus, Dag Spantell, Christian Beck og Lasa. Inger Lise Rypdal fikk en slager med hiten «Yes Sir, I Can Boogie», og Gro Anita synger Boney Ms «Ma Baker».  Treff 77–2 inneholder bonussporet «Mary Had a Little Lamb», som skulle markere hundreårsfeiringen for innspilt lyd. På coveret står det: «I 1877 foretar Edison historiens første lydinnspilling med 'Mary Had a Little Lamb'».


== Sporliste ==
«Yes Sir, I Can Boogie»  R.Soja/F.Dostal)  sang: Inger Lise Rypdal
«Silver Lady»  (T.Macaulay/G.Stephens)  sang: Stein Ingebrigtsen
«From New York to L.A»  (Vignault/Williams)  sang: Gro Anita Schønn
«Needles And Pins»  (S.Bono/J.Nitzsche)  sang: Dag Spantell
«Ma Baker»  (Farian/Reyam/Jam)  sang: Gro Anita Schønn
«Nobody Does It Better»  (C.Sager/M.Hamlish)  sang: Inger Lise Rypdal
«Mary Had a Little Lamb»  (Krogtoft/Børke)  sang: Lasa
«Calling Occupants of Inerplanetary Craft»  (Klautuu)  sang: Gro Anita Schønn
«Walk Right In»  (Cannon/Woods)  sang: Stein Ingebrigtsen
«Baronessen av Carini»  (Antonimo/Grano)  sang: Christian Beck
«So You Win Again»  (R.Ballard) sang: Septimus
«You're Movin Out Today»  (B.Midler/C.Sayer Bager/B.Roberts)  sang: Inger Lise Rypdaø
«You're in My Heart»  (R.Stewart)  sang: Stein Ingebrigtsen


== Andre medvirkende ==
Arrangør: Pete Knutsen, Terje Fjærn, Lasa, Septimus
Produsent: Arve Sigvaldsen
Teknikere: Svein Engebretsen, Asbjørn Krogtoft, Jan Erik Kongshaug
Studio: Talent Studios, Oslo
Foto: Arve Ringen
Trykk og layout: Euro Trykk A/S


== Utgivelser ==
1977 LP/MC Talent Produksjon A/S TLS 2023
2007 mp3 Talent


== Eksterne lenker ==
(en) Treff 77-2 på Discogs 
(en) Treff 77-2 på Spotify
Treff 78-1

Treff 78-1 er det sekstende albumet i Treff-serien, utgitt på platselskapet Talent, og dette ble det nest siste albumet i serien. Platesalget var synkende, til tross for at produsentene prøvde å finne de mest aktuelle låtene. Artistene var velkjente: Inger Lise Rypdal, Stein Ingebrigtsen, Gro Anita Schønn, Dag Spantell, Septimus, og gjestene Lasa og Unit Five.  Inger Lise Rypdal fikk oppmerksomhet for sin vakre tolking av «Send In The Clowns», som hun her gjorde på norsk, mens man lo av Stein Ingebrigtsen og Dag Spantells noe «platte» versjon av «Rivers Of Babylon».


== Sporliste ==
«You're the One That I Want»  (J.Farrar)  sang: Inger Lise Rypdal & Dag Spantell
«Can't Smile Without You»  (D.Martin/C.Arnold/J.Morrow)  sang: Stein Ingebrigtsen
«Love Is In The Air»  (Wanda/Young)  sang: Gro Anita Schønn
«When You Walk In The Room»  (J.De Shannon)  sang: Septimus
«Send Klovnene inn»  (Sondheim/Anna-Karin Kiran)   sang: Inger Lise Rypdal
«Signorina»  (Krogtoft/Børke)  sang: Lasa
«Rivers Of Babylon»  (Farian/Reyam)  sang: Stein Ingebrigtsen & Dag Spantell
«Å Kari»  (Nicky Chinn/Mike Chapman/Steinar Fjeld)  sang: Septimus
«I Remember Elvis Presley»  (Owens/Bakker/Ouwens/Dunhill)  sang: Dag Spantell
«Polardego»  (Tore Hansen)  sang: Unit Five
«Just The Way You Are»  (B.Joel)  sang: Gro Anita Schønn & Dag Spantell
«Walk Right Back»  (S.Curtis/S.Ingebrigtsen)  sang: Stein Ingebrigtsen & Dag Spantell


== Andre medvirkende ==
Arrangement: Jim Leopard, Terje Fjærn, Henryk Lysiak, Magne Amdahl
Produsent: Arve Sigvaldsen
Fotos: Arve Ringen
Trykk & Layout: Euro Trykk A/S


== Utgivelser ==
1978 LP/MC Talent Produksjon A/S TLS 2028
1978 mp3 Talent


== Eksterne lenker ==
(en) Treff 78-1 på Discogs 
(en) Treff 78-1 på Spotify
Thor Furuholmen (entreprenør)

Thor Furuholmen (født 21. august 1899 på Voss, død 15. mars 1984 i Oslo) var en norsk ingeniør og entreprenør. Thor Furuholmen bygde fra 1930 opp sitt eget firma til å bli et av landets største entreprenørselskaper. Firmaet spesialiserte seg etter krigen på utførelse av vannkraftanlegg med dammer, tunneler og kraftstasjoner i fjell.
Furuholmen tok examen artium på reallinjen ved Kristiania Katedralskole i 1918. Ble utdannet som sivilingeniør i bygningsfag ved NTH og fikk sin første jobb hos en annen entreprenør, Haakon Eeg-Henriksen. Fra 1924 til 1927 arbeidet han hos hos Siemens i Berlin hvor han bl a. var med på byggingen av Berlins undergrunnsbane. Etter Tyskland reiste han til Tyrkia hvor han i årene 1927 – 1930  var med på byggingen av transasiatiske jernbane. 
Tilbake i Norge i 1930 startet han eget firma sammen med Kaare Backer (1901–97), (som skulle bli en annen av de store i norsk entreprenørbransje). Furuholmen og Backer rakk å bygge Dobloug-gården (nå KNA-huset) i Oslo før kompaniskapet ble oppløst, og allerede samme år startet Furuholmen sitt eget firma, Ingeniør Thor Furuholmen.
I de første årene satset han sterkt på boligbygging. og bygde de første store boligkomplekser for Oslo Bolig og Sparelag (OBOS) på Galgeberg (1936) og boligblokker i Tøyen–Sofienberg-området. På denne tiden hadde han vel 1 000 boliger under bygging. 
Under den tyske okkupasjonen forsøkte Furuholmen å holde seg unne alt arbeide for tyskerne, men Furuholmen påtok seg likevel  et større oppdrag med å legge rullebane på Værnes flyplass da Administrasjonsrådet oppfordret til samarbeide med okkupasjonsmakten.  Arbeidet for tyskerne opphørte imidlertid 1941 da motstandslinjen avløste samarbeidslinjen.
Det var likevel arbeider i fjell som var Furholmens spesiale og firmaet stod sentralt i utviklingen av fjellboringsteknologi, hvor norske entreprenører var ledende i verden. Den 1 031 meter lange skråsjakten som firmaet 1955–56 drev nedenfra og opp i Gaustatoppen står som en av de store bedrifter i norsk anleggsvirksomhet etter krigen.
I etterkrigstiden utførte  Furuholmen en rekke store byggearbeider og vannkraftanlegg over hele landet. Av de mest kjente er Postgirobygget (1975) i Oslo og Aurlandsanlegget (1969–84). Furuholmen arbeidet siden 1950 utenfor Norge gjennom bl a. Norwegian Contractors anleggsvirksomhet  i Europa, Afrika og Sør-Amerika og ble en foregangsmann for norsk entreprenørvirksomhet i utlandet.
I begynnelsen av 1970-årene var Furuholmen Norges største entreprenørbedrift og det var i familiens eie helt til 1983, da det ble en del av Selmer-Sande-konsernet (nå Skanska Norge AS).
Thor Furuholmen var sønn av trafikkdirektør Gotfred Furuholmen i NSB og bror av banksjef Hans Furuholmen.


== Referanser ==
Ralph Macchio

Ralph George Macchio Jr. (født 1961) er en amerikansk skuespiller kjent fra Karate Kid-filmene og tv-serien Cobra Kai. Han hadde sin storhetstid i 1980-årene.Macchio filmdebuterte i komedien Up the Academy (1980) og hadde i perioden 1980–1981 flere gjesteopptredener i TV-serien Eight is Enough. Deretter hadde han en sentral rolle i dramafilmen The Outsiders (1983) før han i 1984 fikk hovedrollen som tenåringen Daniel LaRusso i The Karate Kid. Dette ble hans store gjennombrudd og han gjentok rollen i to oppfølgere; Karate Kid 2 (1986) og Karate Kid 3 (1989), samt i tv-serien Cobra Kai (2018–2022). Han har også hatt større roller i filmer som blant annet Teachers (1984), Crossroads (1986), Distant Thunder (1988), Min kule fetter Vinny (1992) og Naked in New York (1993).
Han har utover dette har gjesteopptredener i tv-serier som blant annet Entourage (2005), Ugly Betty (11 episoder, 2008–2009) og The Deuce (17 episoder 2017–2019). 
I 2011 var han deltaker i Dancing with the Stars.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ralph Macchio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ralph Macchio på Internet Movie Database 
(sv) Ralph Macchio i Svensk Filmdatabas 
(da) Ralph Macchio på Filmdatabasen 
(da) Ralph Macchio på Scope 
(fr) Ralph Macchio på Allociné 
(en) Ralph Macchio på AllMovie 
(en) Ralph Macchio hos Turner Classic Movies 
(en) Ralph Macchio hos Rotten Tomatoes 
(en) Ralph Macchio hos TV Guide 
(en) Ralph Macchio hos The Movie Database
Mosambiks bank

Mosambiks bank (portugisisk: Banco de Moçambique) er sentralbanken i den østafrikanske republikken Mosambik. Den har hovedkontor i hovedstaden Maputo, og har to filialer, en i Beira og en i Nampula.


== Historie ==
Mosambik var portugisisk interesseområde fra ca. år 1500, senere portugisisk koloni, og de siste tiårene fram til sin selvstendighet i 1975 portugisisk «oversjøisk område». 
I 1864 etablerte Portugal Banco Nacional Ultramarino, for å bl.a. utstede portugisisk valuta i de portugisiske koloniene. Den 7. september 1974 ble Lusaka-avtalen signert av de mosambikiske frigjøringsstyrkene og Portugals regjering, og partene ble enige om at det skulle opprettes en egen sentralbank i Mosambik. Den 17. mai 1975 ble resolusjon 2/75 vedtatt, som innebar en etablering av Mosambiks bank. Sentralbanken overtok eiendelene og oppgavene til Banco Nacional Ultramarinos filial i Mosambik.I starten hadde sentralbanken som målsetting både å drive som sentralbank og kommersiell bank. I 1987 gjennomgikk imidlertid landet økonomiske reformer, som gjorde at rollen som kommersiell bankaktør ble skilt ut fra sentralbanken. Denne todelingen trådte i kraft fra 1992, samtidig med at den nye sentralbankloven ble vedtatt (Lov 1/93 av 3. januar – Banco de Moçambique Organic Act), der også bankens målsettinger og oppgaver blir definert.


== Målsettinger og oppgaver ==
Sentralbankloven definerer Mosambiks bank sine hovedoppgaver som:

være regjeringens bank
være rådgiver for regjeringen innen økonomiske saker
kontrollere og styre valuta- og pengepolitikken
forvalte landets valutareserver
representere landet i internasjonale økonomiske relasjoner
overvåke landets finansinstitusjonerHovedmålsettingen til sentralbanken er å opprettholde verdien av landets valta, ved å iverksette tiltak for å sikre prisstabilitet. 


== Sentralbanksjefer ==
Pr mai 2014 er Ernesto Gouveia Gove sentralbanksjef. Han ble sentralbanksjef i 2006, etter å ha jobbet i sentralbanken siden 1976. Gove ble i juli 2011 utnevnt til fire nye år som sentralbanksjef.Tidligere sentralbanksjefer er:

Adriano Maleiane  – 1991-2006
Eneias Comiche    – 1986-1991
Prakash Ratilal   – 1981-1986
Sérgio Vieira     – 1978-1981
Alberto Cassimo   – 1975-1977


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Banco de Moçambique – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lars Hinneburg

Lars Hinneburg (født 15. juni 1965 i Rostock), tysk svømmer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.
Hinneburg vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han  var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak USA og Sovjetunionen. De andre på laget var Dirk Richter, Steffen Zesner og Thomas Flemming.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri menn  Øst-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Hinneburg – Olympedia 
(en) Lars Hinneburg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lars Hinneburg – databaseOlympics.com (arkivert)
Dirk Richter

Dirk Richter (født 12. september 1964 i Cottbus), tysk svømmer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.
Richter vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han  var med på det østtyske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak USA og Sovjetunionen. De andre på laget var Lars Hinneburg, Steffen Zesner og Thomas Flemming.
Han ble verdensmester to ganger, på 100 meter rygg 1982 i Guayaquil og på 2 x 200 meter fri 1986 i Madrid.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri menn  Øst-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Dirk Richter – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dirk Richter – Olympedia 
(en) Dirk Richter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dirk Richter – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Dirk Richter – swimrankings.net
Skulerudvannet

Skulerudvannet (kalles også Skulerudsjøen) ligger i øvre del av Haldenvassdraget sør i Aurskog-Høland kommune i Viken, 118,6 meter over havet. Vannet har tilsig via elvene Hølandselva og Mjerma fra henholdsvis Bjørkelangen og Mjermen. Den nedenforliggende Rødenessjøen er demmet opp til nesten samme nivå som Skulerudvannet, og båttrafikk kan dermed gå uhindret mellom disse vannene. Mellom Skulerudvannet og Rødenessjøen går sundet Skirfoss på fylkesgrensen mellom Akershus og Østfold.Langs østsiden av vannet går fylkesvei 125.
På østsiden av vannet var også Skulerud stasjon, endestasjonen for Urskog-Hølandsbanen. Lokstallen står der fremdeles, og brygga der båtene på Haldenvassdraget la til.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Akershus


== Referanser ==
Trinity (elv i Texas)

Trinity (opprinnelig spansk: La Santísima Trinidad) er ei 1 140 km lang elv som starter i Montague County i det nordlige Texas og renner ut i Mexicogolfen litt øst for Houston. Elva renner gjennom storbyene Fort Worth og Dallas i sitt øvre løp, og er sterkt regulert med demninger for irrigasjon, flomkontroll og kraftproduksjon. Reguleringen startet etter en alvorlig oversvømmelse i 1908.


== Navn ==
Caddo-indianerne i det sentrale Texas kalte elven Arkikosa. Stammre nær kysten kalt den Daycoa.
Den spanske oppdageren Alfonso de León ga elva dens spanske navn i 1690, til ære for Den hellige Treenighet. Dette ble senere anglifisert.


== Eksterne lenker ==
(en) Trinity River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Handbook of Texas – Trinity River.
Tang (saft)

Dette er en artikkel om saft-drikken Tang. For algen, se Tang (alge).Tang er merkenavnet på en svært populær saft-drikk, først utviklet i USA med tanke på astronauter i verdensrommet. 
Saften, til forskjell fra tradisjonelle nordiske og europeiske saftformer, kommer i pulverform. Pulveret tilsettes vann for å lage den ferdige Tangen, hvor én pose Tang gir 1 liter ferdig saft. Det eksisterer et imponerende utvalg saftvarianter av Tang, som honningmelon-Tang, kiwi-Tang, og slanke-Tang (C-light). Tang selges foreløpig ikke i Norge (2010). 


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted
Picknick (album)

Picknick er det tredje albumet til den nederlandske artisten Boudewijn de Groot. Picknick faller inn under en psykedelisk musikksjanger, med sitarintro («Picknick»), Flower Power, usammenhengende tekster og utprøving av stereoeffekter. Boudewijn de Groot og Lennaert Nijgh lot seg inspirere av The Beatles-plata Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band da de skrev sangene, og det finnes paralleller mellom sangene på Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band og Picknick. Sangene «Eva», «De Tuin der Lusten» og «Megaton» utgjør sammen en triptyk (med himmelen («Eva»), jorda («De Tuin der Lusten») og helvete («Megatron»)). Motivet er hentet fra triptyken Lystenes hage (De Tuin der Lusten) av maleren Hieronymus Bosch.Alle sangene er skrevet av Boudewijn de Groot (musikk) og Lennaert Nijgh (tekst). Sangen «Mensen Om Me Heen» har duoen satt inn deler av den klassiske arien til Papageno fra Mozarts Tryllefløyten og i «Tegenland» har De Groot brukt Jimi Hendrix's riff fra sangen «Foxy lady». «Meester Prikkebeen» er en duett med Elly Nieman og ble også gitt ut som egen singel samme år. A- og B-siden hadde opprinnelig forskjellige navn, «Picknick» og «Tuin der Lusten», noe som ble endret i senere utgivelser. 
Platecoveret ble designet av den nederlandske designer duoen Simon Posthuma og Marijke Koeger, som også stod bak designet av Beatles Apple Boutique.


== Sporliste ==


=== A-side: Picknick ===
«Picknick»  3:30
«Ballade van de Vriendinnen voor een Nacht»  2:54
«Cinderella»  4:36
«Ballade van Wat Beter is»  2:11
«Tegenland»  3:15
«Mensen Om Me Heen»  5:51


=== B-side: De Tuin der Lusten ===
«Canzone 4711»  3:27
«Eva»  3:01
«De Tuin der Lusten»  2:40
«Megaton»  3:11
«Glazen Stilte»  2:05
«Prikkebeen»  4:12


== Kilder ==
Artistens hjemmeside


== Eksterne lenker ==
Boudewijn de Groots hjemmeside (nederlandsk)
Meester Prikkebeen, original og oversatt tekst  (nederlandsk og englsk)
Thomas Flach

Thomas Flach (født 3. juni 1956), tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Flach ble olympisk mester i seiling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Sammen med Jochen Schümann og Bernd Jäkel vant han soling-klassen foran USA og Danmark.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta, vant samme mannskap soling-klassen foran 
Russland og USA.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul - Gull i seiling, soling  Øst-Tyskland
 1996  Atlanta - Gull i seiling, soling  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Flach – Olympedia 
(en) Thomas Flach – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Flach – World Sailing
Bernd Jäkel

Bernd Jäkel (født 1. mai 1954), tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva, 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Jäkel ble olympisk mester i seiling under Sommer-OL 1988 i Seoul. Sammen med Jochen Schümann og Thomas Flach vant han soling-klassen foran USA og Danmark.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta, vant samme mannskap soling-klassen foran 
Russland og USA.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul - Gull i seiling, soling  Øst-Tyskland
 1996  Atlanta - Gull i seiling, soling  Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Bernd Jäkel – Olympics.com 
(en) Bernd Jäkel – Olympedia 
(en) Bernd Jäkel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bernd Jäkel – World Sailing
Jochen Schümann

Jochen Schümann (født 8. juni 1954) er en tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva, 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Schümann ble olympisk mester i seiling under Sommer-OL 1976 i Montréal. han vant finnjolleklassen foran Andrej Balasjov fra Sovjetunionen og John Bertrand fra Australia.
Tolv år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul, vant han sin andre olympiske gullmedalje i seiling. Sammen med Bernd Jäkel og Thomas Flach vant han soling-klassen foran USA og Danmark.
Under Sommer-OL 1996 i Atlanta vant samme mannskap soling-klassen foran 
Russland og USA.


== OL-medaljer ==
 1976  Montréal - Gull i seiling, finnjolle  Øst-Tyskland
 1988  Seoul - Gull i seiling, soling  Øst-Tyskland
 1996  Atlanta - Gull i seiling, soling  Tyskland
 2000  Sydney - Sølv i seiling, soling  Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jochen Schümann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jochen Schümann – Olympics.com 
(en) Jochen Schümann – Olympic.org 
(en) Jochen Schümann – Olympedia 
(en) Jochen Schümann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jochen Schümann – World Sailing 
(en) Jochen Schümann – World Sailing
Axel Wegner

Axel Wegner (født 3. juni 1963), tysk skytter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Wegner ble olympisk mester i skyting under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han vant konkurransen i skeet med 222 poeng foran Alfonso de Irruarrizaga fra Chile med 221 og Jorge Guardiola Hay fra Spania med 220 poeng.


== OL-medaljer ==
 1988  Seoul - Gull i skyting, skeet  Øst-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Axel Wegner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Axel Wegner – Olympedia 
(en) Axel Wegner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Axel Wegner – ISSF
Lutz Heßlich

Lutz Heßlich (født 17. januar 1959 i Ortrand), tysk syklist som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og  1988 i Seoul.
Heßlich ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han vant konkurransen på 1000 meter sprint foran Yavé Cahard fra Frankrike og Sergej Kopylov Sovjetunionen
Åtte år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul vant han en ny gullmedalje på 1000 meter sprint foran Nikolai Kovsj fra Sovjetunionen og Gary Neiwand fra  New Zealand


== OL-medaljer ==
 1980  Moskva - Gull i sykling  Øst-Tyskland
 1988  Seoul - Gull i sykling  Øst-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Lutz Heßlich – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lutz Heßlich – Olympedia 
(en) Lutz Heßlich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lutz Heßlich – Cycling Archives 
(en) Lutz Heßlich – CycleBase