jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Folke Dahlberg

Folke John Dahlberg (født 24. februar 1912 i Klockargården i Askersund, død 28. august 1966 i Vättern utenfor Karlsborg) var en svensk forfatter og billedkunstner.


== Biografi ==
Dahlberg studerte ved Tekniska skolan 1928–31 og ved Konstakademien 1932–33. Den største delen av livet sitt levde han som eremitt på et par øyer i Vättern. Der ble han inspirert av blant annet Carl Fredrik Hills og Ernst Josephsons sykdomstegninger og utviklet en kjølig virtuos stil, hvor linjene er bygd opp av bittesmå tusjprikker. Det mystiske og makabre dominerer i hans surrealistiske bilder – en uhyggelig drømmeverden der skip, drivgods og kysten er gjennomgående motiv.
Dahlberg medvirket som illustratør i tidsskriftene Karavan, Horisont, Poesi, Vi, Folket i bild, All världens berättare og Dagens Nyheter. Han har dessuten illustrert et antall av andre forfatteres bøker, blant annet Johannes Edfelts Brådjupt eko 1947 og Bertil Malmbergs Men bortom marterpålarna 1949.
Folke Dahlbergs litterære debut kom 1948 med Cartesiansk dykare. Han ga siden ut flere diktsamlinger med egne illustrasjoner. Hans sentrale motiver i forfatterskapet og tegningen er Tiveden og Vättern med omgivelser. Han har blitt tildelt en rekke priser, blant annet Tidningen VIs litteraturpris.
Et Folke Dahlberg-selskap ble etablert i år 2002.


== Bibliografi ==
Vätterns ljusfenomen 1936
Cartesiansk dykare 1948
Vättern 1949
Den berusade båten 1950
Tiveden 1952
Lustvandrare utan trädgård 1953
Göta kanal 1954
Roende 1956
Leva vid Vättern 1958
Segel 1959
Vätterns röding 1960
Sjöförklaring 1962
Vattenår 1963
Havet slutet 1966
Resa i Karmin 1969
Tal på Övralid 1960 1976


== Priser og utmerkelser ==
Svenska Dagbladets litteraturpris 1949
Tidningen VIs litteraturpris 1952
Sveriges Radios Lyrikpris 1960
Övralidspriset 1960


== Referanser ==


== Kilder ==
Delvis fra Svenskt konstnärslexikon del III side 20-21 Allhems Förlag Malmö
Bra Böckers lexikon, 1974
Jonathan Evans

Jonathan Evans, baron Evans av Weardale, (født 1958) er tidligere generaldirektør i den britiske sikkerhetstjenesten MI5. Han tok over stillingen etter at hans forgjenger Eliza Manningham-Buller pensjonerte seg den 21. april 2007. I 2013 ble han etterfulgt av Andrew Parker.
Evans sluttet seg til den britiske sikkerhetstjenesten i 1980, og arbeidet opprinnelig med spionasje. Mot slutten av 1980-tallet begynte han med innenlandske tiltak mot terrorisme fra blant andre IRA. I 1999, etter at volden i Nord-Irland var sterkt redusert på grunn av Belfastavtalen, ble Evans forflyttet til den delen av MI5 som arbeider med internasjonal terrorisme. Der ble han ekspert på al-Qaida og andre grupperinger som bedrev islamsk terrorisme.
I 2005 ble Evans utnevnt til visegeneraldirektør før han ble forfremmet til å lede hele MI5 i 2007. I september 2010 uttalte Evans at Anwar al-Awlaki var Vestens fiende nummer en.Det ble annonsert den 25. mars 2013 at Evans skulle trappe ned fra sin rolle som leder av MI5 i løpet av april 2013.Evans ble utnevnt til kommandørridder (KCB) av Order of the Bath i 2013 for sine mangeårige tjenester for forsvar av Storbritannia. Han ble derved adlet og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. I desember 2014 ble han gjort til life peer med tittelen baron Evans av Weardale.


== Referanser ==
Nordmannviktinden

Nordmannviktinden er et fjell mellom Nordmannvik og Olderdalen i Kåfjord kommune, Troms og Finnmark fylke. Det har en høyde på 1 355 meter over havet. Fjellet er mulig å bestige, men er utsatt for rasfare vinterstid, da stigningen fra 300 til 700 meter over havet har godt over 30° helling.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Nesma Airlines

Nesma Airlines er et egyptisk flyselskap med en saudiarabisk joint venture (Nesma gruppen), med hovedkvarter i Kairo, Egypt. Nesma Airlines viktigste operative baser er Sharm el-Sheikh internasjonale lufthavn / Hurghada internasjonale lufthavn / Kairo internasjonale lufthavn.


== Drift ==
Nesma Airlines første kommersielle flytur var den 18. juli 2010 fra Hurghada til Ljubljana. Flyselskapet opererer charterfly som knytter Egypts mest populære turiststeder til Europa og Midtøsten, i hovedsak til Saudi-Arabia, Storbritannia, Italia, Spania, Polen og Frankrike.
Den 24. juni 2011 startet flyselskapet også ordinære rutefly til Tabuk og Ta'if i Saudi-Arabia. 


== Destinasjoner ==
Nesma Airlines destinasjoner per september 2014:

Egypt
Kairo – Kairo internasjonale lufthavnTil:

Saudi Arabia
Abha – Abha regionale lufthavn
Al-Jawf – Al-Jawf lufthavn
Gassim – Prins Nayef bin Abdulaziz regionale lufthavn
Ha'il – Ha'il regionale lufthavn
Jeddah – Kong Abdulaziz lufthavn
Tabuk – Tabuk regionale lufthavn
Ta’if - Ta’if regionale lufthavn
Yanbu -  Prins Abdul Mohsin bin Abdulaziz lufthavnMen mesteparten av flyselskapets nåværende virksomhet er sentrert rundt charterfly fra egyptiske feriesteder til følgende europeiske land:

Armenia
Frankrike
Irland
Italia
Makedonia
Polen
Romania
Serbia
Slovakia
Storbritannia
Tsjekkia
Tyskland


== Flåte ==
Nesma Airlines flåte består i august 2011 av følgende fly.

Per april 2012, vil den gjennomsnittlige alderen på Nesma Airlines flåten være 10,1 år gammel. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nesma Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mads Ringen

Mads Ringen (født 2. mars 1888 i Ask på Ringerike, død 9. april 1971) var en norsk redaktør, kommunerevisor, ordfører og politiker (AP/NKP).
Han ble født på småbruket Ringen ved Ask, og startet før konfirmasjonsalderen med gårds- og skogsarbeid. Som syttenåring begynte han i 1905 som fabrikkarbeider, første ved Hen tresliperi, så ved Hønefoss Brug. Fra 1911 var han gruvearbeider ved Ertelien gruver. Fra 1920 arbeidet han som elektriker og maskinist, før han i 1922 ble reisesekretær i Buskerud Arbeiderparti.Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923 fulgte fylkespartiets flertall det nye Norges Kommunistiske Parti. Etter splittelsen startet NKP sin egen avis i Drammen, Buskerud-Arbeideren. Ringen deltok i redaksjonskomiteen og sto i 1923–1924 som redaktør for avisen.Fra 1925 til 1930 var han materialforvalter for Statens vassdragsvesen. I årene 1928 til 1931 var han kommunerevisor i Norderhov, og i årene 1931 til 1938 Norderhov-ordfører og formannsskapssekretær.Han var på nytt kommunerevisor fra 1938 til 1943 og fra 1945 til 1960. Fra 1945 hadde han også en ny periode som ordfører og formannsskapssekretær. Ringen satt også fengslet på Grini i okkupasjonstiden.   
Ringen var medlem av Buskerud fylkesutvalg i årene 1934–1938, medlem av representantskapet for Lier Asyl 1932–1938 og styret i fylkets elektrisitetsforsyning fra 1932 til 1939. Han var direksjonsmedlem i  A/S Otto Grundt Røsholm fra 1935, landsstyremedlem i Norsk Bonde- og Småbrukerlag fra 1933 til 1948. Han var formann i Buskerud fylkes revisorforening fra 1950 og nestformann i Kommunerevisorforbundet fra 1951 til 1953.Ringens sønnesønns sønn ble født 2. mars 1974 og oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Birgitte Ekle

Birgitte Ørner Ekle (født 1948) er en dansk sanger, sopran, bosatt i Norge. Hun har sin sang- og musikkutdannelse fra Universität für Musik und darstellende Kunst Wien hvor hun studerte med kammersängerin prof. Hilde Rössel-Majdan, i Norge sangstudier med Ingrid Bjoner. Hun har konsertert i flere land og medvirket i flere operaoppsetninger i Trondheim, Bergen, Bodø og Wien. I tillegg til utøvende virksomhet, underviser hun i sang, og var fra 1997 til 2003 ansatt som sangpedagog ved Goetheanistisches Konservatorium i Wien. Hun bor nå i Trondheim hvor hun har drevet sitt private sanginstitutt siden 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Birgitte Ekle sin hjemmeside. Arkivert 14. juni 2013 hos Wayback Machine.
Svein Morten Havaas: Serverer Lunds musikalske perler. Farsunds Avis (Publisert 11. juni, oppdatert 9. oktober 2012. Besøkt 30. mars 2013.)
Per-Erik Rundquist

Per-Erik Gunnar Rundquist (født 22. mars 1912 i Stockholm, død 12. desember 1986 på samme sted) var en svensk poet, forfatter og manusforfatter. Han hadde sin litterære debut i 1938, med romanen Sven-Patrik. Blant hans mange romaner er Kalla mig Ismael! fra 1950 og Generalen fra 1953. Han ble tildelt Doblougprisen i 1974.


== Personlige liv ==
Rundquist studerte i sine unge år ved Otte Skölds målarskola, deretter fortsatte han studiene ved en reklamekunstskole. Han har hovedsakelig være i virksomhet som  forfatter. Han var gift med skuespillerinnen Irma Christenson og far til skuespilleren Mikael Rundquist.


== Bibliografi ==
1938 – Sven–Patrik
1939 – Medan ingenting händer
1940 – Luft under vingen
1941 – Solo i negerbyn
1941 – Två rum på Gärdet
1942 – Pank bland fågelfria
1944 – Horisontlinje
1945 – Farväl till sommaren
1946 – Den strimma av verklighet
1948 – De små vid havet
1950 – Kalla mig Ismael!
1950 – Utsatt till vargarna
1953 – Generalen
1955 – Den spanska schalen
1957 – Nöjesresa
1958 – Irene
1960 – Låtsaslek
1961 – Den ofulländade sommaren
1966 – Visst kan delfiner tala
1976 – Oss cirkusfolk, oss älskande emellan
1977 – Men störst av allt är kärleken till vem
1980 – Punkten


== Priser og utmerkelser ==
1950 – Tidningen VIs litteraturpris
1957 – Aftonbladets litteraturpris
1958 – Litteraturfrämjandets stora pris
1967 – De Nios stora pris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Per-Erik Rundquist i LIBRIS
Evje skoles musikkorps

Evje Skoles Musikkorps ble stiftet 5. mars 1913 med 25 medlemmer, og er det eldste skolekorpset i Viken fylke. Primus motor var lærer Henrik Søreide, og korpsets første dirigent var musikksersjant H. Foss. Henry Pehreson var korpsets dirigent fra 1946 til 1975. Korpset var et foregangskorps i individuell undervisning med gruppetrening. Dette startet i midten av 1960-årene. Jentene slapp først til som musikanter i 1973 etter en intens debatt. Dog ble drilltroppen for jenter etablert allerede i 1966.


== Uniform ==
Korpset fikk nye uniformer til 100-årsjubileumet i 2013. Uniformene deres består av røde jakker med svart krage og svarte bukser. Lua er svart med hvite kanter og en hvit dusk foran. Drill har hvite uniformer. De tidligere korpsuniformene var røde med hvite skjorter, rødt slips og lue. Drill med røde skjørt og hvit jakke, hvite hatter.


== Referanser ==
Walentin Chorell

Walentin Chorell (født 8. april 1912 i Åbo, død 18. november 1983 i Helsingfors) var en finlandssvensk forfatter, dramatiker og manusforfatter.
Chorell debuterte som lyriker 1941 med Vinet och lägeln men gikk senere over til å skrive romaner og skuespill, deriblant farser. Gjennombruddet fikk han med stykket Fabian öppnar portarna (1941) som hadde stor suksess på mange svenske scener. En lang rekke av hans teaterstykker og hørespill har for øvrig blitt fremført i Sverige.
Konflikten mellom individets behov og samfunnets krav er et viktig tema i forfatterskapet til Chorell.


== Bibliografi (utvalg) ==
Agneta och lumpsamlaren
Blindtrappan
Calibans dag
De barmhärtiga
Dockorna
Fem spel
Intim journal
Knappen
Kvinnan
Lektion för döden
Rävsaxen
Sista leken


== Referanser ==


== Kilder ==
Bra Böckers lexikon, 1973


== Eksterne lenker ==
(en) Walentin Chorell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walentin Chorell på Internet Movie Database 
(sv) Walentin Chorell i Svensk Filmdatabas 
(da) Walentin Chorell på Filmdatabasen 
(en) Walentin Chorell på AllMovie 
(en) Walentin Chorell hos The Movie Database 
«Walentin Chorell». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5509-1416928958115. 
(sv) Biografi hos Svenska litteratursällskapet i Finland
Arbeidernes og bøndenes rødegardister

Arbeidernes og bøndenes rødegardister (노동자 농민 홍위병) er en paramilitær styrke i Nord-Korea. Den er Nord-Koreas største sivilforsvarsstyrke og hadde i 2007 en beregnet mobiliserbar styrke ca 3,5 million mann. Styrken ble dannet den 14. januar 1959 av Kim Il-sung og er både understilt det nordkoreanske forsvarsministerium, men også det koreanske arbeiderparti (kommunistpartiet).


== Referanser ==
Åsmund Nygård

Åsmund Karl Nygård (1896–1958) var en norsk boktrykker, redaktør og NKP-politiker.
Fra 1937 var Nygård redaktør for NKPs avis i Vardø, Finnmark Fremtid. Han var også blant de sentrale NKP-erne i fylket som i august 1940 møttes på Jakobsnes i Sør-Varanger og forsøkte å trekke opp retningslinjer for illegalt arbeid og motstandskamp. På møtet deltok blant andre Gotfred Johan Hølvold og Håkon Sneve fra Sør-Varanger samt Sverre Søderstrøm, leder av partilaget i Kiberg.


== Referanser ==
Marianne Zetterström

Marianne Ivarsdotter Zetterström (født Enhörning 9. september 1912, død 29. november 2011) var en svensk journalist, forfatter og kåsør. 
Zetterström var fra 1943 gift med Erik Zetterström (Kar de Mumma) frem til dennes død i 1997. Hun var mor til forfatteren Carl Zetterström.
Marianne Zetterström arbeidet som journalist i flere aviser, deriblant Femina, Svenska Dagbladet og Vecko-Journalen. I 1967 ble hun tildelt Filmpennan. Hun arbeidet under pseudonymet «Viola». 


== Bibliografi ==
En bukett av Viola 1967
En sån vacker dag 1968
Ögonblick 1969
Porträtt i en brödrost 1970
Dagblad 1971
Dagarna i våras 1972
Utmed vägen 1973
Den sommaren 1974
Morgon i Sverige 1975
Den farliga leksaken 1976
Barnet vid fönstret 1977
Jämna kullerbyttor 1978
Årsberättelse 1979
Ordalek och småmynt 1980
Ensligt belägna 1981
Paradisets glasveranda 1982
Somrar 1983
Glädjen är en ros 1983
Vi ringer nån gång 1985
Om en månad 1986
Kom nära 1988
Undrens tid 1990
En dag som den här 1993


== Priser og utmerkelser ==
Bernspriset 2003


== Referanser ==
Roberta Connolly

Roberta Connolly (født 23. august 1977) er en irsk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. 
Hun var funksjonsfrisk fram til hun var ca. 10 år gammel, og drev da med mange typer sport, bl.a. terrengløp og turn. Hun ble skadd da hun på kjørt på av en bil.


== Karriere ==
Connolly deltok i Verdenscupen i boccia 2003, der hun kom på 13.-plass i klassen BC2. Irland kom her på 8.-plass i lagkonkurransen (BC1-2). Året etter deltok hun i Paralympiske sommerleker 2004 i Athen. Der gikk hun videre til sluttspillet, men ble slått ut i åttendedelsfinalen, der hun tapte 0-5 for portugisiske Pedro Silva. Hun endte her på 15.-plass. I lagkonkurransen kom Irland på fjerdeplass i sin gruppe i gruppespillet, og gikk ikke videre til sluttspillet, og endte på 7.-plass sammenlagt.I EM i boccia 2005 i Póvoa de Varzim i Portugal kom hun på 20.-plass individuelt, mens Irland kom på 4.-plass i lagkonkurransen. Hun endte på 36.-plass ved VM i boccia 2006, men Irland greide en 5.-plass i lagkonkurransen. Ved utgangen av 2006 var hun dermed rangert som nummer 18 i verden i sin klasse. 
I 2007 deltok hun ved Verdenscupen i boccia 2007, der hun endte på 39.-plass i den individuelle konkurransen. I lagkonkurransen i klassen BC1-2 kom det irske laget på 8.-plass. Hun deltok igjen i Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, men greide ikke å kvalifisere seg til sluttspillet, etter at hun vant én og tapte to kamper i gruppespillet. Dette ga 20.-plass i sammendraget. Irland gikk videre til sluttspillet i lagkonkurransen, men ble slått ut av Kina i kvartfinalen, der Irland tapte 2-12. Irland endte med det på 7.-plass. 
Connelly endte på 20.-plass i EM i boccia 2009, etter at hun ble slått ut i gruppespillet. Bedre gikk det i lagkonkurransen, der Irland kom på 4.-plass etter å ha tapt bronsefinalen 2-6 for Spania. Også ved VM i boccia 2010 ble hun slått ut i gruppespillet, med to seire og to tap, og endte på 33.-plass. Hun kom på 4.-plass i verdenscupen i boccia 2011, der hun tapte bronsefinalen 1-3 for brasilianske Maciel Sousa Santos, mens Irland kom på 16.-plass i lagkonkurransen. Senere samme år deltok hun også i Europacupen i boccia 2011 på Hamar, der hun kom på 6.-plass individuelt. Det ble ikke arrangert par- og lagkonkurranser i dette mesterskapet. Dermed var hun rangert som nummer 13 i verden ved utgangen av 2011.I de paralympiske sommerleker 2012 i London deltok hun både individuelt og i lagkonkurransen. Hun ble slått ut i 16.-delsfinalen, der hun tapte 2-5 for slovakiske Robert Mezik. Irland ble slått ut i innledende runde, der de spilte i gruppe sammen Sør-Korea og Brasil. De andre deltakerne på det irske laget var Tom Leahy, Padraic Moran og Gabriel Shelly.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos IPC
London 2012 - Roberta Connolly
London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
Peer Guldbrandsen

Peer Vilhelm Norden Guldbrandsen (født 22. oktober 1912 i Odense, død 13. mars 1996) var en dansk forfatter, filmregissør, filmprodusent og skuespiller.
Peer Guldbrandsen var sønn av skuespiller ved Det kongelige Teater Johannes Guldbrandsen (1871–1922) og hustru, kongelig solodanserinne Valborg Borchsenius (1872–1949). Han var bror av forfatterinnen Alice Guldbrandsen (1911–).


== Filmografi ==
Genboerne (1939)
Jeg mødte en morder (1943)
Det store ansvar (1944)
De røde enge (1945)
Penge som græs (1948)
Dorte (1951)
Amor i telefonen (1957)
Det stod i avisen (1962)
Et døgn uden løgn (1963)
Een pige og 39 sømænd (1965)
Der var engang (1966)
Mig og min lillebror (1967)
Nyhavns glade gutter (1967)
Der kom en soldat (1969)
Præriens skrappe drenge (1970)
Og så er der bal bagefter (1970)
Fætrene på Torndal (1973)
Sønnen fra Vingården (1975)
Hør, var der ikke en som lo? (1978)


== Eksterne lenker ==
Peer Guldbrandsen hos danskefilm.dk
(en) Peer Guldbrandsen på Internet Movie Database 
(sv) Peer Guldbrandsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Peer Guldbrandsen på Filmdatabasen 
(da) Peer Guldbrandsen på danskefilm.dk 
(da) Peer Guldbrandsen på danskfilmogtv.dk 
(da) Peer Guldbrandsen på Scope 
(en) Peer Guldbrandsen på AllMovie 
(en) Peer Guldbrandsen hos The Movie Database
Palestina (album)

Palestina er et musikkalbum utgitt på plateselskapet MAI i 1975. En rekke norske grupper bidrar på LP-plata, som ble utgitt i samarbeid med Palestinakomiteen i Trondheim.
Plata ble produsert av Arvid Esperø og Haakon Manheim og innspilt i Arctic studio (MAI 7504).


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Juleevangelium» (Folk flest)
«Vesle kassim» (Jerikos Murerlaug)
«Fedayine» (Rødt Kor / Trondheim)
«Fritt Palestina» (Folk flest)
«Dette deilige land» (Jerikos Murerlaug)
«Det nye livet» (Isenkram og medlemmer i SIT, Studentenes Interne Teater)


=== Side 2 ===
«Jødisk partisansang» (Hans og Stein)
«La Palestina leve» (Jerikos Murerlaug)
«Norske hender» (Hans og Stein)
«Etter Lillehammermordet» (Folk flest)
«Ashbal» (Isenkram)
«Palestinakomiteen» (Vømmøl og Porselen)
«Biladi» (Rødt Kor / Trondheim)


== Referanser ==
Parapanamerikanske leker

Parapanamerikanske leker er en multisportkonkurranse for utøvere med fysiske handikapp, som arrangeres hvert fjerde år. Lekene arrangeres i etterkant av Panamerikanske leker. 


== Arrangementer ==


== Se også ==
Panamerikanske leker
Asian Para Games
Paralympiske leker


== Eksterne lenker ==
Amerikas Paralympiske Komité (APC)
Vegtistelslekta

Vegtistelslekta (Cirsium) er en slekt i kurvplantefamilien. Hit hører de fleste tistlene som vokser i Norge. 
De er to- eller flerårige urter. Stengelen er opprett, og har av og til kanter med torner. Bladene er spiralstilte og har som regel tornete kanter. Blomstene er som regel rødfiolette, men kan være gule eller hvite. Frøene spres med vinden ved hjelp av en fnokk som er fjærformet. Det siste trekket skiller dem fra krusetistelslekta (Carduus).


== Arter i Norge ==
dvergtistel (C. acaule)
åkertistel (C. arvense)
engelsktistel (C. dissectum)
hvitbladtistel (C. heterophyllum)
kåltistel (C. oleraceum)
myrtistel (C. palustre)
vegtistel (C. vulgare)


== Kilder ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 422–425. ISBN 82-512-0355-4. 
Vegtistelslekta i Artsdatabanken. Besøkt 29. april 2016.
«Tistlar». Den virtuella floran. Besøkt 29. april 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vegtistelslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vegtistelslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Vegtistelslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vegtistelslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Vegtistelslekta hos Dyntaxa 
(en) Vegtistelslekta hos ITIS 
(en) Vegtistelslekta hos NCBI 
(en) Vegtistelslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Vegtistelslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Cirsium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cirsium – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Har ni hört kamrater

Har ni hört kamrater er et svensk musikkalbum, utgitt av Fria Proteatern (NJA-gruppen) i 1971. Artistene bak plata hadde en uttalt politisk målsetting med albumet: «Folkets kultur har skapats i kampen för bättre villkor. Den har också skapats i kamp mot herrarnas kultur. Vi måste slå vakt om och utveckla folkets kultur!»  
Ti av sangene på plata var ifølge coverteksten skrevet sammen med arbeidere ved Volvo Göteborgsverken og arbeidere og bønder i Övertorneå kommune. Ni av dem inngikk i Fria Proteaterns oppsettinger Strejken på Volvo og Pjäsen om Norrbotten, mens en var fra Nya Norrbottenspjäsen. En sang var hentet fra Vietnam, og en var skrevet av medlemmer i De förenade FNL-gruppernas sanggruppe Fridom Singers. 
Albumet  var av og med Rolf Adolfsson, Mia Benson, Gudrun Berg, Thomas Bolme, Stefan Böhm, Stig Engström, Anders Forsslund, Gunilla Hammarström, Helena Henschen, Gunnar Idring, Angelica Langhammer, Lennart Lidström, Inger Liljefors, Ann-Sofi Nilsson, Gunnar Ohrlander, Stefan Ringbom, Per Sandborgh, Rolf Skoglund, Marie-Louise Söderström og Röda Stjärnan. 


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Har du hört vad som hänt»
«Det blir hårda tider»
«Sång om enhetsfronten»
«Balladen om en by»
«Hårt mot hårt»
«Ni Volvos höga herrar»
«Har ni hört kamrater»
«Så skapar vi en front»


=== Side 2 ===
«Familjerna splittras»
«Strejk i skogen»
«Minns du vår kommun»
«Jag kommer hem igen»
«Steg för steg»
«Frihet är det bästa ting»
«Glanshammarvisa»
«Ut til fronten»


== Eksterne lenker ==
(en) Har ni hört kamrater på Discogs
James Collett (1728–1794)

James Collett (født 28. august 1728 i Christiania, død 15. november 1794 i Christiania) var en norsk kjøpmann i Christiania. Han overtok den handelsvirksomhet, Collett & Leuch, som hans farfar James Collett (1655–1727) grunnla, og videreførte virksomheten sammen med Morten Leuch, bl.a. med eiendommer i Trysil og Enebakk (Flateby-godset), sagbruk i Enebakk, Fet, Nittedal og ved Akerselven. Han engasjerte seg også i flere fabrikkprosjekter, som han tjente lite på. Han var sterkt engasjert i musikk- og teaterlivet i Christiania.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Collett: En gammel Christiania-Slægt. Familien Collett og Christianias Fortid, Christiania 1888
Peter Elieson

Peter Elieson (født 29. desember 1770, død 7. juni 1833) var en norsk gårdbruker, postmester og stortingsmann.
Han var fra Hafslund i Skjeberg i Østfold. Fra syvårsalderen ble han oppfostret hos morbroren Johan Collett i København. Han ble student i 1787, men gav opp jusstudiene etter noen år. I 1792 kjøpte han storgården Evje i Rygge.
Elieson var 3. representant fra Smaalenenes amt i 1821 og på det overordentlige Stortinget året etter. Både i 1821 og 1822 var han sekretær i Lagtinget. I 1821 var han medlem av 14 komiteer, bl.a. konstitusjonskomiteen og komiteen om brennevinsbrenning på landet. Han var også medlem av riksretten 1821–22.I 1831 ble Elieson postmester i Moss og bosatte seg der. Han døde i Moss to år senere. John Elieson var hans sønn. Hans ene datter Caroline Andrea, ble gift med Lars Bastian Ridder Stabell, mens en annen datter, Anna Dorothea ble gift med baron Wilhelm Frederik Wedel-Jarlsberg. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peter Elieson hos Norsk senter for forskningsdata