jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thor Aamodt

Thor Michael Aamodt (født 29. mai 1946 i Oslo, Norge) er en norsk skuespiller.
Han spiller blant annet vaktmester og iskremselgeren Syvertsen i Olsenbanden jr fra 2001–2010, og som resepsjonist i Brødrene Dal og Legenden om Atlant-is på NRK.
Fram til 2019 var han en brygger for Aja Bryggeri, som la ned samme året.


== Filmografi ==
1994: Brødrene Dal og legenden om Atlant-Is (fjernsynsføljetong): resepsjonist
1997: Insomnia som Tom Engen
2001: Olsenbandens første kupp som Vaktmesteren
2004: Olsenbanden jr. på rocker'n som Syvertsen
2005: Venner for livet som fotballtrener.
2006: Olsenbanden jr. på Cirkus som Syvertsen
2006: Trigger som Herr Hiort
2007: Olsenbanden jr. Sølvgruvens hemmelighet som Syvertsen
2007: Svein og rotta og UFO-mysteriet som Ufo-Man.
2009: Olsenbanden jr. og det sorte gullet som Syvertsen
2010: Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt som Syvertsen 
2016: Snekker Andersen og Julenissen som Bestefar Andersen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thor Aamodt på Internet Movie Database 
(en) Thor Aamodt hos The Movie Database
Wilhelm av Albania

Wilhelm av Albania (Wilhelm Friedrich Heinrich, opprinnelig prins av Wied) (født 26. mars 1876 i Neuwied i Tyskland, død 18. april 1945 i Predeal i Romania) regjerte kort som statsoverhode av Albania under navnet Vidit I fra 7. mars til 3. september 1914 da han dro i eksil. Hans regjeringstid ble offisielt avsluttet 31. januar 1925 da landet ble erklært som republikk.
Utenfor landet og i diplomatiske korrespondanser ble han titulert suveren fyrste, men i Albania ble han omtalt som mbret, eller konge. Han var også titulert Skanderbeg II, som en hyllest til den nasjonale helten Skanderbeg.
Wilhelm var sønn av den tyske fyrsten Wilhelm av Wied og Marie av Nederland. Stormaktene utpekte ham til fyrste da Albania ble selvstendig. Han ankom Albania i mars 1914, men forlot landet etter seks måneder, da den første verdenskrig hadde brutt ut. 
Wilhelm døde i Predeal, nær Sinaia i Romania. Han ble begravet i București.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wilhelm zu Wied:Memorandum on Albania
A listing of Princes of Wied since 1791 and their descendants
Francis John Byrne

Francis John Byrne (født 1934 i Shanghai, død 30. desember 2017) var en irsk historiker, som først og fremst har arbeidet med Irland i tidlig middelalder.
Byrne ble født i Kina hvor hans far arbeidet. Da andre verdenskrig brøt ut ble han evakuert til Australia sammen med sin mor, etter krigen flyttet familien til Irland.
Byrne er utdannet fra Blackrock College og University College Dublin, hvor han studerte tidlig irsk historie under John Ryan, Eoin MacNeills etterfølger som professor. Han har også studert paleografi og middelalderlatin i Tyskland under Bernhard Bischoff, og undervist i keltisk i Sverige, hvor han blant andre arbeidet med Dag Strömbäck.
I alder av 29 år ble Byrne i 1964 professor ved University College, en stilling han hadde til han pensjonerte seg i 2000. Byrne har nærmere hundre publikasjoner, hans mest kjente verk er «Irish Kings and High-Kings» fra 1973. Byrne var en av redaktørenes for Royal Irish Academys New History of Ireland (9 bind). I 1999 utkom et festskrift til hans ære, redigert av hans tidligere student Alfred P. Smyth.


== Bibliografi i utvalg ==
Irish Kings and High-Kings. 3rd revised edition, Dublin: Four Courts Press, 2001. ISBN 978-1-85182-196-9
Smyth, Alfred P. (ed.), Seanchas: Studies in Early and Medieval Irish Archaeology, History and Literature in Honour of Francis J. Byrne. Dublin: Four Courts, 1999. ISBN 978-1-85182-489-2


== Referanser ==


== Kilder ==
Årsrapport for presidenten for UCD
Nordisk selskap for Midtøstenstudier

Nordisk selskap for Midtøstenstudier (NSM) er en uavhengig forening for forskere i de nordiske landene som arbeider med Midtøsten og den muslimske verden, etablert i 1989. Selskapets sekretariat er lokalisert ved Senter for Midtøsten- og islamske studier (UiB). Selskapet utgjør den nordiske grenen av European Association of Middle Eastern Studies (EURAMES).
Selskapet arrangerer store internasjonale forskningskonferanser hvert tredje år, som går på rundgang mellom Sverige, Danmark, Finland og Norge.


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettsted ved UiB
Nettstedet til EURAMES
Gammel javanesisk

Gammel javanesisk er den eldste fasen av javanesisk som tales av javanesere på øya Java i Indonesia. Språket ble talt i den østlige delen av det sentrale Java og i hele det østlige Java. Gammel javanesisk var et vestlig malayopolynesisk språk og var beslektet med gammel malayisk.
Det eldste eksempelet på skrift på Java er på sanskrit, og finnes i Tarumanegara-inskripsjonen fra år 450. Det eldste kjente eksempelet på javanesisk, er Sukabumi-inskripsjonen, som er datert den 25. mars 804. Inskripsjonen er bevart i form av en kopi som er 120 år yngre, og finnes i distriktet Pare, i Kediri-regentskapet i det østlige Java. Inskripsjonen omhandler konstruksjonen av en dam til en irrigasjonskanal i nærheten av elven Śrī Hariñjing (idag Srinjing). Inskripsjonen er den siste av sitt slag som ble skrevet i pallavaskrift; alle senere eksempler på gammel javanesisk er skrevet med javanesisk skrift.
Helena av Mecklenburg-Schwerin

Helena Louise Elisabet av Mecklenburg-Schwerin (født 24. januar 1814, død 17. mai 1858) var Frankrikes kronprinsesse 1837–1842, gift med hertug Ferdinand Filip av Orléans. 
Hun var Frankrikes siste kronprinsesse, og spilte en viss politisk rolle i monarkistpartiet i 1848.


== Referanser ==
Paul Wegener

Paul Wegener (født 11. desember 1874, død 13. september 1948) var en tysk skuespiller, skribent og filmregissør.


== Filmografi ==
Skuespiller1913: Studenten fra Prag (Der Student von Prag), Stellan Rye
1915: Der Golem, Henrik Galeen og Paul Wegener
1916: Der Yoghi / Das Haus des Yoghi, Rochus Gliese og Paul Wegener
1916: Rübezahls Hochzeit, Paul Wegener og Rochus Gliese
1917: Der Golem und die Tänzerin, Rochus Gliese og Paul Wegener
1917: Hans Trutz im Schlaraffenland, Paul Wegener
1918: Der Rattenfänger von Hameln, Paul Wegener
1918: Der fremde Fürst
1919: Der Galeerensträfling
1920: Sumurun, Ernst Lubitsch
1920: Der Golem, wie er in die Welt kam, Carl Boese og Paul Wegener
1921: Faraos hustru (Das Weib des Pharao), Ernst Lubitsch
1922: Herzog Ferrantes Ende
1922: Mona Vanna (Vanina), Arthur von Gerlach
1922: Lucrezia Borgia, Richard Oswald
1925: Lebende Buddhas
1926: Masken falder (Dagfin), Joe May
1926: The Magician, Rex Ingram
1927: Die Weber, Friedrich Zelnik
1928: Attrå (Alraune), Henrik Galeen
1933: Hans Westmar, Franz Wenzler
1934: Ein Mann will nach Deutschland
1935: ...nur ein Komödiant
1939: Das unsterbliche Herz
1942: Den store konge (Der große König), Veit Harlan
1945: Der Fall Molander, Georg Wilhelm Pabst
1945: Kolberg, Veit Harlan
1948: Der große Mandarin, Karl-Heinz StrouxRegi
1925: Lebende Buddhas
1934: Ein Mann will nach Deutschland
1936: August der Starke - med Michael Bohnen, Lil Dagover, Marieluise Claudius
1936: Die Stunde der Versuchung - med Gustav Fröhlich, Lída Baarová
1936: Moskva–Shanghai (Begegnung in Shanghai) - med Pola Negri
1937: Krach und Glück um Künnemann
1937: Unter Ausschluß der Öffentlichkeit - med Olga Tschechowa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Wegener på Internet Movie Database 
(sv) Paul Wegener i Svensk Filmdatabas 
(da) Paul Wegener på Filmdatabasen 
(fr) Paul Wegener på Allociné 
(en) Paul Wegener på AllMovie 
(en) Paul Wegener hos The Movie Database
Hans Marr (skihopper)

Hans Marr (født 7. oktober 1914 i Oberhof, Tyskland, død 21. mars 1942 ved Vysokaje, Sovjetunionen) var en tysk skihopper.
Han ble nummer 10 og beste tysker i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. I VM i Lahtis i 1938 og Zakopane i 1939 ble han nummer 18 og 13. Han ble nummer 5 i Holmenkollen i 1939, og tok samme år bronsemedalje i det tyske mesterskapet. I mars 1941 deltok han i skiflyging i Planica, der landsmannen Rudi Gering satte to verdensrekorder.
Av yrke var Hans Marr skomaker. Han døde som tysk underoffiser på Østfronten 21. mars 1942.
Det årlige barnehopprennet Hans-Marr-Pokal i Wadebergschanzen i Oberhof er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Kilder ==
Arno Beier: Skisprungschanze / Wer war Hans Marr (besøkt 8. januar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Hans Marr Arkivert 3. september 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 8. januar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Marr – Olympedia 
(en) Hans Marr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Marr – TheSports.org
Luisium

Luisium er navnet på et slott og et parkanlegg øst for sentrum av byen Dessau-Rosslau i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Anlegget er en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz som fra 2000 er på UNESCOs liste over verdens kulturarv. 


== Slottet ==
Slottet er et lite landsted påbegynt i 1774 i engelsk stil. Huset var en gave fra Leopold III av Anhalt-Dessau til hans hustru Luise von Brandenburg-Schwedt, derav navnet Luisium. 
Arkitekten Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff oppførte huset i klassisistisk stil. I første etasje finnes en festsal med relieffer malerier og mørkegrønne stukkmarmorsøyler.


== Parkanlegget ==

Parken er innrammet av tre demninger som beskyttelse mot oversvømmelser fra Elven. Innenfor området finnes skulpturer og byggverk, heriblant den nygotiske hagepaviljongen (slangehuset).


== Stutteriet ==
Vest for slottet ligger stutteriet bygget i nygotisk stil, oppført mellom 1779 og 1781. Anlegget som omfatter 160 dekar er laget i tysk hagestil, en stil som er avledet av engelsk hagestil, men i tillegg har innslag av gårdsdyr.


== Historie ==
Fyrst Leopold III døde i Luisium 9. august 1817, ti dager etter en rideulykke. Etter den tyske gjenforeningen ble hagen renovert og er blant høydepunktene i Dessau-Wörlitz kulturlandskap.


== Eksterne lenker ==
www.dessau.de
www.gartenreich.com
Virtuell rundgang | 360°-Panoramatur | Slott og hage Luisium
Spireaprydvikler

Spireaprydvikler (Celypha siderana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slektene Olethreutes og Phiaris. 


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 14-16 millimeter), tettbygd vikler. Forvingen er okergul med store svarte felter og runde, sølvfargede flekker. Bakvingen er brun.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne blader av spirea.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, vest og sør, og i det nordlige Asia. I Norge finnes den nord til det sørlige Nordland.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Celypha Hübner, 1825
spireaprydvikler, Celypha siderana (Treitschke, 1835)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) spireaprydvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) spireaprydvikler hos Artsdatabanken 
(sv) spireaprydvikler hos Dyntaxa 
(en) spireaprydvikler hos Fauna Europaea 
(en) spireaprydvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Celypha siderana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Songs From Hellbilly Heaven

Songs From Hellbilly Heaven er et samlealbum med The Respatexans, utgitt i 2010. Albumet lå fire uker på VG-lista og endte med 15.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«The Final Country Song»
«Woman in Rags»
«Who's Giving to Her»
«Beyond the Reach of Love» (Outtake from Almost Famous)
«Almost Famous»
«Hellbilly Heaven»
«The Kind Hand of Love»
«Fireworks»
«Hardship Volunteer»
«Something Broken»
«Eat a Peach For Duane»
«The Lady with the Fan»
«Chestnut Eyes»
«Hole In the Wall»
«Once In a While»
«This Train Is Gone»


=== CD 2 ===
«Blind Willie McTell»
«I Seek You» (ICQ)
«Shine On»
«Presence of the Lord»
«The Dam»
«Love Up For Loss» (Outtake from Shine On)
«Heart's On Empty» (Outtake from Shine On)
Serpentinprydvikler

Serpentinprydvikler (Celypha rivulana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slektene Olethreutes og Phiaris. 


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 15-19 millimeter), kontrastrikt tegnet vikler. Forvingen er brun med hvite bånd som har lysbrun kjerne. Vingens rotfelt er hvitt, litt innenfor midten er det et ganske bredt tverrbånd, i den ytre delen en omvendt "Y"-formet tegning. Vingespissen er okeraktig brun med noen korte, hvite streker. Vingefrynsene er hvite med to svarte flekker. Bakvingen er brunhvit med brun pudring i den ytre delen.


== Levevis ==
Arten lever på mange ulike planter, mellom sammenspundne blader.
De voksne sommerfuglene flyr i juli-august, gjerne i solskinn.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa og også i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland og også i Øst-Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Celypha Hübner, 1825
serpentinprydvikler, Celypha rivulana (Scopoli, 1763)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Celypha rivulana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) serpentinprydvikler i Encyclopedia of Life 
(en) serpentinprydvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) serpentinprydvikler hos Artsdatabanken 
(sv) serpentinprydvikler hos Dyntaxa 
(en) serpentinprydvikler hos Fauna Europaea 
(en) serpentinprydvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Celypha rivulana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Celypha rivulana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Hulepadder

Hulepadder eller hulesalamandere er en familie av salamandere med seks arter. Alle artene har gjeller som voksne og alle lever i vann. Lungene å ha begrenset funksjon, og mesteparten av repirasjonen skjer over huden.Til disse hører olmen, en hulepadde som hører til i de sydøstlige Europa, ved Adriaterhavet. Den er blind og holder til i mørke huleganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hulepadder – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hulepadder i Encyclopedia of Life 
(en) Hulepadder i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hulepadder hos Fauna Europaea 
(en) Hulepadder hos Fossilworks 
(en) Hulepadder hos ITIS 
(en) Hulepadder hos NCBI 
(en) Kategori:Proteidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Proteidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Moseprydvikler

Moseprydvikler (Celypha aurofasciana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slektene Olethreutes og Phiaris.  Den er en truet art i Norge.


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn 12-14 millimeter), gulbrun vikler. Forvingen er forholdsvis smal med et bredt, hvitt og gult tverrbånd i den indre delen, dessuten er det noen smale, sølvfargede streker. Bakvingen er forholdsvis smal og gråbrun.


== Levevis ==
Larven lever i et silkegalleri mellom mose, som de spiser. De voksne sommerfuglene flyr i juni-juli, mest om ettermiddagen og kvelden.


== Utbredelse ==
Den finnes i Vest- og Mellom-Europa, i det nordlige Asia. Arten er utbredt langs kysten vestover til Vest-Agder. Den blir vudert som Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2010.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Celypha Hübner, 1825
moseprydvikler, Celypha aurofasciana (Haworth, 1811)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Celypha aurofasciana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) moseprydvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) moseprydvikler hos Artsdatabanken 
(sv) moseprydvikler hos Dyntaxa 
(en) moseprydvikler hos Fauna Europaea 
(en) moseprydvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Celypha aurofasciana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Celypha aurofasciana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
I lusekoft og sixpence

I lusekoft og sixpence er et musikkalbum med Teddy Nelson, utgitt i 1981.


== Sporliste ==
«I lusekoft og sixpence»
«En fengselsfugl har ingen venn»
«Svenn Rasmussen»
«I et Jailhouse i vesten»
«Burning Eyes»
«Jeg reiste ut engang»
«Hallingdøl»
«Taske-Jenny»
«Minus 40 i Kautokeino»
«Dans i Seljord»
«Letter to Daddy»
«Du ser ham aldri igjen»


== Eksterne lenker ==
(en) I lusekoft og sixpence på Discogs
Wenche (svensk album)

Wenche er et svensk musikkalbum med Wenche Myhre, utgitt i 1969.


== Sporliste ==
«Vill aldrig mer bli kär igen»
«Kom september»
«Peter»
«Livet är en cirkus»
«Gartnerløkka»
«Slå upp din dörr»
«I pingstas»
«Jag vande mej så småningom»
«Ursäkta fröken»
«Caesar och Cleopatra»
«Nu far jag hem»
«Hej svejs, här kommer våren!»
Overberget fort

Overberget fort er et av tre fort ved Fredriksten festning i Halden. Overberget ligger ca. 400 meter sørøst for selve festningen, på en høyde kalt Risumberget nordvest for Risum ungdomsskole. Overberget er festningens høyeste punkt, 109 meter over havet.

Under den svenske beleiringen av Halden i 1660 satte de norske styrkene opp lette forskansninger på Overberget. Stillingen ble etter kort tid nedkjempet av svenske soldater.
I Gyldenløves planer for utbygging av Fredriksten inngikk også et lite, befestet anlegg på Overberget. Det ble bygget en liten skanse med tørrmurte voller. I 1690 ble det utarbeidet en ny betenkning om utbygging av festningen, der det poengteres at Overberget er et strategisk viktig anlegg som burde bygges ut. Dette munnet ut i konkrete planer om et skuddsikkert anlegg med tårn eller donjon. Anlegget sto ferdig i 1700, men som en åpen skanse med overdekkede stillinger for mannskapene. 
Under beleiringen i 1718 deltok Overberget i beskytningen av de svenske linjene. Fortet holdt stillingen gjennom beleiringen, men fikk store skader. Murene ble reparert i 1723, men i 1752 var de igjen forfalt, og det ble en ny runde med diskusjoner om Overbergets strategiske betydning. I 1775 ble murene reparert igjen, men diskusjonene fortsatte.
Under opptrappingen av forsvaret før unionsoppløsningen ble Overberget i 1899 utbygd med en stilling med en 12 cm Schneider-Canet tårnkanon. Etter Karlstadkonvensjonen måtte denne stillingen ødelegges sommeren 1906. Skytset ble etter hvert satt opp igjen ved Fossumstrøkets festning. I dag er Overberget fort base for Fredriksten artillerie Compagni af 1716.


== Litteratur ==
Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). Verneplan Fredriksten Festning (Norsk (bokmål)). Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus».  I Riksantikvaren. Halden : Festningen og byen (Norsk (bokmål)). Oslo: H. Aschehoug & Co. 


== Eksterne lenker ==
«Fredriksten festning». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sudharma

Sudharma er den eneste dagsavisen på sanskrit i India. Avisen utkom første gang den 14. juli 1970 og distribueres hovedsakelig via postverket. Avisen utgis i byen Mysore i den indiske delstaten Karnataka.
Polarprydvikler

Polarprydvikler (Phiaris heinrichana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten har tidligere vært plassert i slekten Olethreutes.  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 18-20 millimeter), forholdsvis slank vikler. Forvingen er gråbrun med to brede, snøhvite tverrbånd. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Arten lever i nordlig barskog (taiga). Larven er ukjent.


== Utbredelse ==
I Europa finnes den i det nordligste Fennoskandia og i nordvest-Russland. Den er også utbredt i de nordligste delene av Asia og Nord-Amerika. I Norge er den bare kjent fra Troms og Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Phiaris Hübner, 1825
polarprydvikler, Phiaris heinrichana (McDunnough, 1927)


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) polarprydvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) polarprydvikler hos Artsdatabanken 
(sv) polarprydvikler hos Dyntaxa 
(en) polarprydvikler hos Fauna Europaea 
(en) polarprydvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Phiaris heinrichana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Karen-Maria Bille

Karen-Maria Bille (født 1956) er en dansk dramaturg. Hun var kandidatstipendiat ved Institut for Dramaturgi i perioden 1987-1991 og dramaturg på Betty Nansen Teatret 1991-1996. Fra 1996 var hun dramaturg ved Malmö Dramatiske Teater. Siden 2001 har hun vært sjefsdramaturg ved Det Kongelige Teater. Hun har også vært redaktør av teatermagasinet Teater 1. 
Bille var medlem av kanonutvalget for scenekunst som utarbeidet Danmarks kulturkanon, publisert i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Karen-Maria Bille, fra Det Kongelige Teater (dansk)
Presentasjon, fra Billes nettsted (dansk)
Silas og den sorte hoppe

Silas og den sorte hoppe er en barnebok skrevet av den danske forfatteren Cecil Bødker. Boken er den første av i alt 14 bøker i serien om Silas og kom ut i 1967.I 1968 mottok Bødker Kulturministeriets forfatterpris for boken. I 2006 ble den innlemmet i Danmarks kulturkanons «barnekanon».


== Handling ==
Seriens univers er et ubestemmelig sted i verden og et uklart sted i tid, men antagelig et stykke tilbake i historien. Silas er en selvstendig gutt som i begynnelsen av romanen har stukket av fra klovne-troppen han og moren har reist sammen med. Silas stakk av fordi han var misfornøyd med måten et par andre medlemmer av troppen behandlet ham på. Han driver nedover en elv på en båt han fant, og driver i land ved siden av en hestehandler, som ser muligheten for billig arbeidskraft i Silas.
Imidlertid vinner Silas en svart hoppe fra ham i et veddemål, og Silas stikker av nok en gang - denne gangen fra den sinte hestehandleren. På sin videre reise får Silas problemer flere ganger, ikke minst fordi mange av de menneskene han møter forsøker å narre ham. Dette lykkes også for en bonde som hjelper Silas med å drikke seg full. Underveis møter han også den lamme gutten Ben-Godik, akkurat i det han igjen møter klovne-troppen med moren hans. Handlingen kulminerer i en auksjon over Silas sin hoppe.


== Referanser ==