jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svømming under Sommer-OL 1912 – 1500 meter fri herrer

Øvelsen 1500 meter fri herrer ved Sommer-OL 1912 fant sted mellom lørdag 6. og onsdag 10. juli i Djurgårdsbrunnsviken. Det var andre gangen øvelsen var på programmet siden den ble introdusert i 1908. 
Herbert Wetter og John Johnsen representerte Norge i øvelsen. Ingen av dem gikk videre fra de innledende forsøksheatene.
19 svømmere fra 11 nasjoner deltok.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Dette var de gjeldende verdens- og olympiske rekorder (i sekunder) før Sommer-OL 1912.

George Hodgson satte ny verdensrekord med 22.23,0 i kvlifiseringen og forbedret sin egen rekord i finalen til 22.00,0.


== Resultater ==


=== Kvartfinaler ===
De to beste fra hvert heat og den svømmeren ytterligere med best tid gikk videre. 


==== Kvartfinale 1 ====


==== Kvartfinale 2 ====


==== Kvartfinale 3 ====


==== Kvartfinale 4 ====


==== Kvartfinale 5 ====


=== Semifinaler ===
De to første i hver semifinale og den svømmeren ellers med den beste tiden gikk videre til finalen.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===


== Kilder ==
Bergvall, Erik (ed.) (1913).  Adams-Ray, Edward (trans.)., red. Offisiell rapport fra De olympiske leker i Stockholm 1912. Stockholm: Wahlström & Widstrand. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich». Besøkt 29. januar 2007.  Arkivert 16. februar 2009 hos Wayback Machine. (polsk)
Vagabonderne på Bakkegården

Vagabonderne på Bakkegården er en dansk familiefilm fra 1958 regissert av Alice O'Fredericks. Manus er basert på ei bok av Morten Korch.
Sangen «Er du dus med himlens fugle», fremført av Poul Reichhardt, ble i 2006 listet i Danmarks kulturkanon.


== Rollebesetning ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vagabonderne på Bakkegården på Internet Movie Database 
(sv) Vagabonderne på Bakkegården i Svensk Filmdatabas 
(da) Vagabonderne på Bakkegården i Danmark Nationale Filminstitut
De ukjente (TV-program)

De ukjente er et norsk underholdningsprogram som ble sendt på NRK i 2009, 2010 og i 2012. Programmet var inspirert av Hodejegerne som gikk på NRK fra 2002 til 2004. Programleder i 2009 og i 2010 var Stian Barsnes-Simonsen. I 2012 tok Nadia Hasnaoui over.
Premieren ble sendt 12. september 2009 og hadde i snitt 888 000 seere.


== Programmene ==
I hvert program skal fire kjendiser fordelt på to lag gjette yrkene til seks ukjente personer. Lagene får etter tur lov å teste en av de ukjente i det yrket de tror han eller hun har, og det laget som har flest ukjente på riktig yrke, vinner. Det tapende laget må vikariere en dag for en av de ukjente. Denne delen av programmet ble tatt bort i 3.sesong. Da ble også studioet renovert.


=== Sesong 1 (2009) ===
Det vinnende laget er markert i gull, yrket det tapende laget måtte være vikar i, er uthevet.


=== Sesong 2 (2010) ===
Det vinnende laget er markert i gull, yrket det tapende laget måtte være vikar i, er uthevet.


=== Sesong 3 (2012) ===
Det vinnende laget er markert i gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Jernnettene

Jernnettene (trolig av norrønt hjarn: «hardfrossen snø») betegner i Norge oftest tre netter i august der man kunne frykte frost som kunne skade avlingen, spesielt kornet. Begrepet er vanlig på Østlandet, i Trøndelag og på Helgeland. I motsetning til vanlig oppfatning er jernnettene ofte tidligere i syd enn i nord: på Østlandet gjerne 19., 20. og 29. august, mens i Trøndelag og Helgeland i siste del av august (24-29. august).  Et unntak på Østlandet er Solør, der jernnettene er 10-12. august (laurentiusnettene).
Begrepet er også kjent fra Sverige og Mellom-Europa og brukes her mer generelt om netter med fare for frost, gjerne 11-12. mai. I noen områder i Sverige, spesielt i Norrland, kan det også være dager i juni og juli. I enkelte oversatte hagebøker brukes begrepet også i Norge om nettene 12-14. mai. Etter jernnettene skal det komme verken snø eller frost, men dette er ikke en vanlig historisk betydning.


== Referanser ==
Liste over Angolas presidenter

Dette er en liste over Angolas presidenter. Tittelen President ble ikke tatt i bruk i Angola før i 1975, da landet fikk sin uavhengighet fra Portugal. Den siste generalguvernøren i Angola som portugisisk koloni var admiral Leonel Cardoso.


== Presidenter ==
      MPLA


== Referanser ==


== Se også ==
Angolas politiske system


== Eksterne lenker ==
Rulers.org – Angola
Skriveterapi

Skriveterapi er en form for uttrykksterapi som bruker det å skrive og behandle det skrevne ord som terapi. Å skrive ens følelser letter smerter og styrker immunforsvaret. Skriveterapi kan foregå individuelt eller i gruppe, og det kan gis i personlig samarbeid med en terapeut eller eksternt via e-post eller Internett.
Behandlingen gis vanligvis av en terapeut eller rådgiver. En omfattende fiksjon om prosessen er beskrevet i romanen Writing Therapy av Tim Atkinson. Veiledning på avstand er nyttig for dem som foretrekker å være personlig anonyme og ikke klar for å avsløre sine mest private tanker og bekymringer i en ansikt-til-ansikt-situasjon.
Som med de fleste former for terapi, er skriveterapi tilpasset og brukes til å jobbe med et bredt spekter av mentale sykdommer og nevroser, inkludert dødsfall, desertering og misbruk. Mange av disse tiltakene gjennomføres i klasser der klienter skrive på bestemte temaer som er valgt av sin terapeut eller rådgiver. Oppdrag kan omfatte skriftlig usendte brev til utvalgte personer, levende eller døde, etterfulgt av forestilt svar fra mottakeren eller deler av pasientens kropp, eller en dialog for å overvinne en flaske alkohol.
Den opprinnelige og fremdeles vanligste form for selvhjelp gjennom skriving er terapeutisk journalføring, der skribenten samler på tanker og følelser. Hensikten med slik systematisk loggføring er å stanse endeløse tanker som blokkerer normal konsentrasjonsevne.


== Referanser ==
Carin Jennings-Gabarra

Carin Jennings-Gabarra  (født 9. januar 1965) er en amerikansk tidligere fotballspiller.
Jennings ble født i New Jersey, men flyttet tidlig til Palo Verdes Estate i California. Som de fleste av sine landslagsspillere, var også Jennings erfaring med fotball begrenset til videregående skole og universitet, i hennes tilfelle University of California, Santa Barbara. Hun ble kort tid etter dette knyttet til det nystartede amerikanske landslaget, der hun markerte seg i større grad. Hun ble med USA til VM i Kina, der hun, Michelle Akers og April Heinrichs ble sett på som livsfarlige angrepsspillere. Jennigs leverte også i stor grad. Hun scoret to mål i den jevne kampen mot Sverige og tre i semifinalen mot Tyskland. Jennings ble dermed verdensmester og samtidig fikk hun «Gullballen» som turneringens beste spiller. Hun kom på delt tredjeplass med Linda Medalen i toppscorerlisten, som ble vunnet av Akers.
Året etter giftet hun seg med trener Jim Gabarra, og hun har siden opptrått som enten Carin Jennings, Carin Jennings-Gabarra eller Carin Gabarra. Hennes innsats i neste VM var ikke fullt så imponerende. Med null mål og utslått i semifinale av Norge, kan det ikke regnes blant Jennings' beste. I året etter vant hun OL på hjemmebane, men hun var innbytter i samtlige kamper, og kom enten ikke inn eller inn mot slutten i de fleste av dem. Etter å ha vunnet OL-gull, trakk Jenning seg fra fotball. Siden har hun vært fotballtrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carin Jennings-Gabarra – Olympedia 
(en) Carin Jennings-Gabarra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carin Jennings-Gabarra – FIFA 
(en) Carin Jennings-Gabarra – FIFA 
(en) Carin Jennings-Gabarra – WorldFootball.net 
(en) Carin Jennings-Gabarra – Soccerway 
(de) Carin Jennings-Gabarra – Soccerdonna 
(en) Carin Jennings-Gabarra – FBref
Catherine Cameron

Catherine Cameron (født 2. desember 1962 i Oslo) er en kunstfotograf fra Norge.


== Karriere ==
Cameron har arbeidet med fotografi som kunstnerisk uttrykk siden 1999. Hennes verk har vært utstilt i USA, Argentina, Kina, Russland, Polen, Frankrike, Italia, Litauen, Japan og Norge. Hun er representert i samlingene til Museum of Fine Arts (Houston) og Centro internazionale di fotografia Scavi Scaligeri i Verona, Italia. Private samlinger, som Joan Morgenstern og Chris Rauschenberg, har kjøpt hennes verk. Hun er medlem av Norske Billedkunstnere.
Før hun begynte med fotografi, arbeidet Cameron som sykepleier med kreftpasienter. Hun er nå bosatt i Skottland.


== Utvalg av solo-utstillinger ==
2004 Fotografiens Hus, Oslo, Norway
2007 LIPF 07, Lianzhou International Photo Festival, Kina (invitert)
2007 Galerie Plume, Paris, Frankrike
2008 Galerie Plume, Paris, Frankrike
2008 Shanghai Sculpture Space, Shanghai, Kina
2008 LODZ Foto Festiwal 08 Lodz, Polen (Grand Prix-juryert)
2009 Fotofestivalen i Risør, Norge (invitert)


== Noter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
Catherine Camerons hjemmeside
LensCulture
Gullklypa

Gullklypa er en pris som deles ut av Hold Norge Rent til en ildsjel (enkeltperson) eller organisasjon som har vist en ekstraordinær innsats for et ryddig lokalmiljø.
Den ble første gang utdelt i 2004. I begynnelsen gikk prisen til flere vinnere, men fra og med 2013 gikk prisen til en person eller organisasjon.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Regjeringen.no Statssekretæren deler ut Gullklypa 2005
Drammens Tidende, Gullklypa til Buxrud


== Eksterne lenker ==
Hold Norge rent
Kent Karlsson (fotballspiller)

Kent Karlsson (født 25. november 1945 i Arboga) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Karlsson startet og avsluttet spillerkarrieren i IFK Eskilstuna, men lyktes best i Åtvidabergs FF, hvor han var en av nøkkelspillerne og lagets kaptein i dets storhetstid.
Han fikk 38 kamper på Sveriges herrelandslag i fotball og spilte både i Fotball-VM 1974 og Fotball-VM 1978.
Karlsson har etter spillerkarrieren trent en rekke lag i Skandinavia;IK Brage (Sverige), Bryne Fotballklubb (Norge), IFK Norrköping (Sverige), Kongsvinger IL (Norge), Lyngby BK (Danmark), Örebro SK (Sverige), IK Sleipner (Sverige), FC København (Danmark), Assyriska FF (Sverige), Västerås SK (Sverige), Åtvidabergs FF (Sverige) og Smedby AIS (Sverige).


== Meritter ==


=== Spiller ===
Allsvenskan: 1972 og 1973
Svenska Cupen : 1970 og 1971
Guldbollen: 1975


=== Trener ===
Allsvenskan med IFK Norrköping 1989
Superligaen med Lyngby BK 1992


== Eksterne lenker ==
(en) Kent Karlsson – FIFA 
(en) Kent Karlsson – Transfermarkt 
(en) Kent Karlsson – national-football-teams.com 
(en) Kent Karlsson – WorldFootball.net 
(en) Kent Karlsson – FootballDatabase.eu 
(en) Kent Karlsson – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
Alf Monrad Knudsen

Alf Monrad Knudsen (født 14. juli 1923, død 17. desember 2016) var konsentrasjonsleirfange under andre verdenskrig og har etter krigen drevet opplysningsarbeid for ungdom knyttet til dette. Han har gjennomført 105 turer med Aktive Fredsreiser og Hvite busser til Auschwitz. Monrad Knudsen døde den 17. desember 2016 i en alder av 93 år.


== Andre verdenskrig ==
I løpet av krigen var han i Sachsenhausen, Auschwitz, Birkenau, Buchenwald og Majdanek. I 1941 ble han tatt av SS-offiserer i Halden under et forsøk på å rømme til Sverige. Han ble sendt til Møllergata i Oslo, hvor tyskerne hadde et fengsel, og han ble deretter transportert til Tyskland med DS «Donau».
Han ble satt fri etter hjelp fra norske studenter som jobbet i Buchenwald, og ble til slutt reddet av grev Folke Bernadottes hvite busser og ble transportert til Malmö.


== Hvite busser til Auschwitz ==
Hans første tur med Hvite busser til Auschwitz gikk med Jeløy Folkehøyskole i januar 1995, da det var 50-årsmarkering ved leiren Auschwitz.
Biografien om Alf Monrad Knudsen Fanget ble gitt ut på Gyldendal forlag. Forfatter av denne boken er Øystein Franck-Nielsen


== Utmerkelser ==
Den 26. mai 2014 mottok Knudsen Kongens fortjenstmedalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Alf M. Knudsen lokalhistoriewiki
Svømming under Sommer-OL 1912 – 100 meter ryggsvømming herrer

Øvelsen 100 meter ryggsvømming herrer ved Sommer-OL 1912 fant sted mellom tirsdag 9. og lørdag 13. juli i Djurgårdsbrunnsviken. Det var andre gangen øvelsen var på programmet siden den ble introdusert i 1908. I 1904 var distansen 100 yard.
Harry Svendsen og John Johnsen representerte Norge i øvelsen. Ingen av dem gikk videre fra de innledende forsøksheatene.
18 svømmere fra 7 nasjoner deltok.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Dette var de gjeldende verdens- og olympiske rekorder før Sommer-OL 1912.

Den olympiske rekorden ble slått de det aller første heatet. Harry Hebners 1.21,0 i det første heatet stod inntil Hebner svømte igjen. I den første semifinalen forbedret han sin egen nye rekord til 1.20,8. Han klarte ikke å slå den tiden i finalen, men vant allikevel med over ett sekund foran andremannen.


== Resultater ==


=== Kvartfinaler ===
De to første i hvert heat sammen med den svømmeren som ellers var raskest gikk videre.  


==== Kvartfinale 1 ====


==== Kvartfinale 2 ====


==== Kvartfinale 3 ====


==== Kvartfinale 4 ====


==== Kvartfinale 5 ====


=== Semifinaler ===
De to første i hvert heat i tillegg til den som ellers svømte raskest gikk videre til finalen.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===


== Kilder ==
Bergvall, Erik (ed.) (1913).  Adams-Ray, Edward (trans.)., red. Offisiell rapport fra De olympiske leker i Stockholm 1912. Stockholm: Wahlström & Widstrand. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich». Besøkt 29. januar 2007.  Arkivert 16. februar 2009 hos Wayback Machine. (polsk)
Frederick av Storbritannia

Frederick av Wales (Frederick William; født 13. mai 1750, død 29. desember 1765) var et medlem av den britiske kongefamilien. Han var barnebarn av kong Georg II av Storbritannia og yngste bror til kong Georg III av Storbritannia.


== Liv ==
Prins Frederick blei født den 13. mai 1750, i Leicester House i Westminster i London. Hans far var Fredrik Vilhelm, fyrsten av Wales, eldste sønn av Georg II og Caroline av Ansbach. Hans mor var fyrstinnen av Wales (født Augusta av Sachsen-Gotha).
Prins Frederick blei døpt fire dager etter sin fødsel på samme eiendom, av biskopen av Oxford, Thomas Secker. Hans faddere var broren, prins Georg, hans onkel på morssida, prins Wilhelm av Sachsen-Gotha-Altenburg og hans søster prinsesse Augusta.
Den unge prinsen døde 29. desember 1765 i Leicester House.


== Ettermæle ==
Landsbyen Prince Frederick i Maryland, sies å være oppkalt etter prinsen.
Fort Frederick i Kingston i Ontario, et fort bestående av jordvoller med en steinmur i nord, er oppkalt etter ham. På eiendommen finner man også Martello Towers som huser Royal Military College av Canada-museet.
Fort Frederica, og byen Frederica like ved, på St. Simons Island i Georgia, er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Elisabeth Meyer

Johanne Elisabeth Meyer (født 15. november 1899, død 1968) var en norsk fotograf og journalist. Meyer er mest kjent for sitt fotojournalistiske arbeid under sine reiser gjennom Iran og India på 1920- og 1930-tallet. Hennes arbeider inkluderer noen av de første bildene av Mahatma Gandhi. Hun reiste på egen hånd rundt i Iran (Persia) omkring 1929, og kan ha vært den første vestlige kvinnen som besøkte Iran på denne måten. Det var på den tiden totalforbud mot fotografering i Iran, hun ble arrestert flere ganger men slapp unna med advarsler. I Tyrkia og Irak fikk hun møte landets øverste ledere, og besøkte blant annet Kemal Atatürk og fikk se hans private soverom trukket i rosa silke. 
I Irak intervjuet hun kong Faisal i «hans palé litt utenfor Bagdad». Meyer besøkte også Syria, Mexico og Alaska. I India fikk hun i 1933 hjelp av den unge Indira Nehru til å møte den fengslede Mahatma Gandhi, og Meyer skildret møtet slik: «Enhver annen ville sett latterlig ut i det kostymet, men overfor Gandhi forstummer alt som heter kritikk. Jeg har aldri vært begeistret for ham, men - jeg er totalt omvendt. Han er et av de mest sympatiske mennesker jeg har truffet, han er virkelig en stor mann.»Meyer var født Tønsberg i en velstående familie. Faren hennes ga henne et Kodak foldekamera som hun kunne ha med på sine reiser, og det ser ut til å ha blitt starten på hennes profesjonelle karriere. Hun ble medlem av Oslo kameraklubb i 1932, og reiste siden til Berlin i 1937 for studere fotografi ved Reimann School. Her var hun elev av Walter Peterhans og Otto Croy. Hun arbeidet som assistent for Joszef Pécsi i Budapest før hun vendte tilbake til Norge, hvor hun oppholdt seg under krigen. Meyer leverte stoff blant annet til National Geographic Magazine, Aftenposten og A-magasinet.Meyer er begravet ved Tønsberg gamle kirkegård. 


== Bibliografi ==
De små og store dyra våre i bilder og tekst 1949
En kvinnes ferd gjennem India 1933
En kvinnes ferd til Persia 1930 (Svensk utg. 1932)


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Elisabeth Meyer : rapporter fra verden 1920-1950. Preus Museum, 2013. ISBN 978-82-7547-668-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Preus Museum
Biografi på Svart Hvitt, NMU-Fotosekretariatet i samarbeid med Norsk Fotohistorisk Forening (Via Archive.org)
Fotoskatter fra Elisabeth Meyer på NRK.no
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Elisabeth Meyer
(no) Elisabeth Meyer i Fotografregisteret.
Erik Bøgh

Erik Nicolai Bøgh (1822–1899) var en dansk dikter og komponist. 


== Familie og oppvekst ==
Han var sønn av en skolelærer Hans Henrik Bøgh og hans hustru Marie Dorothea, f. Miller, og bror av maleren Carl Bøgh (1827–1893). Han vokste opp i et kulturinteressert småborgerlig københavnerhjem, særlig var teaterinteressen stor. 


== Fra lærer til skuespiller og poet ==
I 1841 tok Bøgh lærereksamen på Jonstrup seminarium og jobbet deretter i noen år som lærer, blant annet i Fuglebjerg, der han også var kirkesanger. Etter en rekke uenigheter med sin overordnede, sognepresten, ble han ganske frustrert og avreagerte med å skrive poesi. I september 1844 forlot han sin stilling og dro på turné i Sverige med det Miller-Olsenske teaterselskab. Selskapet ble snart oppløst, og i en periode forsørget han seg ved å tegne portretter. I 1848 var han kommet til Värmland, og ble nysgjerrig på Norge. 


== Opphold i Norge ==
Bøgh dro til Christiania, der han leste i avisen at en norsk vaudeville-forestilling med tittelen Salonen eller Intrigen i Kræmmerhuset hadde gjort stor lykke. Selv syntes han det var et ”ret tarvelig Dilletantearbejde” og han fikk mot til å prøve sine forfatterevner. I løpet av høsten fikk han oppført to vaudeville-stykker på Christiania Theater: Ægtemandens Representant og revyen Nytaarsfarcen. Bøgh fikk straks stilling som anmelder i Christianiaposten.
I 1850 ble han gift med den norske Andrea Schøyen i Grue kirke.Hun var datter av kaptein Aslak Ludvig Schøyen til Schøyengaard.
Bøgh fikk oppsatt enda et par vaudeviller i Christiania, men den nasjonale opinion i Norge var sterkt i mot danske skuespillere og danske stykker på teateret, og han fant det best å dra tilbake til København. Hans Nytaarsfarcen var den første inspirasjon til en norsk revytradisjon. Sangen En Time for sent er en av visene fra Nytaarsfarcen; den ble senere kjent og sunget i den grad at den etter hvert ble oppfattet som folkevise.


== Tilbake i Danmark ==
I København startet Erik Bøgh å livnære seg som journalist, men snart tok arbeidet ved teateret hele hans arbeidskraft. Med sikkert dramatisk håndlag skrev han en rekke populære syngespill. Mange av sangene ble sunget i årevis etterpå. 
Etter en serie av lengre tvister med styret gikk han av som direktør for Casino i 1860, umiddelbart etter at han hadde hatt stor suksess med stykket Grevinnen og hennes fetter, som var en lett forkledd, ond satire om grevinne Danner. Særlig linjen «Jeg hater det, som steg fra dypet. dekket med en forakt» var et spark mot grevinnen.
Erik Bøgh skrev også en rekke humoristiske romaner og fortellinger.
Han er gravlagt på Garnisonskirkegården.


== Referanser ==


== Kilder ==
Uffe Andreasen (Paul Læssøe Müller) artikkel i Dansk biografisk Lexicon
Annie Foss, Erik Bøgh og københavnerliv paa hans tid. København [1920]


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Bøgh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Erik Bøgh på Internet Movie Database 
(no) Erik Bøgh hos Sceneweb 
(da) Biografi i Dansk biografisk Lexicon, 1.udgave 1887-1905
Åke Johansson

Åke «Bajdoff» Johansson, (født 19. mars 1928 i Norrköping, død 21. desember 2014 samme sted) var en svensk fotballspiller.
Johansson spilte hele sin karriere i IFK Norrköping og innehar klubbrekorden med 321 kamper i Allsvenskan. Han spilte i tillegg 53 landskamper for Sveriges herrelandslag i fotball i perioden 1955-1965.
Han spilte også en kamp på det svenske landslaget i ishockey.


== Meritter ==
Allsvenskan: Seriemester i 1952, 1956, 1957, 1960, 1962, 1963. 13 medaljer i alt.
Guldbollen : 1957
VM i fotball 1958: Sølv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Åke Johansson – FIFA 
(en) Åke Johansson – Transfermarkt 
(en) Åke Johansson – national-football-teams.com 
(en) Åke Johansson – WorldFootball.net 
(en) Åke Johansson – FBref 
(en) Åke Johansson – Eliteprospects.com 
Mer om Åke Johansson – av Tomas Junglander(svensk)
Aftonbladet om Guldbollen 1957
Det internasjonale skogåret

Det internasjonale skogåret 2011 er opprettet av FN for å øke bevisstheten rundt viktigheten av bærekraftig forvaltning av skog, skogsvern og skogutvikling som en ressurs for dagens og fremtidens generasjoner.


== Bakgrunn ==
Verdens skoger spiller en helt sentral rolle for at vi skal oppnå en bærekraftig utvikling globalt. Ifølge tall fra Verdensbanken, er 1,6 milliarder mennesker avhengige av skogen i sine livsopphold. Skogindustri er en viktig kilde til økonomiske vekst og sysselsetting, og årlig omsettes skogprodukter internasjonalt for om lag 1 620 milliarder norske kroner.
Ifølge FNs organisasjon for ernæring og landbruk går hele 130 000 km² skog tapt hvert eneste år som følge av avskoging. Omgjøring av skogen til dyrket mark, ikke-bærekraftig tømmerhogst og forvaltningspraksiser, samt stadig økende menneskelig bosetting er blant de vanligste årsakene til de store skogtapene.
Verdensbankens tall viser at skogene totalt er habitat for to-tredjedeler av samtlige arter som finnes i verden, og av avskoging av tropisk regnskog alene betyr at regnskogens artsmangfold vil reduseres med hele 100 arter hver eneste dag.


== Eksterne lenker ==
(en) International Year of Forests – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bård Nylund

Bård Nylund (født 23. februar 1981) er en norsk politiker.
Han har vært kommunestyrerepresentant for Arbeiderpartiet i Gjerstad kommune fra 1999-2007 og igjen fra 2015. I perioden 2003-2007 var han fast møtende vararepresentant i Aust-Agder fylkesting, og ble valgt inn som fast representant i 2015. Nylund ledet Homonettverket, Arbeiderpartiets nettverk for lesbiske og homofile, i perioden 2004–05.
Fra 1. januar 2011 til 1. november 2015 var han leder av Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner. I 2012 ble han av nettstedet Gaysir kåret til Norges nest mektigste homofile mann.I 2009–11 var han studentleder og forbundsstyremedlem i Norsk Sykepleierforbund. Han avbrøt sykepleierstudiet da han ble LLH-leder og har senere vært kritisk til lønns- og arbeidsforholdene for sykepleiere i Norge.Han ble i 2017 ansatt som leder for organisasjonsavdelingen i Landsorganisasjonen i Norge hvor han har jobbet siden 2015.
Nylund mottok, sammen med Anette Trettebergstuen, Sørlandets litteraturpris 2018 i kategori sakprosa for boka Homo.


== Referanser ==