jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dormakaba

dormakaba Holding AG er et globalt sikkerhetskonsern med base i Rümlang i Sveits, og som sysselsetter rundt 16 000 ansatte som ytrer service i flere enn 130 land. Selskapet er børsnotert i Sveits. Selskapet ble til etter at Kaba-gruppen og Dorma fusjonerte i september 2015.


== Historie ==
Selskapet ble grunnlagt i 1862 i Zürich av Franz Bauer som et låsesmed-utsalg og fabrikk for kasseapparater. Firmaet ble solgt i 1915 til Leo Bodmer, som omdøpte selskapet til Bauer AG. I 1934 utviklet Fritz Schori den første låsesylinderen med reversibel nøkkel. Bauer AG tok patent på oppfinnelsen, og oppkalte låsen etter firmaets grunnlegger Franz Bauer, på tysk kjent som Kassenbauer (produsent av kassaapparater) – forkortet "Kaba". 
Gradvis utvidet selskapet sin portefølje og etablerte seg i hele Europa. I 1995 ble Bauer Holding AG omdøpt Kaba Holding AG og selskapets aksjer ble notert på Zürich-børsen. 
Ved overtagelsen av Unican Security Systems Ltd (Montreal) i 2001, fikk Kaba fotfeste i Nord-Amerika og Silca, Ilco og Kaba Mas ble nye merkevarer som en del av sammenslåingen 
I 2006 kjøpte selskapet Wah Yuet Group i Kina, det amerikanske selskapet Computerized Security Systems (CSS) med merkenavnene Saflok og La Gard, og det nederlandske selskapet H. Cillekens Zn. B.V. I tillegg ble det inngått samarbeidsavtaler med indiske Minda Group. 
I 2011 kjøpte Kaba det norske selskapet Møller Undall.


== Satsingsområder ==
Kaba produserer komponenter og systemer for sikring av områder og bygninger, samt administrering og sporing av adgang for personell. Selskapet har fire divisjoner fordelt på adgangskontrollsystemer, nøkkelsystemer, industrielle låser og dørautomatikk. De viktigste produktene er:

Låser
Nøkler
Dørautomatikk 
Industrielle dører
Adgangskontrollsystemer
Personellkontroll/timeregistrering
Safer og annen oppbevaring
Fysisk sikring
Dører for perronger/plattformer
Biometri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kaba Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fattiggutten

«Fattiggutten» (som også er kjent under tittelen «Den fremmede fugl») er en skillingsvise med tekst av den svenske dikteren Carl Johan Snoilsky.  Melodien er eldre enn teksten. Snoilsky (1841–1903) var av adelig slekt, men han skrev likevel mye om fattigfolk. Denne sangen omhandler Svartedauen, eller «Den store mannedauen» som den ble kalt i sin tid.
Nordahl Rolfsen (1848–1928) oversatte skillingsvisa om «Fattiggutten» til norsk.
«Fattiggutten» er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 3 med Helge Borglund.


== Teksten ==
Fattiggutten stakkar lå på trappens steningen venn i verden, bare sorg og mén,og hvor varmt de vakre, brune øyne bad,ingen, ingen rørtes i den store stad.
Alle kirkeklokker dypt og dempet klang,der var sol og silke, orgelbrus og sang.Kjøpmannsbyen blomstrer, handelen har hellderfor er det bygget just et nytt kapell.
Stadens styresmenn i rødt fra topp til tå,bispen med sin stav og bispeluen på,svennene som svinste i de smale sko,kvinnene som strålte bak sitt slør og lo.
Endeløst var toget, aldri er de talt,inn i kirken dro de, der var høyt og svalt.Fattiggutten liker seg på trappen best,hva har han å gjøre i de rikes fest.
Men fra himlens skyer sank en liten fugl,sank som om den søkte her hos gutten skjul.Lot seg villig ta, den var så trett og varmgjemte seg så gjerne her ved guttens barm.
Svale, du kan saktens være glad i hu,med din rappe vinge skyen kløver du,i de vakre lande, der hvor du var sist,er der ingen tårer, ingen nød og brist
Hvorfor dro du her i fattigdommen ned?Å, vend om, jeg ber deg, fly og ta meg med,gjennom himlens skyer, over havets vei,til de grønne palmer vil jeg følge deg.
Inn i barmens filler ømt han fuglen tok,vingen snart var uthvilt, atter bort den dro.Menigheten jublet, orglets toner steg,gutten sank tilbake, han var kold og blek.
Neste sol rant opp, fra tusen lepper lød:«Pesten er i Florens, fly den sorte død!».Sorte død, hvis ofre er som havets sand,kom på svalevinger fra Egyptens land.
Advokatfirmaet Grette

Advokatfirmaet Grette AS er et norsk forretningsadvokatfirma. Firmaet har kontorer på Tjuvholmen i Oslo. Firmaet har per 2022 over 100 advokater hvorav syv har møterett for Høyesterett.


== Anerkjennelser ==
Firmaet har gjennom en årrekke mottatt internasjonale utmerkelser for sitt arbeid og er rangert i Legal 500, Chambers & Partners, IFLR 1000 og IAM. 


== Partnere ==
Grette har per 2022 over 100 advokater, hvorav 27 er partnere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Advokatfirmaet Grette AS
Nordisk Tidende

Nordisk Tidende var en norskspråklig avis i USA, grunnlagt i 1891 og lagt ned i 1983.Avisen ble grunnlagt av Emil Nilsen, en innvandrer som kom til USA i 1887 for å søke lykken. Som tidligere boktrykker og med et åpent sinn og sans for avisdrift var det naturlig at han startet en avis for nordmenn i sitt nye hjemland. Han så at det var et behov for nordmenn i New York-området med nyheter fra «Gamlelandet» skrevet på norsk og slik ble Nordisk Tidende startet. Første utgave kom ut 3. januar 1891.
For å fange lesernes interesse fylte han avisen med stoff som rykter, skandaler og mordhistorer som var populært stoff på den tiden. Hans etterfølgere innførte en høyere standard og mer profesjonell jounalistikk, og avisen utviklet seg til en respektert publikasjon som kunne tilby sine lesere kulturelt stoff og nyheter fra to kontinenter.
I 1930 var det i Brooklyn 63 000 innbyggere som kunne skilte med norsk avstamning. Avisen ble hovedkilden til disse for nyheter fra Norge, men det var først under andre verdenskrig at leserne oppdaget hvor viktig denne nyhetskilden hadde blitt.
Nordisk Tidende var den eneste frie norske avis som ble utgitt under krigen og den eneste usensurerte med de siste nyheter fra det okkuperte Norge. Blant avisens skribenter var nobelprisvinneren Sigrid Undset.
Etter som tiden gikk og første og annen generasjons nordmenn ble borte blant leserne ble det mindre behov for en norskspråklig avis. Avisen skiftet i 1991 navn til Norway Times og ble en engelskspråklig ukeavis.
Nordisk Tidende hadde flere redaktører gjennom årene, men med mest markante må sies å ha vært Carl Søyland som kom til avisen i 1930 og var dets redaktør fra 1940 til 1963.
Norway Times ble i 2007 slått sammen med avisen Western Viking. Den nye avisen fikk navnet Norwegian American Weekly. Den har ifølge hjemmesiden www.norwegianamerican.com i 2016 over 20 000 lesere i Nord-Amerika og Norge, med abonnenter i alle amerikanske delstater, Canada, Norge, Mexico, Sverige og Nederland. Avisen kommer med 26 nummer i året, hver annen fredag, og bringer aktuelt stoff om det norsk-amerikanske samfunnet og om Norge på engelsk til norsk-amerikanere, eller amerikanere med norske aner. Sjefredaktør siden januar 2014 er Emily C. Skaftun.


== Litteratur ==
Roedder, Karsten: Av en utvandreravis' saga : Nordisk Tidende i New York gjennom 75 år. 2 bind. New York, 1966, 1968. Digitalutgave av bind 1 og digitalutgave av bind 2, tilgjengelige på Nasjonalbibliotekets nettsider (besøkt 5. desember 2017)
Søyland, Carl: Skrift i sand : bruddstykker av utvandrer-sagaen Gyldendal, 1954
Thor Gotaas & Roger Kvarsvik: "Ørkenen Sur : den norske uteliggerkolonien i Brooklyn". Oslo 2010


== Referanser ==
Mellom granskog og li

«Mellom granskog og li» er en meget gammel skillingsvise, som er kjent over hele Norge. Det sies at den skal komme opprinnelig fra Kongsvinger-distriktet. Ifølge Per Johan Skjærstad i boken «Frem fra glemselen» er et skillingstrykk datert 1838. Enkelte ganger kalles den også for «Mellom skogås og li». Den finnes på en rekke plateinnspillinger i Norge, både med tekst og instrumental. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 3 med Helge Borglund


== Teksten ==
Mellom granskog og li, mellom furu og sti, der sang jeg min barndom så gladjeg var munter i sinn, hadde roser på kinn, der alene i skogen jeg satt.
Jeg hørte elvenes sus jeg hørte lokkende lur, den var blandet med bjeller og klang.Og da våknet min lyst i mitt barnslige bryst, skogen gjenlød av toner og sang.
Ja, jeg husker det godt, det var blant pikenes flokk, de mørkeblå øyne jeg så.Og da fikk jeg slik lyst i mitt barnslige bryst, til den yndige piken at få.
Ja, jeg husker det vel det var en måneskinnskveld, med armen omkring hennes liv,at jeg troligen ba, og hun svarte meg: «Ja, jeg er din ja, til all evig tid».
Vinteren gikk hen og min barndom med den, man kalte meg ei lengre ett barn.Jeg tok avskjed med mor, med min søster og bror, og dro ut på det brusende hav.
Flere år er gått hen da jeg var hjemme igjen, og jeg skuet den hjemlige strand,jeg var vokset så stor da jeg hilste på mor, at hun neppe gjenkjente sitt barn.
Skjønt hun troskap meg svor, ja så svek hun meg dog, min unge, min yndige brud.Jeg vil søke min grav på det brusende hav, for der slukkes all kjærlighet ut.
Taterjenta

«Taterjenta» er en skillingsvise fra 1840, og har sin opprinnelse fra Romedal i Hedmark. Teksten i visa handler om en jente som var uønsket av familien sin, hvorpå de la henne fra seg ute et sted. Hun ble funnet og oppfostret av tatrene, og visen forteller hvor vondt hun hadde det opp igjennom livet. Andre kjente taterviser er «Tatervise ved bålet» og «Fant-Sonja». Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 3 med Rita Engebretsen


== Teksten ==
Jeg er ei taterjente foruten taterblodjeg går omkring og vasser i gamle klær og sko,jeg selger visper, tvarer og slever lagd av tre,og tårene de triller hver gang jeg må avsted.
Ja, jeg ble ofte jaget og kastet på med stenog far min huff han griner fordi jeg er for sen.Ja, jeg har aldri hatt det, men kaller hun for mor,for så en dag jeg reiste, så sa min eldste bror.
Du kjær, kjære Kaisa skal ikke være her,i nærhet av en storby din slekt og mamma er.Det var en sommeraften vi fant deg på et sted,du var nok hjemløs kjære, og så tok vi deg med.
Ja, jeg var uvelkommen til denne svarte jord,men jeg skal nok reise dit hen da jeg blir stor.Dit hen hvor ingen slår meg og håner meg og ler,dit hen hvor ingen kaller meg for Taterjenta mer.


== Kilder ==
«Viser på Vandring» av Per Johan Skjærstad, Aschoug 1978
Bakgrunnstoff til platen Frem fra Glemselen kap. 3, ved Per Johan Skjærstad, Talent 1976
Langt der ute

«Langt der ute» er en gammel sjømannsang som kommer fra Stavanger. Blant sjøfolk var dette en av de mest populære sjømannsvisene som har vært laget. Visa omhandler yngste mann ombord som er oppe i masten for å klare seilet, men som faller ned og slår seg ihjel. Melodien til denne skillingsvisa er den gamle russiske melodien «Stenka Rasin» som har vært brukt til en rekke melodier, også poptekster som blant annet Boney Ms «The Carnival Is Over». Visa er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 3 med Helge Borglund


== Teksten ==
Langt der ut på mørkblå bølger, skute går sin vandte gang,alt går stille i dens følge, høres ingen munter sang.
Ombord er alt så tyst og stille, ingen sang og latter lød,kanskje tårene fikk trille, yngste jungmann han var død.
Hjemme i den lune hytte sitter nu hans gamle mor,ingen tårestrøm kan nytte i kapteinens brev det sto.
Ingen kan for livet svare, Deres sønn har evig fred,han var oppe for å klare seilet,men så falt han ned.
Ingen blomster, ingen tårer felles på en sjømanns gravsimpel seilduk ble hans båre som ble senket dypt i hav.
Langt der ut på mørkblå bølger, hvor han kjempet hvor han stred,skutens jungmann stille sover, havet ble hans hvilested.


== Litteratur ==
Skjærstad, Per Johan (2007): Frem fra Glemselen – hele historien, Trysilforlaget
Prøysen, Elin (2007): Sangene i våre hjerter, Damm
Joe Simpson

Joe Simpson (født 13. august 1960) er engelsk fjellklatrer og forfatter som blant annet har skrevet Touching the Void (1988) som omhandler Simpson og hans to kameraters tur til toppen av Siula Grande i Andesfjellene i Peru. Denne boka ble filmatisert i 2003.


== Bibliografi ==
Sakprosa
Touching the Void (1988)
This Game of Ghosts (1993)
Storms of Silence (1996)
Dark Shadows Falling (1997)
The Beckoning Silence (2002)Skjønnlitterært
The Water People (1992)
The Sound of Gravity (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Simpson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joe Simpson på Internet Movie Database 
(en) Joe Simpson hos The Movie Database 
(en) Joe Simpson på Twitter 
(en) Joe Simpsons offisielle nettsted
(en) «Joe Simpson: My journey back into the void» Arkivert 22. desember 2007 hos Wayback Machine.. London: The Daily Telegraph. 22. oktober 2007
Morten Velde

Morten Kolstø Velde (født 19. desember 1984 i Haugesund) er en norsk friidrettsutøver. Velde løper for klubben Haugesund Idrettslag. Trener er Erling Askeland.


== Personlige rekorder mellomdistanseløp ==


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Internasjonale mesterskap ==
Velde deltok på 1500 meter under EM i friidrett 2010 i Barcelona, men nådde ikke finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Velde – World Athletics 
(en) Morten Velde – Diamond League 
– Personlig hjemmeside
Votedalen

Votedalen eller Våtedalen er et dalføre fra Klakegg i Sunnfjord i sør til Byrkjelo i Gloppen i nord.
Dalen er en U-dal, dannet av isbreer under tidligere istider. Votedalselva renner gjennom dalen fra sør til nord, og munner ut i Bergheimsvatnet ved Byrkjelo. Videre renner Breimselva gjennom bygda Breim til Breimsvatnet mot vest. Elva har et godt fiske for ørret. Europavei 39 ligger langs elva gjennom hele dalen. Kjøreveien gjennom Votedalen var ferdig i 1889 og erstattet da ruten over Breimsvatnet som hovedvei mellom Nordfjord og Sunnfjord. Klakegg danner vannskille mot Paulselva som renner ut i Breimsvatnet. Ved Klakegg går Stardalselva (som tar i mot smeltevann fra Jostedalsbreen) over i Votedalselva. Sanden i dalbunnen av Votedalen skriver seg fra isbreens sliping av fjellet på opp mot 1 millimeter årlig.I den sørlige delen av dalen er den ubebodd, og bratte fjell omkranser dalen nordover, der landemerket Eggjenibba ved Byrkjelo er det mest kjente. Nærmere Byrkjelo ligger en del gårder på østsiden av dalen, med Sandal, Egge og Gåsemyr som de største. Geitedrift er vanlig her, mens gården Gåsemyr også har campinghytter til leie. Lengst mot nord ved Bergheimsvatnet, ligger gården Hjelle på vestsiden av dalen og gården Bergheim ved dalens slutt.
Den smale delen av Votedalen har ikke bosetning og brukes som seter av gårdene nærmere Byrkjelo. Navn kan komme av at elven ofte gikk over sine bredder i perioder med mye smeltevann i Stardalselva. Dalen har også vært kalt Løddedal fordi har vært brukt til seter og utslått.


== Referanser ==
Eggjenibba

Eggjenibba (også skrevet Eggenibba og Eggenipa) er et fjell ved Byrkjelo i Gloppen kommune i Vestland, med en topphøyde på 1 338 moh. Toppen er et markant landemerke i bygda, og danner inngangsporten til Votedalen fra nord. 
Eggenipa Opp er et motbakkeløp med toppen av Eggenipa som mål.


== Referanser ==
Nutbush City Limits (sang)

«Nutbush City Limits» er en sang skrevet av Tina Turner som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ike & Tina Turner i 1973. Singelen kom på 1.-plass i Østerrike, 2.-plass i Tyskland og Sveits, 4.-plass i Storbritannia, 5.-plass i Italia, 9.-plass i Sør-Afrika, 11.-plass på R&B-lista, 18.-plass i Irland og 22.-plass på Pop-lista. Sangen ble også gitt ut på albumet Nutbush City Limits senere samme år.


== 1988 ==
Tina Turner spilte inn en liveversjon og ga den på ut albumet Tina Live in Europe i 1988. Sangen ble også gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 45.-plass i Tyskland. Musikkvideoen ble regissert av C. Alberto Sion.


== 1991 ==

I 1991 spilte hun inn sangen igjen i studio og ga den ut på singel. Singelen kom på 9.-plass i Storbritannia, 11.-plass i Italia og Nederland, 12.-plass i Irland og Sveits, 16.-plass i Australia, 25.-plass i Tyskland og Østerrike og 26.-plass i New Zealand. Innspillingen fra 1991 ble senere samme år gitt ut på albumet Simply the Best. Musikkvideoen ble regissert av Michael Bay og Chris Cowey.


== Coverversjoner ==
Earl Thomas & the Kings of Rhythm på albumet Live At Biscuits & Blues i 2012.
Beth Hart & Joe Bonamassa på albumet Seesaw i 2013.
Udo Dirkschneider på albumet My Way (2022).
Bonnie Tyler
Bob Seger and The Silver Bullet Band
Brian Johnson
Alvin Lee og Steve Gould
Precious Wilson og La Mama
Sam Brown
Bloodloss
Boom Operators
Martin Barre
Girl
Nashville Pussy
Melinda Doolittle
Pearl Aday
Black Diamond Heavies
Nicki Gillis
Naya Rivera
Doro
Beth Morris
Phil Campbell's All Starr Band
Eni Jurišić


== Referanser ==
Daniel Danielsen Grønnestad

Daniel Danielsen Grønnestad (født 8. august 1879 i Bokn, død 15. april 1912) var en norsk musiker og kirketjener. Han var også én av de norske passasjerene som reiste med RMS «Titanic» på dets jomfruferd.
Grønnestad vokste opp i en bondefamilie og var sønn av Daniel Grønnestad og Helene Holgersdatter Grønnestad. Han jobbet som kirketjener ved Bokn kirke, men emigrerte til USA rundt 1900 sammen med broren Bertil. Under deres sekstende besøk i Norge skulle de til å reise hjem med Titanic, men broren Bertil valgte å bli igjen. Grønnestad derimot gikk ombord på Titanic i Southampton og reiste på tredjeklasse. Ombord på Titanic delte han lugar med Bernt Johannes Johannesen, Konrad Mathias Reiersen Hagland og Ingvald Olai Olsen Hagland. Grønnestad skulle reise til Portland i Oregon.
Grønnestad omkom i Titanic sitt forlis den 15. april 1912 – kun 32 år gammel. Om hans lik ble funnet, ble han aldri identifisert. Av hans lugarfeller var det kun Bernt Johannes Johannesen som overlevde.


== Se også ==
Liste over norske passasjerer ombord på RMS Titanic


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mr. Daniel Danielsen Grønnestad - Titanica Encyclopedia
Richard R. Ernst

Richard Robert Ernst (født 14. august 1933 i Winterthur, død 4. juni 2021) var en sveitsisk kjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1991 for sitt arbeid for metodeutviklingen innen høyoppløselige kjernemagnetiske resonansspektroskopi (NMR-spektroskopi)
NMR-spektroskopi ble oppdaget og utviklet etter andre verdenskrig av blant annet nobelprisvinnerne Felix Bloch og Edward Purcell. På 1960-tallet utviklet Ernst metoder for å øke oppløsningen ved NRM-spektroskopi drastisk, og muliggjorde dermed at metoden kunne benyttes på betydelig mindre mengder av de objektene som skulle studeres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1991 hos Nobelprize.org
(en) Richard R. Ernst hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1991
EM i svømmesport 2010

Europamesterskapet i svømming 2010 ble arrangert i Budapest og Balatonsjøen i Ungarn, fra 4. til 15. august 2010. Mesterskapet var det 30. europamesterskapet, og inneholdt fire grener innenfor vannsport; svømming på langbane (50 m), stuping, synkronsvømming og maratonsvømming. Dette var fjerde gangen Budapest arrangerte EM i svømming,, de tre foregående var mesterskapene i 1926, 1958 og 2006.


== Program ==


=== Svømming ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


=== Maratonsvømming ===


=== Stuping ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


=== Synkronsvømming ===


== Medaljer ==


=== Menn ===


==== Svømming ====


==== Stuping ====


==== Maratonsvømming ====


=== Kvinner ===


==== Svømming ====


==== Stuping ====


===== Menn =====


===== Kvinner =====


===== Lag =====
Denne øvelsen var en testøvelse og det ble ikke utdelt medaljer.


==== Maratonsvømming ====


==== Synkronsvømming ====


== Norges tropp ==


=== Svømmere ===
Alexander Dale Oen (Vestkantsvømmerne)
Cecilie Waage Johannessen (Bergens Svømme Club)
Sara Nordenstam (Lambertseter Svømmeklubb)
Ingvild Snildal (Asker Svømmeklubb)
Katharina Stiberg (Bjerkvik Svømmeklubb)


=== Stupere ===
Espen Gilje Bergslien (Stavanger Stupe Club)
Eirik Valheim (Pingvin Stupklubb)
Espen Valheim (Pingvin Stupklubb)


== Referanser ==
Folake Akinyemi

Folake Akinyemi (født 31. mars 1990 i Lagos i Nigeria) er en norsk friidrettsutøver som representerer Sportsklubben Vidar. Akinyemi er sprinter og konkurrerer på distansene 60 meter, 100 meter og 200 meter. 


== Karriere ==
Hun deltok på både 100 og 200 meter ved junior-VM i friidrett 2008. Her ble hun slått ut i semifinalen på 100 meter, og i kvalifiseringsheatet på 200 meter. 
I 2009-sesongen var hun best i Norge på 200 meter, og nummer to på 100 meter etter tidligere klubbvenninne i IL i BUL Ezinne Okparaebo. Hun deltok også ved EM i friidrett innendørs 2009 i Torino, men ble slått ut i semifinalen, med femteplass i sitt heat. Under EM i friidrett for juniorer i Novi Sad i Serbia, (EAA European U20 Championships) dominerte hun i de innledende rundene på 100m, og tok  sølv i 100m finalen på 11.47. Yasmin Kwadwo (11.42) fra Tyskland tok gullet.
Akinyemi ble også nr 6 i finalen på 200 meter.
I 2010 ble hun kvalifisert til VM i friidrett innendørs 2010 i Doha. Hun nådde semifinalen på 60 meter, men gikk ikke videre til finalen. Senere på året deltok hun også på 100 meter ved EM i friidrett 2010. Etter å ha vært i delt ledelse ved 30 meter i sitt forsøksheat fikk hun en avrivning i muskelen på forsiden av venstre lår og ramlet i bakken. Akinyemi kunne ikke delta mer i 2010-sesongen.Den neste internasjonale deltakelsen for Akinyemi kom under EM U23 i Ostrava. Her løp hun på årsbeste 11.67 i forsøket, men ble slått ut i semifinalen med femteplass og 11.77.Ved NM i friidrett 2011 fikk hun sølv på 100 meter, bak Ezinne Okparaebo, og gull på 1000 meter stafett (100m + 200m + 300m + 400m), sammen Astrid Mangen Cederkvist, Tine Teigene Dalen og Line Kloster. Hun løp også først i mål på 200 meter, men ble disket fordi hun hadde tråkket tre steg på streken.I 2012 trente Folake Akinyemi i en tremånedersperiode i Kingston på Jamaica, sammen med Racers treningsgruppe. I juni satte hun personlig rekord på 100 meter med 11.46 i Florø. Deretter ble det mer skadeproblemer, og hun avsluttet sesongen etter EM i friidrett i Helsingfors, hvor hun ble slått ut i forsøket på 100 meter med tiden 11.62.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Folake Akinyemi – World Athletics 
(en) Folake Akinyemi – Diamond League
Rudolph A. Marcus

Rudolph Arthur Marcus (født 21. juli 1923 i Montréal) er en canadisk-amerikansk fysikalsk kjemiker og nobelprisvinner. Han mottok Nobelprisen i kjemi i 1992 for hans bidrag til teorien for elektronoverføringsreaksjoner i kjemiske systemer.
Marcus studerte ved McGill University frem til han tok doktorgrad I 1946. Han virket ved Polytechnic Institute of Brooklyn I 1951–64, og ved University of Illinois At Urbana-Champaign frem til 1978. Han ble amerikansk statsborger i 1958, og har siden 1978 vært professor ved California Institute of Technology.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1992 hos Nobelprize.org
(en) Rudolph A. Marcus hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1992