jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Matthew Pinsent

Matthew Clive Pinsent (født 10. oktober 1970) er en britisk roer og sportskommentator i BBC. I sin rokarriere vant han ti verdensmesterskap og var olympisk mester fire ganger på rad.
Pinset ble i 2004 utnevnt til Knight Bachelor. Han ble derved adlet og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt. navn. I 1993 ble han utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire, med forfremmelse til kommandør (CBE) i 2000.


== Meritter ==


=== Olympiske leker ===
2004 – Gull, Firer uten styrmann (med James Cracknell, Steve Williams, Ed Coode)
2000 – Gull, Firer uten styrmann (med James Cracknell, Tim Foster, Steve Redgrave)
1996 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1992 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)


=== Verdensmesterskap ===
2003 – 4.-plass, Toer uten styrmann (med James Cracknell)
2002 – Gull, Toer uten styrmann (med James Cracknell)
2001 – Gull, Toer uten styrmann (med James Cracknell)
2001 – Gull, Toer med styrmann (med James Cracknell, Neil Chugani)
1999 – Gull, Firer uten styrmann (med James Cracknell, Ed Coode, Steve Redgrave)
1998 – Gull, Firer uten styrmann (med James Cracknell, Tim Foster, Steve Redgrave)
1997 – Gull, Firer uten styrmann (med James Cracknell, Tim Foster, Steve Redgrave)
1995 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1994 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1993 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1991 – Gull, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1990 – Bronse, Toer uten styrmann (med Steve Redgrave)
1989 – Bronse, Firer med styrmann (med Terry Dillon, Steve Turner, Gavin Stewart, Vaughn Thomas)


=== Juniorverdensmesterskap ===
1988 – Gull, Toer uten styrmann (med Tim Foster)
1987 – 4.-plass, Åtter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Matthew Pinsent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Matthew Pinsent på Internet Movie Database 
(en) Matthew Pinsent hos The Movie Database 
(en) Matthew Pinsent hos The Peerage 
(de) Matthew Pinsent – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Matthew Pinsent – Olympics.com 
(en) Matthew Pinsent – Olympic.org 
(en) Matthew Pinsent – Olympedia 
(en) Matthew Pinsent – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matthew Pinsent – FISA 
(en) Matthew Pinsent på Twitter
Megoleria

Megoleria er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent to arter som lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Ganske store arter. Vingene er hvitaktige med bredt brune kanter.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende. Larvene lever på planter i familien Gesneriaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Colombia, Ecuador og Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Oleriina
Slekten Megoleria Constantino, 1999
Megoleria orestilla (Hewitson, 1867)
Megoleria susiana (C. & R. Felder, 1862)


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Megoleria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megoleria hos NCBI 
(en) Kategori:Megoleria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Megoleria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Erich Köhler

Erich Köhler (født 27. juni 1892 i Erfurt; død 23. oktober 1958 i Wiesbaden) var en tysk politiker for CDU og den første president i Forbundsdagen. 
Köhler var under Weimarrepublikken aktiv i DVP. Da han var gift med en jødisk kvinne ble han i 1933 av nazistene fratatt sitt arbeid og alle politiske verv. I 1945 deltok han i grunnleggelsen av CDU og var partiets leder i Hessens landdag. Köhler ble i 1949 valg til Forbundsdagens første president. Etter en tid ble han imidlertid rammet av et nervesammenbrudd og gikk av som forbundsdagspresident allerede etter ett år.
Han var soldat under første verdenskrig og mottok Jernkorset klasse 2.


== Referanser ==
Anders Børresen Hasle

Anders Børresen Hasle (født 8. februar 1868 i Sandar i Vestfold, død 14. november 1939 i Sandefjord) var næringsdrivende og politiker (Venstre).Hasle begynte som ung gutt i skomakerlære. Etter endt læretid reiste han i 1886 til sjøs og tok i 1888 styrmannseksamen. Reiste i tiden etter til Amerika, der han blant annet tilegnet seg kunnskap om skofabrikasjon. I begynnelsen av 1890-årene slo han seg ned i Sandefjord, og etablerte i 1893 en trikotasjeforretning kombinert med skomakeri. I 1908 startet han Sandefjord skofabrikk.Hasle deltok i mange år i det kommunale og politiske liv i Sandefjord. Han var medlem av bystyret  i 40 år, fra 1899 til sin død. I rundt 25 år satt han i formannskapet, og han var ordfører 1905–1907. Han hadde ellers mange verv på ulike arenaer: blant annet i styret i Sandefjord Sparebank og Sandefjords Handelsbank og i representantskapet i Privatbanken i Sandefjord. Han var aktiv i avholdsbevegelsen og i religiøst arbeid.Hasle var vararepresentant til Stortinget for bykretsen Larvik og Sandefjord 1916–1918. Han møtte høstsesjonen 1917 og store deler av 1918 og satt da i tollkomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anders Børresen Hasle hos Norsk senter for forskningsdata
Sørsudansk pund

Sørsudansk pund (eng: South Sudanese Pound) er valutaen i Republikken Sør-Sudan. Den er inndelt i 100 piastre. Valutaen ble vedtatt av Sør-Sudans lovgivende forsamling rett før løsrivingen fra Sudan 9. juli 2011. Den ble innført 18. juli 2011, og erstattet det sudanske pundet med pari kurs, 1:1. 
Sedlene har bilde av John Garang, den tidligere lederen for opprørsbevegelsen SPLA (Sudan People's Liberation Army). Det vil produseres sedler i 1, 5, 10, 25, 50 og 100 pund, samt 5, 10, og 25 Piastre. Mynter skal produseres i 1, 5, 10, 25 og 50 piastre. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Banknote News – South Sudan new piaster notes confirmed
Hermann Ehlers

Hermann Ehlers (født 1. oktober 1904 i Schöneberg, Berlin; død 29. oktober 1954 i Oldenburg) var en tysk politiker (CDU). Han ble innvalgt til Forbundsdagen i 1949 og var fra 1950 til sin død Forbundsdagens president. Ehlers var utdannet som jurist og fra 21. mars 1921 gift med Jutta, født Taubert (død 2002 i Sveits). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foredrag (tysk) av Dieter Gutekunst: Hermann Ehlers Volk und Demokratie
Biografi på hjemmesiden til Hermann-Ehlers-Stiftung
Peterson (firma)

Peterson AS er en bølgepapp-produsent i Sarpsborg som kan spore sine røtter tilbake til Moss i 1801; inntil 2006 var det kjent under navnet M. Peterson & Søn. Firmaet har i dag fabrikker i Sarpsborg og Sykkylven i Norge,  i Norrköping og Bäckefors i Sverige og i Randers i Danmark. I 2012 kjøpte Pemco 100 % av aksjene i Peterson AS. I 2015 ble bølgepappdelen av Peterson Packaging kjøpt av belgiske VPK Packaging Group, og papir- og massivpappfabrikken på Ranheim ble beholdt av Pemco.


== Historie ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Tidligere prosessoperatør Bjørn Grønna utga boka "Et arbeidsliv på Cellulosen" i august 2014, utgitt på Flisby'n forlag og med støtte fra Moss by- og industrimuseum. Denne inngår i bokserien og prosjektet Arbeidsarven. ISBN 978-82-92841-26-6.
https://web.archive.org/web/20141006093234/http://ostfoldmuseene.no/om_ostfoldmuseene/arkiv/stor-interesse-for-arets-arbeidsminne-bjorn-gronna-skildrer-sine-37-ar-pa-cellulosen/


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Peterson (company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Firmaets nettsted
hoegheiendom
M. Peterson & Søn, Store norske leksikon
Kontinentalmargin

Kontinentalmarginen er den delen av havbunnen som ligger mellom landområdene og dyphavet. Den omfatter kontinentalsokkelen, kontinentalskråningen og kontinentalstigningen. Kontinentalmarginer utgjør omtrent 28 % av havets totale areal.
Kontinentalsoklene har lite fall og strekker seg gjennomsnittlig ca. 80 km utfra kysten, men bredden varierer mye. Ytterkanten av kontinentalsokkelen har et bratt fall ned mot dypere vann og kalles kontinentalskråningen. Lenger ut ligger kontinentalstigningen med slakere fall ned mot dyphavsslettene. Overgangen mellom kontinental- og havbunnskorpe skjer som regel under kontinentalstigningen. Grensesonen mellom disse kalles gjerne for en kontinentrand. Et annet navn for kontinentalstigningen er kontinentalfoten.
Havrettskonvensjonen gir kyststaten enerett til alle naturressurser i farvann som ligger nærmere grunnlinjen enn 200 nautiske mil (370.4 km). Dersom kanten av kontinentalmarginen ligger lenger ut enn 200 nautiske mil, har kyststaten spesielle rettigheter helt ut til kanten.
I geologien skilles det mellom aktive og passive kontinentalmarginer. I passive marginer beveger kontinental- og havbunnsplaten seg ikke i forhold til hverandre, og det skjer en opphopning av sedimenter. Passive marginer er vanlig langs kystene av Atlanterhavet og Det indiske hav. I aktive marginer presses havbunnsplaten under kontinentalplaten (subduksjon). Det er ofte en vulkansk fjellkjede på kontinentalplaten, en øybue på havbunnsplaten og en dyphavsgrop i overgangen mellom platene. Aktive marginer er vanlige rundt Stillehavet.
Susan Glaspell

Susan Keating Glaspell (født 1. juli 1876 i Davenport, Iowa i USA, død 27. juli 1948 i Provincetown i Iowa) var en amerikansk forfatter, dramatiker, skuespiller og regissør. Blant hennes mest kjente skuespill er Suppressed Desires (1915), Trifles (1916) og Alison's House (1930). Det siste gav henne en Pulitzerpris for beste drama.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Susan Glaspell var datter av høybonden Elmer Glaspell og lærerinnen Alice Keating. Hun hadde to brødre.


=== Karriere ===
Etter grunnskolen studerte hun i noen tid ved Drake University i Iowa, frem til 1899, og var deretter fra 1899 til 1901 journalist for avisen Des Moines Daily News.

Noen år etter begynte hun som forfatterinne. Debutromenen ble publisert i 1909: The Glory of the Conquered. I 1911 utkom romanen The Visioning, og i 1912 novellesamlingen Lifted Masks.
Hun giftet seg i 1913. Sammen med sin ektemann George Cram Cook grunnla hun i 1915 teaterlaget Provincetown Players, det moderne amerikanske teaterselskap. Under den store depresjonen tjenestegjorde hun i administrasjonen for arbeidsutvikling som direktør for det føderale teaterprosjektet.
Glaspell var en profilert forfatter, skrev ni romaner, fjorten skuespill og over femti noveller. Med handling som ofte var lokalisert i hennes hjemstat Iowa adresserte hennes delvis selvbiografiske fortellinger samtidige emner som kjønn, etikk, og minoriteter via dype og sympatiske figurer som tok prinsipielle standpunkt. Selv om hun var bestselgende forfatter i sin egen tid, ble hennes romaner umoderne og ikke opptrykt etter hennes død, og ble isteden husket for den som oppdaget Eugene O'Neill. Kritisk nyvurdering har ført til en fornyet interesse for hennes litterære karriere, og hun er i dag anerkjent som en pioner og en feministisk forfatter, og den første betydningsfulle moderne, kvinnelige dramatiker. Hennes enakter Trifles (1916) er jevnlig sitert som et av de store verkene innenfor amerikansk teater.I 1930 skrev hun med Allison’s House sitt mest kjente teaterstykke. Det handler og lyrikeren Emily Dickinson. For dette ble hun i 1931 tildelt Pulitzer-prisen for Teater; hun var annen kvinne som fikk denne utmerkelse, Den første var Zona Gale (1921).
Etter at hun i 1931 publiserte romanen Ambrose Holt and Family, trakk hun tilbake som forfattereinne for flere år. Men så fulgte The Morning Is Near Us (1939), Norman Ashe (1942) og Judd Rankin's Daughter (1945).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Susan Glaspell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Susan Glaspell hos Internet Broadway Database 
(en) Susan Glaspell på Discogs 
(en) Susan Glaspell hos American National Biography 
(en) The International Susan Glaspell Society Arkivert 20. juli 2008 hos Wayback Machine.
(en) Rediscovering a Playwright Lost to Time, New York Times
(en) Susan Glaspell biographical essay at Davenport Public Library
(en) Verker av Susan Glaspell i Prosjekt Gutenberg
(en) Trifles, a one-act play by Susan Glaspell
Alangedemningen

Alangedemningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Badajoz i Spania. Det ligger i elva Guadiana , beliggende vest i landet. Anlegget ligger 25 km sør-sørøst for Mérida.
Reservoaret er på 51,44 km² (5 144 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 851,7 millioner m³. Selve damanlegget er 67,4 meter høyt og 720 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Alange - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Cornalvo-demningen

Cornalvo-demningen, også kalt Cornalbo, er en demning i provinsen Badajoz i Spania. Det ligger i Albarregas, ei sideelv til elva Guadiana , beliggende vest i landet. Anlegget ligger 15 km nordøst for Mérida, romernes Augusta Emerita. Demningen ble bygget i år 130 etter Kristus, og ble vernet som kulturminne i 1912, og fikk landslapsvern i 1988 med status som nasjonalpark.
Fra samme periode er Proserpina-demningen 10 km lengre vest, også den bygget for vannforsyningen til Augusta Emerita.
Reservoaret er på 1 km² (100 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 11 millioner m³. Selve damanlegget er 18 – 24 meter høyt og 220 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Eksterne lenker ==
Cornalbo - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Cíjarademningen

Cíjarademningen er en demning med vannkraftverk i provinsene Badajoz og Cáceres, i Spania. Det ligger i elva Guadiana, beliggende vest i landet. Anlegget ligger 115 km øst for Cáceres og 120 km øst-nordøst for Mérida. Den lokale provinsveien BA-077 går over demningen.
Det er installert et vannkraftverk på venstre side (51,7 MW) og et på høyre side (50,4 MW). I alt er kapasiteten på 102 MW.
Nedenfor i samme elv følger Garcia Sola-demningen og Orellana-demningen.
Reservoaret er på 65,65 km² (6.565 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 1.505 millioner m³. Selve damanlegget er 80 meter høyt og 295 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Cijara - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Orellana-demningen

Orellanademningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Badajoz, i Spania. Det ligger i elva Guadiana, beliggende vest i landet. Anlegget ligger 65 km øst for Mérida. Tettstedet Orellana la Vieja ligger rett nord for demningen. Den lokale provinsveien EX-115 går over damkronen.
Ovenfor i samme elv følger Garcia Sola-demningen og Cíjara-demningen.
Reservoaret er på 50,84 km² (5.084 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 808 millioner m³. Selve damanlegget er 63,5 meter høyt og 737 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Orellana - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
García de Sola-demningen

Garcia de Sola-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Badajoz i Spania. Det ligger i elva Guadiana, beliggende vest i landet. Anlegget ligger 100 km øst-nordøst for Mérida. Den lokale provinsveien BA-138 går over demningen.
I samme elv følger Cíjara-demningen ovenfor og Orellana-demningen nedenfor dette reservoaret.
Reservoaret er på 35,5 km² (3.550 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 554 millioner m³. Selve damanlegget er 65 meter høyt og 245 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Garcia de Sola - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Proserpina-demningen

Proserpina-demningen er en demning i provinsen Badajoz i Spania. Det ligger i Las Pardillas, ei sideelv til elva Guadiana , beliggende vest i landet. Anlegget ligger 5 km nord-nordvest for Mérida, romernes Augusta Emerita. Demningen ble bygget omkring år 130 etter Kristus som vannmagasin. Ved reservoaret ligger tettstedet Proserpina.
Fra samme periode stammer også Cornalvo-demningen, 10 km lengre øst og bygd med samme funksjon.
Reservoaret er på 1,3 km² (130 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 5 millioner m³. Selve damanlegget er 21,6 meter høyt og 425 – 440 meter langt, og er en gravitasjonsdam.


== Eksterne lenker ==
Proserpina - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
La Serena-demningen

La Serena-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Badajoz, i Spania. Sammen med Zújar-demningen skaper den ett sammenhengende reservoar, kalt Zújar-reservoaret nederst (1.449 hektar) og La Serena-reservoaret øverst (13.949 hektar). Zújar-demningen avgrenser reservoaret som den endelige barriere (i vesdt), mens Serena-demningen ligger som en barriere litt lengre oppe i reservoaret og skaper en høydeforskjell mellom øvre og nedre del av den kunstige innsjøen.
Anleggene ligger i Zújar, ei sideelv til elva Guadiana, beliggende vest i landet. Anlegget ligger 73 km rett øst for Mérida. Den lokale provinsveien EX-103 går over både Zújardammen, og La Serena-demningen lengre øst. Helt i sørøst når vannspeilet såvidt inn i provinsen Andalucía.
Lokasjonene er:

Zujar-demningen (nederst) – 38.918 N, 5.478 V
Serena-demningen (øverst) – 38.911 N, 5.413 VBare 8 km lengre nord ligger Orellana-demningen i elva Guadiana.
Reservoaret er på 139,49 km² (13.949 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 3.219 millioner m³. Vannmassene ble mye variert på 1990-tallet før oppfyllingen til dagens nivå.
La Serena-damanlegget er 91 meter høyt og 580 meter langt, og er en gravitasjonsdam. Zújar-demningen er 61 meter høy og 350 meter lang.
Demningen skaper det nest største vannmagasinet på hele Den iberiske halvøy, bare Alqueva-demningen litt lengre vest (i Portugal) skaper et større reservoar.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Serena, La - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Arrocampo-demningen

Arrocampo-demningen, også kjent som Arrocampo Almaraz, er en demning med vannkraftverk i provinsen Cáceres, vest i landet. Demningen ligger like over elva Tajo der denne får følge av elva Arrocampo-elva fra nord, like ovenfor der Monfragüe nasjonalpark starter. Stedet ligger 60 km øst-nordøst for Cáceres. Tettstedet og kommunesenteret Almaraz ligger ved reservoaret.
Ovenfor i samme elv følger Valdecañas-demningen og nedenfor ligger de mektige vannkraftverkene ved Alcántara-demningene.
Reservoaret er på 7,76 km² (776 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 35,5 millioner m³. Selve damanlegget er 36 meter høyt og 217,5 meter lang, og er en gravitasjonsdam.
Vannmagasinet tjener som kjølevann-reservoar for Almaraz kjernekraftverk, som ligger ned bredden.
Rundt reservoaret er det et svært rikt plante- og fugleliv, og det er vernet som fuglefredningsområde med stor ornitologisk aktivitet.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Arrocampo - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Valdecañas-demningen

Valdecañas-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Cáceres, vest i landet. Demningen ligger i elva Tajo. Stedet ligger 70 km ordøst for Cáceres. Kommunen Valdecañas de Tajo omfattes av reservoaret. Den lokale provinsveien EX-118 går over reservoaret ovenfor demningen, mens de innerste delene av vannspeilet er synlig fra hovedveien E-90.
Installert vannkrafteffekt er 249 MW.
Nedenfor i samme elv følger Arrocampo-demningen, og nedenfor dette igjen ligger de to mektige kraftverkene ved Alcántara-demningene.
Reservoaret er på 40 km² (4.000 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 1.446 millioner m³. Selve damanlegget er 98 meter høyt og 290 meter lang, og er en bue-gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Valdecanas - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Gabriel y Galán-demningen

Gabriel y Galán-demningen er en demning med vannkraftverk i provinsen Cáceres, vest i Spania. Demningen ligger i Alagón som er ei sideelv til Tajo, langt nord i Cáceres-provinsen mot Salamanca i nord. Stedet ligger 20 km nord for Plasencia. Tettstedet Almaraz ligger ved reservoaret. Den lokale provinsveien EX-205 går over damkronen.
Installert vannkrafteffekt er 111 MW.
Reservoaret er på 30 km² (3.000 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 924 millioner m³. Selve damanlegget er 73 meter høyt og 1.020 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Gabriel y Galan - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Badshahimoskeen

Badshahimoskéen (urdu: بادشاەى مسجد, Badshahi Masjid, «Keisermoskeen») er en moské, i Lahore, nåværende Pakistan. Den er en av verdens største, og ble oppført i 1673 av den indiske stormogulen Aurangzeb.


== Eksterne lenker ==
(en) Badshahi Mosque – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkitekturåret 1673

Arkitekturåret 1673 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1673.


== Byggverk ==
Badshahi Masjid i Lahore, Pakistan blir bygget av Aurangzeb.


== Publikasjonser ==
Claude Perrault oversetter tekster av Vitruvius som utgis under tittelen Dix livres d’architecture de Vitruve.


== Fødsler ==
14. juli: Joseph Abeille, fransk arkitekt (død 1756)


== Dødsfall ==
6. desember - Guillaume le Vasseur de Beauplan, fransk ingeniør, arkitekt og kartograf (født ca. 1600)


== Referanser ==
Rødhammertunnelen

Rødhammertunnelen er en veitunnel i Namsos kommune i Trøndelag. Tunnelen er en del av fylkesvei 17. Den er 42 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Fjærtunnelen

Fjærtunnelen er en veitunnel i Namsos kommune i Trøndelag. Den er 57 meter lang. Tunnelen var en del av fylkesvei 17 men ble i 2015 erstattet av Bangsundtunnelen. Ved åpningen i 1908 var tunnelen 76 meter, og var da Norges lengste veitunnel.


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge