jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sturt steinørken

Sturt steinørken (engelsk: Sturt Stony Desert, tidligere Sturt's Stony Desert) er en ørken i den nordøstre delen av Sør-Australia. Deler av ørkenen ligger også i Queensland.
Ørkenen er oppkalt etter Charles Sturt, som i 1845 besøkte området under sitt forsøk på å nå fram til Australias eksakte senter. Steinene gjorde at hestene hans ble halte og de sleit ned klauvene på kveget og sauene som Sturt hadde brakt med seg på ekspedisjonen. Ørkenen ble gitt navnet av den britiske oppdageren John McDouall Stuart, som i 1861 ble den første som reiste gjennom hele ørkenen. Stuart hadde tidligere også deltatt på Sturts ekspedisjon.
Sturt steinørken grenser i vest til den langt større Simpsonørkenen, mens den i sørøst grenser til Strzeleckiørkenen og i sørvest til Tirariørkenen. Gjennom ørkenen går grusveien Birdsville Track, som begynner i Marree i Sør-Australia og ender i Birdsville i Queensland.


== Se også ==
Ørkener i Australia
Kobojsarna

Kobojsarna er en svensk musikkgruppe fra Malmö. Gruppen var opprinnelig en trio, bestående av Mikael Danielsson, Emil Carlin og Richard Pettersson. Sistnevnte forlot gruppen i 2010, og siden har Kobojsarna jobbet som en duo. Bandmedlemmene er alle født i 1986 og kommer i fra Malmö i Sverige. Gruppen ga ut singlene «Sång om ingenting» og «Jag vet att du vill ha mig», som ble årets russelåter i Norge i 2007 og 2008.De har også opptrådt på VG-lista Topp 20 og Russefeber i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kobojsarna på Discogs 
(en) Kobojsarna på MusicBrainz 
(en) Kobojsarna på Songkick
Platystethus

Platystethus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Mellomstore, ganske brede kortvinger. De kan kjennes på at hodet er meget stort og bredt, pronotum nærmest omvendt klokkeformet sett ovenfra, og på at dekkvingene er ganske små, tydelig kortere enn pronotum. De kan ligne på slekten Oxytelus men kroppsformen er bredere. Kjevene (mandiblene) er store og fremoverrettede. Hodet og pronotum er nokså blanke og grovt, men grunt punkterte, pronotum har en rett midtfure i hele sin lengde.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene i denne slekten er vanlige ved gjødsel, der de trolig lever av andre insekter som spiser av gjødselen.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien tannkortvinger Oxytelinae Fleming, 1821
Gruppe Oxytelini
Slekten Platystethus Mannerheim, 1830
Platystethus afghanicus
Platystethus akkumus
Platystethus aktogaicus
Platystethus alutaceus Thomson, 1861
Platystethus americanus
Platystethus arenarius (Geoffroy, 1785)
Platystethus argus
Platystethus armatus
Platystethus belousovae
Platystethus brevipennis
Platystethus bucerus
Platystethus burlei
Platystethus cameroni
Platystethus capito
Platystethus cassagnaui
Platystethus corniculatus
Platystethus cornutus
Platystethus crassicornis
Platystethus crassus
Platystethus degener
Platystethus depravatus
Platystethus dilutipennis
Platystethus ebneri
Platystethus erlangshanus
Platystethus fallax
Platystethus forsteri
Platystethus gildenkovi
Platystethus japonicus
Platystethus javanus
Platystethus laesicollis
Platystethus laevis
Platystethus luae
Platystethus malayanus
Platystethus muelleri
Platystethus nepalicus
Platystethus nitens
Platystethus nodifrons Mannerheim, 1830
Platystethus nudus
Platystethus obscurus
Platystethus ohausi
Platystethus oxytelinus
Platystethus pallidipes
Platystethus praetermissus
Platystethus quedenfeldti
Platystethus rufospinus
Platystethus rugifrons
Platystethus similis
Platystethus spectabilis
Platystethus spiculus
Platystethus spinicornis
Platystethus spinosus
Platystethus strigosulus
Platystethus subnitens
Platystethus tian
Platystethus vicinior
Platystethus volgensis
Platystethus zaisanicus


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Platystethus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Platystethus i Encyclopedia of Life 
(en) Platystethus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Platystethus hos Artsdatabanken 
(sv) Platystethus hos Dyntaxa 
(en) Platystethus hos Fauna Europaea 
(en) Platystethus hos ITIS 
(en) Platystethus hos NCBI 
(en) Kategori:Platystethus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platystethus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av noen europeiske arter: [2]
Kansai internasjonale lufthavn

Kansai internasjonale lufthavn (関西国際空港, Kansai Kokusai Kūkō) (IATA: KIX, ICAO: RJBB) er en internasjonal flyplass som ligger på en kunstig øy midt i Osaka Bay, 38 km sørvest for Ōsaka stasjon, utenfor kysten av byene Sennan, Izumisano og Tajiri i Osaka prefektur, Japan. Den må ikke forveksles med Osaka Internasjonale Flyplass, som ligger nærmere Osaka og som nå kun betjener innenlandsreiser.
Den ble rangert som nummer 4 i kåringen av årets flyplass 2006 av Skytrax, etter Singapore Changi lufthavn, Hongkong internasjonale lufthavn og München lufthavn «Franz Josef Strauß». Flyplassen er en internasjonal hub for All Nippon Airways, Japan Airlines, og Nippon Cargo Airlines.


== Historie ==

På 1960-tallet tapte Kansairegionen raskt handels- og passasjertrafikk til fordel for Tokyo. Planleggingen av en ny flyplass nær Kobe og Osaka startet. Ettersom datidens hovedflyplass, Osaka Internasjonale flyplass, var omringet av bygninger, ble det fastslått at det ikke var mulig med flere utvidelser. Naboer hadde over lang tid klaget på støy fra flyplassen, og noe måtte gjøres innen nær fremtid for å imøtekomme klagene og å ta opp konkurransen med Tokyo.
Da det ble bygget en ny flyplass i Tokyo (Narita internasjonale lufthavn), ble store mengder landareal ekspropriert i et svært tettbygd område. Dette førte til mange klager, og det ble dermed bestemt at Osakas nye flyplass skulle bygges i sjøen.
I utgangspunktet skulle flyplassen bygges nær Kobe, men byen avslo planene og plasseringen ble flyttet lenger sør i Osaka Bay. Mulighetene for døgnåpen flyplass åpnet seg samtidig.
I 1987 startet konstruksjonen av en kunstig øy, og i 1990 sto en tre kilometer lang bru mellom øya og fastlandet ferdig. Brua kostet 1 milliard dollar. Totalt kom prislappen på 20 milliarder dollar, og flyplassen ble åpnet i 1994.
Flyplassen ble bygget med tanke på å kunne tåle jordskjelv, og da et kraftig jordskjelv rammet Kobe den 17. januar 1995 fikk ikke flyplassen en eneste skade. Selv glassvinduene tålte påkjenningen.
I 2007 ble flyplassen utvidet.


== Flyselskap og destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(ja) Offisielt nettsted 
(ko) Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Kansai International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kansai International Airport – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Morten Pettersen

Morten Ørum Pettersen (født 25. februar 1970) er en tidligere fotballspiller fra Grimstad.
Pettersen spilte i Start i to perioder (1990–96 og 99) og var med på å vinne to bronsemedaljer. I 1997 ble han solgt til Brann for 1,5 millioner og vant en sølvmedalje i serien i 1997.Han fikk også med seg 5 kamper på U-landslaget.


== Referanser ==
Giacomo della Porta

Giacomo della Porta (født ca. 1533 i Genova, død 1602 i Roma) var en italiensk arkitekt og billedhugger som arbeidet i Roma ved overgangen mellom manierismen og barokken.
Giacomo della Porta var en av de fremste arkitektene i den romerske ungbarokken. Han ble tidlig en av Michelangelos medhjelpere. På slutten av 1580-tallet dreide Giacomo della Porta Peterskirkens kuppel etter Michelangelos tegninger. Men han ga den en noe spissere form enn hva den døde mesteren hadde tenkt seg. Han fullbyrdet også Michelangelos påbegynte prosjekt på Kapitolhøyden med den åpne plassen Piazza del Campidoglio, og Palazzo del Senatorio som ligger ved den samme plassen.
I 1571 utlystes en konkurranse om designen for jesuittenes moderkirke Il Gesù i Roma. Della Porta seiret, og hans innovative formspråk ble stildannende. Særlig karakteristisk for den imponerende fasaden med tydelige søyler og dype nisjer og at de to etasjene som bindes sammen av store voluter. I 1580 tegnet han den harmoniske fasaden til kirken Madonna dei Monti, med Il Gesù som forbilde. Della Porta formga også flere av Romas fontener, blant andre Fontana delle Tartarughe (Skillpaddefontenen).
Utenfor Roma, i Frascati i Albanerfjellene, anla Giacomo della Porta Villa Aldobrandini (også kalt Belvedere) (1598-1603) for kardinal Pietro Aldobrandini. Ved utformningen av denne praktfulle villaen har della Porta tatt hensyn til naturens beskaffenhet og utnyttet dette ved konstruksjonen.


== Verk (utvalg) ==
Oratorio del Santissimo Crocifisso (1562-1568)
Chiesa del Gesù (1571-1575)
Fontener ved Palazzo Borghese (1573)
Fontener i Piazza Colonna (1574)
Små fontener ved Piazza Navona (1574)
En fontene ved Piazza della Rotonda
Palazzo Senatorio ved Kapitolhøyden (1573-1602)
Palazzo della Sapienza (1578-1602)
Palazzo Capizucchi (1580)
Santa Maria dei Monti (1580)
Sant'Atanasio dei Greci (1581)
Santa Maria Scala Coeli (1582)
Fasaden til San Luigi dei Francesi (1589)
Fontana delle Tartarughe (1584)
Palazzo Marescotti (1585)
Palazzo Serlupi (1585)
SS. Trinità de' Monti (1586)
Fontana di Piazza alli Monti (1589)
San Luigi dei Francesi (1589; fasaden)
Kuppelen til Peterskriken (1588-90)
Fontener ved Piazza di Santa Maria in Campitelli (1589)
Fontener på motsatt side av SS. Venanzio e Ansovino (1589)
Fontana della Terrina (1590)
Skulptur " Kristus gir himmelens nøkler til St. Peter " (1594), alter ved St. Peter kappelet, Santa Pudenziana kirken
Palazzo Fani (1598)
San Paolo alle Tre Fontane (1599)
San Nicolò in Carcere (1599)
Palazzo Albertoni Spinola (1600)
Villa Aldobrandini (1600-02) i Frascati
Cappella Aldobrandini (1600-02) i Santa Maria sopra Minerva


== Referanser ==
Sendai

Sendai (仙台市; Sendai-shi) er en storby i Japan og hovedstaden i Miyagi-prefekturet.
Byen ble grunnlagt av samuraien Date Masamune i 1600.
Den 11. mars 2011 ble byen rammet av et kraftig jordskjelv som gjorde stor skade og medførte mange dødsfall. Sentrum av byen ligger et godt stykke inn i landet, men i øst, i bydistriktets utkant ble kyststripen rammet av en høy tsunami.  
Byen er inndelt i 5 administrative bydeler, såkalte "ku":

Aoba-ku
Izumi-ku
Miyagino-ku
Taiha-ku
Wakabayashi-ku


== Referanser/fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Sendai, Miyagi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 仙台市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Arkitekturåret 1533

Arkitekturåret 1533 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1533.


== Bygninger ==
1533 →1540: Arbeidet begynner på La Fortaleza i Puerto Rico.
Byggingen av l'hôtel de Bernuy i Toulouse av Louis Privat.
1533 →1551: Bygging av l’Hôtel de ville de Paris av Boccador pågår.


== Festningsverk ==
Antonio da Sangallo den yngre tegnet Fortezza da Basso i Firenze, en modell for framtidige stjernefestninger.


== Hendelser ==
Visekongen av Napoli Pedro de Tolède utferdiger to dekreter som beordrer riving av skur og boder som roter til gatene i Napoli. Han gir arkitekten Ferdinando Maglio ansvaret for å utvikle byen.


== Fødsler ==
ca. 1533 - Giacomo della Porta, italiensk arkitekt og billedhugger (død 1602)


== Dødsfall ==
…


== Referanser ==
John Russell Savige

John Russell Savige (født 25. juli 1908 i Moe i Victoria, Australia, død 21. november 1977 i Moe) var en australsk offiser og krigsfange under den andre verdenskrig og i mellomkrigstiden var han en ledende skikkelse innen speiding i den australske delstaten Victoria.
Saviges foreldre var Albert (Bert) Savige og hans kone Alice Long. Hans bestefar John Savige ankom Australia som en fri nybygger i 1852 fra Towcester, Northampton, England. I 1856 giftet han seg i Bendigo med Emma Russell, opprinnelig fra Wales og de fikk sønnen Albert sammen. John Russell Savige var fetter av generalløytnant Stanley Savige.
Savige vervet i andre AIF (1. australske imperiestyrke) og fra 1939 til 1945 tjenestegjorde han bl.a. som kaptein i en australsk bataljon som var utstasjonert i Nord-Afrika hvor han ble tildelt medaljen Military Cross for mot og tapperhet. Fra Libya ble han beordret videre til Hellas og deretter videre til Kreta, hvor han ble tatt til fange av tyske soldater. Han ble sammen med de andre allierte krigsfangene sluppet fri fra fangenskap da tyskerne tapte verdenskrigen.
Etter den andre verdenskrig ble Savagae dimittert fra det australske militæret, og han flyttet tilbake til hjemstedet Moe i Gippsland der han gjenoppbygde gården som foreldrene hans tidligere hadde eid. I etterkrigstiden var han involvert i mange lokale organisasjoner, inkludert den anglikanske kirken, Legacy, Rotary. Han var også medlem av Melbourne Cricket Club.
Ida Marie Bakkerud

Ida Marie Bakkerud (født 13. desember 1979) er en norsk skuespiller.
Under oppveksten på Kolbotn drev hun med boksing og fotball. Hun er utdannet som skuespiller ved Nordisk Institutt for Scene og Studio i Oslo, og gikk på teaterlinjen ved Gausdal Folkehøgskole. 
Hun har deltatt i flere teateroppsetninger, reklamefilmer og har hatt stemme i flere tegnefilmer. Hun har jobbet på Torshovteatret i Oslo og Brageteatret i Drammen. I 2004 debuterte hun i novellefilmen Lies Inc., og spillefilmdebuten var med Fritt vilt III som kom i 2010. Hun har også spilt rollen som Sophie i TV-serien Borettslaget.


== Filmografi ==
2004: Lies Inc. – Isan Epel (novellefilm)
2007: Torpedo (mini-TV-serie)
2010: Fritt vilt III – Hedda (spillefilm)


== Eksterne lenker ==
(en) Ida Marie Bakkerud på Internet Movie Database 
(en) Ida Marie Bakkerud hos The Movie Database
James Rowland

James Anthony Rowland (født 1. november 1922 i Armidale i New South Wales i Australia, død 27. mai 1999) var en høytstående offiser i det australske flyvåpenet (Royal Australian Air Force).
Rowland ble utdannet ved Cranbrook School og senere studerte han ved University of Sydney. Han forlot universitetet i 1942 for å verve seg til Royal Australian Air Force som pilot.
Han tjenestegjorde som personalsjef for det australske flyvåpenet fra mars 1975 til mars 1979. Han ble senere utnevnt til guvernør i delstaten New South Wales og han satt i dette embetet fra 20. januar 1981 til 20. januar 1989 og deretter ble han kansler for University of Sydney 1990-1991. Han ble tatt til fange av Gestapo og satt en tid som krigsfange i Nazi-Tyskland. Han ble reddet av to tyske Luftwaffe-offiserer som hadde blitt informert om at en fiendtlig offiser fra flyvåpenet ikke ble behandlet som en fange i samsvar med vilkårene den gjeldende Genève-konvensjonen.De tyske offiserene tok Rowland med til en annen tysk fangeleir som var under kontroll av det tyske Luftwaffe. I denne fangeleiren var behandlingen av krigsfangene mye bedre, og der ble han sittende frem til frigjøringen. Den 16. februar 1945, ble Rowland tildelt Distinguished Flying Cross (DFC) for sine operasjoner under den andre verdenskrigen. Den 1. januar 1955 ble han tildelt Air Force Cross (AFC).
Etter at verdenskrigen var over dro han tilbake til universitetet som professor og senere steg han i gradene i flyvåpenet til Air Marshal og i 1975 ble han gjort til sjef for hele personalet i flyvåpenet. Denne stillingen hadde han til han pensjonerte seg fra militæret. Den 11. juni 1977 ble han utnevnt til kommandør (KBE) av den britiske Order of the British Empire. 
Den 20. januar 1981 ble Rowland utnevnt av dronning Elizabeth II til guvernør i den australske delstaten New South Wales, der han erstattet Roden Cutler. Hans utnevnelse ble anbefalt av den daværende australske regjeringen og han satt som guvernør for denne delstaten frem til 1989. Den 26. januar 1987, ble Rowland utnevnt til companion av Order of Australia. Etter at han var ferdig som guvernør satt Rowland som president for organisasjonen Royal Humane Society før han ble kansler ved University of Sydney 1990-1991. Han døde i mai 1999 i en alder av 76 år.


== Referanser ==
Ghost (sang)

«Ghost» er popgruppen Montée sin første singel fra albumet Rendition of You. Sangen lå i hele 25 uker på NRK P3s spillelister. «Ghost» fikk gode kritikker, og havnet på fjerdeplass i VGs kåring av de beste norske låtene i 2010 VG.


== Sporliste ==
«Ghost» (3:36)


== Referanser ==
Adrian Lamo

Adrian Lamo (født 20. februar 1981 i Boston, død 14. mars 2018 i Wichita) var en amerikansk informatiker som ble arrestert i 2004 for å ha ulovlig å ha brutt seg inn i datasystemene til The New York Times, Yahoo og Microsoft.
I 2010 meldte han fra til USAs myndigheter om at Chelsea Manning hadde lekket flere hundre tusen graderte dokumenter tilhørende USA.
Lamo døde 14. mars 2018 i Wichita i Sedgwick County, Kansas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Adrian Lamo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adrian Lamo på Internet Movie Database 
(en) Adrian Lamo hos The Movie Database 
(en) Adrian Lamo på Twitter 
Adrian Lamo på Quora
Manyarasjøen nasjonalpark

Manyarasjøen nasjonalpark ligger ved Manyarasjøen, på grensen mellom de to regionene Arusha og Manyara nord i Tanzania, omkring 120 km vest av Arusha (nærmeste større by). Vannspeilet på den saline alkalisjøen (pH cirka 9,5, men den varierer med årstidene) ligger cirka 954 moh. og utgjør brorparten av nasjonalparken.
Nasjonalparken utgjør totalt et areal på 320 km², og av dette omfattes 220 km² Manyarasjøen. Sjøen ligger i nasjonalparkens østre del, den vestre grensen dannes av høye bergtopper. I den søndre delen finnes det varme kilder som på swahili kalles Maji Moto.
I parken finnes de vanligste afrikanske villdyr som elefanter, sebraer, flodhester, løver og kafferbøffel. Parken er blant annet kjent for sine løver, som klatrer i trærne. På innsjøen hekker det dessuten flamingoer.
For besøkende i parken finnes tre campingplasser, et hotell og flere rastplasser.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lake Manyara National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lake Manyara National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Lake Manyara nationalpark
Boplass

Boplass er den arkeologiske betegnelsen for et sted der en finner spor etter menneskelig bosetning i kortere eller lenger tid. Ofte nyttes den mer nøytrale betegnelsen lokalitet.
Slike boplasser kan være så mangt, fra spor etter et kortvarig opphold på mindre enn ett døgn, til jordbruksboplasser som har vært i bruk gjennom generasjoner. Slike steder kan også, ved siden av gjenstandsmateriale, gi spor etter strukturer av varierende sort, som ildsteder, kokegroper, og spor etter hytter eller mer permanente bygninger.
Man bruker oftest betegnelsen om spor etter bosetning fra steinalderen. I begynnelsen av eldre steinalder var befolkningen mobile jeger-sankere, som for det meste levde i små grupper som oppholdt seg relativt kort tid på hvert sted. Slike boplasser er gjerne små, ofte ikke mer enn 10–30 m². Her er sjelden spor etter hus eller telt; boplassen manifesterer seg oftest ved flint- og bergartsavslag etter produksjon eller reparasjon av våpen og redskaper. Noen ganger finnes imidlertid teltringer; teltduken, som har vært laget av skinn har vært festet mot bakken av store stein. Da teltet ble tatt ned, ble steinene liggende igjen.
Mot slutten av eldre steinalder øker befolkningen, og bosetningen blir mer sedentær, dvs. av fastere karakter innenfor mer definerte revirer. Boplassene blir større og det blir vanligere med funn av faste strukturer i tillegg til steingjenstander og -avfall. Men fortsatt er det ikke uvanlig å finne mindre boplasser etter enkeltopphold på fangstturer og lignende.
Vanligvis, og særlig i Sør-Norge, er det lite å se av en steinalderboplass. Som oftest må de lokaliseres ved prøvestikking. Et unntak er de senmesolitiske groptuftene som foreløpig bare finnes i Hedmark og Østfold. I Nord-Norge er det derimot kjent over fire tusen hustufter fra denne perioden. De kan være runde eller avlange, opp til 40 m² store. Noen ganger er de samlet i større grupper, som ved Gropbakkengen i Varanger, der 89 slike tufter ligger samlet. Det er imidlertid ikke gitt at alle har vært i bruk samtidig, men likevel må det ha vært ganske mange mennesker samlet her i noe som kunne minne om en slags landsby.
Man ser altfor ofte forestillingen om at steinalderens mennesker bodde i huler. Dette kan gå tilbake på en av de aller første profesjonelle steinalderutgravningene i Norge, ved Svarthola på Viste i Randaberg utenfor Stavanger. Dette er en heller med omtrent fire meter inn fra tørrfallet. Funnene herfra, bl.a. med et nesten komplett menneskeskjelett, vakte stor oppmerksomhet, og bidro nok til å feste inntrykket at dette var regelen. Nå, over hundre år senere, vet vi at bosetning i huler og hellere snarere er unntaket. De langt fleste boplassene ligger åpent.


== Litteratur ==
Bjerck, Hein B.: Artikkel «Boplass» i Hedeager & Østmo (red.): Norsk Arkeologisk leksikon, Pax, Oslo 2005. ISBN 82-530-2611-0
William McKell

William McKell (født 26. september 1891 i Pambula, New South Wales, død 11. januar 1985 i Sydney) var en australsk politiker, førsteminister i delstaten New South Wales mellom 1941 og 1947, og han var den tolvte generalguvernøren for Australia. McKell var sønn av en slakter og han ble utdannet i Sydney på Bourke Street Public School. Han var delstatssekretær i Boilermakers' Union fra 1915. 
I 1920 giftet han seg med Mary Pye og samme året ble han parlamentsmedlem for valgkretsen Botany, en posisjon han hadde frem til 1927. Han ble valgt inn i den lovgivende forsamlingen for New South Wales som medlem The Labour Party for distriktet Redfern i 1917 og han beholdt dette setet frem til han i 1947 måtte gå av fordi han skulle bli generalguvernør i for hele Australia fra 11. mars 1947 og frem til 8. mai 1953. I løpet av 1930-tallet ble McKell valgt til leder for det australske Labour Party og i 1941 ble han dette partiet til en overbevisende seier under delstatsvalget. 
Han ble tildelt Order of Saint Michael and Saint George, den 13. november 1951. Han fikk medaljen fra Kong George VI, som personlig hadde invitert McKell til Buckingham Palace, mens McKell var på et offisielt besøk i Storbritannia. Hans personlige sekretær som generalguvernør var Leighton Bracegirdle som selv var en fremstående australsk politiker. McKell var den eneste australske generalguvernøren som ble adlet i løpet av sin periode som generalguvernør. McKell ble etterfulgt av Murray Tyrrell som generalguvernør i 1953.
McKell var også medlem av en kommisjon som var hovedansvarlig for utkastet til grunnloven til Malayaføderasjonen (nå Malaysia). 
McKell døde i januar 1985, i en alder av 94 år. Hans enke, Mary McKell, døde i juli samme år, bare seks måneder etter ektemannen.


== Referanser ==