jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slaget ved Tacna

Slaget ved Tacna (spansk: Batalla del Alto de la Alianza) var et slag under salpeterkrigen. Det endte i chilensk triumf. Den 26. mai 1880 ledet den chilenske generalen Manuel Baquedano González den chilenske hæren mot de boliviansk-peruanske styrkene, som var ledet av den bolivianske presidenten General Narciso Campero. Etter nesten fem timer med harde kamper overga koalisjonsstyrkene seg. Slaget fant sted ved Intiorko-åsene, kun kilometer fra den peruanske byen Tacna. Slaget resulterte i at Bolivia trakk seg ut av krigen noe som gjorde krigen til en konflikt kun mellom Chile og Peru. Seieren resulterte også i at hele Tacna-regionen kom under chilensk kontroll, noe som ikke ble opphevet før i 1929. Man kan derfor si at slaget ved Tacna var et av de avgjørende slagende under salpeterkrigen.


== Referanser ==
Loren Bouchard

Loren Hal Bouchard (født 1969) er en amerikansk stemmeskuespiller.


== Eksterne lenker ==
(en) Loren Bouchard på Internet Movie Database 
(fr) Loren Bouchard på Allociné 
(en) Loren Bouchard hos The Movie Database
Scharffenbergbotnen

Scharffenbergbotnen er en botn i Heimefrontfjella i den vestre delen av Dronning Maud Land. Den ligger mellom Bergesennuten, Torsviktoppen, Wrighthamaren, Engenhovet og Gerhardsennuten i Sivorgfjella, cirka 400 kilometer fra kysten..
Den svenske feltstasjonen Svea ble anlagt ved Scharffenbergbotnen i 1987/88
Scharffenbergbotnen er navngitt etter den norske psykiateren Johan Scharffenberg (1869–1965), en av de første i Norge som advarte mot nazismen.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 12803
Scharffenbergbotnen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Ferjesambandet Steinsland–Tofterøy

Steinsland–Tofterøy var et ferjesamband i Sund kommune i Hordaland på ca 200 meter. MF «Bilfergen» trafikkerte denne strekningen fra 1960 til 1972. I 1972 tok MF «Vatna» over helt til broen til Tofterøy åpnet i 1975.
Fergeleiet på Tofterøy-siden bærer navnet Rophammaren fra tiden før det ble opprettet organisert ferjetransport og personer som ønsket skyss måtte stå å rope over sundet etter båtførere.


== Referanser ==
Nærøydalen

Nærøydalen er et dalføre i Vestland. Dalføret går omtrent fra Stalheim i Voss kommune til Nærøyfjorden med strandstedet Gudvangen i Aurland. I dalbunnen renner Nærøydalselvi som har tilførsel fra Stalheimsfossen, Sivlefossen og Jordalselvi. Stamveien mellom Oslo og Bergen, E16, går gjennom dalen. Fra Stalheim går gamlevegen Stalheimskleivi i 14 hårnålssvinger ned til dalen. I foten av Jordalsnuten er det gruver der det blir det brutt anortositt. Nærøydalen ligger i tilknytning til Nærøyfjorden landskapsvernområde og ble oppført på Unescos verdensarvliste som del av Vestnorsk fjordlandskap i 2005. Dalen fra Stalheim til Gudvangen ligger innenfor verdensarvområdet. På den legendariske skituren fra Bergen via Voss til Kristiania, tok Fridtjof Nansen seg ned fra Stalheim til Gudvangen for å ta båten til Lærdal.Helland omtaler fjorden som «Nærødalen» eller «Nereimsdalen».
Høie og mægtige fjeld omgiver disse fjorde og fjorddale, der hører til de mærkeligste egne i Sogn. (...) Af Nereimsdalen, der gaar op fra Nereimsfjorden, ligger kun den nederste del i Nordre Bergenhus amt. Steile og høie fjelde begrændser denne trange dal, der paa begge sider har svære urer og skred af labradorsten, hvis farve giver fjeldene og skredene den lyse farve, saa man kunde paa sine steder tro, at det var kridtfjeld.

Pludselig stansede jeg; – Veien blev med et ligesom borte fremfor Foden. Vi stod lige foran og saa lige lukt ind i Fjeldkløften med et styrtende Svælg ret nedfor.Aldrig havde det kunnet falde mig ind, at gjennem denne Kløft bar Veien til Gudvangen; men nu saa det næsten saa ud. Jeg vendte mig til den anden, som kom efter; – jo det var rigtig, nede i Bunden gik Veien, og vi befandt os paa Toppen af Stalheimskleven ved Enden af Nærødalen.
Jeg saa mig rundt, – og aldrig skal jeg glemme, hvad jeg saa; et mer vildt, et mer storslagent Syn kan ikke tænkes. Ret foran skjærer Nærødalen sig nedigjennem med sine lodrette Fjeldsider, udover disse paa alle Kanter styrter Fjeldbækkene stivfrosne i sine grønblaa Vinterdragter.


== Nærøydalen i kunst ==

		
		
		
I NærødalenI Nærødalen er veien trang
og skummel og vild at vandre.
Med trudsel over den dybe vang
staa fjeldene mod hverandre;
i dybet ved elven er natten lang.Men Jordalsnuten, den glatte Koll,
har her den høieste Vælde;
den ligner et Taarn, den huser en Trold,
som raader for Fielde,
og hviler i Kollen paa Kobberskjold.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Grautfatet

Grautfatet er et stort, vestvendt moreneområde (botn) i den nordre delen av Humboldtfjella i Dronning Maud Land.
Området ble oppdaget av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher, som betegnet det In der Schüssel (i fatet) og Grosse Brei-Schüssel (store grøtfat). US-ACAN har anbefalt en kortere form av det originale navnet med tillegg av den genersike betegnelsen: Schüssel Cirque.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 12877
Grautfatet Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
M. R. Štefánik lufthavn

Bratislava lufthavn (slovakisk: Letisko M. R. Štefánika) (IATA: BTS, ICAO: LZIB ) er en internasjonal flyplass som betjener Bratislava, hovedstaden i Slovakia. Flyplassen ble oppkalt etter general Milan Rastislav Štefánik som omkom i en flyulykke ved Bratislava i 1919.


== Selskaper og destinasjoner ==
Flyplassen har ruter til både innenriks- og utenlandske destinasjoner, så vel chartertjenester som ruteflyvninger. Fraktflyselskapet Air Cargo Global har sin hovedbase på flyplassen.


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) M. R. Štefánik Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjonsside om Bratislava internasjonale lufthavn Arkivert 20. juni 2013 hos Wayback Machine.
Kjedemekanisme

I en kjedemekanisme benyttes en ekstern kraftkilde (for eksempel en elektrisk motor) til å drive mekanismen som lader våpenet, fremfor rekyl eller avgasser fra avfyringen av et skudd. Kraften overføres fra kraftkilden til mekanismen ved hjelp av et kjede, derav det engelske navnet «chain gun».


== Virkemåte ==
Pålitligheten til kjedemekanismen er en av dens store fordeler fremfor andre lademekanismer. I stedet for å bruke kraften fra avfyringen av et skudd, noe som kan hende ikke skjer hvis en patron skulle feile, benyttes en elektrisk motor til å drive et kjede som beveger seg i et rektangulært mønster ved hjelp av fire tannhjul. Et ledd i kjedet er koblet til sluttstykket og beveger dette frem og tilbake for å lade, avfyre, ekstrahere og kaste ut patroner. Siden kraften til lademekanismen kommer fra en ekstern kilde, vil ikke en patron som ikke avfyres stanse mekanismen; den blir bare hentet ut og kastet på lik linje som avfyrte patroner.
I løpet av en full runde rundt kjedeløpet benyttes to perioder (mens kjedet er på vei langs de lengste sidene av rektangelet) til å styre hvor lang tid sluttstykket bruker på å drives frem for å lade en ny patron, og hvor lang tid som brukes på å kaste den ut. De andre to, kortere periodene, mens kjedet beveger seg langs kortsidene av rektangelet, perpendikulært fra løpet, bestemmer hvor lang tid bresjen er i lås og hvor lenge den er åpen for å slippe ut avgasser.


== Forskjell fra gatlingvåpen ==
Et våpen som benytter kjedemekanisme kan noen ganger bli kalt et gatlingvåpen. Dette er ikke nødvendigvis korrekt, da gatlingvåpen kjennetegnes ved at de har flere løp, mens mange våpen som benytter kjedemekanismen kun har et løp. Noen gatlingvåpen har dog kjedemekanisme, slik som M134 Minigun maskingeværet, på engelsk kalt «Minigun».


== Eksempler ==

Kjedemekanisme benyttes ofte i maskinkanoner og andre våpen med store kaliber. I mindre kaliber er M134 i bruk av det amerikanske militæret, og den britiske Challenger 2-tanken benytter et EX-34 maskingevær med kjedemekanisme montert koaksialt med hovedkanonen.


== Se også ==
Maskinkanon
Repetervåpen
Gatlingvåpen
Nerula

Nerula er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 30-35 millimeter), brune smygere, bakkroppsspissen og den bakre del av bakvingen snøhvite. Forvingen har noen hvite flekker i den ytre delen. Undersiden er lysere farget, det hvite områdene er større og de brune områdene har noen mørkere brune tegninger.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i den nordlige (tropiske) delen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Nerula Mabille, 1888 
Nerula fibrena (Hewitson,1877)
Nerula tuba Evans, 1953


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Nerula på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Nerula i Encyclopedia of Life 
(en) Nerula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nerula hos NCBI 
Nerula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America – Nerula spp. [2]
Horsham (Victoria)

Horsham er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 303 kilometer nordvest for delstatshovedstaden Melbourne og er den største byen og regionalt senter for Wimmera-området. 
Horsham ble bosatt sent på 1840-tallet og det lokale postkontoret ble åpnet i 1848. I 1879 ble jernbanen fra Melbourne ført frem til Horsham. Den ble senere bygget videre til Adelaide.
Grampians nasjonalpark og Mount Arapiles ligger i nærheten av Horsham.
Polygonus

Polygonus er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune smygere med hvite flekker. Forvingene er påfallende små og smale sammenlignet med bakvingene.
Larvene er gulgrønne med mer eller mindre mørk hodekapsel.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i slekten Lonchocarpus (erteblomstfamilien).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Amerika, begge artene har vide utbredelser fra det sørligste USA i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Polygonus Hübner, 1825 
Polygonus leo (Gmelin, 1790)
Polygonus savigny (Latreille, 1824)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Polygonus på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Polygonus i Encyclopedia of Life 
(en) Polygonus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Polygonus hos ITIS 
(en) Polygonus hos NCBI 
(en) Kategori:Polygonus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polygonus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Polygonus spp. [2]
Senere Zhao

Senere Zhào (tradisjonell kinesisk: 後趙; forenklet kinesisk: 后赵; hanyu pinyin: Hòuzhào) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av Shí-familien av jié-etnisiteten. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet. Senere Zhào var det nest største riket etter Tidligere Qin, som under Fú Jiān samlet Nord-Kina.
Da Shi Le grunnla Hòuzhào var hovedstaden Xiangguo (襄國) i dagens Xintai, Hebei, men i 335 flyttet Shi Hu hovedstaden til Yèchéng (鄴城), i dag Handan i Hebei, hvor den var resten av rikets historie, med unntak av Shi Zhis kortvarige forsøk på å gjenopprette staten i Xiangguo.


== Hòuzhàos herskere ==


== Litteratur ==
Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002
Tidlige Liang

Tidligere Liáng (hanzi: 前涼; hanyu pinyin: Qiánliáng) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av Zhāng-familien av hànkinesisk etnisitet. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet. Tidligere Liángs landområder inkluderte dagens Gansu og deler av Ningxia, Shǎnxī, Qinghai og Xinjiang.
Alle Tidligere Liángs herskere var formelt underlagt Jin-dynastiets styre, og dets herskere brukte tittelen hertug (公; gōng) av Xīping (西平), med unntak av Zhang Zuo, som utropte seg selv til konge (王; wáng). Også på andre tidspunkter holdt rikets herskere tittelen wáng da den ble pålagt dem av rikene Tidligere Liáng hadde underkastet seg, Han-Zhao, Senere Zhao og Tidligere Qin.
I 327 ble Gaochang-kommanderiet opprettet av Tidligere Liáng under Zhang Gui. Etter dette ble det opprettet en betydelig hànkinesisk bosetning der, og en stor del av befolkningen var etter hvert kinesere. I 338 erobret general Lu Guang regionen for Tidligere Qin.


== Qiánliángs herskere ==


== Litteratur ==
Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002
Nick and Norah’s Infinite Playlist

Nick and Norah's Infinite Playlist er en amerikansk romantisk dramakomedie fra 2008. Filmen er regissert av Peter Sollett, og har Michael Cera og Kat Dennings i tittelrollene som Nick og Norah. Filmen er basert på romanen med samme navn av Rachel Cohn og David Levithan.
Handlingen foregår over én natt i New Yorks gater. Nick (Michael Cera) er en laidback high school-student som nettopp kommer ut av et stygt samlivsbrudd og som spiller i et band som satser seriøst, men ikke er så veldig gode. I tillegg føler han seg litt utenfor, siden han er den eneste i bandet som ikke er homofil. En kveld møter han den vakre college-studenten Norah (Kat Dennings), ei populær jente som spør ham om å spille kjæresten hennes i fem minutter for å gjøre eks-kjæresten sjalu. Imidlertid har de ingenting til felles og liker ikke hverandre noe større, og de er glade til for å skille lag litt senere på kvelden.
Men tilfeldigheter vil ha det til at de møter hverandre igjen, da Norahs fulle venn Caroline forsvinner sporløst etter å ha sittet på sammen med bandkollegaene til Nick i bilen deres. Nick og Norah oppdager at de likevel har noe til felles: sin største lidenskap, musikken. Gjennom den skaper de et bånd de ikke ante fantes, mens de prøver å finne Caroline og samtidig oppsøke den hemmelige konserten til deres felles favorittband, som de har hørt skal finne sted i byen.


== Rolleliste ==
Michael Cera i rollen som Nick
Kat Dennings i rollen som Norah
Jay Baruchel i rollen som Tal
Ari Graynor i rollen som Caroline
Alexis Dziena i rollen som Tris
Aaron Yoo i rollen som Thom
Rafi Gavron i rollen som Dev
Zachary Booth i rollen som Gary
Jonathan B. Wright i rollen som Beefy Guy


== Eksterne lenker ==
(en) Nick and Norah's Infinite Playlist på Internet Movie Database 
(no) Nick and Norah's Infinite Playlist hos Filmfront 
(sv) Nick and Norah's Infinite Playlist i Svensk Filmdatabas 
(da) Nick and Norah's Infinite Playlist i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nick and Norah's Infinite Playlist på Allociné 
(nl) Nick and Norah's Infinite Playlist på MovieMeter 
(en) Nick and Norah's Infinite Playlist på AllMovie 
(en) Nick and Norah's Infinite Playlist på Turner Classic Movies 
(en) Nick and Norah's Infinite Playlist på Rotten Tomatoes 
(en) Nick and Norah's Infinite Playlist på Metacritic
Proteides

Proteides er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune smygere. Oversiden er ensfarget nokså lyst brun, eller mørkere i vingenes ytre del, noen ganger med hvite flekker. Undersiden er mørkere og mer spraglete med et par hvite flekker i alle fall på bakvingen.
Larvene er grågrønne med en smal, rød stripe på hver side av ryggen.


== Levevis ==
Larvene lever på planteslektene Cassia og Lonchocarpus (Fabaceae).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika. Proteides maysi er bare kjent fra Cuba, mens P. mercurius er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, også på mange av øyene i Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Proteides Hübner, 1819 
Proteides maysi (Lucas, 1857)
Proteides mercurius (Fabricius, 1787)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Proteides på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Proteides i Encyclopedia of Life 
(en) Proteides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Proteides hos ITIS 
(en) Proteides hos NCBI 
(en) Kategori:Proteides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Proteides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Proteides spp. [2]
Den Dramatiske Journal

Den Dramatiske Journal var et dansk teatertidsskrift som kom ut i 1771–1773. Tidsskriftet ble skrevet og utgitt anonymt av Peder Rosenstand-Goiske. Den Dramatiske Journal kom ut i små hefter på åtte eller seksten sider, men det fikk allikevel betydning etter som det skapte en dansk teaterkritikk.
Carl Behrens ga ut en del av tidsskriftene i 1915–16.


== Eksterne lenker ==
Digitalisert utgave av Den Dramatiske Journal fra Litteraturpriser.dk
Thessia

Thessia er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune smygere. Bakvingen kan være trukket ut til en kort stjert. Bakvingen er kantet med snøhvite frynser, forøvrig er vingene ensfarget brune eller med noen små, hvite flekker på forvingen.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i slekten Calliandra og Pithecellobium (erteblomstfamilien).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Mellom-Amerika og det nordligste Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Thessia Steinhauser, 1989 
Thessia athesis (Hewitson, 1867)
Thessia jalapus (Plötz, 1881)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Thessia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Thessia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thessia hos ITIS 
(en) Thessia hos NCBI 
(en) Kategori:Thessia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Butterflies of America - Thessia spp. [2]
Udranomia

Udranomia er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Nokså små (vingespenn ca. 30 millimeter), brune smygere. Vingene har små, hvite flekker.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i familien Ochnaceae (slektene Cespedesia, Ouratea og Quiina).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico i sør til Brasil i nord.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Udranomia Butler, 1870 
Udranomia eurus (Mabille & Boullet, 1919)
Udranomia kikkawai (Weeks, 1906)
Udranomia orcinus (C. & R. Felder, 1867)
Udranomia spitzi (Hayward, 1942)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Udranomia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Udranomia i Encyclopedia of Life 
(en) Udranomia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Udranomia hos NCBI 
(en) Kategori:Udranomia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Udranomia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Udranomia spp. [2]
Aurina dida

Aurina dida er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn ca. 25 millimeter), brun smyger. Forvingen har noen nokså store, gulaktige flekker.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika. Artens typelokalitet blir oppgitt som "Elfenbenskysten", men dette er åpenbart galt.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Eudaminae Mabille, 1877
Slekten Aurina Evans, 1937 
Aurina dida Evans, 1937


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Aurina på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Aurina dida i Encyclopedia of Life 
(en) Aurina dida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aurina dida hos NCBI 
Aurina dida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Aurina spp. [2]