jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kari-Anne Opsal

Kari-Anne Opsal (født 10. mai 1967) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var fylkesråd for næring i Troms fra høsten 2011 til mars 2013. Før dette var hun fylkesråd for samferdsel og miljø fra mars 2009. I 2019 ble hun valgt inn som ordfører i Harstad kommune.
Opsal var medlem av Harstad kommunestyre fra 1999 og varaordfører fra 2003.
I perioden 21. oktober 2005 til 3. august 2007 var hun politisk rådgiver i Fiskeri- og kystdepartementet.
Opsal er utdanna jurist fra Universitetet i Tromsø. Hun har hatt ulike saksbehandlerstillinger i det offentlige. Fra 2001 dreiv hun egen advokatvirksomhet.
Hun var president i Norsk Bridgeforbund fra 2016 til 2022. I juni 2018 ble hun valgt til styremedlem i European Bridge League. og styremedlem i World Bridge Federation.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Kari-Anne Opsal går av som fylkesråd», Nordlys 14. mars 2013; besøkt 28. juni 2013.
Biografisk informasjon på regjeringen.no; besøkt 28. juni 2013.
http://bridge.no/var/fckeditor/bridgeno/file/PDF/Bridgeting/2018/Bridgetinget2018%20_Protokoll.pdf


== Eksterne lenker ==
(no) Kari-Anne Opsal hos Stortinget 
(no) Kari-Anne Opsal hos Norsk senter for forskningsdata
Døscherholmen

Døscherholmen er ei lita øy i Øygarden kommune (før 2020 i Sund kommune) i Vestland.
Døscherholmen ligger nord på Tofterøy, rett øst for Glesvær. Holmen ble i 1888 tildelt Elias Olsen fra Bremnes som husmannsplass. Han etablerte landhandel og tok samtidig navnet Elias Olsen Døscherholmen. Han bygde han også et tranbrenneri og han solgte drivstoff til båtfolket. I 1902 kjøpte han øya. Virksomheten på holmen ble etter hvert utvidet med bl.a. barkeri, fiskemottak og sildesalteri og i 1915 fikk holmen eget brevhus, dette ble i 1920 omgjort til poståpneri. Sønnen Bernt Olsen tok over forretningen i 1912 og drev den frem til han døde i 1937.
Etter andre verdenskrig kom det veiforbindelse til Døscherholmen, men det forhindret ikke at næringsvirksomheten i løpet av 60- og 70-tallet måtte avvikles. I nyere tid har det blitt lansert planer om ny bebyggelse på holmen.


== Referanser ==
Bakki lufthavn

Bakki lufthavn (ICAO:BIBA) er en flyplass ved byen Bakki, Island. Flyplassen mest brukt til flygninger mellom fastlandet og Vestmannaeyjar.


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bakki Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bíldudalur lufthavn

Bíldudalur lufthavn (IATA:BIU, ICAO:BIBD) er en flyplass ved byen Bíldudalur, Island


== Destinasjoner ==
Gjögur lufthavn

Gjögur lufthavn (IATA:GJR, ICAO:BIGJ) er en flyplass ved byen Árneshreppur, Island


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gjögur Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grímsey lufthavn

Grímsey lufthavn (islandsk: Grímseyjarflugvöllur) (IATA:GRY, ICAO:BIGR) er en flyplass på øya Grímsey på Island Flyplassen ligger 40 km nord for Islands kyst og har årlig flyruter betjent av Norlandair.


== Destinasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isavia
(en) Om Grímsey lufthavn, OurAirports
(en) Norlandair, flyruter.
Hornafjörður lufthavn

Hornafjörđur lufthavn (IATA:HFN, ICAO:BIHN) er en flyplass ved byen Höfn, Island


== Destinasjoner ==
Húsavik lufthavn

Húsavik lufthavn (IATA:HZK, ICAO:BIHU) er en lufthavn ved byen Husavik, Island


== Destinasjoner ==
Ísafjörður lufthavn

Ísafjörđur lufthavn (IATA:IFJ, ICAO:BIIS) er en flyplass ved byen Ísafjörđur, Island


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ísafjörður Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sauðárkrókur lufthavn

Sauđárkrókur lufthavn (IATA:SAK, ICAO:BIKR) er en flyplass ved byen Skagafjörđur, Island


== Destinasjoner ==
Peder Tollefsen Ilsaas

Peder Tollefsen Ilsaas (født 9. mai 1777, død 17. februar 1847) var en norsk gårdbruker, skogeier og stortingsrepresentant.
Han var født på gården nordre Ilsaas i Åmot og overtok denne etter faren. Han var i sin tid en av Østerdalens største skogeiere og en mye benyttet kommunemann. Han etterlot seg en stor samling dokumenter om eiendomssalg m.m. som ikke er bevart.
Ilsaas var 1. representant fra Hedemarkens amt til det første ordentlige Storting i 1815, hvor han var medlem av åtte komiteer. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, Kristiania, 1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side 425 digital utgave
Biografisk informasjon om    Peder Tollefsen Ilsaas   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Tollefsen Ilsaas hos Norsk senter for forskningsdata
H-indeks

h-indeks (engelsk: h-index) er et bibliometrisk mål på en forskers vitenskapelige publisering og innflytelse innen faglitteraturen. Tallet beregnes ut fra antall publiserte arbeider og det antall ganger hvert arbeid er sitert. Systemet ble foreslått som et system for å avgjøre teoretiske fysikeres relative innflytelse av fysikeren Jorge Hirsch i 2005, og defineres som:
en forsker har indeks h hvis h antall av forskerens totale antall publikasjoner har minst h antall siteringer og resten har færre enn h siteringer hverDet er store forskjeller mellom hva som er en typisk h-indeks på samme karrierenivå innen ulike fagområder, og generelt har forskere innen naturvitenskap og medisin langt høyere verdier enn forskere innen humaniora og samfunnsvitenskap. Hirsch foreslo selv at innen teoretisk fysikk ville en h-indeks på 12 være passende for å få fast stilling og forfremmelse til associate professor (førsteamanuensis), 18 ville være passende for forfremmelse til professor, 15–20 kunne bety medlemskap i American Physical Society og 45 eller høyere kunne bety medlemskap i National Academy of Sciences. En studie gjennomført ved London School of Economics fant at professorer i Storbritannia hadde gjennomsnittlige verdier på 2,8 innen rettsvitenskap, 3,4 innen statsvitenskap, 3,7 innen sosiologi, 6,5 innen geografi og 7,6 innen samfunnsøkonomi. I gjennomsnitt hadde professorer verdier på rundt det dobbelte av førsteamanuenser.For å være blant den høyest siterte prosenten i perioden 2000–2010 måtte en forsker ifølge Essential Science Indicators være sitert 2073 ganger i fysikk, 1390 i klinisk medisin og 154 i samfunnsvitenskap.En h-verdi kan regnes ut manuelt, men ofte brukes automatiske verktøy i databaser som Google Scholar eller abonnementstjenestene Scopus og Web of Science; disse databasene er imidlertid ikke fullstendige, og særlig Scopus og Web of Science har store hull i datagrunnlaget. Google Scholar anses som relativt dekkende for vitenskapelige publikasjoner som er tilgjengelige på internett, og i praksis brukes ofte h-verdien utregnet av Google Scholar.


== Referanser ==
Bevaringsbiologi

Bevaringsbiologi er vitenskapen som undersøker trusler mot det biologiske mangfoldet, og måter å møte disse truslene på. Som sådan er bevaringsbiologi en tverrfaglig disiplin, som hovedsakelig baserer seg på den biologiske delgrenen økologi, men overlapper med andre biologiske (genetikk, etologi, fylogenetikk, taksonomi) og ikke-biologiske (økonomi, sosiologi, geografi, etikk) forskningsfelt samt naturforvaltning.


== Bevaringsbiologiske forskningsfelt ==
Noen av spørsmålene som bevaringsbiologien forsøker å besvare er:

Hva er sårbarheten til en populasjon (dvs. sannsynligheten for at populasjonen dør ut innen et gitt tidsintervall)?
Hvor stor må en populasjon være for å unngå utdøing?
Hvor stor må en populasjons genetiske variabilitet være for å unngå innavlsdepresjon?
Hvor stort areal trenger en populasjon for å unngå utdøing?
Hvilke demografiske, økologiske eller andre egenskaper ved en art gjør den sårbar for utdøing?
Hvilke antropogene eller andre påvirkninger utenfra gjør en art sårbar for utdøing?
Hvordan kan arter prioriteres ut fra sin sårbarhet? (jf. rødliste)
Hordan kan områder prioriteres som verneområder?
Hvilke arter fungerer som nøkkelarter?
Hvilken konsekvens har det for andre arter hvis nøkkelarten forsvinner?


== Eksterne lenker ==
Society for Conservation Biologi (engelsk)
North Platte River

North Platte kan også sikte til en by i Nebraska.
North Platte (arapaho: Bei'i'iiniicie)  er den største tilløpselv til floden Platte. Den er 1.094 km lang og starter i Colorado, renner nordover via Wyoming og renner sammen med South Platte og danner elven Platte i Nebraska. Avvanningsområdet er på 80.031 km². Utspringet er helt mot nord i Colorado, i Jackson County. Elven renner ut på prærien ved byen Casper i Natrona County i Wyoming og renner deretter mot sørøst og får følge av elven Laramie før den renner inn i Nebraska. Inne i Nebraska møter den South Platte River ved byen North Platte i Lincoln County.
På 1800-tallet førte flere nybyggerleder vestover langs North Platte River, blant andre Oregon Trail (1843–1869), California Trail (1843–1869), Mormon Trail (1847–1869) og et langt stykke på vei Bozeman Trail (1863–68). Disse opphørte etter at den transamerikanske jernbanen ferdistilt i 1869 ble ført langs en sørligere rute. 
I dag går Highway U.S. Route 26 langs elvens nedre strekning.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) North Platte River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
South Platte River

South Platte River, tidligere blant annet Niinéniiniicíihéhe og Río Jesús María, er en av de to elver som danner Platte River. Takket være denne er viktige østlige deler av staten Colorado fruktbar. Den andre hovedfuren er North Platte River. 


== Elveløp ==
Elven har sine kilder i Rocky Mountains og kalles South Platte River fra Park County der vassdragene South Fork og Middle Fork flyter sammen. Elven renner hovedsakelig mot nordnordøst og gjennom storbyen Denver. Nordover forbi Denver danner floden  grunnlag for et tett befolket industriområde, i en fruktbar dal. I Colorado er floden regulert med demninger for irrigasjon, kontroll av oversvømmelser  og kraftproduksjon.
Etter byen Greeley bøyer elven østover og fortsetter inn i vestre Nebraska mellom Julesburg og Big Springs. Elven passerer Ogallala i Nebraska og forenes med North Platte River i nærheten av byen North Platte.


== Historie ==
South Platte ble kalt Niinéniiniicíihéhe av arapahoindianerne som bodde ved dens bredders. De første spanske oppdagelsesreisende kalte den Río Chato.  I 1702 fikk den navnet Río Jesús Maria av kaptein Jose Lopez, en tewa-irsk speider og krigskaptein for de indianske hjelpestyrker fra Nuevo Mexico som bler beordret av visekongen av Ny-Spania om å utforske dette Tierra Incognita for å forsøke å avdekke en fransk inntrengen mot Nuevo Mexico.South Platte River var en vikig vannkilde i Colorado. Lenge før byen Denver ble til kom mange reisende til South Platte River for å unnslippe det store tørre slettelandet kalt Great Plains. På norsk er det vanlig å kalle dette for prærien, men i USA skjelnes det mellom prærielandbeltet og det brede og opprinnelig mer øde og tørrere Great Plains. Den vestligste rand av Great Plains ble også lenge kalt The Great American Desert. Disse folkene tålte heten, men trengte vannet de kunne få fra South Platte River. Bøtter og brønner var tilstrekkelig for en tid, men så ble Denver vannsystem etablert.


== Referanser ==


== Kilder ==
http://co.water.usgs.gov/nawqa/splt/
Christen Styhr Nannestad

Christen Styhr Nannestad (født 8. januar 1783 i Aker, død 13. mars 1856 på Inderøy) var en norsk sorenskriver og stortingsmann.
Han var sønn av res.kap. Fredrik Sebastian Nannestad og Fredrikke Lovise Styhr. I 1807 ble han cand.jur., og fikk så arbeid som sorenskriverfullmektig i Hardanger. Han etterfulgte så Peder Klykken som sorenskriver i Lofoten og Vesterålen 30. januar 1819. Denne stillingen hadde han til han ble sorenskriver på Inderøen 8. januar 1830, han var sorenskriver der til sin død i 1856.Nannestad ble innvalgt på Stortinget for Nordlandenes amt for 1824–1826. Han var her blant annet formann i komiteen om handelen i Nordland.Han var gift med Drude Sophie Fleischer, datter av krigsråd og proprietær Herman Reinholt Fleischer og Marie Finne Astrup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Christen Styhr Nannestad hos Norsk senter for forskningsdata
Patricia Barber

Patricia Barber (født 8. november 1955 i Chicago i Illinois) er en amerikansk jazzpianist og sanger.
Patricia Barber vokste opp i South Sioux City i Nebraska. Hennes far var Floyd «Shim» Barber, tidligere medlem av Glenn Miller’s Band. Selv begynte hun å spille piano da hun var 6 år gammel.
Barber er utdannet innen klassisk piano og psykologi ved University of Iowa. Hun har også en mastergrad i jazz pedagogikk fra Northwestern University.


== Karriere ==
Patricia Barber begynte sin karriere ved å spille på nattklubber i Chicago. Her fikk hun gode omtaler fra lokal presse, noe som etter hvert førte til nasjonal oppmerksomhet. I 1984 spilte hun fem dager i uka på Gold Star Sardine Bar. I begynnelsen av 1990-tallet begynte Barber å spille fast på the Green Mill i Chicago, hvor hun fortsatt spiller hver mandag når hun ikke er på turné.
Barber er en teknisk dyktig pianospiller. Musikken består av selvkomponerte og selvskrevne sanger, men repertoaret inneholder også kjente låter fra klassisk rock som for eksempel «Ode to Billie Joe», «Norwegian Wood», «Light my fire» og «Black Magic Woman». Hun er spesielt kjent for sin unike stil og komplekse tekster.  Hun er kjent for å være en nyskapende jazzartist som ikke lar seg påvirke av trender, men som går sine egne veier.  Hun velger gjerne de små plateselskapene fremfor de store. Hennes første album Split (1989), ble gitt ut på eget selskap. De to neste utgivelsene Café Blue (1994) og Modern Cool (1998) ble gitt ut på det lille selskapet Premonition, som siden ble kjøpt opp av berømte Blue Note Records. Hennes siste album Smash (2013) ble gitt ut på Concord Records.


== Utgivelser ==
Split (1989)
Distortion of Love (1992)
Cafe Blue  (1994)
Modern Cool  (1998)
Companion (1999)
Nightclub (2000)
Verse (2002)
Live: A Fortnight In France (2004)
Live: France 2004 DVD (2005)
Mythologies  (2006)
The Premonition Years: 1994-2002 (2007)
The Cole Porter Mix (2008)
Monday Night Recorded Live at the Green Mill (2009)
Patricia Barber & Kenny Werner – Live in Concert DVD (2011)
Monday Night Live at the Green Mill volume 2 (2011)
Smash (2013)
Monday Night Live At The Green Mill Volume 3 (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Patricia Barber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patricia Barber på Discogs 
(en) Patricia Barber på MusicBrainz 
(en) Patricia Barber på Spotify 
(en) Patricia Barber på Songkick 
(en) Patricia Barber på Genius — sangtekster 
(en) Patricia Barber på AllMusic 
Reich, Howard (14.07.2015), "Patricia Barber: Ever searching for the new sound", Chicago Tribune
"Renée Fleming and Patricia Barber" Arkivert 5. juli 2016 hos Wayback Machine., Harris Theater (Chicago)
Steffen Doering

Steffen Doering (født 4. oktober 1960 i Berlin), er en tysk tidligere skøyteløper som representerte Øst-Tyskland under Vinter-OL 1980 i Lake Placid.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap ==
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved to konkurranser.

Lake Placid 1980 på 500 m og 1 000 m.Beste resultat 11.-plass på 500 m i Lake Placid 1980.Sprint-VM på skøyter deltatt fire ganger.

Inzell 1979, West Allis 1980, Grenoble 1981 og i Alkmaar 1982.Beste resultat 16.-plass sammenlagt både i Grenoble 1981 og i Alkmaar 1982.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steffen Doering – Olympedia 
(en) Steffen Doering – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steffen Doering – Speedskatingbase.eu 
(en) Steffen Doering – SpeedSkatingNews.info 
(en) Steffen Doering – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Blankvannslanding

Blankvannslanding er en landingsteknikk for sjøfly.
Ved landing på en stor blank vannflate vil det være vanskelig å beregne høyden ned til vannflaten. Derfor må landingen skje med en moderat gjennomsynkning slik at høyden reduseres med 100 - 150 fot i minuttet. Dersom høydeforskjellen mellom fly og vannflate er stor, vil flyet tilbakelegge en lang strekning for å komme sakte ned mot vannflaten. Dersom landingen skjer nærmere land blir de synlige referansene mye bedre, så det bare blir en lav høydeforskjell som må tilbakelegges som blankvannslanding.  Variometeret, som viser høydeforandringer, er et viktig instrument under denne prosedyren.
Den samme teknikken kan også brukes ved landing med ski på en konturløs, flat snøflate.
Flottørene må treffe vannflaten i riktig vinkel. Hvis bakre del av flottørene treffer vannet først gir det større motstand i vannet. Treffer fremre del av flottøren vannet først, blir vannet suget opp langs flottøren og flottøren suges ned i vannet. Ved langsom flyhastighet blir vingenes angrepsvinkel større, flyets haleparti kommer lavere og flyets nese høyere. Stillingen på flyet og gjennomsynkningen kontrolleres med gasshåndtaket, throttelen, og ved å vurdere hvor høyt flyets nese står mot horisonten. I mange situasjoner i flyging kontrolleres ikke fart med gasspådrag og høyde med høyderoret. Derimot styres farten med høyderoret ved vurdering av nesestillingen. Høyden med stigning og gjennomsynkning styres med gasshåndtaket.
Under blankvannslanding er det nødvendig med en del motorpådrag. Ved landing uten motorkraft blir gjennomsynkningen mye større enn ved blankvannslanding. En nødlanding ved motorstans bør derfor gjøres nær land der det er lettere å vurdere høyde over vannflaten.
14. serierunde i Tippeligaen 2013

14. serierunde i Tippeligaen 2013 startet lørdag 29. juni med fire kamper. To kamper klokken 15.30, Strømsgodset mot Tromsø klokken 18, og Sogndal mot Hønefoss klokken 20.05. Runden avsluttet søndag 30. juni med fire kamper. Lillestrøm mot Vålerenga klokken 15.30, to kamper klokken 18, og Viking mot Rosenborg klokken 19.


== Fakta ==
Christian Qvale

Christian Qvale (født 8. desember 1774 i Kvinesdal, død 18. mars 1846 i Vefsn) var en norsk prest og stortingsmann.


== Bakgrunn og virke ==
Qvale var sønn av prest Andreas Quale og Karen Aamodt. Han fikk studenteksamen fra Trondhjems katedralskole i 1794, og ble cand.theol. i 1799. Han var en kort periode lærer ved Trondhjem katedralskole før han ble sokneprest i Hammerfest i 24. oktober 1800, der var han til 9. mars 1810 da han fikk «avsked i naade og vartpenge». 10. august 1810 ble han sokneprest i Nesna, og i 1820 sokneprest i Vefsn.Han var stortingsmann for Nordlandenes amt i perioden 1827–1829. Han var medlem av flere komiteer på Stortinget: «om fiskerierne, kanalanlæg i Helgeland og om renskyss».Christian Qvale var den første ordføreren i Vefsn, han var ordfører der fra 1838 til 1842.Qvale var gift to ganger, først med Cathrine Bradsborg (født 20. januar 1775, død 15. juli 1818) så med Petrine Fredrikke Fredriksen (født 1787, død 1859). Petrine var datter av Qvales forgjenger som sokneprest på Nesna, Jakob Fredriksen. Han hadde tre barn, alle fra første ekteskap: Sønnen Andreas Christian (11. april 1804–12. juli 1845) som ble lege og døtrene Birgitte Dorothea (født 30. april 1808) og Maria Thrina (født 12. mai 1814). Om begge døtrene er oppgitt at de ble gift på Inderøy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Christian Qvale hos Norsk senter for forskningsdata
William Hakvaag

William Rolf Hakvaag (født 13. desember 1948 i Svolvær) er en norsk museumsleder og tidligere musiker. På 1960- og 70-tallet var han som gitarist medlem i flere pop/rock-grupper, blant annet Zoo (1966–1968 og 1971–1976), Outlaws (1967) og Prudence (1971). Han er initiativtaker til og grunnlegger av Lofoten Krigsminnemuseum i Svolvær som åpnet i 1996. Museet viser Hakvaags omfattende private samling av militaria og sivile gjenstander fra andre verdenskrig i Norge, deriblant 140 uniformer.

Hakvaag ga i 2010 ut boka Vi som ikke ble berømt på eget forlag. I 2013 ble boka De utrolige bildene utgitt via Kolofon forlag. Han fikk i 1996 Vågan kommunes kulturpris og ble i 2003 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv. I 2017 ble han tildelt Forsvarsmedaljen med laurbærgren.


== Diskografi ==
Prudence: The Legendary Prudence Tapes, vol.1 (1992)


== Kilder ==
Lofoten Krigsminnemuseum: Om museet (besøkt 29. juni 2013)
Svolvær Historielag: William Hakvaag (intervju laget av Trond Nyrud, 29. august 2004, besøkt 29. juni 2013)
Vågan kommune: Kulturprisen (7. mai 2013, besøkt 29. juni 2013)
Det norske kongehus: Tildeling av ordener og medaljer (arkivsøk 29. juni 2013)


== Eksterne lenker ==
VG: Kan ha funnet Hitler-kunst verdt flere hundre tusen (22. februar 2008)
NRK: Håper disse krigsbildene blir internasjonal bestselger (28. juni 2013)
Lofoten Krigsminnemuseum
Daniel Millaud

Daniel Millaud (født 26. august 1928 i Papeete, død 21. juni 2016 i Punaauia) var en franskpolynesisk politiker. Han var senator i det franske Senatet fra 1977 til 1998.


== Virke ==
Millaud er tannlege. På slutten av 1960-tallet markerte Millaud seg som forkjemper for selvstyre for  Fransk Polynesia.
Et samarbeid mellom partiene E'a Api og Here Ai'a gjorde det mulig for ham å bli valgt til senator i 1977, som etterfølger etter Pouvanaa a Oopa. Gjenvalgt fulgte i 1980 og 1989. Fra 1985 sto han i spissen for partiet Te E'a no Maohinui. I 1998 ble han etterfulgt av Gaston Flosse. Som senator engasjerte han seg i saker som gjaldt Frankrikes atomprøvesprenginger, som forsvarer av selvstyre for Fransk Polynesia og for å få til tilpasninger til EU som passet Fransk Polynesia.


== Referanser ==
Rademacher

Rademacher er et tysk etternavn som kan vise til følgende personer:

Erich Rademacher (1901–1979), tysk svømmer
Franz Rademacher (1906–1973), tysk nazistisk diplomat
Hans (Adolph) Rademacher (1892–1969), tysk matematiker
Ingo Rademacher (1971–), australsk skuespiller
Joachim Rademacher (1906–1970), tysk svømmer og vannpolospiller
Johann Gottfried Rademacher (1772–1850), tysk lege
Pete Rademacher (1928–), amerikansk bokser
Reinhold Rademacher (1609–1668), svensk industrimann
Rudolf Rademacher (1913–1953), tysk flyveress
Anne Cullerre

Anne Cullerre (født 9. desember 1957 i La Roche-sur-Yon) er en fransk viseadmiral. Hun var fra 2012 til 2014 sjef for Forces armées en Polynésie française.


== Tjeneste ==
Cullerre ble i 1981 offiser i Marine nationale. Hun var blant de første kvinnene som fikk sjøkrigsutdannelse og lederstilling om bord på skip. I 1997 fikk hun kommando over hydrografiskipet «Lapérouse». Etter å ha gått Collège Interarmées de Défense ble hun i 2001 sjef på oseanografiskipet  «D'Entrecasteaux». I 2003 ble hun nestkommanderende for Service d’Information et de Relations Publiques de la Marine og i 2005 sjef for fellesoperativ avdeling i Karibia. Etter dette ble hun i 2007 sjef for Division J7 i Centre de Planification et de Conduite des Opérations og i 2007 stabssjef hos kommanderende admiral i Indiahavet. Fra 2010 tjenestegjorde hun i Bahrain, før hun i 2011 ble sjef for kontoret for Asia og Stillehavet i forsvarsstaben.I 2012 ble Cullerre utnevnt til kontreadmiral. Hun var andre kvinne som oppnådde denne graden i Frankrike. Chantal Desbordes var den første. Samme år ble hun sjef for de franske væpnede styrker i Fransk Polynesia. I august 2014 ble hun der etterfulgt av Bernard Antoine Morio.I 2015 ble hun forfremmet til viseadmiral.


== Utmerkelser ==
Cullerre er offiser av Æreslegionen, ridder av Den nasjonale fortjenstorden og ridder av Ordenen for sjøfartsfortjenester.


== Referanser ==