Magnetisk reluktans

Magnetisk reluktans, eller magnetiskt motstand, er motstanden i en magnetisk krets og den inverse verdien til kretsens permeans (den magnetiske ledningsevnen). Magnetisk reluktans kan sammenlignes med resistans i en elektrisk krets, men istedenfor å forbruke energien i form av varme, slik den blir i en elektrisk motstand, blir den lagret i et magnetisk felt. På samme måte som elektrisk strøm følger minste motstands (resistans) veg i en elektrisk krets, følger også magnetisk strøm den minste motstands (reluktans) veg.


== Definisjon ==
Den totale reluktansen er forholdet mellom magnetomotorisk spenning (magnetomotorisk kraft, MMF) i en passiv magnetisk krets og den magnetiske fluksen i samme krets.

  
    
      
        
          
            R
          
        
        =
        
          
            
              F
            
            Φ
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {R}}={\frac {\mathcal {F}}{\Phi }}}
  der

  
    
      
        
          
            R
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {R}}}
   er reluktansen i amperevinding per weber (invers Henry, H-1)

  
    
      
        
          
            F
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {F}}}
   er den magnetomotoriske spenningen i amperevindinger
Φ er den magnetiske fluksen i weberEn magnetisk fluks former alltid en lukket kurve, som beskrevet av Maxwells likninger, men kurvens veg avhenger av reluktansen i de omkringliggende materialene. Kurven konsentreres i banen med minst reluktans. Luft og vakuum har høy reluktans, mens lett magnetiserbare materialer som jern og stål har lav reluktans. Flukstettheten i materialer med lav reluktans induserer midlertidige poler og gir opphav til mekaniske krefter som flytter materialet mot regioner med høyere flukstetthet og er derfor alltid en tiltrekkende kraft.
Reluktansen i en uniform magnetisk krets kan defineres som

  
    
      
        
          
            R
          
        
        =
        
          
            l
            
              
                μ
                
                  0
                
              
              
                μ
                
                  r
                
              
              A
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {R}}={\frac {l}{\mu _{0}\mu _{r}A}}}
  eller

  
    
      
        
          
            R
          
        
        =
        
          
            l
            
              μ
              A
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {R}}={\frac {l}{\mu A}}}
  der 

l er den magnetiske kretsens lengde i meter

  
    
      
        
          μ
          
            0
          
        
      
    
    {\displaystyle \mu _{0}}
   er permeabiliteten til vakuum, lik 
  
    
      
        4
        π
        ×
        
          10
          
            −
            7
          
        
      
    
    {\displaystyle 4\pi \times 10^{-7}}
   henry per meter

  
    
      
        
          μ
          
            r
          
        
      
    
    {\displaystyle \mu _{r}}
   er materialets relative magnetiske permeabilitet (relativt til vakuum)

  
    
      
        μ
      
    
    {\displaystyle \mu }
   er materialets permeabilitet (
  
    
      
        μ
        =
        
          μ
          
            0
          
        
        
          μ
          
            r
          
        
      
    
    {\displaystyle \mu =\mu _{0}\mu _{r}}
  )
A er kretsens tverrsnittsareal i kvadratmeterReluktansens invers kalles permeans.

  
    
      
        
          
            P
          
        
        =
        
          
            1
            
              R
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathcal {P}}={\frac {1}{\mathcal {R}}}}
  Permeansen måles i SI-enhet henry


== Se også ==
Reluktansmotor