jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Østlandsk

Østlandsk, østlandsmål, østlending eller østlandsdialekt er et samlebegrep som omfavner norske dialekter, i motsetning til standard østnorsk, som tales på Østlandet (Viken, Oslo, Innlandet og deler av Vestfold og Telemark). Sammen med trøndersk utgjør østlandsk hovedgruppen østnorsk.
Målmerker er tjukk L, jamvektsregelen, og ingen apokope i infinitiv. Som sådan kan østlandske talemål deles i to hovedretninger, hver med flere målfører, nemlig:

Flatbygdmål
Vikværsk
Båhuslensk (har utviklet seg mot svensk)
Drammensdialekt
Vestfoldmål (har fått trekk fra telemarksmål)
Tønsbergmål (har fått trekk fra telemarksmål)
Andebumål (særegne trekk fra tønsbergmål)
Revetalsmål (særegne trekk fra tønsbergmål)
Sør-Numedalsk
Grenlandsk (har fått trekk fra telemarksmål)
Skiensmål
Bamblemål
Østfolddialekt
Fredrikstaddialekt
Follodialekt (har fått trekk fra oslodialekt)
Midtøstlandsk
Oslodialekt
Moingmål
Eikerdialekt
Ringeriksmål
Ådalsmål
Romeriksmål
Opplandsk
Hedmarksdialekt
Solung
Odalsk
Lillehammerdialekt (har fått trekk fra gudbrandsdalsmål)
Hadelandsdialekt
Totendialekt
Gjøviksmål
Ringsakermål
Østerdalsmål
Nordøsterdalsk
Midtøsterdalsk
Sørøsterdalsk
Fjellbygdmål (også kalt mid(t)landsk og innlandsmål)
Gudbrandsdalsmål
Valdrismål- og Hallingmål
Telemarks- og Numedalsmål
Gullkinnhonningeter

Gullkinnhonningeter (Oreornis chrysogenys) er en fugl og den eneste arten i slekten Oreornis i familien honningetere. Den er endemisk til Vest-Papua i Indonesia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gullkinnhonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gullkinnhonningeter hos Artsdatabanken 
(en) Gullkinnhonningeter hos ITIS 
(en) Gullkinnhonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Oreornis chrysogenys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oreornis chrysogenys – detaljert informasjon på Wikispecies 
Oreornis chrysogenys (ID 680E73949A16E127). Avibase. Hentet ut 13. juli 2013.
Oreornis chrysogenys (TSN 561684). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 13. juli 2013.
Birdlife Species Factsheet: Oreornis chrysogenys. Besøkt 13. juli 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 6. juli 2013.
Andreas Kneller

Andreas Kneller (1649–1724) var en tysk komponist og organist i den nordtyske orgelskole.


== Liv ==
Andreas Kneller ble født inn i en kunstnerfamilie, både hans eldre bror Godfrey Kneller og faren Zacharias Kniller var billedkunstnere. Intet er kjent om Knellers musikkopplæring, men han kan ha vært elev av Franz Tunder som var organist ved Marienkirche i Lübeck eller hos sin onkel Matthias Weckmann, organist ved Sankt Jacobi i Hamburg.
I 1667 ble Kneller utnevnt til  Melchior Schildts etterfølger som organist ved Marktkirche Hannover. Etter forslag fra Johann Adam Reincken fikk han 1. desember 1685 organistposten ved St.-Petri-Kirche i Hamburg. Året etter giftet han seg med Reinckens datter, Margaretha Maria.
Kneller pensjonerte seg i 1723 og svigersønnen Jakob Henke, som hadde vikariert som organist siden 1717, overtok formelt organistposten ved St.-Petri.


== Verk ==
Det finnes kun noen få bevarte orgelverk av Kneller. Disse er typiske for den nordtyske barokke toccata-formen: frie passasjer som alternerer med fugale seksjoner. Athanasius Kircher  beskrev stilen som helt fri og dermed som en variant av stylus phantasticus.

tre fullstendige preludier (i F-dur, G-dur og d-moll) og enkelte fragmenter, som
en partita med åtte variasjoner over Nun komm der Heiden Heiland.Det er bevart et orgel-Te Deum av «A. Kniller», men det antas at dette er det eneste kjente verket etter en komponist ved navn Anton Kniller.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klaus Beckmann: Sämtliche Orgelwerke. Breitkopf & Härtel, Wiesbaden 1987
G. Guillard: Andreas Kneller. I Gilles Cantagrel (red.): Guide de la musique d’orgue. Éditions Fayard 1991, ISBN 2-213-02772-2


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Kneller på Discogs 
(en) Andreas Kneller på MusicBrainz 
(en) Andreas Kneller på AllMusic 
(de) Verk av og om Andreas Kneller i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
DS «Hundvaag»

DS «Hundvaag» var et lasteskip bygget ved Van Vliet & Co. Hardinxveld-Giessendam, Nederland. Skipet ble overlevert som «Friesland» til Scheepsvaart & Steenkolen Maats Rotterdam i mai 1908. Kjøpt til Norge i 1922. Krigsforliste i 1940.


== «Friesland» ==
1908: mai: Levert til Scheepsvaart & Steenkolen Maats, Rotterdam. Døpt «Friesland»


== «Haaland» ==
1922: Solgt til D/S A/S Gann ved Lars Th.Kyllingstad, Sandnæs. Omdøpt «Haaland»
1923: Overtatt av D/S A/S Gann ved Thor Rongstad, Sandnes


== «Hundvaag» ==
1924: juni: Solgt til D/S A/S Isbjørn ved Johan T.Østbø, Stavanger. Omdøpt «Hundvaag»
1924: Overtatt av D/S A/S Isbjørn ved P. Pedersen. Stavanger.
1934: Solgt til D/S A/S Isbjørn ved Peder Smedvig. Stavanger.
1940: 1. november: Minesprengt på reise Immingham til Dover med 760 tonn kull. En fyrbøter omkom


== Kilder ==
«D/S Hundvaag». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 13. januar 2019. 
«Hundvaag» www.warsailors.com
Georg Dietrich Leyding

Georg Dietrich Leyding (1664–1710) var en tysk komponist og organist innen den nordtyske orgelskolen.
Fra 1679 og fem år framover gikk Leyding i lære hos Jakob Bölsche i Braunschweig. Deretter reiste han til  Hamburg og Lübeck for å videreutdanne seg hos Johann Adam Reincken og Dietrich Buxtehude, men returnerte snart til Braunschweig for å erstatte Bölsche. Etter Bölsches død ble Leyding organist ved kirkene St. Ulrich og St. Blasius, senere også ved St. Magnus. Leyding var en kort periode i Wolfenbüttel for å studere komposisjon hos Johann Theile.
Av Leyding er det bevarte tre preludier, en variasjon over Von Gott will ich nicht lassen og en koralbearbeidelse av Wie schön leuchtet der Morgenstern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Georg Dietrich Leyding i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Jakob Bölsche

Jakob Bölsche (?–1684) var en tysk komponist og organist innen den nordtyske orgelskolen.
Bölsche var organist i Burgdorf ved Hannover fra 1669, senere i Braunschweig. Eleven Georg Dietrich Leyding overtok orgelposten da Bölsche ble syk og snart døde.


== Verk ==
Av Bölsche er et orgelverk med tittelen Praeambulum ex E Sig. Jacobus Bölsche Org. ad Bürgedorff 1683 pedaliter bevart, publisert av Riedel i 1957. Datoen gjelder sannsynligvis for avskriften, selve verket komponerte nok Bölsche før 1669.
Bölsches preludium og et preludium-fuge-verk av Dietrich Buxtehude er de eneste orgelverkene fra sin tid som går i E-dur. Det 38 takter lange preludiet begynner som en manualpassasje med en stigende linje som inneholder en karakteristisk lydisk kvart (aiss) og avslutter med en like lang og ganske enkel fuge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Jakob Bölsche i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Nørrebro Bryghus

Nørrebro Bryghus er et dansk mikrobryggeri med tilhørende restaurant og bar i Ryesgade på Nørrebro i København.


== Historie ==
Nørrebro Bryghus ble etablert av Anders Kissmeyer, som er utdannet bryggerimester og tidligere avdelingsleder på Carlsberg. Bryggeriet åpnet i 2003 som kombinert bryggeri og restaurant. I 2005 åpnet man dessuten et bryggeri i Hedehusene med en kapasitet på 400.000 liter i året for å dekke økt etterspørsel etter flaskeøl til supermarkeder.


== Konflikt med 3F ==
Sommeren 2007 kom Nørrebro Bryghus i konflikt med fagforeningen 3F. Over flere måneder ble utkjøringen av øl fra bryggeriet i Hedehusene til butikker i Coop-kjeden blokkert, og det var tilsynelatende så vidt bryggeriet overlevde krisen.


== Restrukturering ==
Skillet mellom produksjonen i Hedehusene og det opprinnelige lokalet er etter hvert blitt mer formalisert. Baldersbrønde Bryggeri A/S ble etablert i 2008, og det ble lansert en ny serie spesialøl med bred appell og til lavere priser under varemerket Balder, en slags mikrobryggeri light. Flere års underskudd munnet i februar 2010 ut i en avtale der kapital ble sprøytet inn i selskapet, mens Anders Kissmeyer fratrådte som bryggeridirektør og gikk over i en mer konsulentpreget rolle. For øvrig markedsføres også en rekke forskjellige øl under Kissmeyers navn som er produsert ved forskjellige bryggerier verden over.


== Fanø Bryghus ==
Erik Bank Lauridsen i Nørrebro Bryghus kjøpte i juni 2009 bygningene og produksjonsutstyret etter Fanø Bryghus, og bryggeriet gjenåpnet i juli samme år med Claus Winther som bryggerimester.


== Øltyper ==
Nørrebro Bryghus lanserer minst ett nytt øl hver måned. De fleste av disse månedsbryggene er imidlertid tilgjengelige bare i kort tid. Ellers opereres det med en rekke faste brygg. Sortimentet fremgår av Ratebeer og bryggeriets eget nettsted (se lenker nedenfor).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Bryggeriets nettsted
(en) Kissmeyer Beer & Brewing på Facebook
(en) Vurderinger på Ratebeer.com
Fruitvale Station

Fruitvale Station er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2013. Filmen er skrevet og regissert av Ryan Coogler, og har Michael B. Jordan i hovedrollen som Oscar Grant.


== Handling ==
Filmen tar for seg den sanne historien om Oscar Grant (Michael B. Jordan), en 22-årig mann fra San Francisco Bay Area, som våkner opp på morgenen den 31. desember 2008 med følelsen at noe er annerledes akkurat den dagen. Han vet ikke hva det er, men han tar det som et tegn på at det er på tide å rette på feilene i livet sitt. Fra nå av vil han være en bedre sønn for moren, som har bursdag på nyttårsaften; en bedre partner for kjæresten, som han ikke har vært helt ærlig mot i det siste; og han vil være en bedre far for deres fire år gamle datter, T.
Det starter bra for Oscar, men mens dagen går sin gang, innser han at endringene ikke kommer til å bli lett å gjennomføre. Han krysser vei med venner, familie og fremmede, og for hvert møte ser vi at det er mye mer ved Oscar enn førsteinntrykket skulle tilsi. Men møtet med politimennene på Fruitvale BART-stasjonen skulle bli hans siste den dagen, og hendelsene der ryster Bay Area til bristepunktet, og gjør hele nasjonen til vitner til historien om Oscar Grant.


== Rolleliste ==
Michael B. Jordan som Oscar Grant
Melonie Diaz som Sophina
Octavia Spencer som Wanda
Kevin Durand som Officer Caruso
Chad Michael Murray som Officer Ingram
Ahna O'Reilly som Katie
Ariana Neal som Tatiana
Keenan Coogler som Cato
Trestin George som Brandon
Joey Oglesby som Cale
Michael James som Carlos
Marjorie Shears som Grandma Bonnie
Destiny Ekqueme som Chantay
Bianca Rodriguez III som Vanessa
Julian Keyes som Kris


== Annet ==
Kevin Durand og Chad Michael Murray spiller de to politimennene som var involverte i drapet på Grant. Navnene på de to karakterene ble endret for filmen.
The Weinstein Company kjøpte rettighetene til filmen for 2,5 millioner dollar to dager etter at den debuterte på Sundance filmfestival i januar 2013.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fruitvale Station på Internet Movie Database 
(no) Fruitvale Station hos Filmfront 
(sv) Fruitvale Station i Svensk Filmdatabas 
(da) Fruitvale Station i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Fruitvale Station på Allociné 
(nl) Fruitvale Station på MovieMeter 
(en) Fruitvale Station på AllMovie 
(en) Fruitvale Station på Rotten Tomatoes 
(en) Fruitvale Station på Metacritic 
(en) Fruitvale Station på Box Office Mojo
Johann Nicolaus Hanff

Johann Nicolaus Hanff (1663–1711) var en tysk organist og komponist innen den nordtyske orgelskolen.


== Liv ==
Lite er kjent om Hanffs liv. Han vokste opp i Wechmar og var musikklærer i Hamburg og kirkemusiker ulike steder. Johann Mattheson studerte fra sjuårsalder og fire år framover komposisjon og klaver hos Hanff.
Fram til 1696 var Hanff organist ved hoffet til fyrstbiskopen av Lübeck i Eutin. Etter biskop August Friedrichs død og oppløsningen av hoffet i 1705 vendte Hanff formodentlig tilbake til Hamburg. Han fikk 26. august 1711 organistposten ved Schleswig domkirke, men døde bare få måneder senere.


== Verk ==
7 koraler for orgel
Ach Gott, vom Himmel sieh darein
Auf meinen lieben Gott
Ein feste Burg ist unser Gott
Erbarm dich mein, o Herre Gott (to versjoner)
Helft mir Gott’s Güte preisen (Von Gott will ich nicht lassen)
Wär Gott nicht mit uns diese Zeit
3 kantater


== Litteratur ==
M. Roubinet: Artikel Johann Nicolaus Hanff; i Gilles Cantagrel (red.): Guide de la musique d’orgue; Éditions Fayard 1991; ISBN 2-213-02772-2
Klaus Beckmann: Die Norddeutsche Schule. Orgelmusik im protestantischen Norddeutschland zwischen 1517 und 1755. Teil II Blütezeit und Verfall 1620–1755. Mainz, Schott 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Johann Nicolaus Hanff i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Nicolaus Hanff i International Music Score Library Project
MS «West Avocet» (1972)

MS «West Avocet» var et forsyningsskip bygget ved Scheepsw. Waterhuizen B.V., Nederland som byggenummer 295. Levert til rederiet Peder Smedvig i mai 1972. Videresolgt i 1985. Fremdeles aktiv pr. juli 2013.


== «West Avocet» ==
1972: Februar: Levert til Peder Smedvig, Stavanger, som «West Avocet»
1985: mars: Solgt til Nils Høyland, Steinsland, Bergen


== «Ocean Safe» ==
1986: april: Overtatt av K/S A/S Ocean Safe, Steinsland, Bergen. Omdøpt «Ocean Safe»


== «Strilbas» ==
1986: desember: Solgt til Simon Møkster, Stavanger. Omdøpt «Strilbas»
1989: desember: Overtatt av K/S Strilbas ved Simon Møkster, Stavanger
1990: Ombygd
1997: april: Overtatt av Stril Supply A/S ved Simon Møkster, Stavanger


== «Sea Saftey» ==
2007: desember: Solg til Sea Supply A/S, Sortland. Omdøpt «Sea Saftey»
2013: Fremdeles aktiv


== Kilder ==
«West Avocet»www.sjohistorie.no


== Bilder ==
«Strilbas»www.shipspotting.com
«Sea Safety»www.shipspotting.com


== Eksterne lenker ==
(en) MS «West Avocet» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Jean Greeff

Jean Greeff (født 17. april 1990) er en sørafrikansk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 20.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Greeff – Olympedia 
(en) Jean Greeff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Miika Antti-Roiko

Miika Antti-Roiko (født 20. november 1988) er en finsk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miika Antti-Roiko – Olympedia 
(en) Miika Antti-Roiko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Cristopher Pavón

Cristopher Pavón (født 18. april 1993) er en honduransk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 18.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristopher Pavón – Olympedia 
(en) Cristopher Pavón – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Peter Kirkbride

Peter Kirkbride (født 19. desember 1987) er en britisk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 16.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Kirkbride – Olympedia 
(en) Peter Kirkbride – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Kirkbride – Storbritannias olympiske komité
Abbas Al-Qaisoum

Abbas Al-Qaisoum (født 31. august 1980) er en saudiarabisk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 15.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abbas Al-Qaisoum – Olympedia 
(en) Abbas Al-Qaisoum – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Endri Karina

Endri Karina (født 2. mars 1989) er en albansk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 14.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Endri Karina – Olympics.com 
(en) Endri Karina – Olympic.org 
(en) Endri Karina – Olympedia 
(en) Endri Karina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
David Kavelashvili

David Kavelashvili (født 2. august 1985) er en gresk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 13.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Kavelashvili – Olympedia 
(en) David Kavelashvili – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Transiting Exoplanet Survey Satellite

Transiting Exoplanet Survey Satellite (TESS) er et romteleskop som utgjør en del av NASAs Explorer-program. Teleskopet ble skutt opp 18. april 2018 (lokal tid), og skal lete etter eksoplaneter. Det forventes at teleskopet vil finne 20 000 eksoplaneter, og NASA tror at 50 av disse vil være på størrelse med jorden. Til sammenligning var nærmere 3 800 eksoplaneter kartlagt da teleskopet ble skutt opp.Teleskopet er arvtager til Keplerteleskopet, som ble skutt opp i mars 2009.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==
Kostjantyn Pilijev

Kostjantyn Hryhorovytsj Pilijev, ukrainsk Костянтин Григорович Пілієв, (født 28. februar 1983) er en ukrainsk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 12.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kostjantyn Pilijev – Olympedia 
(en) Kostjantyn Pilijev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Norajr Vardanjan

Norajr Vardanjan (armensk: Նորայր Վարդանյան; født 15. mai 1987) er en armensk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 11.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norayr Vardanyan – Olympedia 
(en) Norayr Vardanyan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Norayr Vardanyan – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Aliaksandr Makaranka

Aliaksandr Makaranka, hviterussisk Аляксандр Макаранка - Aljaksandr Makaranka (født 2. februar 1990) er en hviterussisk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 10.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aliaksandr Makaranka – Olympics.com 
(en) Aliaksandr Makaranka – Olympic.org 
(en) Aliaksandr Makaranka – Olympedia 
(en) Aliaksandr Makaranka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Aliaksandr Makaranka – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Tomasz Zieliński

Tomasz Bernard Zieliński (født 29. oktober 1990) er en polsk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 3.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomasz Zieliński – Olympics.com 
(en) Tomasz Zieliński – Olympic.org 
(en) Tomasz Zieliński – Olympedia 
(en) Tomasz Zieliński – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Tomasz Zieliński – Polens olympiske komité 
(en) Tomasz Zieliński – IWF 
IWRP profile
MT «Vestan» (1951)

MT «Vestan» var et tankskip bygget ved Øresundsvarvet AB, Landskrona, Sverige som byggenummer 110. Levert til rederiet Peder Smedvig i februar 1951. Videresolgt flere ganger.  Hugget i Taiwan i 1980


== «Vestan» ==
1951: februar: Levert til Peder Smedvig, Stavanger, som «Vestan»


== «Bel Abeto» ==
1965: mars: Cia. de Nav.Atlantic S.A., Panama. Omdøpt «Bel Abeto»


== «Atlantic Trader» ==
1965: Omdøpt «Atlantic Trader»


== «Fortescue» ==
1970: Juni:  Solgt til Cia.Marietta Nav. Ltda. S.A., Panama. Omdøpt «Fortescue».


== «Fairmont» ==
1973: november: Solgt til Fairmont Maritime Co.Ltd.S.A., Panama. Omdøpt «Fairmont».


== «Mercury» ==
1974: desember:  Solgt til Mercury Marine Co.Ltd., Panama. Omdøpt «Mercury».


== «Wallport» ==
1977: april: Solgt til North East Mercantile Co.Ltd., Singapore. Omdøpt «Wallport»


== «Splendour I» ==
1977: oktober: Solgt til Splendour Maritime Co.Ltd.S.A., Panama. Omdøpt «Splendour I»


== «Green Bay» ==
1979: Omdøpt «Green Bay».
1980: september: Levert til hugging ved Li Chong Steel & Iron Works Co.Ltd., Kaohsiung, Taiwan. Hugging begynt Påbegynt 1. september.


== Kilder ==
«M/T Vestan». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 27. januar 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) MT «Vestan» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Kim Min-jae (vektløfter)

Kim Min-jae (født 13. oktober 1983) er en sørkoreansk vektløfter som konkurrerer i -94 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 8.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Min-jae – Olympedia 
(en) Kim Min-jae – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Bergens Realskole

Bergens Realskole ble opprettet i 1806 av Lyder Sagen og Christian F. G. Bohr, nedlagt i 1849. Den ble tildels drevet med «vekselundervisning» der flinke elever var lærere for mindre flinke. Skolen var den første til å gi undervisning i «Modersmaalet» og i gymnastikk. Den holdt til i Seminarium Fredericianum.


== Referanser ==
Ådalsmål

Ådalsmål eller ådalsdialekt er et talemål som i hovedsak ligner på ringeriksmål, men det har innslag av valdresmål, spesielt fra begnadalsmål og hedalsmål. Ådalsmålet er således et østlandsk flatbygdmål påvirket av fjellbygdmål. I forhold til ringeriksmålet har ådalsmålet et noe sterkere innslag av æ, ø og å-lyder. For eksempel blir mjælk (melk) ofte til mjølk og folk til følk. Et eksempel innslag av fjellbygdmål er at man på ringerike sier sælje (selje), mens man nord i Ådal sier sølju. Likeledes sier man barhua (barhodet) på ringeriksmål, mens man på ådalsmål sier bærrhuggu.


== Ordeksempler på ådalsmål ==
Tåger (tålmodig)
Ballut (vanskelig, plundrete)
Beinste (korteste)
Bøssin (drøy/stor)
Ellsot (halsbrann)
Fatafille (oppvaskklut)
Føskin (råtten, morken)
Gise (myse mot sola)
GLure (gjøre narr av)
Gåglereip (gåsetrekk)
Hufs (skrent)
Hukrete (fryse)
Judisere (diskutere)
Jåmint (disig, uklart)
Knell (skarp i stemmen)
Krakut (uframkommelig)
Lint (mildt)
Lygnild (lyn)
Murua (mareritt)
Målbrøtt (stemmeskifte)
Nåmen (slapp, matt)
Ovabår (nedbør)
Pottost (råmelkspudding)
RæLut (dumdristig, tullet)
Råslark (slakteavfall, innvoller)
Skinnvenge (flaggermus)
Styltin (ustø)
TruvæLig (arbeidsom, flittig)
TrøllsLeik (munnsår, forkjølelsessår)
Unaug (uvillig)
Uveta (besvimt)
Vegalei (retning)
Vøle (reparere)
Øne (anfall)
Jamsis ( ved siden av)
Åmmen (ovnen)
Låg (lav)
Hault ( glatt)
Hustrint (småkaldt)
Andrea Ranocchia

Andrea Ranocchia (født 16. februar 1988) er en italiensk tidligere fotballspiller.
Han har tidligere spilt for de italienske klubbene Arezzo og Genoa, samt vært på utlån til Bari.


== Landslaget ==
Han debuterte for det italienske landslaget den 17. november 2010 i en treningskamp mot Romania.


== Meritter ==
Inter Milan

Coppa Italia: 2010-11


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andrea Ranocchia – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrea Ranocchia – FIFA 
(en) Andrea Ranocchia – UEFA 
(en) Andrea Ranocchia – Transfermarkt 
(en) Andrea Ranocchia – national-football-teams.com 
(en) Andrea Ranocchia – WorldFootball.net 
(en) Andrea Ranocchia – Soccerbase.com 
(de) Andrea Ranocchia – fussballdaten.de 
(en) Andrea Ranocchia – Soccerway 
(en) Andrea Ranocchia – EU-Football.info
Jean-Marc Pambrun

Jean-Marc Tera'ituatini Pambrun (født 22. desember 1953 i Paris, død 12. februar 2011 samme sted) var en franskpolynesisk forfatter. 
Pambrun var utdannet sosialantropolog. Han hadde sentrale stillinger i franskpolynesisk kulturliv og var leder for tradisjonsavdelingen i Centre Polynésien des sciences humaines, kultursjef i Faa'a og leder for Maison de la culture i Papeete. I 2006 ble han kurator ved Musée de Tahiti et des Îles – Te Fare Manaha, der han sørget for fornyelse og særutstillinger.Som forfatter var Pambrun virksom i mange sjangre. Han utga dikt, noveller og en roman og en biografi, og skrev skuespill, essays og pamfletter. Pambrun illustrerte også egne bøker. Blant arbeidene hans er en samling satiriske noveller, Le Sale Petit Prince (1995), skuespillet Les parfums du silence basert på Paul Gauguins siste leveår på Marquesasøyene (2003), romanen Le Bambou noir (2005) og en 
biografi om Henri Hiro.Pambrun var politisk aktiv som tilhenger av uavhengighet for Fransk Polynesia. Han hadde ikke noe godt forhold til regjeringene ledet av Gaston Flosse.Etter eget ønske ble Pambrun begravet på Moorea i en tradisjonell polynesisk og ikke-kristen seremoni.


== Referanser ==