jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gunder Hagen

Gunder Olsen Hagen (født 1826 i Rendalen, død 1914 i Hammerfest) er en tidligere lærer og bokhandler i Hammerfest. Han var grunnleggeren av firmaet G.Hagen.
Han ble uteksaminert fra Asker seminar i 1849, og med 4 års praksis som omgangsskolelærer i hjembygden fikk han ansettelse som lærer i borgerskolen i Hammerfest i 1854. Han nøyde seg ikke med å videreformidle boklig lærdom, men så hurtig behovet for en bokhandel. Han stiftet derfor i 1855 en bokhandel, som i dag er landsdelens eldste bokhandel.
Etter Gunder Hagens død i 1914, overtok hans sønn Toralv Hagen(1876–1957) ledelsen av firmaet fram til tredje generasjon Gunnar Hagen overtok i 1946. Nå ledes firmaet av fjerde generasjon Toralv (Toto) Hagen.
G. Hagen bok- og papirhandel ble etablert som et personlig selskap i 1855 av Gunder Hagen. I 1890-årene ble virksomheten utvidet til trykkeri og konsertbyrå. I 1910 ble AS Hammerfest bakeri stiftet. Senere ble gull/sølv, fotografiutstyr og radio/musikk naturlige tilleggsprodukter til bok og papir. I 1978 ble bakeriet nedlagt, og gull/sølv og musikk ble etablert som egne avdelinger i disse lokalene. I 1988 ble virksomheten omdannet til aksjeselskap. I 1993 ble det etablert filial i Honningsvåg etter tidligere Honningsvåg Bokhandel.
I løpet av de siste 20 årene har bedriften deltatt i etableringen av flere selskaper og er således involvert i ulike virksomheter i Hammerfest, deriblant byens største kjøpesenter Nissen Hammerfest Senter.  G. Hagen er medlem av kjedene Libris og Kontorspar
og markedsføres dermed under navnene G. Hagen Libris og G. Hagen Kontorspar.  I 2014 kjøpte firmaets eier Toto Hagen opp et av fylkets eldste selskap Hauans AS men etter 2 år drift ble Hauans AS slått konkurs i juni 2016 etter 131 års drift.


== Kilder ==
Havet ved din stuedør, Jubileumsskrift i anledning Hammerfest Handelsstandsforenings (HHF) 150-årsjubileum 1844-1994, utgitt av HHF i 1994.
Nico (film)

Nico (også kjent som Above the Law) er en amerikansk action- og kriminalfilm fra 1988 med Steven Seagal i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Pam Grier, Sharon Stone og Henry Silva. Regi er ved Andrew Davis, mens Andrew Davis og Steven Seagal skrev selve historien til filmen. Seagal er også medprodusent. Den harbarkede politimannen Nico starter sin egen etterforskning av korrupte krefter innad i FBI som bruker narkopenger til å finanseiere invasjon av en land 
Nico er den første filmen til Steven Seagal.


== Handling ==
Nico Toscani (Steven Seagal) er en hardbarket politimann i Chicago med bakgrunn i CIA, samt ekspert i kampsport. Sammen med sin kvinnelige partner Delores, gjør han stort narkokupp, men øyeblikkelig er FBI på pletten og får de mistenkte løslatt. Like etter blir en prest i hans nabolag drept og Nico blir advart om at både han og hans familie er i fare. Han skjønner at det er korrupte elementer innen FBI og starter derfor sin egen etterforskning. Sporene leder ham til CIA-agenten Kurt Zagon, som arbeider med å finanseiere en invasjon av Nicaragua. Han får også greie på at det eksisterer en plan om å drepe en amerikansk senator.


== Om filmen ==
AnmelderneNico fikk blandet mottakelse av filmkritikerne og har oppnådd 47 % på Rotten Tomatoes. Den amerikansk filmkritikeren Roger Ebert gav den ganske god omtale og endte opp med å gi den 3 av 4 stjerner.Aftenpostens anmelder gav den dårlig omtale og skrev blant annet: «Seagal mangler nærvær, personlighet og karisma. Han tar ikke kamera skikkelig». Dagbladets anmelder gav den terningkast to.
PublikumFilmen ble en moderat suksess i USA, hvor den innbrakte nesten $19 millioner. Produksjonskostnadene var på ca $7,5 millioner.
I NorgeFilmen gikk på norske kinoer høsten 1988 under tittelen Nico. Den ble også lansert på video under denne tittelen. Senere har bruken av tittelen Above the Law blitt mer vanlig.


== Rollebesetning ==
Steven Seagal ... Det. Sgt. Nico Toscani
Sharon Stone ... Sara Toscani
Pam Grier ... Det. Delores “Jacks” Jackson
Henry Silva ... Kurt Zagon
Ron Dean ... Det. Lukich
Daniel Faraldo ... Tony Salvano
Miguel Nino ... Chi Chi Ramon
Nicholas Kusenko ... FBI Agent Neeley
Joe Greco ... Father Joseph Gennaro
Chelcie Ross ... Nelson Fox
Michael Rooker ... Mann i Bar #1
Dale Payne ... Mann i Bar #2
Joe D. Lauck ... Senator Ernest Harrison
Henry Godinez ... Father Tomasino


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nico på Internet Movie Database 
(no) Nico hos Filmfront 
(sv) Nico i Svensk Filmdatabas 
(da) Nico i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nico på Allociné 
(nl) Nico på MovieMeter 
(en) Nico på AllMovie 
(en) Nico på Turner Classic Movies 
(en) Nico på Rotten Tomatoes 
(en) Nico på Metacritic
Pedro Infante

Pedro Infante (født 18. november 1917 i Mazatlán i Sinaloa, død 15. april 1957 i Mérida i Yucatán) var en meksikansk skuespiller og sanger. Han spilte i over 60 filmer og spilte inn over 300 sanger, og er en av de aller mest kjente meksikanere innen underholdningsbransjen gjennom tidene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pedro Infante på Internet Movie Database 
(fr) Pedro Infante på Allociné 
(en) Pedro Infante på AllMovie 
(en) Pedro Infante hos The Movie Database
Claudio Suárez

Claudio Suárez (født 17. desember 1968 i Texcoco) er en meksikansk tidligere fotballspiller. Han spilte i forsvar, og er spilleren med flest landskamper for Mexico, 178 i alt. Det gjør ham også til utespilleren i verden med flest landskamper; bare målvakta Mohammed Al-Deayea fra Saudi-Arabia har flere, med 181.
Suárez skårte seks landslagsmål. Han deltok i tre VM for Mexico: i 1994, 1998 og 2006. Han spilte for UNAM, Guadalajara, UANL og Chivas USA, og la opp i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Claudio Suárez – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Claudio Suárez – Olympedia 
(en) Claudio Suárez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Claudio Suárez – FIFA 
(en) Claudio Suárez – Major League Soccer 
(en) Claudio Suárez – Transfermarkt 
(en) Claudio Suárez – national-football-teams.com 
(en) Claudio Suárez – FootballDatabase.eu 
(en) Claudio Suárez – FBref
Landkreis Hoyerswerda (1825–1952)

Landkreis Hoyerswerda var en Landkreis i kongeriket Preussen og senere Fristaten Preussen. Kretsen ble opprettet i 1825 i Regierungsbezirk Liegnitz i provinsen Schlesien, ble i 1919 overført til provinsen Nedre Schlesien, i 1938 overført tilbake til provinsen Schlesien, og i 1941 enda en gang til provinsen Nedre Schlesien.
Ved oppløsningen av Preussen i 1947, ble kretsen en del av Den tyske demokratiske republikk (DDR). Fra 1945 tilhørte kretsen Land Sachsen, og i juli 1952 ble den oppløst under en administrativ reform i DDR der landene ble oppløst og erstattet av Bezirke.
Den vestlige delen av Landkreis Hoyerswerda ble under denne reformen skilt ut som Kreis Senftenberg, mens den gjenværende delen fortsatte under navnet Kreis Hoyerswerda innenfor Bezirk Cottbus i DDR. I 1990 skiftet denne navn til Landkreis Hoyerswerda, og eksisterte frem til 1. januar 1996.
Det geografiske området som omfattet den prøyssiske landkretsen Hoyerswerda befinner seg idag innenfor Landkreis Oberspreewald-Lausitz i Brandenburg og Landkreis Bautzen og Landkreis Görlitz i Sachsen.
Landkreis Hoyerswerda hadde i 1939 et areal på 869 km² og 59 303 innbyggere.
Den saudi-irakiske nøytrale sonen

Den saudi-irakiske nøytrale sonen var et område på 7 044 km² mellom Saudi-Arabia og Irak der grensa mellom landene ikke hadde blitt fastsatt. Mahammarahtraktaten fra 5. mai 1922 utsatte konflikten mellom Storbritannia (som hadde mandatet for Irak) og kongedømmet Najd (som seinere ble til Saudi-Arabia). Traktaten unngikk å sette bestemte landegrenser. Etter videre forhandlinger definerte Uqairprotokollen fra 2. desember samme år de fleste grensene mellom landene, og oppretta den nøytrale sonen.Ingen militære eller permanente bygninger skulle bygges i eller nær sonen, og nomader fra begge land skulle ha uinnskrenka tilgang til beitene og brønnene der.Administrativ deling av området ble oppnådd i 1975, og en grensetraktat ble underskrevet i 1981. Av ukjente grunner ble ikke traktaten meldt til FN, og ingen utenfor Saudi-Arabia og Irak ble fortalt om endringa eller vist kart over området med den nye grensa. Da Gulfkrigen nærma seg tidlig i 1991 kansellerte Irak alle internasjonale avtaler med Saudi-Arabia siden 1968. Saudi-Arabia svarte med å melde alle tidligere grenseforhandlinger med Irak til FN i juni 1991. Slik endte den juridiske eksistensen til den nøytrale sonen.
Den saudi-irakiske nøytrale sonen hadde tidligere ISO 3166-1-kodene NT (alfa-2) og NTZ (alfa-3). Disse kodene ble sletta i 1993. FIPS 10-4-koden for sonen var IY; denne ble sletta i 1992.


== Se også ==
Iraks geografi
Saudi-Arabias geografi


== Referanser ==
Enric Marfany

Enric Marfany i Gosset (født 1877 i Sant Julià de Lòria, død 3. november 1957 i Barcelona) var en andorransk prest, organist og komponist av musikk for kor og orgel. Han er kjent for å ha satt musikk til Andorras nasjonalsang, El Gran Carlemany. Marfany virket for det meste i Den katolske kirke i Catalonia.


== Referanser ==
Robert Pastor i Castillo

Robert Pastor i Castillo (født 23. mars 1945 i Valencia) er en andorransk journalist og forfatter.
 Han har arbeidet for avisen Diari d'Andorra, samt for baskiske og katalanske aviser. Pastor har utgitt lyrikk og essays på katalansk og skjønnlitteratur så vel som sakprosa på kastiljansk.


== Bibliografi ==
KatalanskMai no tornaràs a Ítaca, Ulisses, lyrikk, Andorra la Vella, 1994
Entre l'aigua i la pedra, lyrikk, Andorra la Vella, 2000
1991-2001: deu anys d'Andorra, deu anys de Diari, essays, Andorra la Vella, 2001
Aquí les penjaven, essays, Andorra la Vella, 2004KastiljanskApala, de maldito a héroe, 1977
Euskadi, no os importe matar, 1978
Yressa de Gaxen y otras cinco, brujas, roman, 1978
Euskal-herria en Venezuela, 1979
Estatuto Vasco, 1979
Autonomia, 1980
Trebiño en Alava, 1983
Cuentos, 1985
Perurena, 1986


== Referanser ==
Josep Enric Dallerès

Josep Enric Dallerès (født 14. februar 1949 i Vilafranca del Penedès i Catalonia) er en andorransk forfatter og politiker.Dallerès studerte språk og litteratur ved Universitetet i Montpellier. Han har undervist i fransk og billedkunst i Andorra la Vella. Dallerès har utgitt seks diktsamlinger og én roman. Han skriver på katalansk, men lyrikken hans er også oversatt til kastiljansk.
I sitt politiske virke har han vært kulturminister, parlamentsmedlem og president i Andorras nasjonalforsamling. 


== Bibliografi ==
Lyrikk1974: 33 poemes, Edicions Calla
1976: Despertar, Andorra la Vella
1987: Amic, Editorial Maià, Andorra la Vella
1988: Ulls d'aigua, Editorial Maià, Andorra la Vella
1990: De tu a tu, Editorial Maià, Andorra la Vella
1995: Illalba, Editorial Maià, Andorra la VellaRoman2006: Frontera endins, Encamp


== Referanser ==
Joan Peruga Guerrero

Joan Peruga Guerrero (født 1954 i Santalecina) er en andorransk romanforfatter.
Peruga har studert historie ved Universitat Autònoma de Barcelona. Han har arbeidet som lærer i Andorra, vært styremedlem for Institut d'Estudis Andorrans og vært spaltist i avisen Diari d'Andorra. Peruga utga arbeider om Andorras historie, før han begynte å skrive skjønnlitteratur. Peruga skriver på katalansk.
I 1997 mottok han litteraturprisen Premi Fiter i Rossell for romanen Últim estiu a Ordino.


== Bibliografi ==
Romaner1998 Últim estiu a Ordino, Columna, Barcelona
2004 La república invisible, Proa, Barcelona
2013 El museu de l'elefant, Andorra la Vella


== Referanser ==
Elskede Sputnik

Elskede Sputnik (スプートニクの恋人 – Spūtoniku no koibito) er en roman av Haruki Murakami, utgitt i Japan i 1999. Romanen ble utgitt på norsk på Pax Forlag i 2010, oversatt av Magne Tørring.


== Handling og temaer ==
Romanen beskriver et trekantdrama mellom jeg-fortelleren K, en ung jente som ønsker å bli forfatter, Sumire, og en eldre kvinne, Miu. K elsker Sumire, Sumire elsker Miu og Miu kan ikke elske noen. Viktige temaer i romanen er ensomhet, forstillelse og vanskelighetene med å i det hele tatt bli virkelig kjent med andre mennesker.
Kraków złoty

Kraków złoty var en valuta som ble benyttet i Fristaden Kraków i årene mellom 1835 og 1847. Den var delt i 30 groszy.
Da Kraków ble inkorporert i Østerrike i 1846, ble østerriksk gylden innført også i Kraków. Vekslingsraten ble satt til 1 gylden = 4 złote og 12 groszy.


== Litteratur ==
Tadeusz Kałkowski: Tysiąc lat monety polskiej, Wydawnictwo Literackie, Kraków 1974,
Czesław Kamiński, Edmund Kopicki: Katalog monet polskich 1764-1864, KAW, Warszawa 1977,
Chester Krause, Clifford Mishler: Standard Catalog of World Coins, 19th Century Edition, 1801-1900, Iola 1997, ISBN 0-87341-427-6
Simon Donnelly

Simon Thomas Donnelly (født 1. desember 1974 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller som for øyeblikket er under kontrakt med Partick Thistle. Donnelly fikk også ti landskamper for Skottlands herrelandslag i fotball i perioden 1997 til 1998, og var blant annet med i troppen til VM i fotball 1998.


== Klubbkarriere ==
Donnelly startet sin fotballkarriere hos Queen's Park i 1992, men klarte ikke å spille seg inn på førstelaget. I 1993 dro han videre til Celtic, hvor han fikk sin endelige seriedebut mot slutten av 1993/1994-seseongen i en kamp mot Hibernian. Donnelly spilte seg omsider inn til fast førstelagsplass under 1995/1996-sesongen, hvor han bare gikk glipp av én seriekamp for Celtic.
Under 1997/1998-sesongen var Donnelly en av bidragsyterne til at Celtic vant både Scottish Premier League og Scottish League Cup. I juli 1999 dro han sammen med lagkamerat Phil O'Donnell på en fri overgang til den engelske klubben Sheffield Wednesday. Hos Wednesday ble han rammet av flere skader, og på fire sesonger fikk han kun 53 seriekamper før han ble frigitt av klubben sommeren 2003. Etter først å ha prøvespilt for Coventry City returnerte Donnelly til hjemlandet i august, hvor han skrev under på en ettårskontrakt for St. Johnstone.
Hos St. Johnstone spilte han samtlige seriekamper og scoret åtte seriemål før kontrakten hans gikk ut. Han gikk deretter videre til Dunfermline Athletic i juli 2004, hvor han igjen ble rammet av skader, slik at han kun fikk 39 seriekamper over to sesonger. I juni 2006 dro han til Partick Thistle, hvor han spilte mer eller mindre fast på førstelaget frem til slutten av 2008/2009-sesongen, hvor han også ble spillende trener.


== Landslagskarriere ==
Donnelly fikk sin landslagsdebut for Skottland mot slutten av 1996/1997-sesongen, hvor han kom inn som innbytter mot Wales og Malta. I 1998 var Donnelly mer eller mindre fast i den skotske troppen som spilte flere vennskapskamper i forkant av VM i fotball 1998. Han ble også tatt ut i VM-troppen av landslagstrener Craig Brown, men fikk ikke spille en eneste kamp under mesterskapet. Donnelly endte til slutt med ti landskamper og ingen scoringer for Skottland.


== Meritter ==
Celtic FCScottish Premier League: 1997/1998
Scottish Cup: 1994/1995
Scottish League Cup: 1997/1998


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Donnelly – FIFA 
(en) Simon Donnelly – Transfermarkt 
(en) Simon Donnelly – national-football-teams.com 
(en) Simon Donnelly – Soccerbase.com 
(en) Simon Donnelly – Soccerway 
(en) Simon Donnelly – EU-Football.info 
(en) Simon Donnelly – FBref
Mont des Alouettes

Mont des Alouettes er en bakketopp nær Les Herbiers i Vendée, Frankrike. På 1700-tallet ble ikke mindre enn sju vindmøller bygget på fjellet. I dag er det tre igjen og en av dem går fortsatt rundt. Under vendéerkrigen ble troppebevegelsene til motstanderne kartlagt fra vindmøllene. Det er målgang på Mont des Alouettes for den første etappen av Tour de France 2011.
Ivar Mauritz-Hansen

Ivar Mauritz-Hansen (født 1897 i Drøbak, død 1972) var en norsk tegneserietegner, illustratør og reklamemann.   
Mauritz-Hansen er mest kjent for å være tegneren av tegneseriene Professor Tanke og Nils og Blåmann. 
I 1922 ble Mauritz-Hansen ferdig på arkitektlinjen ved høyskolen i Trondheim NTH, men fikk seg ikke jobb. I studietiden hadde han hatt sommerjobber i avisa Tidens Tegn, og bl.a. prøvd seg med en tegneserie – «Onkel Brombass». Han fikk nå fast arbeid i denne avisen og fikk nå samtidig muligheten til å utvikle sitt tegnerserietalent. Ivar Mauritz-Hansen skapte flere tegneserier i Tidens Tegn, bl.a: «Detektiv Luresen», «Råd for uråd», «Jumbo» og til slutt, i 1924, «Professor Tanke».
I 1927 ble Mauritz-Hansen frilanser. Han ble mer knyttet til forlag og reklamebyråer. Gjennom reklamebyråene kom han i kontakt med Sigurd Winsnes. I juni 1927 startet Winsnes (tekst) og Mauritz-Hansen (tegninger) tegneserien «Nils og Blåmann» i magasinet Illustrert Familieblad. Serien ble straks meget populær. 
Paret Mauritz-Hansen og Winsnes kjøpte reklamebyrået Høydahl-Ohme i 1930. Dette firmaet ble i løpet av få år et av de fremste i bransjen, med over 70 ansatte. Nils og Blåmann gikk inn som selskapets eiendom, og rentegning, tusjing osv. ble besørget av ansatte i firmaet.


== Bibliografi ==
1925: Per kommer stadig forsent på skolen av Nicolette
1935: Per kommer stadig forsent på skolen av Nicolette - nyutgave med nytt omslag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ivar Mauritz-Hansen i Norsk biografisk leksikon
Olav Nygards veg (Oslo)

Olav Nygards veg (11–217, 8–230) er en vei på Ulsrud i Bydel Østensjø i Oslo.
Veien er oppkalt etter dikteren Olav Nygard, som bodde på en husmannsplass på Ulsrud de siste årene av livet. Veien fikk sitt nåværende navn i 1962.


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (O)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Tor Jonssons veg (Oslo)

Tor Jonssons veg (5-13, 2-14) er en vei på Ulsrud i Bydel Østensjø i Oslo.
Veien er oppkalt etter forfatteren Tor Jonsson, og fikk sitt nåværende navn i 1968.


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Diari d’Andorra

Diari d'Andorra er en avis som blir utgitt i Andorra la Vella i Andorra. Den ble etablert i 1991. Opplaget er 17 165 (2011).Avisen utgir det gratis helgemagasinet 7dies, som har et opplag på 30 500 (2011) og distribueres så vel i Alt Urgell i Catalonia som i Andorra. Radiostasjonen Andorra 7 Ràdio er også tilknyttet avisen. Diari d'Andorra eies av selskapet Premsa Andorrana.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
El Periòdic d’Andorra

El Periòdic d'Andorra er en dagsavis som blir utgitt i Escaldes i kommunen Escaldes-Engordany i Andorra. Avisen ble etablert i 1996 som datterselskap av den katalanske avisen El Periódico de Catalunya.Avisen var eid av Grupo Zeta, inntil andorranske eiere kom inn i 2010–2011. El Periòdic d'Andorra trykkes i Parets del Vallès i Catalonia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Avisens nettsted
Leirskole

Leirskole er en betegnelse for et anlegg og en læringsform som kan benyttes som en del av grunnskoleopplæringen i norsk skole. Leirskoleopphold og -undervisning er hjemlet i opplæringslovens § 2-3 første ledd og er definert som «opplæring ved bemannet leirskole eller annen aktivitet som ekskursjoner eller turer som er en del av grunnopplæringen med minst tre overnattinger i sammenheng».
Leirskole er ikke privatskole, men organiseres i samarbeid med et overnattingssted. Leirskole er ikke obligatorisk, men frivillig. Undervisningsopplegget gjennomføres i et annet miljø enn hjemmemiljøet. En leirskolelærer skal etter loven være ansatt i den kommunen leirskolen ligger.
Etter opplæringsloven § 2-15 har elevene rett til gratis, offentlig opplæring. Kommunen kan følgelig ikke kreve at elever eller foreldre dekker opplæringsutgifter, herunder leirskoleopphold, ekskursjoner eller andre turer som er en del av opplæringen. Da loven ble vedtatt, økte staten rammetilskuddet til kommunene for at leirskole skulle være gratis.Staten gir særskilt tilskudd til leirskoleopplæringen.Norske myndigheter har som mål at alle elever i norsk grunnskole skal ha ett leirskoleopphold i løpet av sitt opplæringsløp.


== Organisering ==
Mange leirskoler er organisert i Norsk leirskoleforening. Foreningen er en pedagogisk interesseforening som arbeider for å øke bruk av leirskole og uteskole i Norge.


== Tidlige leirskoler ==
Sagene skole i Oslo innviet sin leirskole "Vesle-Sagene" 2. september 1951. Leirskolen ligger ved Åstjenn i Brandbu. Iniyitivet kom fra overlæreren, Katrine Arnesen og «Sagene skoles venner». Filmavisen 6. september 1951 har reportasje fra åpningen av Norges første leirskole.
Den Norske Fjellskolen Rondeheim på Høvringen ble etablert som en av landets første leirskoler i 1957 av Dagfrid og Terje Vigerust.


== Referanser ==
Penshurst (andre betydninger)

Penshurst kan vise til:

Penshurst – en landsby i Kent i England
Penshurst Place – en historisk bygning i Penshurst i Kent
Penshurst (New South Wales) – en bydel i Sydney i Australia
Penshurst (Victoria) – et tettsted i Victoria i Australia
Spitsbergenrock

Spitsbergenrock var en rockefestival som ble arrangert i Longyearbyen i 2009 og 2010. Konsertene ble holdt på Svalbar, Barentz Pub, Huset og i Endalen. 
Festivalen ble lagt ned av økonomiske årsaker.


== Band og artister ==


=== 2009 ===
Cyaneed
Figur Flint
Ingenting
Luxus Leverpostei
Null$katte$nylterne
Schmeerenburgh
Superfamily


=== 2010 ===
The Carburetors
Cyaneed
Heroes & Zeros
Inminor
Ingenting
Jack Dalton
Kråkesølv
Skambankt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Offisielt nettsted». Arkivert fra originalen 28. august 2010. Besøkt 4. august 2017.
Scot Gemmill

Scotland «Scot» Gemmill (født 2. januar 1971 i Paisley) er en skotsk tidligere fotballspiller og senere trener som er mest kjent fra sine to perioder på midtbanen hos de engelske klubbene Nottingham Forest og Everton. Gemmill fikk også 26 landskamper for Skottlands herrelandslag i perioden 1995 til 2003, og var blant annet med i troppen til EM i 1996 og VM i 1998. Scot Gemmill er for øvrig sønn av fotballspilleren Archie Gemmill.


== Klubbkarriere ==
Gemmill startet sin fotballkarriere som lærling hos Nottingham Forest i 1987, og i 1990 ble han tilbudt en profesjonell kontrakt av Forest-manager Brian Clough. Han fikk sin førstelagsdebut i mars 1991 i en seriekamp mot Wimbledon og etablerte seg siden fast på førstelaget under 1991/1992-sesongen, hvor han scoret åtte mål på 39 seriekamper. Han fikk over 245 seriekamper for Forest frem til mars 1999, da han ble solgt til Everton for 250 000 pund.
Frem til 2002/2003-sesongen hadde Gemmill spilt om lag 100 seriekamper for Everton, men mistet førstelagsplassen etter mars 2002 da manager Walter Smith ble erstattet av David Moyes. I første halvdel av 2004 ble han derfor lånt ut til Preston North End, hvor han kun fikk syv seriekamper. I august 2004 gikk han på en fri overgang til Leicester City, hvor han fikk 17 seriekamper fordelt på to sesonger.
Etter å ha hatt et kort opphold som spillende trener hos Oxford United i 2006 gikk turen videre utenlands til New Zealand Knights, hvor han spilte 20 seriekamper på én sesong før han la opp som aktiv fotballspiller. Gemmill ble i mars 2014 ansatt som trener for Skottlands U19-landslag underlagt Billy Stark.


== Landslagskarriere ==
Gemmill fikk sin debut for Skottland i 1995. Han ble tatt ut i troppen til EM i 1996, men fikk ikke spille noen kamper. Hans andre og siste turnering kom i 1998 da han av landslagstrener Craig Brown ble tatt ut i den skotske troppen til VM i 1998, men hvor han heller ikke fikk slippe til. Gemmill endte til slutt med 26 landskamper og ett mål for Skottland.


== Karriereoversikt ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scot Gemmill – FIFA 
(en) Scot Gemmill – Transfermarkt 
(en) Scot Gemmill – national-football-teams.com 
(en) Scot Gemmill – WorldFootball.net 
(en) Scot Gemmill – Soccerbase.com 
(en) Scot Gemmill – FootballDatabase.eu 
(en) Scot Gemmill – EU-Football.info 
(en) Scot Gemmill – FBref