jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gunnar Thesen

Gunnar Peter Thesen (født 19. april 1952) er en norsk numismatiker, kjøpmann og auksjonarius. På tampen av 90-tallet kom han inn på eiersiden i  Oslo Mynthandel som Jan Olav Aamlid etablerte i 1974. Thesen har vært aktiv i Oslo Numismatiske Forening siden oppstarten i 1972. Thesen regnes som en av de fremste ekspertene i Norge innenfor numismatikk og deltok i juryen under kåringen av Tidenes norske mynt i 2009. Thesen bidro også til å oppklare saken da en utro ansatt ved Det norske slott forsøkte å selge Norges «første» mynt til Oslo Mynthandel. Mynten fra 1909 var av gull og verdsatt til en million kroner Thesen var høsten 2012 med på å starte Oslo Myntgalleri.


== Bibliografi ==
1989: Norges mynter 1990: perioden 1814-1989 – ISBN 9788273190611
1995: Norges mynter 1995: perioden 1814-1994: vurderingsliste – ISBN 9788273191205
2004: Norges mynter 2005 – ISBN 9788273191953
2010: Norges mynter 2011: perioden 1814-2010 : vurderingsliste – ISBN 9788292933084
1989: Norges mynter 2012: perioden 1814-2011 : vurderingsliste – ISBN 9788292933114


== Referanser ==
Australian War Memorial

Australian War Memorial er Australias nasjonale minnesmerke for de australske falne fra kriger eller fredsbevarende operasjoner Australia har deltatt i. 
Minnesmerket ligger i hovedstaden Canberra og består av tre deler: minneområdet (shrine) som inneholder en minnehall og graven til den ukjente australske soldat, minnegalleriene (forsvarsmuseum) og biblioteket. 
Minnegalleriene inneholder en omfattende militærhistorisk samling som dekker australsk krigsdeltakelse fra midten av 1800-tallet fram til i dag.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Australian War Memorial – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Australian War Memorial – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
2 Squadron RAAF

2 Squadron RAAF er Royal Australian Air Force-skvadron som flyr Boeing 737 AEW&C overvåkningsfly. Skvadronen ble dannet som del av Australian Flying Corps (AFC) i september 1916 og har flydd både jagerfly og bombefly siden da.


== Første verdenskrig ==
Skvadronen ble opprettet ved Heliopolis i Egypt og fløy opprinnelig Airco DH.5 jagerfly. Skvadronen tok del i slaget ved Cambrai med bakkeangrepsoppdrag. I desember 1917 ble DH.5 jagerflyene byttet ut med Royal Aircraft Factory S.E.5 og skvadronen ble en ren jagerskvadron. Under første verdenskrig produserte skvadronen 17 flyveress.


== Etter første verdenskrig ==
Under andre verdenskrig fløy skvadronen bombefly i stillehavsområdet. Skvadronen deltok under Malayakrisen og Vietnamkrigen. Etter Vietnamkrigen var skvadronen utstasjonert ved RAAF Base Amberley som ligger vest for Brisbane i Queensland frem til den ble oppløst i 1982. Skvadronen ble gjennopprettet i 2000 for å fly overvåkningsfly som del av Project Wedgetail.


== Kilder ==
RAAF Museum: No 2 Squadron, Royal Australian Air Force Besøkt 18. oktober 2018
Poredyr

Poredyr eller foraminiferer (Foraminifera) er en gruppe av encellede organismer (protister).
De er bygget opp av ett eller flere kamre. Kamrenes vegger kan være hele, men oftere med hull mellom kamrene. Gjennom hullene sender cellens cytoplasma ut lange, tynne pseudopodier (reticulopodier). 
Det finnes 10 000 nåværende arter, og tillegg er det beskrevet 40 000 fossile arter. De fleste artene er bunnlevende i havet der de finnes helt ned til Challengerdypet (10 900 m). Det er også noen pelagiske arter i havet, og noen ganske få holder til i ferskvann.  
Betegnelsen Foraminifera betyr «hullbærere».


== Eksterne lenker ==
(en) Poredyr – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Poredyr i Encyclopedia of Life 
(en) Poredyr i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Poredyr hos Artsdatabanken 
(sv) Poredyr hos Dyntaxa 
(en) Poredyr hos Fossilworks 
(en) Poredyr hos NCBI 
(en) Kategori:Foraminifera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Foraminifera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Foraminifera – detaljert informasjon på Wikispecies
Oyoriket

Oyoriket var et rike i det som nå er det sørvestlige Nigeria som ble grunnlagt av yorubafolket.
Riket ble til på 1400-tallet og ble et av de viktigste rikene i det vestlige Afrika. Det hadde sin storhetstid på 1600-tallet og 1700-tallet.


== Litteratur ==
Babatunde A. Agiri: Oyo History Reconsidered. In: History in Africa. Bd. 2, 1975, S. 1–16, doi:10.2307/3171463.
Joseph A. Atanda: The New Oyo Empire. Indirect Rule and Change in Western Nigeria 1894–1934. Longman, London 1973, ISBN 0-582-64537-9.
Samuel Johnson: History of the Yorubas from the earliest times to the beginning of the British protectorate. Routledge, London 1921, S. 143–187.
Dierk Lange: Ancient Kingdoms of West Africa. Africa centred and Canaanite Israelite Perspectives. A Collection of published and unpublished Studies in English and French. Röll, Dettelbach 2004, ISBN 3-89754-115-7, S. 239–242.
Dierk Lange: Origin of the Yoruba and „The Lost Tribes of Israel“. In: Anthropos. Bd. 106, Nr. 2, 2011, S. 579–595, (Digitalisat (PDF; 593 kB)).
Robin Law: The Oyo Empire, c. 1600 – c. 1836. A West African Imperialism in the Era of the Atlantic Slave Trade. Clarendon Press, Oxford 1977.
Robin Law: African Cavalry State: The Kingdom of Oyo. In: The Journal of African History. Bd. 16, Nr. 1, 1975, S. 1–15, doi:10.1017/S0021853700014079.
M. O. Ogunmọla: A New Perspective to the Òyó Empire History. 1530–1944. Vantage Publishers, Ibadan 1997, ISBN 978-2458-78-3.
Ain’t Got the Blues

Ain't Got the Blues er debutalbumet til det svenske bandet Full Metal Jacketz, utgitt i 1990.
Plata ble utgitt på CD og LP i tre forskjellige farger (svart, transparent og okseblod).


== Sporliste ==
«Bang My Head»  3:04  (C. Odin)
«I Want Your Body»  2:12  C. Odin)
«Warrior Gangs»  2:30  ( H-Son/Six 10)
«Shut Up»  1:53  (C. Odin)
«Ain't Got the Blues... (part I)»  6:43  ( H-Son/C. Odin)
«Ain't Got the Blues... (part II)»  1:53  (C. Odin)
«Won't Waste My Life»  5:55  ( H-Son/J.C. Patterson)
«Terible Woman»  2:54  ( H-Son/J.C. Patterson)
«What Have I Done»  2:09  (C. Odin)
«A Living on My Own»  1:43  ( H-Son/C. Odin)
«Don't Go»  1:55  (Six 10)
«Up Against the Wall»  2:12  (J.C. Patterson/Six 10)


== Medvirkende ==
 H-Son – trommer, bakgrunnsvokal (horn på Keyboard spor 4, gitar på spor 6)
Six 10 – gitar
C. Odin – bass, bakgrunnsvokal (gitar på spor 6)
J.C. Patterson – hovedvokalist
Robert Brännström – Mmunnspill (spor 1)
Ann My – kvinnelig vokal (spor 2 og 8)
Jörgen Westman – bakgrunnsvokal (spor 4)
G.W. Frick – slidegitar (spor 5 og 6), Gitar (spor 6)
Micke Svensson – gitar (spor 7 og 12)


== Eksterne lenker ==
(en) Ain't Got the Blues på Discogs 
(en) Ain't Got the Blues på MusicBrainz
I Want Your Body

«I Want Your Body» er en sang skrevet av C. Odin og spilt inn av det svenske bandet Full Metal Jacketz. Sangen er fra deres album fra 1990, Ain't Got the Blues, og den ble samme år utgitt på singel.


== Sporliste ==
«I Want Your Body» 2:12 (C. Odin)
«Keep on Rockin» 1:47 (C. Odin/ H-Son)


== Musikere ==
 H-Son – Trommer, Bakgrunnsvokal
Six 10 – Gitarist
C. Odin – Bassist, Bakgrunnsvokal
J.C. Patterson – Hovedvokalist
Ann My – kvinnelig sangstemme
Ge mig en öl

Ge mig en öl er en EP fra det svenske bandet Full Metal Jacketz, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Vi ska va glada»  2:55
«Up Against the Wall»  2:10
«Ge mig en öl»  1:48
«Dö för dig»  3:01


== Musikere ==
 H-Son – Trommer
Six 10 – Gitarist
Crippa – Bassist
O-Lars – Vokalist


== Eksterne lenker ==
(en) Full Metal Jacketz på Discogs
Tore Jahnsen

Tore Jahnsen (født 27. januar 1954) er en prisbelønt norsk genteknolog, kjent for sine studier av hormonfølsomme proteinkinaser.
Han fikk cand.med. 1982 og dr.med. året efter på avhandlingen Regulation of gonadotropin responsive adenylyl cyclases in rat testes, hvorpå han 1984–85 var ved Texas Medical Center i Houston. Fra 1988 jobbet han ved Institutt for medisinsk biokjemi ved Universitetet i Oslo, først som førsteamanuensis, og fra 1992 som professor. Jahnsen var også laboratorieleder ved det genteknologiske laboratorium på Rikshospitalet. Hans forskergruppe med ti medlemmer hadde i 1991, som den første i verden, kartlagt åtte bestemte gener.


== Utmerkelser ==
Anders Jahres medisinske pris for yngre forskere 1991, «for hans grunnleggende forskning over hormonelle systemer»


== Referanser ==
Rune Blomhoff

Rune Blomhoff (født 22. januar 1955 i Drammen) er norsk ernæringsforsker, kjent for sin forskning på antioksidanter. Han er professor ved Universitetet i Oslo.
Etter cand.scient. i biokjemi 1981 mottok han i 1985 en dr.scient. ved institutt for ernæringsvitenskap ved Universitetet i Oslo, der han i 1990 ble tilsatt som professor ved Institutt for medisin, det som i dag er Avdeling for ernæringsvitenskap. Blomhoff er kjent fra media som en ivrig formidler av sin forskning og har blant annet publisert sin tabell over matvarenene og deres antioksidanter.


== Verv og utmerkelser ==
Mead Johnson award fra American Institute of Nutrition, 1998
Anders Jahres medisinske pris 1991 til yngre forskere, "for hans internasjonalt anerkjente forskning vedrørende opptaksmekanismer, intracellulære transportprosesser og virkningsmekanismer for vitamin A"
Kong Olav Vs Kreftforskningspris 1996
Olav Torgersens forskningspris ved Rikshospitalet 1998
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 2003


== Utgivelser ==
Christian A. Drevon, Rune Blomhoff og Gunn-Elin Bjørneboe, red. (2007). Mat og medisin. Nordisk lærebok i generell og klinisk ernæring. Høgskoleforlaget.  [5. utgave]
Rune Blomhoff, Per Ole Iversen og Gunn-Elin Bjørneboe (2007). Hjelp, jeg har fått for høyt blodtrykk. Hva gjør jeg nå?. Birkeland Publication. 
Rune Blomhoff (2008). Antioksidanter, den sanne historien. Kagge Forlag. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Rune Blomhoff i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Rune Blomhoff i BIBSYS
Per Magne Ueland

Per Magne Ueland (født 1. august 1948 i Sandnes) er en norsk farmakolog og kreftforsker.Han har cand.med. 1973 og dr.med. 1979 fra Universitetet i Bergen. Samme sted var han førsteamanuensis i farmakologi 1977-86 og professor fra 1987.  Han rangerte øverst på NIFU STEP sin liste over mest siterte norske forfatter av vitenskapelige artikler i perioden 1995-2004. 
Han har publisert rundt 650 vitenskapelige artikler. Disse omhandler ernæringsstatus,vitaminer og livsstil som risikofaktorer for utvikling av kronisk sykdom, slik som hjerte- og karsykdom, kreft, demens og benskjørhet.


== Verv og utmerkelser ==
Kong Olav Vs Kreftforskningspris 1992
Årets forsker i Helst Vest, 2003
Oppretter av BEVITAL (www.bevital.no), 2003
Medredaktør for Pharmacological reviews 1995 og Clinical chemistry 2006
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 2009


== Referanser ==
Madonna i grotten

Madonna i grotten av Leonardo da Vinci finnes i to versjoner. Et av dem er fra 1483-1486, og finnes ved Louvre i Paris, mens det andre er fra 1495-1508 og henger på National Gallery i London. Begge maleriene viser jomfru Maria, Jesu mor med en ung kvinne framfor seg.
Hans Einar Krokan

Hans Einar Krokan (født 18. februar 1945 i Folldal) er en prisbelønt norsk kreftforsker, kjent for sin forskning på hvordan celler kan reparere skadet DNA.Etter cand.med. fra Universitetet i Oslo og dr.med. i biokjemi fra Universitetet i Tromsø 1977, var han førsteamanuensis i biokjemi samme sted (Tromsø). Så fulgte ett år i Bethesda som gjesteforsker ved Kreftinstituttet der, før han ledet avdeling for bioteknologi i Norsk Hydro 1985-88. Siden 1988 har han vært professor ved NTNU, først i bioteknologi frem til 1993, så i medisin (molekylærbiologi) ved det som i dag (2011) er Institutt for kreftforskning og molekylær medisin.
Han har vært i ledelsen for den norske delen av det internasjonale IARC-prosjektet og gjort viktige funn innen lungekreft med data fra HUNT-prosjektet i Nord-Trøndelag, som fra høsten 2019 er utvidet til å omfatte hele Trøndelag og heter Helseundersøkelsen i Trøndelag (HUNT).


== Verv og utmerkelser ==
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1994
æresmedlem i Norsk biokjemisk selskap 1997
European Molecular Biology Organization, innvalgt 2000
Anders Jahres medisinske pris 2004, hovedprisen, delt med Erling Seeberg fra UiO
Kong Olav Vs Kreftforskningspris 2008
Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Einar Krokan i Store norske leksikon
(no) Publikasjoner av Hans Einar Krokan i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Bjørg Gaathaug

Bjørg Myriam Gaathaug (født 22. juni 1942) er en norsk NRK-journalist. Gaathaug er spesielt kjent som paneldeltaker i spørreprogrammet 20 spørsmål på 1970- og 1980-tallet. I 1981 var hun med på å starte opp Nattradioen, samtidig som hun jobbet i Reiseradioen.
Gaathaug ble også med i den nyoppstartede Dagsnytt magasin-redaksjonen i 1990, og har jobbet i Dagsnytt Atten, Ukeslutt og Søndagsavisa.  
Bjørg Gaathaug har vært medlem av Norsk språkråd.


== Kilder ==
http://www.nrk.no/programmer/tv_arkiv/drommen_om_norge/4702877.html


== Eksterne lenker ==
P1s nattradio. Spøkelsestimen. Bjørg Gaathaug og Fredrik Berg jakter på gjenferd og annet skrømt.http://www.nb.no/utlevering/nb/1f9449a30429c45c98202f39e65416ca
Erling Seeberg

Erling Christen Seeberg (født 3. februar 1946, død 14. desember 2004) var en prisbelønt norsk kreftforsker, ekspert på hvordan celler kan reparere skadet DNA.Han ble siv.ing. i biokjemi fra NTH i 1969 og ble forsker ved Forsvarets forskningsinstitutt der han var i tjue år. Etter et forskeropphold ved Yale University 1972-73 ble han den første som tok i bruk genteknologi i Norge.  
Han fikk dr.med. fra Universitetet i Oslo 1980 og ble professor II i genetikk der i 1987. Fra 1990 ledet han en forskergruppe ved Bioteknologisenteret i Oslo. Han
var forskningsdirektør ved  École Superieure de Biotechnologie ved Universitetet i Strasbourg 1994-96. 
Han ble professor i medisinsk mikrobiologi ved Universitetet i Oslo i 1996 og var forskningssjef ved Mikrobiologisk institutt på Rikshospitalet frem til sin død i 2004. I denne perioden var han også nestleder ved Senter for molekylærbiologi og nevrovitenskap, et Senter for fremragende forskning etablert i 2003.


== Utmerkelser ==
European Molecular Biology Organization, innvalgt  1993
Det Norske Videnskaps-Akademi, innvalgt  1994
Kong Olav Vs Kreftforskningspris 2001
Rikshospitalets pris for fremragende forskning, 2003
Anders Jahres medisinske pris 2004, hovedprisen, delt med Hans Einar Krokan


== Referanser ==
Wilhelm Rønning

Carl Wilhelm Rønning (født 10. november 1895 i Fredrikstad, død 7. september 1983 i Oslo) var en norsk fotballspiller. Han var forsvarsspiller og representerte Oslo-klubbene Mercantile og Trygg. Rønning spilte på det norske landslaget to ganger, mot Sverige på Frogner stadion i 1915 og mot Danmark i København i 1917.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Rønning – WorldFootball.net 
(en) Wilhelm Rønning – EU-Football.info 
(no) Wilhelm Rønning – Norges Fotballforbund
Martinsyde

Martinsyde var en britisk fly- og motorsykkelprodusent som eksisterte mellom 1908 og 1922 da de ble slått konkurs etter en brann ved fabrikken.


== Historikk ==
Selskapet ble dannet i 1908 som et partnerskap mellom H.P Marin og George Handasyde og ble kjent som Martin & Handasyde. Deres første fly ble bygget i 1908-1909 og gjennomførte en vellykket takeoff før det ble tatt av et vindkast og kræsjlandet. De produserte flere monoplanfly etter dette, men det var biplanet S.1 fra 1914 som gjorde Martin-Handasyde til en vellykket flyprodusent.
Da selskapet i 1915 ble omdøpt til Martinsyde var det Storbritannias tredje største flyprodusent, med fabrikker i Brooklands og Woking. De begynte å produsere motorsykler fra 1919.


== Martinsyde-fly ==
Martinsyde S.1
G100 og G102 "Elephant"
Martinsyde RG
Martinsyde F.1
Martinsyde F.2
Martinsyde F.3
Martinsyde F.4 Buzzard
Vilhelm Fibiger

Christian Vilhelm Christoffer Fibiger (født 11. februar 1886 i Snedsted sogn i Thy, død 27. mars 1978 på Frederiksberg) var en dansk proprietær og konservativ politiker.
Han var sønn av lærer Peter Nicolaj Frost Fibiger og hustru Mathilde Friedrichsen. Han gikk den private realskolen i Hurup og tenkte egentlig å gå latinskolen i Aalborg og ta ingeniørutdannelse, men ble overtalt av familievennen Christen Mortensen Nyby om å gå i lære hos ham på Øland hovedgård i Harring sogn i Thy. Moren hadde vært tjenestepike hos Nyby. Fibiger fortsatte i lære ved Skaarupgaard i Vendsyssel, hvor moren var født, på Støvringgård ved Randers, og på landbruksskolen i Malling ved Aarhus. Bare 19 år gammel ble Fibiger ansatt som Nybys forvalter på Øland hovedgård. I 1909 kjøpte han hele gården av Nyby, som var barnløs og blitt over 80 år gammel. Vilhelm Fibiger giftet seg samme år med Astrid Klindt Sørensen.Vilhelm og Astrid Fibiger hadde sterke religiøse interesser. Hans farsslekt var en presteslekt, og han hadde vokst opp i et grundvigiansk preget hjem. Han hadde en rekke verv i ytre- og indremisjon og diakonale stiftelser.Fibiger var medlem av Folketinget for Thisted amtskrets 1920–1957. Gårdsdriften på Øland ble derfor overlatt til en forvalter innen hans eneste barn, Steen, kunne kjøpe den i 1948. Politisk representerte Fibiger de agrare og kirkelige strømningene i Det Konservative Folkeparti. Han ble en stor beundrer og nær fortrolig med John Christmas Møller, som på sin side representerte den urbane middelklassen. Fibiger og Christmas Møller var sterkt medvirkende til at de konservative inngikk forlik med Stauning-regjeringen om krisehjelp til landbruket i 1931 og 1932. Da Christmas Møller gikk av som formann i Det Konservative Folkepartis hovedstyre i 1939, var Fibiger hans foretrukne etterfølger, og han ble sittende frem til 1948.I samlingsregjeringen ble utnevnt etter det tyske angrepet på Danmark i april 1940, ble Fibiger konsultativ minister tilknyttet Kirkeministeriet og Sosialministeriet. Da regjeringen ble omdannet i juli 1940, ble han kirkeminister, men måtte gå av for press fra den tyske okkupasjonsmakten i november 1942.  Fibiger var senere medlem av nimannsutvalget for partiene i samlingsregjeringene 1943–1945 og minister for handel, industri og sjøfart i frigjøringsregjeringen i 1945. Han var også medlem av kommisjonen som forberedte grunnlovsforslaget av 1953, som avskaffet tokammersystemet og gav kvinner arverett til tronen.Fibiger ble tildelt Dansk Røde Kors' minnetegn for krigshjelpearbeid 1939–1945. Han ble utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen i 1949.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Leegaard, Tage og Dall, Villy (red.) (1999). Med troen som ballast – et hyldestskrift til Vilhelm Fibiger i anledning af Grundlovens 150-års dag (dansk). Utgitt av Det Konservative Folkeparti i Thistedkretsen. Koldby. ISBN 87-85137-23-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Anastomose

Anastomose er et medisinsk begrep som viser til forgrening av blodårer i kroppen. Anastomose er en naturlig forekommende eller kunstig etablert forbindelse mellom f.eks. to blodkar eller to tarmavsnitt, termen brukes også lignende forbindelser mellom nerver.
Dersom et flertall anastomoserende kar finnes i et mindre område, etableres et karnettverk, hvilket er vanlig mht. kapillarer og opptrer ofte med vener, der «fletninger» etableres.Begrepet brukes også innenfor naturgeografi og geomorfologi for en bestemt type forgreinet elvekanal.


== Referanser ==
Odd E. Hanssen

Odd Eivind Hanssen (født 1917, død 13. september 1964) var en norsk patolog, kjent for å ha utviklet «Hanssen-metoden» for måling av nyrefunksjonen. 
Hanssen var forsker ved Rikshospitalet i mange år.
Han utviklet metoden da han gjestet patologiinstituttet ved State University of New York 1960-62, og den fikk etterhvert
innpass i standard praksis ved sykehus i Canada og Frankrike og anvendt til midt på 1980-tallet.
Han ble dr.med. 1963 på dette arbeidet, ansatt som dosent II i patologisk anatomi (han var også prosektor samme sted), men  døde året etter.


== Referanser ==
Rolf Reed

Rolf Kåre Reed (født 19. juni 1953) er en norsk medisinprofessor.
Han ble dr.med. 1982 ved Universitetet i Bergen og så førsteamanuensis. I sin forskning har han forklart den normale regulering av væskebalansen i bindevev, og endringene ved brannskader og enkelte allergier.
Reed ble i 1991 professor ved Universitetet i Bergen og var prodekanus 1992-98 og dekan siden 1999.  Ved University of British Columbia holdt han en adjunktprofessorstilling 1992-2001. For Norges forskningsråd var han områdestyrer for medisinsk og helse fra 2001.
Fra 2003 var han ekspedisjonssjef for Utdannings- og forskningsdepartementet
sin forskningsavdeling, inntil han i 2005 overtok som leder ved Institutt for biomedisin ved Universitetet i Bergen.


== Verv og premier ==
Anders Jahres medisinske pris 1993 til yngre forskere, "for hans forskning vedrørende ødemets fysiologi og bindevevets strukturproteiner"
Kungliga Vetenskapssocieteten i Uppsala, innvalgt 2002
æresdoktor Uppsala universitet 2005
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 2006


== Referanser ==
David Lange

David Russell Lange (født 4. august 1942, død 13. august 2005) var New Zealands statsminister fra 26. juli 1984 til 8. august 1989. Han ledet New Zealands fjerde Labour regjering, som ble en av de mest reformivrige i landets historie. Lange var en sterk motstander av kjernefysiske våpen, noe som i 1985 førte til brudd med USA i forsvarsalliansen ANZUS og konflikt med Frankrike som drev med prøvesprengninger i Stillehavet. I 2003 ble han tildelt Right Livelihood Award for sin kamp mot atomvåpen. David Lange døde av nyresvikt og blodsykdom i Auckland i 2005.


== Referanser ==
Johor

Johor er et sultanat på Malayahalvøya, som inngår som en delstat i føderasjonen Malaysia.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Johor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Per Ottar Seglen

Per Ottar Seglen (født 14. august 1943) er en prisbelønt norsk kreftforsker fra Bærum, kjent for sitt arbeide med lever-celler.Etter examen artium fra den første naturfagsklassen ved Oslo katedralskole i 1962, ble det medisinstudier.
I 1985 påviste han en sammenheng mellom autofagi og kreft.  Den japanske forsker Yoshinori Ohsumi fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2016 som en videreføring av Seglens arbeider. Og i 2017 fikk Seglen Kong Olav Vs Kreftforskningspris for dette.
Det meste av hans forskning har foregått ved Radiumhospitalet fra 1970 til 2013.  
Han ble i 1986 professor II i cellebiologi ved Universitetet i Oslo. Han har i mange år ledet egen forskergruppe (Proteomics & Mammalian Cell Biology Section) ved Avdeling for cellebiologi ved Radiumhospitalet.  I 2017 er han leder for Centre for Molecular Medicine Norway (NCMM).


== Verv og utmerkelser ==
1961 – Vinner av Kvitt eller dobbelt om temaet Sommerfugler.
1983 – Anders Jahres medisinske pris til yngre forskere,  "for hans studier av levercellers biologiske egenskaper og funksjoner"
1991 – Dade Behring award (KONE-prisen) for bidrag i klinisk biokjemi.
1992 – ærespris fra senter for alternativ til dyreforsøk ved Johns Hopkins University i Baltimore, «for hans metode for alternativ isolering av leverceller, som i dag sparer livet til tusenvis av forsøksdyr over hele verden»
1997 – innvalgt Det Norske Videnskaps-Akademi
1997 – Radiumhospitalets forskningspris på 350 000 kroner «arbeidet med å studere nedbrytningsprosesser i cellene, vekstkontroll hos normale celler og ondartede kreftceller, samt innsatsen for å finne fram til stoffer som kan hemme ødeleggelsen av friske celler»
2017 – Kong Olav Vs Kreftforskningspris på 1 million kroner.


== Referanser ==