jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
PH-indikator

En pH-indikator er et kjemisk stoff som har én farge i sure løsninger og en annen farge i  basiske løsninger.


== Indikatorer på kjøkkenet ==
Flere stoffer i vår hverdag har disse egenskapene. Eksempler er te, blåbær og rødkål.
Rødkålen er en meget god indikator som får en lysere rødfarge i syre, mens i basiske løsninger blir den grønn.


== Fremstilte indikatorer ==
De naturlig forekommende indikatorene er ikke veldig nøyaktige. Det er derfor utviklet indikatorer med bedre skalering:


=== Bromtymolblått ===
Bromtymolblått (forkortes gjerne BTB) får en gul farge i sure løsninger og en blå farge i basiske løsninger. Siden BTB skifter farge ved en pH-verdi mellom 6,0-7,6 er BTB ideelt for å finne konsentrasjonen i et nøytralt område.


=== Lakmus ===
Lakmus blir også ofte brukt i samme omgivelser og sammenhenger som BTB og brukes som et alternativ. Lakmus har et imidlertid et større omslagsområde, og fungerer bra for pH-verdier mellom 5,0-8,0. Syrefargen er rød og i basiskløsning blir fargen blå.


=== Fenolftalein ===
Fenolftalein et hvitt, krystallinsk stoff. Fargeløs i sur og nøytral løsning, mens den blir farget karminrød i det basiske omslagsrområdet, pH 8,5—9,5. Brukes som indikator i kjemiske analyser.


== Alternativ til indikatorer ==
Det finnes elektroniske pH-målere som gir langt bedre nøyaktighet enn man kan lese seg frem til ved hjelp av en indikator.


== Fotnoter og referanser ==
John McEwen

John McEwen (født 29. mars 1900, død 20. november 1980) var en australsk politiker som var landets statsminister fra 19. desember 1967 til 10. januar 1968.
McEwen var aktiv i forskjellige organisasjoner for australske bønder og i det politiske partiet Country Party. I 1934 ble han valgt inn i Representantenes hus. Da de konservative kom tilbake til makten i 1949 under ledelse av Robert Menzies, etter åtte år i opposisjon, ble McEwen først utnevnt til minister for handel og landbruk, og deretter ble han gjort til minister for handel og industri. Han var tilhenger høy tollbeskyttelse for å beskytte den australske industrien. Da statsminister Robert Menzies pensjonerte seg fra politikken i 1966, ble McEwen den lengstsittende figuren i den australske regjeringen.McEwen ble tildelt Companion of Honour (CH) i 1969. Han ble adlet i 1971 etter sin avgang fra politikken. Han ble senere utnevnt til Knight Grand Cross av Order of St. Michael og St. George (GCMG). 
Den 21. september 1921 giftet han seg med Annie Mills McLeod. De hadde ingen barn sammen. I 1966 ble hans kone Annie tildelt den britiske Order of the British Empire. Etter lang tids sykdom døde Anne McEwen den 10. februar 1967. På tidspunktet for at han ble statsminister i desember det samme året, var McEwen enkemann, som den første australske statsministeren som var ugift i sin statsministerperiode. Den 26. juli 1968 giftet McEwen seg med sin andre kone, Mary Eileen Byrne, hans personlige sekretær. Da var han 68 år gammel, hun var 46 år.


== Referanser ==
6, dans & rock’n’roll

6, dans & rock'n'roll er et musikkalbum med Pegasus. Albumet ble utgitt 18. mars 2011.


== Sporliste ==
«Hva vi tror på er et valg»
«Du har en drøm»
«Finne meg selv»
«Herr "Jeg tar aldri feil"»
«Drømmen din og deg»
«Lev for å vinne»
«Alene uten kjærlighet»
«Tro meg, jeg tror på deg»
«Livet er tøft»
«Jeg vil, jeg vil»
«Jeg er her (for deg)»
«Glætt, skikkelig glætt»


== Pegasus ==
Tommy Nilsen – sang, gitarer, arrangement, produsent, miks, låtskriver, FOTO
Ronny Nilsen – bass, låtskriver, kor


=== Medvirkende ===
Lasse Rosin – mastering
Helge Jørgensen – foto
William McMahon

William McMahon (født 23. februar 1908 i Sydney i New South Wales i Australia, død 31. mars 1988 samme sted) var en australsk politiker fra partiet Liberal Party of Australia. Han var den 20. statsministeren i Australia. 
Han var den lengste kontinuerlig sittende statsråden i Australias historie med 21 år og 6 måneder.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
William McMahon var den eldste av fire barn av William C. McMahon og hans hustru Mary Ellen McMahon, født Walden. Faren var advokat. McMahons mor døde da han var 9 år gammel og hans far døde da han var 18 år. Han ble oppdratt av sin tante Elsie og onkel Samuel Walder, en forretningsmann i Sydney.
Han ble utdannet ved Sydney Grammar School og senere ved University of Sydney, der han ble uteksaminert med en grad innen juss. 


=== Jusist ===
McMahon praktiserte juss i Sydney hos advokatvirksomheten Allen, Allen & Hemsley (som nå heter Allens Arthur Robinson), som er det eldste advokatfirmaet i Australia. I 1940, få måneder etter utbruddet av den andre verdenskrig, vervet McMahon seg til det australske militæret, men på grunn av et hørselstap han ble arbeider innenfor hæren noe begrenset. Etter den andre verdenskrig var over reiste han ril Europa for å fullføre sin utdannelse som sosialøkonom. 


=== Politiker ===

McMahon ble valgt til medlem av Representantenes hus for Sydney for distriktet Lowe i 1949. McMahon var dyktig og ambisiøs. I 1951 ble han av statsminister Robert Menzies valgt til minister for det australske Sjøforsvaret. I løpet av de neste 15 årene holdt han forskjellige porteføljer innen sosiale tjenester, primærnæring og nasjonale tjenester. Han satt som visepresident i flere ulike kommisjoner. I 1966, da Harold Holt ble den neste statsministeren, etterfulgte McMahon ham som kasserer og som nestleder i partiet. 
McMahon forble upopulær blant sine kolleger. Han var svært dyktig, men han ble ansett som altfor ambisiøs og en renkesmed. Han giftet seg aldri, og det var hyppige rykter gjennom hele livet hans om at han var homofil.I 1965, i en alder av 57 år, giftet han seg med Sonia Rachel Hopkins, som da var 32 år gammel. De hadde tre barn sammen: Melinda, Julian (modell og skuespiller) og Deborah. 
McMahon trakk seg fra parlamentet i 1982. Han døde av kreft i Sydney, den 31. mars 1988, i en alder av 80 år. Hans enke døde i en alder av 77 år, den 2. april 2010.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Colin Hughes (1976), Mr Prime Minister. Australian Prime Ministers 1901–1972, Oxford University Press, Melbourne, Victoria, Ch.22. ISBN 0-19-550471-2
Reid, Alan (1971), The Gorton Experiment, Shakespeare Head Press, Sydney.
Peter Sekuless (2000), 'Sir William McMahon', i Michelle Grattan (ed.), Australian Prime Ministers, New Holland, Sydney, New South Wales, pages 312–323. ISBN 1-86436-756-3
Honningbarna

Honningbarna er et norsk pønkrock-band fra Søgne. 
Bandet debuterte i 2010 med EP-en Honningbarna. I januar 2011 ble de kåret til Årets Urørt med sangen «Borgerskapets utakknemlige sønner», og 25. mars samme år kom debutalbumet La alarmane gå. For debutalbumet vant de klassen rock under Spellemannprisen 2011. De ble i tillegg nominert i klassen årets nykommer. Under P3 Gull 2015 vant de prisen for beste liveartist og var dessuten nominert i samme klasse i 2013 og fikk kulturdepartementets talentpris Bendiksenprisen i 2017.
Trommeslageren Anders Eikås omkom i en bilulykke 31. januar 2012. Han ble erstattet av Nils Jørgen Nilsen (født 1992) fra Kristiansand. Gitarist Fredrik Justnes annonserte i juli 2015 at han forlot bandet for å studere arkitektur og i mai 2016 ankom Simen Nilsen som erstatter.I august 2018 bestemte Honningbarna seg for å ta en pause, Simen Nilsen annonserte også at han ville forlate bandet etter sommerens konserter. I mai 2019 annonserte bandet at de igjen skulle ut på en norgesturné. I forkant av turnen la også bassist Lars Emmelthun opp. Nilsen og Emmerlthun ble senere erstattet av gitarist Johan Liljeberg og bassist Tomas Berglund, som begge kommer fra Sverige.   Honningbarna har spilt omtrent 1000 konserter på klubbscener i inn- og utland, inkludert opptredener på Øyafestivalen, Roskilde-festivalen, Slottsfjellfestivalen, Eurosonic og Iceland Airwaves.


== Diskografi ==
Studioalbum2010: Honningbarna (EP)
2011: La alarmane gå
2013: Verden er enkel
2015: Opp de nye blanke
2016: Goldenboy
2017: Voldelig lyd
2022: AnimorphsSingler«Våkn opp» (2010)
«Noen å hate» (2010)
«Til ungdommen» (2010)
«Protokoll» (2011)
«Den eldre garde» (2011)
«God jul Jesus – Bootleg Series» (2011)
«Prinser av Sarajevo» (2015)
«Drep meg» (2016)
"Øyane er mosaikk"/ "King Kong justice" (2019)
"Jeg hører" (2019)
"En av oss er idiot" (2020)
"Det kommer til meg"/"Åh bliss"/"Fortune Cookie" (2021)
"Passasjer" (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Honningbarna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Honningbarna på Internet Movie Database 
(en) Honningbarna på Discogs 
(en) Honningbarna på MusicBrainz 
(en) Honningbarna på Songkick 
(en) Honningbarna på Last.fm
La alarmane gå

La alarmane gå er et musikkalbum med Honningbarna. Albumet ble utgitt 25. mars 2011 og lå på VG-lista Topp 40 i 4 uker, hvor beste plassering var 8.-plass. La Alarmane gå er bandets debutalbum. Albumet var nominert i klassene «Rock» og «Årets nykommer og gramostipend» til Spellemannprisen 2011, hvor det vant i klassen «Rock».


== Sporliste ==
«La alarmane gå»
«Fri Palestina»
«Den gylne middelvei»
«Desperado»
«Klart blikk»
«La ugresset spire»
«Protokoll»
«Den eldre garde»
«Yankeesane kommer»
«Nikkedemokrati»
«Kloss hold»
«Noen å hate» (Michael Krohn)


== Medvirkende ==


=== Honningbarna ===
Edvard Valberg - vokal, cello, låtskriver
Christoffer Trædal - gitar, låtskriver
Fredrik Justnes - gitar, låtskriver
Lars Emmelthun - bass, låtskriver
Mathias Johansson - orgel, låtskriver
Anders Eikås - trommer, låtskriver


=== Øvrige ===
Christian Wibe - produsent, tekniker
Berent Philip Moe - produsent
Roald Råsberg - tekniker
Christer André Cederberg - miksing
Chris Sansom - mastering
Jorann Abusland - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) La alarmane gå på Discogs
Norges Lærerinneforbund

Norges Lærerindeforbund var en fagforening for kvinnelige lærere, stiftet i 1912. Organisasjonen var landsdekkende, med en rekke lokalavdelinger, og besto primært av kvinnelige lærere i folkeskolen. I 1967 gikk forbundet sammen med Norges Lærerlag, som siden ble en del av Utdanningsforbundet.
Det første lærerinnelaget ble stiftet i Christiania i 1866, men fungerte nærmest som en selskapsklubb. I 1883 da Anna Rogstad sammen med 27 andre yngre lærerinner meldte seg inn, ble den mer rettet mot medlemmenes interesser. Rogstad uttalte: «Om lærerinnene kan det sies at de er kulturens barn - om lærerne at de er naturens barn!» Her viste hun til det faktum at lærerinnene oftest var borgerskapets døtre, med en helt annen bakgrunn enn bygdeseminaristene. Opp til andre verdenskrig hadde skoler flest adskilt lærer- og lærerinneværelse, der lærerinnene drakk rødvin til sine fester, mens lærerne nøyde seg med sitronbrus.Som forbundets første leder var Anna Rogstad også Norges første kvinnelige stortingsrepresentant. Hun kom fra posisjon som komitémedlem i Norges Lærerforening i 1892, der var hun også nestleder. I 1898 fikk hun gjennom et forslag som at av sju styremedlemmer skulle det minst være tre mannlige og tre kvinnelige lærere. Landsmøtet i 1911 vedtok likevel, i strid med Rogstad, at fordelingen kvinner og menn i styret skulle stå i forhold til medlemstallet. Dette ville bety at kvinnene kom i mindretall. Sint og skuffet gikk Anna Rogstad og flere andre kvinnelige lærere ut av Lærerforeningen og stiftet Norges Lærerindeforbund. 
i sitt opprop - kalt «et historisk dokument» - skrev de: «Lærere og lærerinder har som mænd og kvinder efter sit naturel og andre forhold forskjellig syn, opfatning og interesser i flere spørsmaal angaaende skolen og lærerstanden.» Det skjedde i 1912, og Anna Rogstad var leder fram til 1919. Likestilling på alle nivåer i skolen var forbundets største kampsak.


== Ledere ==

		
		
1946–55:  Frieda Dalen
1955–58:  Gurid Fagnastøl
1958–66:  Alvhild Vettran, ble nestformann i det nystiftede Norges Lærerlag  i 1966


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norges lærerinneforbund 1912-1962. Oslo: Forbundet. 1962.
Oh Oh (Puppy Love)

«Oh Oh (Puppy Love)», skrevet av Samsaya og Jarl Aanestad, er en sang Endre Nordvik sang og deltok med i Melodi Grand Prix 2011. Sangen kom på tredjeplass i delfinalen i Florø og gikk videre til sistesjansen i Sarpsborg, der den ble slått ut. Det har blitt laget en versjon av sangen i a cappella.
Bergen Blues Band (album)

Bergen Blues Band er et musikkalbum med Bergen Blues Band, utgitt i 1980. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Jump 'n Shout'n Dance»
«Truckdriver»
«Airport Blues»
«Sixteen Months of Hard Work»
«Brand New Microphone»
«Hungry John»
«Depression»
«Hey Mama»
«Talkin' 'bout Blues»
«Bad Condition»
«Behind My Back»


== Medvirkende ==


=== Bergen Blues Band ===
Hungry John - vokal, munnspill, låtskriver, arrangement
Per Jørgensen - vokal, gitar, arrangement
Edvard Askeland - bass, arrangement
Kåre Sandvik - piano, arrangement
Willy Korneliussen - trommer, arrangement


=== Øvrige ===
Trygve Thue - produsent
The Hornsection
Arne Hjortland - trompet
Pjokken Eide - trombone
Jan Kåre Hystad - altsaksofon
Ole Jacob Hystad - barytonsaksofon
Alan Graves - kutting
Jens Hauge - fotograf
Tor Marcussen - albumnotat


== Eksterne lenker ==
Bergen Blues Band
Skarvatnet

Skarvatnet er en innsjø i Skardalen i Oppdal kommune i Trøndelag. Vatnet ligger 14,5 km nordvest for Oppdal sentrum, på grensen mot Trollheimen. Innsjøen er omgitt av fjellene Kvamman, Kvamsfjellet, Tjørnpiken,  Nonshøa og Storgruvpiken. Dørreselva har sitt utløp i sørenden og renner etter drøyt 10 kilometer sammen med Driva.
Området er en idyll om sommeren med gode bademuligheter. Om vinteren er dette et glimrende utgangspunkt for hele Oppdals preparerte løypenett, samt at det er gode muligheter for isfiske og andre aktiviteter.
Skarvatnet er med i prosjektet «Miljølære.no, Et verktøy for bærekraftig utvikling»


== Referanser ==
Schistoglossa

Schistoglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 19 arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-6 millimeter), mørke kortvinger.  Kroppen er nokså jevnbred, hodet så bredt som eller litt smalere enn pronotum, med små fasettøyne. Slekten skilles blant annet ut på visse trekk ved munndelene, som at tungen (glossa) er to-delt (det latinske slektsnavnet betyr "kløvet tunge"). Antennene er ganske lange, de ytterste leddene vanligvis litt bredere enn lange. Pronotum er vanligvis litt bredere enn langt, med avrundede bakhjørner. Beina er middels lange, forføttene fire-leddete, mellom- og bakføttene fem-leddete.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Schistoglossa Kraatz, 1856
Schistoglossa viduata (Erichson, 1837)
Schistoglossa gemina (Erichson, 1837)
Schistoglossa curtipennis (Sharp, 1869)
Schistoglossa aubei (Brisout de Barneville, 1860)


== Kilder ==
Klimaszewski, J., R.P. Webster og K. Savard 2009: First record of the genus Schistoglossa Kraatz from Canada with descriptions of seven new species (Coleoptera, Staphylinidae, Aleocharinae). I: Majka, C.G. og J. Klimaszewski (red.) Biodiversity, biosystematics, and ecology of Canadian Coleoptera II. ZooKeys, 22: 45–79. doi:10.3897/zookeys.22.153
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Schistoglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Schistoglossa hos Artsdatabanken 
(sv) Schistoglossa hos Dyntaxa 
(en) Schistoglossa hos ITIS 
(en) Schistoglossa hos NCBI 
(en) Kategori:Schistoglossa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Schistoglossa – detaljert informasjon på Wikispecies
Dinaraea

Dinaraea er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 3 millimeter), slanke, mørkbrune kortvinger, dekkvingene er gjerne lysere gulbrune.
Hodet er litt smalere enn pronotum, som igjen er litt smalere enn dekkvingene. Antennene er forholdsvis kraftige, beina nokså lange. Fasettøynene er ganske små. Dekkvingene har rett bakkant.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Dinaraea Thomson, 1858
Dinaraea angustula (Gyllenhal, 1810)
Dinaraea aequata (Erichson, 1837)
Dinaraea linearis (Gravenhorst, 1802)
Dinaraea arcana (Erichson, 1839)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Dinaraea i Encyclopedia of Life 
(en) Dinaraea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dinaraea hos Artsdatabanken 
(sv) Dinaraea hos Dyntaxa 
(en) Dinaraea hos ITIS 
(en) Dinaraea hos NCBI 
(en) Kategori:Dinaraea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dinaraea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Dinaraea aequata: [1]
Bilder av nordamerikanske eksemplarer: [2]
Bilder av europeiske arter: [3]
Arild Martinsen

Arild Martinsen (født 1953) er en norsk musiker, låtskriver og sanger. Han var i 1981 kjent som Doktor Larsen. Han ga ut to plater. Maxi-singelen Aids/Svein og senere på året kom han første og eneste album Doktor Larsen. Musikerne han hadde med var: Ole Thomsen på gitar, Ole Zweidorff på gitar, Inge Glambek på diverse streng instrumenter, Gaute Storaas på bass, Vigleik Storaas på piano, Gunnar Bjelland på piano, Egil Skjelnes på pedal steel, Erling Lund på gitar på «Pommes frites» og Arild var tekstforfatter og akustisk gitar og albumet ble produsert av Tom Sætre.
Doktor Larsen (album)

Doktor Larsen er et musikkalbum med Doktor Larsen, utgitt i 1981. Katalognummer: Sonet SLP 1468.


== Sporliste ==
«Striler» (Rednecks) 2:30
«Redaktørens vise» 2:15
«Til lykke» 3:30
«N.N.» 2:57
«Askøysangen» 3:42
«Pene piker» 2:27
«En time til» 3:42
«NG. i oppførsel i 1969» 3:16
«Pommes frites» 4:07
«Gyldenpris» 3:58
«Madam Felle's vise» 3:53
«Kreditorene» 4:31


== Referanser ==
Rygeost

Rygeost (røkeost) er en dansk surmelksost som saltes og krydres med kummin og røkes med havrehalm. 
Osten er en gammel spesialitet, som muligens stammer fra vikingtiden. Den er især kjent fra Fyn, og skal være en original dansk ostetype, uten påvirkning fra utenlandske oster.Opprinnelig ble den spist på fedtebrød (brød med fett på), overhelt med fløte og sukker. I dag spises den gjerne på alminnelig rugbrød med klippet gressløk over og reddiker til.


== Referanser ==
Amischa

Amischa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små, slanke, brunlige kortvinger. Hodet er nokså firkantet, pronotum med avrundede hjørner, gjerne litt bredere enn langt. Dekkvingenes bakkant er litt innbuktet innenfor bakhjørnene. Som hos svært mange andre småkortvinger må man gjerne undersøke kjønnsorganene for å bestemme artene med sikkerhet.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Amischa Thomson, 1858
Amischa decipiens (Sharp, 1869)
Amischa nigrofusca (Stephens, 1832)
Amischa analis (Gravenhorst, 1802)
Amischa bifoveolata (Mannerheim, 1830)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Amischa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amischa i Encyclopedia of Life 
(en) Amischa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amischa hos Artsdatabanken 
(sv) Amischa hos Dyntaxa 
(en) Amischa hos ITIS 
(en) Amischa hos NCBI 
(en) Kategori:Amischa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amischa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Amischa bifoveolata: [1]
One Live KISS

One Live Kiss er et konsertalbum og en DVD av Kiss-rytmegitarist og vokalist, Paul Stanley. One Live Kiss ble gitt ut 21. oktober 2008. Konserten ble filmet på The House of Blues i Chicago og sangene som ble spilt var fra Paul Stanley sine soloalbum og flere av Kiss sine album.


== Sporliste ==
«Tonight You Belong to Me»
«Live to Win»
«Hide Your Heart»
«A Million to One»
«Got to Choose»
«Move On»
«Bulletproof»
«Tonight You Belong To Me»
«Lick It Up»
«Wouldn't You Like To Know Me»
«Magic Touch»
«I Still Love You»
«Strutter»
«Everytime I See You Around»
«Do You Love Me»
«I Want You»
«Love Gun»
«Lift»
«Detroit Rock City»
«Goodbye»
«Where Angels Dare»/«Live to Win»


== Personell ==
Paul Stanley – vokalist, rytmegitar
Jim McGorman – gitar
Rafael Moreira – gitar
Sasha Krivtsov – bassgitar
Nate Morton – trommer
Paul Mirkovich – Keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) One Live KISS på Discogs 
(en) One Live KISS på MusicBrainz
Arve Rosvold Alver

Arve Rosvold Alver (født 8. juni 1951 i Stjørdal) er en norsk dommer.
Han tok juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1976. Han var dommerfullmektig ved Lofoten sorenskriverembede i Svolvær, så advokatfullmektig i advokatfirmaet Greve, Greve, Greve & Lorentzen i Bergen. I 1981 begynte han som privatpraktiserende advokat i Stjørdal. I 1985 ble han leder for juridisk avdeling i region nord i Forretningsbanken/Fokus Bank, og i 1989 advokat og partner i Advokatfirmaet Vaagland & Co (fra 1996 Advokatfirmaet Schjødt) i Trondheim. I 1994 fikk han også møterett for Høyesterett. Fra 2000 til han gikk av med pensjon i 2020 var han lagdommer i Frostating lagmannsrett i Trondheim. Han satt flere år i Klagenemnda for offentlige anskaffelser.Han var formann i Stjørdal Unge Høyre i 1960-årene og deltok på Unge Høyres elitekurs i 1968. Han var innvalgt i Stjørdal kommunestyre for Høyre i perioden 1992–1995.Han er sønn av bestyrer ved Stjørdal ullspinneri Ludvig Alver og hustru Mari Anne Rosvold.


== Referanser ==
Savigny-sur-Orge

Savigny-sur-Orge er en kommune i departementet Essonne i regionen Île-de-France. Savigny-sur-Orge er en av de sørlige forstedene til Paris, og ligger 19,1 km fra sentrum. Innbyggerne kalles for Saviniens.
Under opptøyene i Frankrike i 2005 var Savigny første by som innførte portforbud.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Savigny-sur-Orge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Savigny-sur-Orge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Klagesangen over Ur

Klagesangen over Ur er en tekst, eller en samling av enkelttekster, fra Sumer, ca 2000 f.Kr. Teksten skildrer innbyggernes fortvilelse over at oldtidsbyen Ur var falt i fiendenes hender. Det tredje dynasti i Ur hadde mistet sin makt, og sumernes makt og kultur måtte gi tapt overfor semittene. 
Diktet er lagt i munnen på gudinnen Ningal, hustru til måneguden Nanna-Suen. Ur var en av de sentrale byene for dyrkingen av Nanna-Suen. Teksten har et visst preg av kultisk vekselsang, og det er mulig at teksten har vært brukt i en gjenoppbyggingsfase etter ødeleggelsene i Ur. Teksten ble redigert og publisert av assyrologen Noah Cramer i 1940. Tilsvarende klagesanger er kjent fra andre mesopotamiske byer, og teksten har også fellestrekk med Klagesangene i det gamle testamente.


== Referanser ==


== Teksten på norsk ==
Teksten finnes i antologien Sumeriske skrifter, 2006.


== Eksterne lenker ==
Engelsk tekst til Lament for Ur, fra Electronic Text Corpus of Sumerian Literature, University of Oxford