jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Regulært polyeder

Et regulært polyeder er et polyeder med kongruente regulære polygoner som ligger på samme måte rundt hvert hjørne. Et regulært polyeder er høyt symmetrisk med både like kanter, hjørner og sider, dvs. transtitive på dens flagg. Sistnevnte er alene en tilstrekkelig definisjon.
Et regulært polyeder blir definert av Schläfli-symbolet i formen {n, m}, hvor n er antall kanter i hver side og m antall sider som møtes i hvert hjørne. Det finnes fem begrensede regulære polyedre. Disse kalles platonske legemer: Det selvduale tetraederet {3,3}, dualparret kube/oktaeder {4,3} og dualparret dodekaeder/ikosaeder {5,3}.


== De regulære polyedrene ==


=== Platonsk legeme ===

Det finnes fem konvekse regulære polyedre, kjent som platonske legemer:


=== Kepler-Poinsot-polyedre ===

og fire regulære stjernepolyedre, Kepler-Poinsot-polyedrene:


== Se også ==
Uniformt polyeder
Platonsk legeme
Senjdemningen

Senj-demningen er en demning som forsyner Senj vannkraftverk nr 1, og befinner seg under utvidelse i Kroatia. Den ligger i vassdraget Lika. Installert kraftkapasitet i Senj 1 er 216 MW, i tillegg blir 158 MW bygget ut.
Demningen brukes også til regulering, flomkontroll og vannkraftproduksjon. Den er 81 meter høy og er en steinfyllingsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Emmanuel Ekpo

Emmanuel Ekpo (født 20. desember 1987 i Ekori) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for Bryne FK. Ekpo pådro seg en kneskade i 2014 som gjorde at han flyttet tilbake til hjemlandet. I 2016 signerte han gratis for OBOS klubben Bryne FK.
 Han var med å vant sølvmedalje for det nigerianske OL laget til OL-2008 i Beijing. Han kom inn som innbytter i andre omgang i alle seks kampene. Den 6. september debuterte han for det nigerianske landslaget i en treningskamp mot Argentina, en kamp de tapte 3-1.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emmanuel Ekpo – Olympedia 
(en) Emmanuel Ekpo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Emmanuel Ekpo – Major League Soccer 
(en) Emmanuel Ekpo – Transfermarkt 
(en) Emmanuel Ekpo – Soccerway 
(en) Emmanuel Ekpo – FBref 
(es) Emmanuel Ekpo – as.com
Lars Østby

Lars Østby (født 17. april 1944 i Veldre) er en norsk  demograf.
Etter hovedfag fra Universitetet i Oslo 1970 har han vært demograf i Statistisk sentralbyrå. Fra 1991 til 2000 var Østby ansvarlig for forskning innen demografi og levekår. Etter 2000 har han studert internasjonal migrasjon.


== Utmerkelser ==
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1972 for avhandlingen Geografisk mobilitet.


== Bibliografi ==
Lars Østby (1970). Geografisk mobilitet. En gjennomgåelse av dens teoretiske grunnlag, og behandling av flyttingene i Norge 1966-67. Universitetet i Oslo.  [2 bind. Hovedoppgave i geografi]
Lars Østby, red. (2004). Innvandrere i Norge - hvem er de, og hvordan går det med dem? (PDF). Statistisk sentralbyrå.  [2 bind]


== Eksterne lenker ==
Vigridisen

Vigridisen er en isbrem i Antarktis, beliggende på Prinsesse Astrid Kyst i Dronning Maud Land. Den strekker seg vestover fra Breiodden og ligger mellom Nivlisen i øst og Fimbulisen i vest.
Området ble første gang fotografert fra luften under Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher.


== Se også ==
Liste over isbremmer i Antarktis


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 10309
Vigridisen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Solvirkning

«Solvirkning» er en norsk sang. 
Halfdan Kjerulf skrev i 1846 melodien til Johan Sebastian Welhavens tekst. Den blir betraktet som Kjerulfs første fullverdige kunstneriske produkt.


== Innspilling ==
Sangselskapet «A Capella» Dir.: Hans Solum. Innspilt i Oslo 26. mars 1943. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8475.


== Referanser ==
Polaråret 1916

Polaråret 1916 er en oversikt over hendelser med tilknytning til Arktis eller Antarktis i 1916.


== Ekspedisjoner ==


=== Arktis ===
Den kanadiske arktisekspedisjonen 1913–1916 under ledelse av Vilhjalmur Stefansson.
Den andre Thule-ekspedisjonen 1916–18 der Knud Rasmussen og Peter Freuchen utforsker Nord-Grønland og fastslår at Peary Land ikke er en øy.


=== Antarktis ===
Endurance-ekspedisjonen 1914–17 under ledelse av Ernest Shackleton.
I den antarktiske hvalfangstsesongen 1915–16 opererer sju landstasjoner, 11 hvalkokerier (alle i Whalers Bay) og 57 hvalbåter. Fangsten var 11 792 hval.
I den antarktiske hvalfangstsesongen 1916–17 opererer sju landstasjoner, 11 hvalkokerier og 44 hvalbåter. Fangsten var 6 474 hval.


== Begivenheter og etableringer ==
30. august – De skipbrudne fra Endurance-ekspedisjonen berges fra Elefantøya.


== Oppdagelser og vitenskapelige resultater ==


== Fødsler ==
Roy Fitzsimmons, amerikansk geofysiker og polarutforsker.


== Dødsfall ==
Januar – Reginald Koettlitz, britisk lege og polarforsker.
9. mars – Arnold Spencer-Smith, britisk prest og fotograf som omkom på Rossbarrieren under Endurance-ekspedisjonen.
8. mai – Victor Hayward, polarutforsker som omkom i McMurdo-sundet under Endurance-ekspedisjonen.
8. mai – Aeneas Mackintosh, britisk sjøoffiser og polarutforsker som omkom i McMurdo-sundet under Endurance-ekspedisjonen.
20. mai – Henrik Greve Blessing, norsk lege og polarutforsker.
31. mai – Harry Pennell, britisk marineoffiser og Antarktis-utforsker som omkom i Jyllandsslaget.
12. september – Henrik Mohn, norsk meteorolog og oseanograf.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robert K. Headland (2009). A Chronology of Antarctic exploration. London: Quaritch. s. 263–267. ISBN 978-0-9550852-8-4. 
Einar-Arne Drivenes og Harald Dag Jølle, red. (2004). Norsk polarhistorie. 1 («Ekspedisjonene»). Oslo: Gyldendal. ISBN 82-05-32654-1.
Vladimirs Lindermans

Vladimirs Lindermans (russisk: Владимир Ильич Линдерман; født 3. november 1958 i Riga i Latviske SSR), også kjent som Abel, er en  russisk/latvisk nasjonalbolsjevistisk politiker og ikke-medborger av Latvia.


== Biografi ==
I 1998 ledet Lindermans den latviske fløyen av Det nasjonale bolsjevikpartiet. Siden 2002 har han vært medlem av partiets sentralkomité i Moskva. I 2008 ble han deportert fra Russland til Latvia anklaget for å ha lagret eksplosiver og for formaninger til revolusjon. Han ble imidlertid frikjent i latviske domstoler og i 2009 dannet han det latviske politiske partiet 13. januar-bevegelsen. Han har også ledet organisasjonen Morsmål (Родной Язык), som var blant organisatorene av underskriftsinnsamlingen for folkeavstemningen om russisk som offisielt språk i Latvia.
Tor J. Andersen

Tor Johan Andersen (født 28. juli 1929) er en norsk sosialøkonom og tidligere næringslivsleder. Han har blant annet vært administrerende direktør i Arbeiderbladet.
Andersen ble uteksaminert cand.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1954. I årene etter avlagt embedseksamen arbeidet han som byrå- og reklamekonsulent i tre forskjellige reklamebyråer, før han i 1960 ble ansatt som pressesjef i Ford Norge AS. I 1966 ble Andersen i tillegg marketingsjef og racingsjef i Ford, og var i denne perioden også bakmann og annenfører for den norske rallykjøreren Trond Schea. I 1970 overtok han som salgssjef, og hadde denne stillingen frem til han forlot Ford 1. september 1974.1. januar 1975 tiltrådte Andersen stillingen som administrerende direktør i Arbeiderbladet og Aktietrykkeriet. Ansettelsen skapte forundring og overskrifter, da han ikke hadde noen partipolitisk tilknytning. I 1982 ble han soussjef i A-pressen, og fra 1988 var han direktør for Oslo-avdelingen i Norges Automobil-Forbund.


== Referanser ==
Valery Putans

Valery Putans (født 24. februar 1962 i Ludza, Latvia) er en norsk håndballtrener og tidligere håndballspiller. Han har vært trener for  Byåsen Håndball Elite i eliteserien i håndball for kvinner i til sammen 16 sesonger. Putans er far til håndballspilleren Ronald Putans.


== Karriere ==
Putans kom til Norge i 1992 for å spille for håndballklubben Wing i Trondheim, mens hans kone Angelica Svetkova skulle spille for Sjetne. Han hadde da bakgrunn som trener for det sovjetiske juniorlandslaget fra 1984 til 1991. Klubben Wing gikk konkurs, og Putans begynte i stedet som trener for flere lag på Melhus. Fra 1993 til 2006 var han trener for Byåsen. Fra 2007 til 2009 trente han Selbu Idrettslag, og fra 2007 til 2010 trente han Norges juniorlandslag for kvinner. Fra 2010 til 2013 var han igjen trener for Byåsen.Fra 2014 til 2019 trener for Kolstad HK og LMR.


== Meritter som trener ==
Seriegull med Byåsen 1996 og 1998
Seriesølv med Byåsen 2005, 2006, 2011, 2012, 2013
Seriebronse med Byåsen 1997 og 1999
NM-sølv 1995, 1998, 2005, 2006
Champions League kvartfinale 1997 og 1999
E cup semifinale 1996 og 2000
Gull i junior-VM 2010
Gull i junior-EM 2009
Gull i junior NM 1995, 1996, 2003, 2004, 2005, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
– Besøk mitt Latvia – Aftenposten
Os-drapet

Os-drapet er en norsk kriminalsak som gjelder drapet på 98 år gamle Hilda Feste (født 20. februar 1913, død 1. januar 2012) på Oshaugen i Os i Hordaland den 1. januar 2012. 4. desember 2012 ble en Christian Haugland (født 1993) dømt til 19 års fengsel for drapet. Saken vakte oppmerksomhet i media på grunn av brutaliteten. Dommen beskrev forbrytelsen som en av de alvorligste forbrytelsene som noen gang er begått i Norge av en så ung mann.Den dømte anket ikke dommen, slik at den ble stående.


== Referanser ==
Ao (skilpadde)

Ao (kinesisk: 鳌, pinyin: Áo) er et fabeldyr fra kinesisk mytologi. Den var en svær havskilpadde som holdt til i Sørkinahavet. De verden ble skapt av gudinnen Nüwa hogg hun av Aos fire ben for å reparere himmelen ved å støtte den opp på disse bena.
En annen myte hevder at Ao holdt til i Bohaihavet, og bar tre av de åtte udødeliges fem fjell på sin rygg: De mytiske fjellene Penglai (蓬莱山), Fangzhang (方丈山) og Yingzhou (瀛洲山).


== Referanser ==
Scarabeo 8

Scarabeo 8 er en halvt nedsenkbar plattform som eies av Saipem. Den ble tatt i bruk i 2012.
Den er designet av selskapet Moss Maritime. Skroget ble bygget ved Sevmash-verftet i Severodvinsk i Russland. Dekket er delvis bygget i Palermo i Italia. Den ble tauet til Westcon i Ølen i 2011 for påbygging og ferdigstillelse.
Den er vinterisert og kan operere med temperatur ned til – 20 °C. Den har en forventet levetid på 20 år.
Plattformen er utstyrt med dynamisk posisjonering (DP) som gjør boring mulig på store havdyp. I tillegg har den forankring.
Den er en såkalt sjettegenerasjons plattform med dobbelt boretårn.
Den skal ha et fast mannskap på 207 personer. Plattformens landorganisasjon vil være på Sola.
Den er flagget i Nassau i Bahamas og klasses i Det Norske Veritas.
Hallvard Lie

Hallvard Lie  (født 18. januar 1905 i Nord-Fron, død 7. april 1995 i Oslo) var en norsk filolog og professor.Han tok examen artium på latinlinjen ved Eidsvoll landsgymnas i1926 og magistergraden (mag.art.) i norrøn filologi ved Universitetet i Oslo i 1936 på avhandlingen Studier i Heimskringlas stil.  
I tiden 1937-1948 var han bibliotekar ved Universitetsbiblioteket i Oslo. Han ble dr. philos. i 1948 på avhandlingen Jorvikferden og var dosent i ved Universitetet i Oslo 1948-1955.  I 1955 ble han professor i litteraturhistorie med særlig vekt på  middelalderlitteratur. I 1967 utga han verket Norsk verslære. Han har også oversatt Njåls, Egils og Gisles sagaer og skrev en rekke artikler om skaldediktningen. 
Professor Hallvard Lie var en pionér innen litterær stilforskning og ga viktige bidrag til sagaforskningen og forståelse av skaldediktningen. 


== Utmerkelser ==
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1969


== Referanser ==
Murkrone

Murkrone (latin: corona muralis) er overkanten av en mur. Er murkronen fremskutt og krenelert, det vil si formet som et brystvern med skyteskår, slik som ved middelalderens borger og bymurer, kalles den også en murkrans.  En murkrone kan bestå av en kronring, og fra ringen eller en ringmur stikker det opp tre eller flere små tårn med eller uten skyteskår og med eller uten portåpninger. I ringmuren kan det være synlige murstein, eller en mer forenklet form. 


== Murkrone som symbol ==
 
Lignende murkroner kan ses avbildet på hodet til gudefigurer fra antikken i Sør-Europa, men er idag en grafisk figur som brukes mest i våpenskjold. Den vanligste bruken er i byvåpen og andre kommunevåpen, der en murkrone er plassert på skjoldets øverste kant eller svevende litt over skjoldkanten. Vi finner en murkrone på skjoldkanten i republikken Maltas skjold. Det er en murkrone på hodet til den flakte ørnen i Østerrikes riksvåpen og på skjoldkanten i noen få private våpen. Murkroner forekommer som skjoldfigurer og som satt på issen til hjelmer plassert på øvre skjoldkant.
Murkronen var særlig et symbol for en by og ble mye brukt i napoleonstidens spesielle, heraldiske system. Fra og med 1800-tallet ble murkroner på byvåpen vanlige i mange land med europeisk heraldikk. I Norge blir flere byers våpen brukt med murkrone på skjold, bl.a. i forskjellige utforminger i byvåpnene til Halden (ovalt skjold), Oslo (rundt skjold) og Trondheim (skjold med spiss nederst). Alle norske primærkommuner er i dag likestilte og ved godkjenninger av nye kommunevåpen i kgl. res., er murkrone ikke nevnt.
I noen grad har det vært brukt murkroner med forskjellige antall tårn; særlig fem, fire og tre. Da med høyere antall etter som hvor betydningsfull byen er – hovedstad, provinshovedstad, bispesete og lignende. 


== Litteratur ==
Norge

Oluf Kolsrud: Bergen bys segl, vaaben, farver og flag, Bergen 1921
Hallvard Trætteberg: Norges våbenmerker. Norske by- og adelsvåben, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
Hallvard Trætteberg: Borg i segl, mynt og våpen, Oslo 1967
Hans Cappelen og Knut Johannessen (red.): Norske kommunevåpen,  Oslo 1987Andre land

C.G.U. Scheffer, Svensk vapenbok för landskap, län och städer, 1967
A. Haikonen: Finlands kommunvapen, Helsingfors 1970
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Sven Tito Achen: Danmarks kommunevåbener + Færøernes og Grønlands, København 1982
Clara Neveus og Bror J. de Wærn: Ny svensk vapenbok, Stockholm 1992
Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001


== Referanser ==
Besvimelse

Besvimelse, eller synkope, er plutselig tap av bevissthet som skyldes forstyrrelser i hjernens funksjon. Besvimelse inntrer når blodtilførselen til hjernen ganske brått blir utilstrekkelig, og en mister bevisstheten. Tapet av bevissthet er vanligvis kortvarig og en besvimelse går over av seg selv.
Besvimelse kan være uten medisinsk betydning eller skyldes en alvorlig tilstand. Tap av bevissthet bør derfor behandles som en medisinsk akuttsituasjon inntil symptomene er borte eller grunnen er kjent. Besvimelse kan oppstå under flere forhold. Det typiske er at en faller om eller siger sammen uten at det samtidig er tegn til smerter eller andre plager. Under besvimelse er pusten rolig og langsom, og ved vanlig besvimelse er det ingen kramper.
20-30% av alle mennesker opplever å besvime, men de fleste opplever det bare én gang. En undersøkelse viste at 15% av barn og unge under 18 år og 23% av eldre over 70 år har hatt minst ett tilfelle av bevissthetstap. Omtrent 5% av småbarn har hatt anfall der de har «holdt pusten».


== Se også ==
'* Bevisstløshet, koma, kroppslig tilstand da all oppfatning, tenkning og handling er opphevet og pasienten ikke kan vekkes med rop eller smerte


== Kilder ==
Norsk helseinformatikk


== Eksterne lenker ==
(en) Syncope (medicine) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aagots fjellsang

«Aagots fjellsang» er en norsk sang. Den ble skrevet av Waldemar Thrane (musikk) og Henrik Bjerregaard (tekst).
Sangen er en del av deres syngespill, Fjeldeventyret, som hadde premiere i Christiania i 1825. Den avsluttende delen av første akt finner sted på en seter, hvor budeia Aagot lokker på kyra ved å fremføre denne sangen. Det var første gang at en norsk komponist anvendte en lokk.
«Aagots fjellsang» ble i tillegg internasjonalt kjent, ettersom den berømte svenske operasangeren, Jenny Lind, hadde den med på sine verdensomspennende konserter.
Den dansk-tyske komponisten Frederik Kuhlau skrev også melodi til «Aagots fjellsang».


== Innspillinger ==
Gunhild Schytte-Jacobsen med orgel. Innspilt i Kristiania cirka oktober 1907. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone 83641, Gramohpone 283054 og Gramophone 583009.
Ingebret Haaland (fiolin). Innspilt i Kristiania 7. september 1912. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone 287958 og Gramophone X 1387.
Astri Herseth (14 år) m. akk. Willy Johansens orkester. Innspilt i Oslo i mai 1929. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2625.


== Kilder ==
Fjeldeventyret hos Store norske leksikon
My Redeemer

«My Redeemer» er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Philip P. Bliss i 1876. Melodien ble skrevet av James McGranahan i 1877.
Dette er muligens en av de siste salmene som Bliss skrev innen han døde som følge av en togulykke. Han overlevde selve ulykken, men mistet livet da han forgjeves forsøkte å redde sin hustru. Teksten til denne sangen ble funnet blant hans eiendeler etter ulykken.
«My Redeemer» var én av de første sangene som noensinne ble innspilt på en fonograf. George Stebbins spilte den inn under en demonstrasjon av Edisons dengang nye oppfinnelse i New York City.


== Norsk versjon ==


=== Norsk tekst ===
Elevine Heede skrev en norsk tekst. Den bar tittelen «Jeg vil prise min gjenløser».

Jeg vil prise min gjenløser for Hans store kjærlighet. All min skyld han har utslettet og gav sjelen liv og fred.
Jeg vil synge om den sannhet, for min sjel så dyrebar  at for meg han hang på korset og et soningsoffer var.
Jeg vil prise min gjenløser for Hans underfulle makt. Død og helved Han beseiret. Allting er Han underlagt.
Jeg vil takke min gjenløser for den seier Han meg gav Så min sjel kan triumfere over synd og død og grav.
Ja, jeg priser deg, O Jesus, for din gang til Golgata. Evig skal jeg med de frelste synge glad Halleluja.Refreng: Syng å syng om min gjenløser! Med sitt blod han kjøpte meg. Jeg ble fri da han frivillig tok min synd og straff på seg. 


=== Innspilling ===
Ragnvald Ihlen med orkester. Innspilt i København 14. juni 1933. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X 4174 og His Master's Voice A.L. 2231.
Löftena kunna ej svika

«Löftena kunna ej svika»  er en svensk salme, hvor hvert vers avsluttes med den velkjente strofen: «Himmel och jord må brinna, höjder och berg försvinna, men den som tror skall finna, löftena de stå kvar».
Tekst og melodi ble skrevet av Lewi Pethrus i 1913, etter at hans hustru hadde syknet hen rett før jul. Pethrus avbrøt en predikantreise i Sverige, da han fikk beskjed om hennes sykdom og at leger anbefalte et operativt inngrep. De to besluttet i stedet å sette sin lit til Gud i bønn. Hustruen tilfrisknet og salmens to første vers ble skrevet under bønnetiden.
Salmens to siste vers ble inkludert senere. De ble skrevet i lyset av harde angrep på pinsebevegelsen, samtidig som Pethrus iakttok interne overdrivelser av svermeri, iflølge Oscar Lövgren.


== Svenske innspillinger ==
Svenska folkets psalmer med Ulf Christiansson (CD-album)


== Norsk versjon ==
Den norske tittelen er «Løftene kan ikke svikte».


=== Innspilling ===
Ragnvald Ihlen med orkester. Innspilt i København 14. juni 1933. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X 4174 og His Master's Voice A.L. 2231.


== Publisert i ==
Brudgummens Röst i juni 1915.
Samlingstoner 1919. som nr. 112 under rubrikken Trossånger.
Fridstoner 1926, som nr. 95 under rubrikken Frälsnings- och helgelsesånger.
Frälsningsarméns sångbok 1929, som nr. 311 under rubrikken Jubel, erfarenhet och vittnesbörd.
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930, som nr. 311.
Segertoner 1930, som nr. 70.
Segertoner 1960, som nr. 70.
Frälsningsarméns sångbok 1968, som nr. 402 under rubrikken Erfarenhet och vittnesbörd.
1986 års psalmbok, som nr. 254 under rubrilken Förtröstan – trygghet.
Sångboken 1998, som nr. 78.
Souleymane Diawara

Souleymane Diawara (født 24. desember 1978 i Dakara) er en senegalesisk fotballspIller som spiller for Olympique de Marseille og for Senegals herrelandslag i fotball.
Diawara har tidligere spilt for de franske klubbene Le Havre, Sochaux, Bordeaux og for den engelske klubben Charlton Athletic. Han var også en del av den senegalesiske troppen under Afrikamesterskapet i fotball i 2004, 2006, 2008 og 2012.


== Meritter ==
Sochaux-MontbéliardCoupe de la Ligue (1): 2004Girondins de BordeauxLigue 1 (1): 2008/2009
Coupe de la Ligue (2): 2009
Trophée des Champions (1): 2009Olympique de MarseilleLigue 1 (2): 2009/2010
Coupe de la Ligue (4): 2010, 2011
Trophée des Champions (2): 2010


== Eksterne lenker ==
(en) Souleymane Diawara – FIFA 
(en) Souleymane Diawara – UEFA 
(fr) Souleymane Diawara – LÉquipe 
(en) Souleymane Diawara – Transfermarkt 
(en) Souleymane Diawara – national-football-teams.com 
(en) Souleymane Diawara – WorldFootball.net 
(en) Souleymane Diawara – Soccerbase.com 
(en) Souleymane Diawara – FootballDatabase.eu 
(en) Souleymane Diawara – Soccerway 
(en) Souleymane Diawara – FBref
18. serierunde i Tippeligaen 2011

18. serierunde i Tippeligaen 2011 ble det spilt to kamper på lørdag 30. juli og seks kamper på søndag 31. juli. Runden begynte klokken 18:00 med kampen mellom Molde og Vålerenga, og ble avsluttet på søndag med hovedkampen mellom Tromsø og Aalesund på Alfheim stadion klokken 20:00.


== Fakta ==


=== Referanser ===
Oute

Oute er å avsløre og offentliggjøre personlige opplysninger om en annen person. Begrepet er slang fra engelsk out (ut), og ble først brukt for det å utpeke og offentliggjøre at en kjent personer er homofil. Når en homofil person outer seg selv kalles det gjerne å komme ut av skapet.I senere tid er bruken av begrepet utvidet til å komme med andre personlige avsløringer om andre personer, kjente eller mindre kjente.


== Journalistisk outing ==
Noen jourtnalister har ansett det som en del av sitt virke å oute kjente personer. Tabloidspaltisten Michael Musto var blant de første som outet kjente personer i sin spalte i The Village Voice.

I outed Rosie and Ellen, and it's hard to even imagine now that they ever were in the closet.  You have to educate the new people and say, 'Guess what, they were in the closet at one point.'  It's hard to believe that Rosie was doing this delicate dance on her talk show where she was the 'Queen of Nice' and the single mother who had a crush on Tom Cruise and I was pointing out the absurdity of it. Det var jeg som outet Rosie og Ellen, og det er vanskelig nå i det hele tatt forstå at de noen gang har vært i skapet. Man må opplyse nyere lesere og si; «Dere skulle ha visst, de var en gang i skapet.» Det er ikke lett å tro at Rosie balanserte så delikat mellom å være «Queen of Nice» og alenemoren som var forelsket i Tom Cruise, og jeg påpekte absurditeten i dette. 


== Referanser ==
Mama Tumaini – Tumaini betyr håp

Mama Tumaini – Tumaini betyr håp er en norsk-tanzaniansk drama- og familiefilm fra 1986, regissert av Martin Mhando og Sigve Endresen. Handlingen foregår i Tanzania og Norge. Den er bygget på et afrikansk manus og har for det meste afrikanere både foran og bak kamera.Filmen er produsert med støtte fra NORAD.Den fikk ikke ordinær kinovisning i Norge, men ble vist under Filmfestivalen i Kristiansand.


== Handling ==
To kvinner, en svart og en hvit, møtes i Dar es Salaam, Øst-Afrika 1986. Begge er der på grunn av sine menn. Den hvite er ekspertkone, og den svarte forlater sin landsby fordi mannen får jobb i storbyen. På tvers av raseskillet og store sosiale og økonomiske barrierer utvikles et vennskap mellom de to kvinnene.
Handlingen tar utgangspunkt i en virkelig hendelse som skjedde på 1970-tallet.


== I rollene ==
Mary Chibwana
Per Christian Ellefsen
Sigrid Huun
Penina Mlama


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mama Tumaini – Tumaini betyr håp på Internet Movie Database 
(no) Mama Tumaini – Tumaini betyr håp i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Mama Tumaini – Tumaini betyr håp hos Filmfront 
Mama Tumaini – Tumaini betyr håp hos Filmweb