jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Back Door Man

«Back Door Man» er en Bluessang skrevet av Willie Dixon for Howlin' Wolf, og utgitt på plateselskapet Chess Records som B-side til Wolfs Wang Dang Doodle i 1961. Sangen blir regnet for en klassiker innen Chicago-blues.


== Teksten ==
I sørstatene er en «back-door man» en som har et sidesprang med en gift kvinne, og benytter bakdøren for å forlate huset før ektemannen kommer hjem. Wolf synger: «When everybody trying to sleep, I'm somewhere making my midnight creep. / Every morning the rooster crow, something tell me I got to go / I am a back door man». Dette er et tema som går igjen i mange bluessanger. Robert Plant refererer til Dixonsangen i Led Zeppelins «Whole Lotta Love» (1969): «Shake for me girl, I want to be your back-door man.»


== Musikk ==
Singelen ble spilt inn i Chicago i 1960 av Howlin' Wolf (vokal), Otis Spann (piano), Hubert Sumlin og en anonym mann (gitar), Willie Dixon (bass) og Fred Below (trommer). Akkordprogressjonen i sangens refreng ligner på den man finner på Bo Diddleys «I'm a Man» (1955), John Lee Hookers «I'm Mad (Again)» (1957) og Dixons egne «Hoochie Coochie Man» (1954). De refererer alle tilbake til arbeidssanger sunget under byggingen av jernbanespor.


== Andre versjoner ==
Sangen ble blant annet spilt av The Doors, som brukte den i sitt debutalbum i 1967. Andre som har spilt inn sangen, er Chicken Shack, Blues Project, Shadows of Knight, Bob Weir, Harmonica Slim & Hosea Leavy, Sam Gopal, T-Model Ford, Quicksilver Messenger Service og Soul Asylum med Iggy Pop under åpningen av Rock and Roll Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en)  Back Door Man by Willie Dixon hos AllMusic
Aage W. Owe

Aage W. Owe (født 1894, død 10. januar 1978) var en norsk kjemiker og industrileder. Owe tok eksamen som kjemiingeniør ved Norges tekniske høgskole i 1920, med innstilling til Kongen. Owe har blitt omtalt som den moderne margarinens far. Han er mest kjent som pådriver for opprettelsen av Årdal og Sunndal Verk, hvor han også var generaldirektør fra 1947-1964
32 år gammel fikk Owe Kongens fortjenstmedalje i gull for sin forskning på hermetikkemballasje. Fra 1923-1935 jobbet han ved O. Mustad margarinfabrikk. Fra 1935-1945 var han sjefskjemiker ved AS Margarincentralen. 1945-1946 var han teknisk direktør samme sted. Under og etter krigen arbeidet han også ved Statens Brenselsnevnd og Norsk Brenselimport. 
Owe var administrerande direktør og nestleiar i styret for A/S Årdal Verk frå starten i 1947 til 1952, då han vart generaldirektør i det utvida selskapet Årdal og Sunndal Verk (ÅSV). Owe var generaldirektør i ÅSV til 1964/1965.
Alt som student hadde Owe sentrale lederverv i studentorganisasjonar. Owe var formann i Osloavdelingen til Den Norske Ingeniørforening (NIF) fra 1933-1935, og president i NIF i periodene 1937-1941 og 1945-1946. I 1941 ble NIF satt under komissarisk styre, og Owe avsatt som president. Etter det var Owe sentral i å bygge opp en illegal ingeniørorganisasjon, som samarbeidet med motstandsmiljøene i Norge. 
Owe var kjent for en «sentralistisk» leiarstil med stor sans for detaljstyring. Owe satt fra 1935 i en rekke offentlege utvalg. Innen næringsliv og utdanning hadde han mange tillitsverv. Owe tilhørte et miljø av industriledere, som inkluderte Jens Bache-Wiig, Alf Ihlen og Rolv Østbye. Dette miljøet var sentrale aktører i utviklingen av norsk industri etter krigen. Blant annet var de sentrale aktører bak satsningen på teknisk-naturvitenskapelig forskning i Norge, gjennom opprettelsen av Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd, Sentralinstitutt for industriell forskning (SI), og NTHs samarbeidskomité. I tiden 1949-1952 var Owe dessuten leder for Studiplankomiteen for NTH.   
Owe var i en periode president i Norsk Kjemisk Selskap, formann i Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd, og medlem av Statens Energiråd. I 1958 fikk Owe Norsk Hydros pris for fremragende arbeid for industrien. Han var kommandør av St. Olav Orden. Owe har dessuten mottatt den svenske Nordstjerneordenen, Finlands Hvita Ros-orden, æresmedlemskap i NIF. 


== Referanser ==
NK64

NK64 – Bygginstallasjoner er en komite i Norsk Elektroteknisk Komite (NEK). Komiteen er sammensatt av fagfolk fra elektro-bransjen. Disse er fra forskjellige organisasjoner og bedrifter som arbeider innenfor fagområdet bygningsinstallasjoner og lavspenningsanlegg generelt. NK64 søker å ha representasjon fra alle segmenter i bransjen slik at komiteen har bredest mulig grunnlag for de beslutninger som tas.
NK64 har utarbeidet normen NEK 400 «Elektriske lavspenningsanlegg – Installasjoner». Denne normen er av Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) blitt akseptert som en metodebeskrivelse for å tilfredsstille de sikkerhetskrav som er gitt i Forskrifter for Elektriske Lavspenningsanlegg (FEL).
NK64 representerer den norske nasjonale komite for de tilsvarende komiteer innen IEC og CENELEC , dvs IEC TC64 og CENELEC TC 64.


== Eksterne lenker ==
Norsk Elektroteknisk Komite
CENELEC Arkivert 21. desember 2012 hos Wayback Machine.
IEC
Épinal

Épinal er en kommune i departementet Vosges i regionen Grand Est nordøst i Frankrike. Innbyggerne blir kalt Spinaliens.
Igjennom byen renner elva Mosel 60 kilometer sør for Nancy. Épinal ligger i nærheten av Golbey hvor den norske papirprodusenten Norske Skog har en fabrikk.


== Historie ==
Thierry 1. biskop av Metz (død 984) grunnla Épinal, da kalt Spinal, en liten by hvor han fikk bygd et kloster for munker og et slott for å beskytte mot de mange burgunderske røverne i området. Innbyggerne ble da naturlig kalt spinaliens og blir det fortsatt den dag i dag. Fra 1466 var Épinal en del av hertugdømmet Lorraine. Lorraine og Épinal har alltid vært i et krigsherjet område midt imellom Tyskland og Frankrike.
På 1700-tallet ble Épinal okkupert av Sverige, Tyskland og Frankrike. I 1670 okkuperte franskmennene Nancy hvor hertug Charles IV (Karl IV av Lothringen) søkte tilflukt i slottet i Épinal. Ludvig 14. sørget for at slottet ble ødelagt. I 1790 ble provinsene i Frankrike delt opp i departementer hvor Épinal ble valgt til hovedsete 
Etter den fransk-prøyssiske krig (1870-krigen), som Épinal merket fremgang av, og frem til første verdenskrig, var Épinal ett av fire støttepunker i et forsvarsverk mot grensen til Tyskland.Under andre verdenskrig ble Épinal brukt for å beskytte tilbaketrekingen av franske tropper som førte at tyskerne bombet jernbanene inn til byen. I juni 1944 ble Épinal overtatt av tyskerne. I september 1944 kom amerikanerne og frigjorde Épinal etter at kraftig artilleri hadde bombet byen, hvor spesielt sentrum fikk store ødeleggelser. Vinteren 1947/1948 flommet elva Mosel over som gjorde vondt verre.
Billige, folkelige billedtrykk som var vanlige på 1700- og 1800-tallet, på norsk blant annet kalt kistebrev og på tysk Bilderbogen, ble på fransk gjerne omtalt som Image d'Épinal («bilder fra Épinal») fordi byen hadde stor produksjon av slike populære plansjer.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Épinal


== Se også ==
Metz
Lorraine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Épinal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Épinal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Seumas Milne

Seumas Milne (født 1958) er en britisk journalist og skribent som er kjent for sine venstreorienterte synspunkter. Han er skribent og medredaktør av avisen The Guardian, forfatter av den bestselgende boken om den britiske gruvearbeiderstreiken 1984–1985, The Enemy Within: The Secret War Against the Miners, som fokuserte på rollen til det britiske etterretningsvesenet, MI5, og sikkerhetstjenesten, Special Branch, i denne konflikten.
Milne har rapportert for The Guardian fra Midtøsten, Latin-Amerika, Russland, Øst-Europa og Sør-Asia, og han også skrevet for kjente aviser som Le Monde diplomatique og London Review of Books. Milne har sittet i styret til den britiske journalistforeningen. Han var en framstående kritiker av det nye Labour-partiet til Tony Blair, særlig for partiets støtte til krigene i Irak og Afghanistan, den stadige privatiseringen av statlige bedrifter og de lave skattene for de aller rikeste. Det til tross av eller på grunn av at han selv er knyttet til det samme partiet.Han er sønn av Alasdair Milne.


== Bibliografi ==
The Enemy Within: the Secret War Against the Miners, 1994, 1995 og 2004, ISBN 0-86091-461-5
Beyond the Casino Economy, skrevet sammen med Nicholas Costello og Jonathan Michie, 1989, ISBN 0-86091-967-6
The Revenge of History: The Battle for the Twenty First Century, 2012, ISBN 9781844679638


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Portrett hos The Guardian
At a rally in Manchester in 2008, YouTube
Derry (elv)

Derry (irsk: An Dioríoch er en elv i Irland. Elven har sitt utspring like sør for Hacketstown i grevskapet Wicklow, og renner sørøst til Tinahely. Sør for Tinahely snur den brått mot sørvest gjennom Shillelagh, og danner et kort stykke grensen mellom grevskapene Wicklow og Wexford, før den gar langs grensen mellom Wexford og Carlow.
Elven renner under Clonegal Bridge på et sted hvor den skiller Clonegal i Carlow i vest fra Watch House Village i Wexford i øst. Et par kilometer lengre nede munner elven ut i Slaney.
Baha Tahir

Baha Tahir, også transkribert Bahaa Taher, (født 1935 i Giza) er en egyptisk forfatter, vinner av det første International Prize for Arabic Fiction («den arabiske Bookerprisen») i 2008.Tahirs foreldre er fra Karnak i Øvre Egypt, men Tahir ble født i Giza ved Storkairo. Han har eksamen i historie og medievitenskap fra universitetet i Kairo, og har utgitt ut 14 bøker. Det har kommet seks romaner, fire novellesamlinger og fire faglitterære bøker. Han har også oversatt flere verk til arabisk fra engelsk og fransk. Hans roman 	Tante Safiyya fins oversatt til norsk på Solum Forlag (2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Baha Tahir i Bibsys
The Three Sisters (Irland)

The Three Sisters er tre elver i Irland: Barrow, Nore og Suir. Alle tre har sitt utspring i samme fjellområde i grevskapet Tipperary, og alle tre munner ut i samme bukt sørvest for byen Waterford. Mellom seg sprer de seg og drenerer en stor del av de sørlige ømrådene av Irland.
Barrow Bridge krysser to av de tre søstre, Nore og Barrow. De møter Suir like nedenfor bruen. 
I eldre tider utgjorde området mellom Suir og Barrow kongeriket Osraige. Dette navnet blir fremdeles benyttet for det religiøse administrative området innen både den irske romersk-katolske kirken, og den irske kirken.


== Eksterne lenker ==
Guide to navigating the Three Sisters estuary (from the Inland Waterways Association of Ireland)
Annalee

Annalee er en elv i Irland. Den går fra Lough Sillan i grevskapet Cavan, og går vest til Butlersbridge. Derfra går den videre, til den munner ut i elven Erne i et kompleks av innsjøer vest for landsbyen. Nedstrøms fra Cootehill munner bielven Dromore River, samt elvene Bunnoe og Laragh ut i Annalee.
Elven er kjent for bra fiske, og hvert år fanges det ørret på nærmere to kg i elven.


== Referanser ==
Lough Sillan

Lough Sillan (irsk: Loch Saileán) er en lough (innsjø) i nærheten av byen Shercock i grevskapet Cavan i Irland. Fra innsjøen renner elven Annalee vest til Butlersbridge.


== Fasiliteter ==
Elven er svært populær blant sportsfiskere, og vannsportsentustiaster, da den er egnet for både vannski og vannjet.


== Historie ==
Den 25. juli 1878 tok læreren Michael McCabe med seg elevene på en båttur på Lough Sillan. Etter kort tid kantret båten og sank. Tragedien krevde 17 menneskeliv, av dem 13 elever ved skolen. Ulyukken er en av Irlands verste drukningsulykker.I juli 2004 ble en plakett avdekket ved strandkanten like ved ulykkesstedet. Lokalhistorikeren Rory Stewart utga omtrent samtidig en bok som kastet lys over hendelsene denne dagen.


== Referanser ==
Nigar

Nigar eller Negar er et kvinnenavn med iransk opprinnelse. Det betyr «pynt, skjønnhet».


== Utbredelse ==
Nigar er et vanlig navn i Aserbajdsjan.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Nigar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Nigar Jamal (f. 1980), aserbajdsjansk sanger som vant Eurovision Song Contest 2011
Negar Khan (f. 1984), norsk-iransk skuespiller
Nigar Talibova, aserbajdsjansk modell og sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Nigar
(en) Think Baby Names: Nigar
Norefjord stasjon

Norefjord stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Numedalsbanen ved Norefjord i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Ekspedisjonsbygningen ble oppført i 1925 etter tegninger av NSB Arkitektkontor og ble åpnet som stoppested betjent kun for reisende og gods den 20. november 1927 sammen med resten av banen. Norefjord fikk for øvrig ny status som stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods den 15. juni 1937.
Norefjord hadde status som stasjon frem til 1. november 1970 da den ble omklassifisert til holdeplass og som et ubetjent tidligere ekspedisjonssted. All trafikk ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen mellom Rollag stasjon og Rødberg stasjon ved årsskiftet 1988/1989, noe som førte til en nedleggelse av stoppestedet. Norefjord stasjon ligger 178,18 kilometer fra Oslo S og om lag 279 meter over havet.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 231. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Norefjord stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Keurusselkä

Keurusselkä er en innsjø sentralt i Keski-Suomi i Finland, med beliggenhet mellom tettstedene Keuru i nord og Mänttä i sør. Den dekker et areal på 117,30 km². Gjennomsnittsdybden er 6,4 meter, men på sitt dypeste er den 40 meter. Innsjøens overflate ligger 105,4 meter over havnivå. Innsjøen er 27 km lang, og er en del av Kumo älvs nedslagsfelt.Keurusselkä fikk internasjonal presseomtale i 2004 da et par amatørgeologer hadde oppdaget et eldgammelt nedslagskrater på vestsiden av innsjøen.DS «Elias Lönnrot», som er en av to hjuldampere i Finland, har turer der om sommeren.


== Referanser ==
Gvammen stasjon

Gvammen stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Numedalsbanen ved Gvammen i Nore og Uvdal kommune i Buskerud like nord for Norefjorden. Ekspedisjonsbygningen ble oppført etter tegninger av NSB Arkitektkontor og ble åpnet som stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods den 20. november 1927 sammen med resten av banen. Gvammen fikk for øvrig ny status som stoppested betjent kun for reisende og gods den 15. juni 1937.
Gvammen hadde status som stoppested frem til den 26. mai 1968 da den ble omklassifisert holdeplass og som et ubetjent tidligere ekspedisjonssted. All trafikk ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen mellom Rollag stasjon og Rødberg stasjon ved årsskiftet 1988/1989, noe som førte til en nedleggelse av stoppestedet. Ekspedisjonsbygningen ble samme år solgt til private. Gvammen stasjon ligger 186,76 kilometer fra Oslo S og om lag 323 meter over havet.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 230-231. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Gvammen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Profitøren

Profitøren er et norsk kriminalhørespill i fire deler som gikk som påskekrim på NRK Radio i 2011. Hørespillet tar for seg historien om de som gjorde profitt på krigen og den skam dette fremdeles utgjør i norske familier. Det er basert på Tom Kristensens roman av samme navn.


== Handlingen ==
Mange norske skip ble torpedert av tyskerne under andre verdenskrig. Mistenkelig mange, mener Stine, en ung stipendiat som forsker på krigsprofitører.
Samtidig med dette møtes to gamle krigsseilere, Olav og Torleif, på pleiehjemmet der Torleif ligger på det siste. Han har bedt kameraten komme for å lette hjertet, om det han vet om konvoiene som gikk over Atlanteren nesten 70 år tidligere. 
Etterhvert kommer Stine på sporet av Langholms rederi. Otto Langholm, far til den nåværende lederen for rederiet, Langholm jr, var høyt oppe i Nortraship, og stasjonert i New York under krigen. Her opererte han mer eller mindre fritt, og brukte intetanende landsmenn til grufulle handlinger.


== Episoder ==
«Skrinet» – 38:37 minutter
«Kodene» – 42:05 minutter
«Svikeren» – 35:48 minutter
«Fellen» – 39:16 minutter


== Medvirkende ==


== Referanser ==
Hvitvasking (hørespill)

Hvitvasking er et norsk kriminalhørespill som gikk som påskekrim på NRK Radio i 2010. Hørespillet tar for seg temaet hvitvasking og organisert kriminalitet og er basert på Tom Kristensens roman av samme navn (2002).


== Medvirkende ==


== Referanser ==
Pierre Laporte

Pierre Laporte er navnet til flere personer:

Pierre Laporte (sentralbanksjef) – sentralbanksjef for Seychellenes sentralbank
Pierre Laporte (politiker) (1921–1970) – canadisk politiker og journalist


== Oppkalte objekter ==
Pont Pierre-Laporte – en bro over St. Lawrence-elva i Canada
Midtstigen holdeplass

Midtstigen holdeplass er en nedlagt holdeplass på Numedalsbanen ved Midtstigen i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Holdeplassen ble åpnet under navnet Mittstigen den 1. juli 1929, to år etter åpningen av selve banen. Holdeplassen skiftet til nåværende navn i 1941. All trafikk ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen mellom Rollag stasjon og Rødberg stasjon ved årsskiftet 1988/1989, noe som førte til en nedleggelse av holdeplassen.
Midtstigen ligger 182,29 kilometer fra Oslo S og består av en kortere plattform i tre samt et mindre leskur.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 230-231. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
Norsk Jernbaneklubb.no – Informasjon og bilder av Midtstigen holdeplass
Sufi Abu Taleb

Sufi Abu Taleb (født 27. januar 1925 i Tameyya i Fayyūm gubernija, død 21. februar 2008) var en egyptisk politiker og i en kort periode fungerende statsoverhode i Egypt. 
Etter å ha fullført videregående skole ble Taleb medlem av Juridisk Fakultet ved Universitetet i Kairo, der han tok en bachelorgrad i 1946. Taleb mottok også et diplom i offentlig rett i 1947, og i 1948 fikk han et stipend for å studere i Frankrike ved Universitetet i Paris, der han blant annet mottok et diplom i privatrett i 1950. I 1957 tok Taleb sin doktorgrad. Han fungerte i åtte dager som Egypts statsoverhode etter drapet på president Anwar Sadat den 6. oktober 1981, før Hosni Mubarak tiltrådte som landets neste president. Taleb ble ikke ansett som en seriøs kandidat til dette vervet, og han trakk seg som fungerende president til fordel for daværende visepresident Hosni Mubarak. 
Sufi Abu Taleb døde 21. februar 2008 i Malaysia, 83 år gammel. Han reiste kort tid før sin død til Malaysia for å delta under en jubileumsfest for tidligere studenter fra al-Azhar universitetet i Kairo. Taleb hadde to sønner og to døtre og mange barnebarn. Sønnen Ahmad Sufi Abu Taleb er en uavhengig politiker som i 2000 ble innvalgt i det egyptiske parlament, der han representerte sitt distrikt Tamia.


== Referanser ==
Trollspeilet (hørespill)

Trollspeilet er et norsk krimhørespill på fem episoder som gikk på NRK Radio i 2009. Stykket handler om en kvinnelig TV-reporter som får tilsendt en DVD, som viser en ung kvinne i fangenskap. Hun og journalistkollegaene kontakter politiet, som tar saken svært alvorlig. Regi er ved Else Barratt-Due. Stykket er basert på Tom Egelands roman med samme navn fra 1997.
Historien er inspirert av den amerikanske Zodiac-morderen.Hørespillet vant sin klasse i Prix Europa.


== Medvirkende ==


== Referanser ==
Fossebrekke holdeplass

Fossebrekke holdeplass er en nedlagt holdeplass på Numedalsbanen ved Fossebrekke i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Holdeplassen ble åpnet den 1. juli 1929, to år etter åpningen av selve banen. All trafikk ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen mellom Rollag stasjon og Rødberg stasjon ved årsskiftet 1988/1989, noe som førte til en nedleggelse av holdeplassen.
Fossebrekke ligger 166,82 kilometer fra Oslo V og består av en kortere plattform i tre samt et mindre leskur. Fylkesvei 109 krysser for øvrig over Numedalsbanen ved Fossebrekke holdeplass.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 230-231. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
Norsk Jernbaneklubb.no – Informasjon og bilder av Fossebrekke holdeplass
Danmarks industrielle Etablissementer

Danmarks industrielle Etablissementer i Billeder med Tekst. En Bog for den samlede Industri, dens Udøvere, Befordrere og Venner 1-3 er et bokverk om danske industrivirksomheter.  Første bind ble gitt ut av N. Malmgren i 1887. Etter hans død ga enken ut bind 2–3 i 1888–89. 
Verket beskriver og illustrerer 107 danske fabrikker slik de så ut  ca. 1888 og er dermed en verdifull industrihistorisk kilde.
Tegningene ble utført av kunstnerne J.L. Ridter og Johan Thorsøe og trykket hos Chr. Catos Etablissement.


== Eksterne lenker ==
(en) Danmarks industrielle Etablissementer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Scanninger av verket hos PAST
B. splendens

B. splendens kan sikte til:

Beryx splendens, en fisk som lever i havet på 25-1300 meters dybde
Buprestis splendens, en eurasisk bille
Siamesisk kampfisk (Betta splendens), en asiatisk ferskvannsfisk som holder seg i overflaten
Smaragdpansermalle (Brochis splendens), en søramerikansk ferskvannsfisk som lever ved bunnen
Kirsti Paltto

Kirsti Paltto (f. 1947) er en samisk forfatter fra Outakoski i Utsjok.Hun gikk på Inarin kristillinen kansanopisto, den kristne folkehøgskolen i Enare i 1964-65, og deretter på lærarseminarium i Brahestad, hvor hun ble ferdigutdannet som lærer i 1971. Samme år debuterte hun med novellesamlingen Soagŋu (Frierferd) som den første kvinne med en samisk bok. Paltto jobbet i fire år som lærer, og har etter det vært forfatter. Hun har publisert dikt, barnebøker, noveller og skuespill. Fra 1982 til 1987 var hun leder av Sámi Girječálliid Searvi - Samisk forfatterforening, som hun tok initiativet til å etablere. Hun ble foreningens første leder.
Viktige temaer i Palttos produksjon er brytningen mellom det samiske samfunnet og det finske storsamfunnet, og overgangen fra tradisjonelt til moderne samfunn.
Flere av Palttos noveller er oversatte til norsk, svensk, finsk, enaresamisk, italiensk, tysk, engelsk og ungarsk.


== Bibliografi i utvalg ==
1971: Soagŋu (noveller)
1973: Saamelaiset.
1981: Risten (noveller)
1987: Guhtoset dearvan min bohccot (roman) (Nominert til Finlandiaprisen)
1991: Guržo luottat  (roman)
1992:  Guovtteoaivvát nisu (noveller)
1992: 256 golláža  (roman)
2000: Suoláduvvon (Stjålet) (Nominert til Nordisk råds litteraturpris)


== Referanser ==
Kjerre stoppested

Kjerre stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Numedalsbanen ved Kjerre i Rollag kommune i Buskerud, beliggende 164,36 kilometer fra Oslo S og om lag 264 meter over havet. Ekspedisjonsbygningen ble oppført allerede i 1921 etter tegninger av NSB Arkitektkontor og ble åpnet som stoppested betjent kun for reisende og gods den 20. november 1927 sammen med resten av banen. Kjerre fikk for øvrig ny status som holdeplass den 1. november 1957.
All trafikk ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen mellom Rollag stasjon og Rødberg stasjon ved årsskiftet 1988/1989, noe som førte til en nedleggelse av Kjerre. Ekspedisjonsbygningen ble i 1996 kjøpt av en stiftelse og omgjort til leirsted for ungdomstrinnene på Frogner skole og kultursenter. Stedet leies også ut.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 230-231. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Kjerre stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Kjerre leirsted