jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies)

More Hot Rocks (Big Hits & Fazed Cookies) er et dobbelt samlealbum av The Rolling Stones, utgitt i desember 1972 i USA.
Samlingen som er en oppfølger til Hot Rocks fra året før, ble utgitt av Allen Kleins ABKCO Records som hadde tatt over rettighetene til London Records i 1970.
More Hot Rocks inneholder singler og utvalgte albumspor fra 60-tallet som ikke kom med på Hot Rocks, pluss 8 sanger som bare ble utgitt av Decca Records og derfor ikke i USA på 60-tallet.
I 2002 ble More Hot Rocks utgitt med tre bonusspor på CD / SACD. Spilletiden på denne er 90:44.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.


=== Disk én ===
Side én«Tell Me» – 3:48
«Not Fade Away» (Charles Hardin/Norman Petty) – 1:48
«The Last Time» – 3:41
«It's All Over Now» (Bobby Womack/Shirley Jean Womack) – 3:27
«Good Times, Bad Times» – 2:30
«I'm Free» – 2:24Side to«Out of Time» – 3:42
 Den forkortede Flowers-versionen.
«Lady Jane» – 3:08
«Sittin' On A Fence» – 3:03
«Have You Seen Your Mother, Baby, Standing in the Shadow?» – 2:35
«Dandelion» – 3:32
«We Love You» – 4:22


=== Disk to ===
Side én«She's a Rainbow» – 4:12
 Singelversjonen, uten introduksjonen
«2000 Light Years from Home» – 4:45
«Child of the Moon» (rmk) – 3:10
 Originalt utgitt som B-siden til «Jumpin' Jack Flash»
«No Expectations» – 3:56
«Let It Bleed» – 5:28Side to«What to Do» – 2:33
 Først utgitt i 1966 på den britiske utgaven av Aftermath
«Fortune Teller» (Naomi Neville) – 2:18
 Innspilt i 1963 og utgitt i 1964 på et Decca Records samlealbum ved navn Saturday Club
«Poison Ivy» (Version 1) (Jerry Leiber/Mike Stoller) – 2:34
 Som Fortune Teller
«Everybody Needs Somebody to Love»+ (Solomon Burke/Jerry  Wexler/Bert Russell) – 5:03
 Originalt utgitt på The Rolling Stones No. 2 i 1965
«Come On» (Chuck Berry) – 1:48
The Rolling Stones' 1963 debutsingel.
«Money» (Berry Gordy/Janie Bradford) – 2:32
 Først utgitt i 1964 på EPen The Rolling Stones
«Bye Bye Johnnie» (Chuck Berry) – 2:10
 Først utgitt i 1964 på EP-en The Rolling Stones. Originalt skrevet som «Bye Bye Johnny» på EP-en.
«Poison Ivy» (Version 2)+ (Jerry Leiber/Mike Stoller) – 2:06
 Som «Money»
«I've Been Loving You Too Long»+ (Otis Redding/Jerry Butler) – 2:54
 Innspilt i 1965, og utgitt i 1966 på Got Live if You Want It! som falskt konsertspor, da med pålagt publikumstøy
«I Can't Be Satisfied» (McKinley Morganfield) – 4:12
 Originalt utgitt på The Rolling Stones No. 2 i 1965 
«Long, Long While» – 3:01
 Originalt utgitt som B-siden til «Paint It, Black» i UK+  Bonusspor på ABKCO utgaven fra 2002


== Personell ==
The Rolling StonesMick Jagger – sang
Keith Richards – elektrisk gitar, akustisk gitar
Brian Jones – elektrisk gitar, slide gitar, appalachian dulcimer
Charlie Watts – trommer, tamburin
Bill Wyman – bassØvrige medvirkendeIan Stewart – piano
Nicky Hopkins – piano


== Referanser ==
Kjetil Johansen Amundrud

Kjetil Johansen Amundrud (født 24. desember 1978) er en norsk skøyteløper og landeveissyklist. Han deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Brandbu Idrettsforening og Norge. 


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Norgesrekorder ===
Liste over norgesrekordnoteringer gjort av Kjetil Johansen Amundrud.
Senior herrerJunior herrerLagtemporekordene er gjort på lag med Øyvind Gravem og Sigurd Pettersen.
Begge rekordene er de første som er notert på distansen. Øvelsen ble en offisiell rekord-øvelse etter skøytetinget i 2005.


=== Internasjonale mesterskap ===
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.

Roseville 1998 i sammenlagt.Beste resultat 24.-plass sammenlagt i Roseville 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjetil Johansen Amundrud – Speedskatingbase.eu 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – SpeedSkatingNews.info 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – SpeedSkatingStats.com 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – ProCyclingStats 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – Cycling Archives 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – TheSports.org 
(en) Kjetil Johansen Amundrud – TheSports.org Skøyter(en) Kjetil Johansen Amundrud på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Kjetil Johansen Amundrud på ISUs offisielle nettsider.
(en) Kjetil Johansen Amundrud på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(nl) Kjetil Johansen Amundrud på Effesport.nl (noen resultater)Bilder(en) Bilder av Kjetil Johansen Amundrud på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Ceratesa

Ceratesa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Ceratesa hemirhodia er en middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter) påfuglspinner. Hunnen er ensfarget gulbrun, hannens forvinger er brungrå med en rund, mørk flekk i midten, bakvingene mer eller mindre rosa.


== Levevis ==
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, beskrevet fra Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
Slekten Ceratesa Michener, 1949
Ceratesa hemirhodia (W. Rothschild, 1907)


== Kilder ==
Bilde av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Ceratesa i Encyclopedia of Life 
(en) Ceratesa i Global Biodiversity Information Facility 
Ceratesa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Ceratesa. Med bilder av de fleste artene [1]
Ceropoda

Ceropoda er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), rødbrun påfuglspinner. Vingene har små, mørke flekker og ligner et vissent blad. Forvingen har en litt utydelig, mørk tverrtsripe og en liten, lys flekk i midten.


== Levevis ==
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil og Paraguay).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
Slekten Ceropoda Michener, 1949
Ceropoda tibialis (Rothschild, 1907)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Ceropoda i Encyclopedia of Life 
Ceropoda – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Ceropoda. Med bilder av de fleste artene [1]
Megaceresa

Megaceresa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), rødbrun påfuglspinner. Hannens antenner er bredt fjærformede, men ikke i spissen. Forvingen er avrundet og har et bredt, mørkere tverrbånd i midten, ellers ingen tegninger. Bakvingen er hvit bortsett fra for- og bakkanten som er rødbrune.


== Levevis ==
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
Slekten Megaceresa Michener, 1949
Megaceresa pulchra (Bouvier, 1923)


== Kilder ==
Bilde av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Megaceresa i Encyclopedia of Life 
(en) Megaceresa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megaceresa hos NCBI 
Megaceresa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Megaceresa. Med bilder av de fleste artene [1]
Arenalsjøen

Arenalsjøen (spansk: Lago Arenal) er en kunstig innsjø ved vulkanen Arenal i Costa Rica. Den er om lag 30 km lang og nesten 5 km brei, og dekker et areal på 85 km². Den er dermed landets største innsjø. Den er mellom 30 og 60 meter dyp. Innsjøen var opprinnelig naturlig, men svært liten, og den ble utvida i 1979 for å fungere som reservoar for et vannkraftverk. Størsteparten av Arenalsjøen ligger i kantonen Tilarán i provinsen Guanacaste. De nærmeste byene er La Fortuna og Tilarán.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Arenal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om Arenalsjøen hos Arenal.net
Rättschef

Rättschef (norsk: rettssjef) er tittelen på en upolitisk tilsatt embedsmann i det svenske Regeringskansliet som blant annet har ansvar for at forslag til lover og andre dokumenter blir utarbeidet og at de er juridisk korrekte og enhetlige. I visse departementer er samme person både rättschef og ekspedisjonssjef. Utrikesdepartementets rättschef har et særskilt ansvar for å følge folkerettslige saker av vekt og representerer Sverige i saker for internasjonale domstoler der Sverige er part, for eksempel Den europeiske unions domstol, Den europeiske menneskerettsdomstol og de menneskerettighetskomiteene i De forente nasjoner som tillater individuelle klagesaker.


== Referanser ==
Inger Sonberg Ramstad

Inger Sonberg Ramstad (født 29. februar 1932 i Oslo) er en norsk tekstildesigner og tekstilkunstner. 
Hun er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1955 til 1959, hvor hun studerte under Kjellaug Hølaas. De to påfølgende årene jobbet hun som lærling/assistent i Synnøve Anker Aurdal sitt vevatelier.
Ramstad virket som freelance designer for Berger og Fossekleven fabrikker i Svelvik kommune i årene 1963-1984. Nærmere 300 pleddesign er signert Inger Johanne Ramstad, inkludert merkevarenavnet Bergerpledd ble etablert.Ramstad har også deltatt på en rekke kollektivutstillinger som tekstilkunstner.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kulturnett.no om Ramstad
Samlingsforvaltningen

Samlingsforvaltningen er en fellestjeneste i Vestfoldmuseene IKS. Samlingsforvaltningen bistår Vestfoldmuseenes avdelinger med forvaltning, dokumentasjon og tilgjengeliggjøring av gjenstands- og fotosamlinger. Samlingsforvaltningen driver med forebyggende konservering, dokumentasjon av samlingene og oppbevaring av foto og gjenstander i klimastyrte magasiner.
Samlingsforvaltningen er en videreføring av det tidligere Museumssenteret i Vestfold.


== Historie ==
Opprettelsen av et fellesmagasin for de fire kulturhistoriske museene i Vestfold (Larvik Museum, Sandefjordmuseene, Vestfold fylkesmuseum og Nord-Jarlsbergmuseene) hadde sin bakgrunn i Museumsplan for Vestfold 1997-2000, som igjen bygde på NOU 1996:7 Museum – mangfald, minne, møtestad. Museumsplanen konkluderte med at mye kunne gjøres bedre når det gjaldt oppbevaring og behandling av samlingene ved museene i Vestfold, og utredningen anbefalte større grad av sentralisering og samhandling mellom museer, og opprettelse av fylkesvise fellestjenester for museer.
På bakgrunn av dette ble Museumssenteret i Vestfold AS (MuVe) stiftet sommeren 2004. Eierne var de fire museene gjennom eierne (dvs Vestfold fylkeskommune, Stiftelsen Vestfold fylkesmuseum, Sandefjord kommune og Larvik kommune). I tillegg hadde senteret samarbeidsavtale med Nord-Jarlsbergmuseene. Selskapet var en ideell organisasjon med formål å styrke og videreutvikle museumsvesenet i regionen. Senteret skulle inneholde felles gjenstandsmottak, klimastyrte magasiner og verksteder for forskjellig arbeid med gjenstands- og fotosamlinger.
1. januar 2009 ble MuVe avviklet som aksjeselskap, og slått sammen med Fylkesarkivet for Vestfold. Den nye enheten fikk navnet Kompetansesenter for Museum og Arkiv (KomMA), og var en enhet under Kultur i Vestfold fylkeskommune. Da Vestfoldmuseene IKS ble etablert 1. juli samme år, gikk KomMA inn som en avdeling i det konsoliderte museet. 1. januar 2011 ble Samlingsforvaltningen skilt ut som en egen avdeling i Vestfoldmuseene IKS, men ble 1. august 2012 igjen slått sammen med Vestfoldarkivet (det tidligere Fylkesarkivet for Vestfold) til én avdeling med felles leder.


== Tilhold ==
Samlingsforvaltningen har lokaler i på Pindsle i Sandefjord. Her finner man magasiner, mottaksrom, ordningsrom, konserveringsstudio og digitaliseringsrom. I samme bygg finner man Vestfoldmuseenes administrasjon og Vestfoldarkivet.


== Personalet og ledelsen ==
Samlingsforvaltningen har seks faste stillinger. Samlingsforvaltningen blir ledet av avdelingsdirektør Karianne Schmidt Vindenes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Marius Nyhammer

Marius Nyhammer (født 12. juni 1982), er en norsk tidligere syklist med flere seire. Han ble norgesmester i 2007 på 1000m bane. Han har hatt en lang karriere på det norske landslaget og deltatt i europamesterskap og flere world cup løp, med en 7 plass i verdenscupløpet Omloop Vlamse gewesten i 2003.Han var av Per-Ivar Bøe beskrevet som den nye Frank Vandenbroucke, og er i dag regnet som ett av de største sykkeltalentene Norge noensinne har fostret.Nyhammer avsluttet karrieren i 2005, men gjorde comeback i 2007 med blant annet seier i norgescupen og 1.- og 4.-plass i NM bane. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marius Nyhammer – ProCyclingStats 
(en) Marius Nyhammer – Cycling Archives 
Profil på Stoltzekleiven Opp
Profil på Merida Rittranking
Samleklubben Oskeladden

Samleklubben Oskeladden ble stiftet 21. februar 1991. Klubben var en interesseorganisasjon for samlere av «alt mellom himmel og jord». Medlemmene kom hovedsakelig fra Birkenes kommune. 
I 1992 hadde klubben 38 medlemmer.


== Arkivet ==
Arkivet etter Samleklubben Oskeladden befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet omfatter en arkivboks med materiale fra perioden 1991-1994. Arkivet inneholder bl.a. medlemsbladet Oskeladden.


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Samleklubben Oskeladden på Arkivportalen
Lisleby brug

Lisleby brug var et sagbruk anlagt i Fredrikstad i 1862 av Søren Wiese.Det første elektriske lysanlegget i Norge ble i 1877 satt i drift her.
Dynamoen ble drevet av en dampmaskin.
Bedriften drev med høvleri, snekkeri og fabrikasjon av kasser. I 1877 ble Norges første buelampe tent her av ingeniøren Olav M. Holwech. Fabrikken holdt til i Fredrikstad, på vestsiden av Glomma. Den ble nedlagt i 1963.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVE: Det elektriske lys ble tent for første gang i Norge i 1877
Monica Grefstad

Monica Grefstad (født 12. oktober 1964) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Trondheim som spesialiserte seg på hekkeløp. Hun satte syv norsk rekorder på 100 meter hekk i årene 1993 og 1994, og senket den fra Hilde Fredriksens 13,39 til 13,09, som ble hennes karrierebeste.Per 2013 er hun Norges fjerde beste på 100 meter hekk gjennom tidene bak Christina Vukicevic, Lena Solli-Reimann, og Isabelle Pedersen. Under NM i Tønsberg 1993 satte hun sin 4. norske rekord med 13,26 s., og ble belønnet med kongepokalen. Hun representerte den lokal idrettsklubben Ranheim IL, og senere Sportsklubben Vidar og Minerva Friidrett.
Grefstad vant fem norske titler på 100 meter hekk og 400 meter hekk. Hun har også medaljer fra sprint og lengde uten tilløp.Hun deltok internasjonalt i EM i friidrett 1994 og VM i friidrett 1993, kvalifiserte seg til semifinalene og VM i friidrett 1995, ikke videre fra kvalifiseringsheatene. Fra innendørs-VM 1995 og 1997 gikk hun begge ganger videre til semifinalene uten å nå finalene.Grefstad ble rangert som nummer 180 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monica Grefstad – World Athletics
Salhus Turn- & Idrettslag

Salhus Turn- og Idrettslag (STIL, stiftet i 11. februar 1918) er et fleridrettslag i Åsane bydel i Bergen.
STIL driver med gymnastikk, turn og med håndball og er tilknyttet Norges Gymnastikk- og Turnforbund og Norges Håndballforbund.


== Turn ==
Turngruppen har tilbud til alle i alderen 1-100 år enten man vil konkurrere i troppsgymnastikk eller drive mosjon. Treningssteder er Salhus skole, Salhushallen, Marikollen skole, Mjølkeråen skole, Åsanehallen, Flaktveithallen og Turnkassen.


== Håndball ==
Håndballgruppen har tilbud til gutter og jenter i tillegg til damer, og trener i Salhus skole, Mjølkeråen skole, Åstveithallen og Åsanehallen.


== Litteratur ==
Aas, Einar K. (1901-1981) (1940). «Forbundets foreninger: Hordaland krets – Salhus Turn- og Idrettslag». Norges gymnastikk- og turnforbund 50 år: 1890-1940. S.l.: Forbundet. s. 229–230. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Hordaland Gymnastikk og Turnkrets Arkivert 23. september 2012 hos Wayback Machine.
Norges Gymnastikk og Turnforbund
Norges Håndballforbund
Bevaringstenestene

Bevaringstenestene – Museumssenteret i Hordaland er det fulle navnet på en fellestjeneste for de konsoliderte museene i Hordaland fylke, knyttet til konservering og bevaring av museenes samlinger.


== Historikk ==
1978
På oppfordring fra museene gav i 1978 Hordaland fylkeskommune sammen med staten midler til opprettelse av en fellestjeneste ved å bevilge midler til den første stilling. Denne var knyttet til tekstil ettersom museene hadde sett hvor sårbart materiale dette var og hvor stort behovet var rundt om på museene. Sammen med tilskudd fra Norsk kulturråd til utstyr, var dermed Tekstilatelieret etablert; lagt administrativt til Vestlandske Kunstindustrimuseum. 

1992
Fra september 1992 flyttet Tekstilatelieret til lokaler ved Hordamuseet og ble lagt administrativt til museet, men med eget driftsbudsjett med midler direkte fra Hordaland fylkeskommune og staten.

2004
Fra 2004 ble Tekstilatelieret konsolidert med Norsk Trikotasjemuseum, og en prosjektstilling ved Hordaland fylkeskommune, til institusjonen som fikk navnet Museumssenteret i Salhus. Fellestjenesten for museene i Hordaland endret navn til Bevaringstenestene og flyttet inn i nye lokaler i Salhus i 2007. Ved ytterligere konsolidering i 2007 fikk Institusjonen inn nye avdelinger og endret navn til Museumssenteret i Hordaland. Fellestjenesten for museene i Hordaland heter i dag Bevaringstenestene – Museumssenteret i Hordaland.


== Eksterne lenker ==
Bevaringstenestene
Smørform

Smørform er en form til å dekorere smør i. Betegnelsen brukes også om selve smøret når det er tatt ut av formen. Formene er helst laget i tre med skåret dekor. De er gjerne laget som et fire-, seks-, åttekantet eller rundt tårn med pyramideformet topp. Sidene kan være hengslet eller tappet i hverandre. Det har også vært brukt smørformer av hel ved med bolleform, smørformer skåret som fisker og smørformer i metall med annen dekor.
For lettere å kunne løsne smøret fra formen når den skulle åpnes fortelles det fra Budal i Sør-Trøndelag at de kunne legge formen i varmt vann ca. en time og så i kaldt vann natta over før den skulle brukes. Hvis de strødde litt salt i formen før de hadde i smøret, ville det også gå lettere å få det ut når det skulle brukes.Smørformer har vært brukt utover på bygdene til jul, og til bryllup og begravelser. Til bryllup og begravelser skulle gjestene bidra med en sending med mat, og her var smør en viktig del. Det dekorerte smøret ble tatt ut av formen og satt på en stett på festbordet. En slik smørform kunne variere av størrelse fra omkring en til omkring tre kilo. På gårdene hadde de gjerne flere former i forskjellig størrelse, og størrelsen kunne også varieres med å lage en stor eller liten fot av smør under selve formen. Nærmeste slekt hadde de største formene, og det gjeveste smøret ble plassert framfor brudeparet. Noen former hadde skåret årstall og initialer for eieren, og gjestene kjente hvem som hadde levert smøret ut fra dekoren på formen. Smørfisker var ofte brukt til jul.
Noen steder har det vært brukt slike former til ost – særlig til brunost. Disse har også skåret dekor på innsiden som lager avtrykk i osten. Det kan være vanskelig å skille disse osteformene fra smørformer, og noen er trolig brukt både til smør og ost.
Synonymer er smørfisk (fiskeformet), smørfjøl (av hel ved med utskåret fordypning), smørformtre og smørsloga.


== Se også ==
Osteform
Smørkanne
Smørstett


== Referanser ==


== Litteratur ==
Landsverk, Halvor red. (1976): Gilde og gjestebud. Oslo. ISBN 82-521-1117-3
Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar (1952): Vår gamle bondekultur. Oslo.
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Østby, Jon Birger (1991): «Gravøl og gjestebudskost i Budalen». (artikkel i By og Bygd. Norsk Folkemuseums årbok 1989-91. Oslo, side 99-110.) ISBN 82-90036-34-5


== Eksterne lenker ==
(en) Butter moulds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Se smørformer i DigitaltMuseum.
Oskar Sørensen

Oskar Michael Sørensen (født 1898 i Bergen, død 1987 i Oslo) var en norsk siselør og formgiver. 
Sørensen var lærling hos Hammers gullsmedverksted i Bergen i årene 1915 til 1919. Deretter var han elev ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1919 til 1922, under Jacob Tostrup Prytz. Han var ansatt som formgiver i gullsmedfirmaet Tostrup fra 1922 til 1957. Sørensen ble en av landets fremste sølvtegnere i 1920- og 1930-årene. Fra 1922 til 1965 var han lærer på gullsmedlinjen ved SHKS og dette gav ham en fremtredende plass i norsk gullsmedkunst på 1900-tallet.
Han hadde fra 1940-årene designoppdrag for Nordisk Aluminiumindustri A/S  i Holmestrand, der blant annet kjøkkentøymerkevaren «Høyang» ble produsert. Etter at Sørensen sluttet hos gullsmedfirmaet Tostrup designet han frem til 1965 blant annet kjeler og gryter for «Høyang».

Sørensen mottok i 1967 Merket for god design for en serie aluminiumskasseroller med og uten teflon.
		


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Oskar Sørensen i Store norske leksikon
Niels Thaaning

Niels Thaaning (født ca. 1732 i Danmark, død 5. januar 1779 i Christiania), også kalt Niels Nielsen Thaaning eller Tonning.
Thaaning var innflytter fra Danmark. Han var blant de sentrale kunstnere innenfor Østlandets rokokkomaleri; hans viktigste og mest kjente bidrag til norsk malerkunst er en billedsyklus i Kongsberg kirke. Han tilhører tidens allsidige håndverkskunstnere med innflytelse fra dansk malerkunst i overgangen fra barokk til rokokko.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Niels Thaaning i Norsk biografisk leksikon
«DigitaltMuseum: Søk: 'Thaaning'».