jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brun stubbebukk

Brun stubbebukk (Arhopalus rusticus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er nokså vanlig i barskogsområder i Sør-Norge.


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (10–27 mm), avlang og noe flat, brun trebukk. Antennene er nesten så lange som halve kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er ganske store og nyreformede, med lange hår innimellom fasettene. Pronotum er bredere enn langt, sett ovenfra rektangulært med avrundede hjørner. Det har en tydelig grop på hver side, mellom disse en grunn midtfure. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Beina er brune og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i nylig døde furustammer, sjeldnere gran. Eggene legges i barksprekker, nær bakken for stående trær, og larven lever først en tid under barken før den gnager seg inn i veden. Larveutviklingen tar 2–3 år. De voksne billene er nattaktive, og kommer gjerne til lys. Om dagen gjemmer de seg i barksprekker. Til tross for at de ikke tar næring til seg som voksne kan de leve opptil 45 dager.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over praktisk talt hele den palearktiske sone, unntatt de nordligste delene. I Norge finnes den nord til det sørligste Nordland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832 – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
brun stubbebukk, Arhopalus rusticus (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Arhopalus rusticus


== Eksterne lenker ==
(en) brun stubbebukk i Encyclopedia of Life 
(en) brun stubbebukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brun stubbebukk hos Artsdatabanken 
(sv) brun stubbebukk hos Dyntaxa 
(en) brun stubbebukk hos Fauna Europaea 
(en) brun stubbebukk hos ITIS 
(en) brun stubbebukk hos NCBI 
(en) Kategori:Arhopalus rusticus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Arhopalus rusticus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arhopalus rusticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Karel Vik

Karel Vik (født 4. november 1883 i Hořice, Böhmen, død 8. oktober 1964 i Turnov) var en Tsjekkisk kunstner. Han ble uteksaminert fra kunstakademiet i Praha i 1908. Vik er særlig kjent for sine tresnitt-arbeider.


== Referanser ==
Svart stubbebukk

Svart stubbebukk (Asemum striatum) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt over hele Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (10–22 mm), avlang og litt flat, brunsvart trebukk med korte antenner. Antennene er bare ca. 1/3 så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene temmelig små og nyreformede. Pronotum er mye bredere enn langt og nærmest ovalt, noe smalere i den fremre delen. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Overflaten er læraktig. Beina er korte og mørke.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg helst i furuer som har vært døde noen år, den skiller seg slik fra slektningen brun stubbebukk som foretrekker ganske nylig døde trær. Hunnene legger også gjerne egg i stubber som står igjen etter hogst, slik er ikke arten så utsatt som mange andre trebukker for moderne skogbruk. Brannskadede trær er også ofte brukt av denne arten. Larvene lever nær bakkenivå og kan også gnage seg ned og ut i røttene. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over praktisk talt hele den palearktiske sone, også i Nord-Amerika. I Norge finnes den over alt der det vokser bartrær, og er en av våre vanligste trebukker.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
svart stubbebukk, Asemum striatum (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Asemum striatum


== Eksterne lenker ==
(en) svart stubbebukk i Encyclopedia of Life 
(en) svart stubbebukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svart stubbebukk hos Artsdatabanken 
(sv) svart stubbebukk hos Dyntaxa 
(en) svart stubbebukk hos Fauna Europaea 
(en) svart stubbebukk hos ITIS 
(en) svart stubbebukk hos NCBI 
(en) Kategori:Asemum striatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asemum striatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asemum striatum – detaljert informasjon på Wikispecies
Jernbanelinjen Puttgarden–Lübeck

Jernbanelinjen Puttgarden–Lübeck er en tysk jernbanestrekning mellom Puttgarden og Lübeck. 
Linjen ble tatt i bruk i flere etapper. Det første avsnittet gikk mellom Neustadt og Oldenburg, det ble tatt i bruk 30. september 1881. Fehmarnsund bru ble åpnet 14. mai 1963, strekningen var dermed fullstendig.
2009 ble det vedtatt å prosjektere en fastlandsforbindelse mellom Rødby og Puttgarden. I den forbindelse oppgraderes strekningen over en lengde på 88 km med byggestart 2022 og driftsstart 2029. Under denne perioden går ingen togtrafikk mellom Neustadt og Puttgarden. Når den er utbygd blir den dobbeltsporet, elektrifisert, og med en topphastighet på 160 km/t. Godstrafikken, som ble nedlagt 1997, skal gjenopptas når forbindelsen tas i bruk.


== Linjekart ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.
Svart granbarkbukk

Svart granbarkbukk (Tetropium castaneum) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.


== Utseende ==

En middelsstor (10–20 mm), avlang og noe flat trebukk med ganske korte antenner. Den er ganske variabel i fargen, dekkvingenes farge varierer fra mellombrunt til svart. Hannen er mye slankere enn hunnen. Antennene er nesten halvparten så lange som kroppen hos hannen, litt over 1/3 så lange hos hunnen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er dypt innskåret bak antennefestet slik at de nesten er delt i to. Pronotum er blankt og grovt punktert, med rundede sider. Det er tydelig bredere enn langt hos hunnen, men bare litt hos hannen. Dekkvingene er tett kledt med fine hår og matte, med markerte, rettvinklede skuldre og to, ofte utydelige, lengderibber. De dekker ikke de to bakerste bakkroppsleddene. Beina er korte, kraftige og brunlige.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over nesten hele Europa, og videre østover like til Japan og Korea. I Norge er den vidt utbredt, men mangler på Vestlandet og i deler av Nord-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
svart granbarkbukk, Tetropium castaneum (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) svart granbarkbukk i Encyclopedia of Life 
(en) svart granbarkbukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svart granbarkbukk hos Artsdatabanken 
(sv) svart granbarkbukk hos Dyntaxa 
(en) svart granbarkbukk hos Fauna Europaea 
(en) svart granbarkbukk hos ITIS 
(en) svart granbarkbukk hos NCBI 
(en) Kategori:Tetropium castaneum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tetropium castaneum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetropium castaneum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges biller – Tetropium castaneum
Jack McCulloch

James «Jack» K. McCulloch (født 15. august 1872, død 29. januar 1918) var en canadisk skøyteløper og ishockeyspiller. Som skøyteløper vant han VM på skøyter, allround i 1897. Han vant også to nasjonale mesterskap i Canada i 1893 og 1897, samt det nasjonale mesterskapet i USA i 1896. 
Han var i 1889 med på å starte ishockeylaget Winnipeg Victorias, og han var også aktiv utøver i roing og sykling. I 1890 ble han profesjonell, og reiste rundt i Canada og USA hvor han holdt oppvisninger i kunstløp og deltok i hurtigløpsdueller. McCulloch er innlemmet i Canadas Sports Hall of Fame (1960) og Manitoba Sports Hall of Fame.   


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack McCulloch – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Jack McCulloch – Manitoba Sports Hall of Fame 
(en) Jack McCulloch – Speedskatingbase.eu 
(en) Jack McCulloch – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jack McCulloch – SpeedSkatingStats.com 
«Jack McCulloch» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 16. november 2015. 
(en) Jack McCulloch på Canada's Sports Hall of Fame
(en) John K. “Jack” McCulloch (1872-1918) på Memorable Manitobans
Tetropium fuscum

Tofarget granbarkbukk (Tetropium fuscum) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (10–18 mm), slank, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på at den har et lyst tverrbånd på den fremste delen av dekkvingene. Ellers ligner den mye på svart granbarkbukk, men er slankere med lengre antenner. Dekkvingene er brune, den fremre delen tett kledt med korte, hvite hår som danner et lyst tverrbånd. Dekkvingene har to ganske tydelige lengderibber.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Biologien ser ut til å være ganske lik slektningem svart granbarkbukk, og larver av de to artene kan finnes i samme tre. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær, men er trolig et mindre problem enn svart granbarkbukk siden den er sjeldnere.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt de vestligste delene, og videre østover til Japan. I tillegg er den nylig innført med mennesker til Canada. I Norge finnes den på Østlandet og i indre Trøndelag og Nordland, men er mindre vanlig enn slektningen svart granbarkbukk.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
tofarget granbarkbukk, Tetropium fuscum (Fabricius, 1787)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Tetropium fuscum


== Eksterne lenker ==
(en) Tetropium fuscum i Encyclopedia of Life 
(en) Tetropium fuscum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tetropium fuscum hos Artsdatabanken 
(sv) Tetropium fuscum hos Dyntaxa 
(en) Tetropium fuscum hos Fauna Europaea 
(en) Tetropium fuscum hos NCBI 
(en) Kategori:Tetropium fuscum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetropium fuscum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av arten
Turnov

Turnov er en by i regionen Liberec i Tsjekkia. Byen, som er et turistsentrum i det nordlige Böhmen, ligger like ved elven Jizera.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 1272.


== Folketallsutvikling ==
1869: 6 849
1900: 9 028
1930: 11 541
1950: 11 268
2001: 14 513
2006: 14 489
2012: 14 400


== Vennskapsbyer ==
 Alvesta, Sverige
 Idar-Oberstein, Tyskland
 Niesky, Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Turnov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gausdal Landhandleri

Gausdal Landhandleri AS er Norges største byggevareforretning uten kjedetilknytning. Selskapet ble stiftet i 1938. 
Dagens eier, Torbjørn Seielstad, tok over i 1972 med en omsetning på 2,7 millioner kroner. I 2016 var omsetningen på 1.264 millioner kroner. Bedriften har 250 ansatte fordelt på avdelingene Bjørkelangen, Dombås, Lom, Otta, Vinstra, Ringebu, Hafjell, Gausdal, Lillehammer, Mesnali, Rudshøgda, Gjøvik, Elverum, Jessheim, Jevnaker, Løken og Årnes. Administrasjonen er lokalisert på Lillehammer. Daglig leder er Audun Løhre.
Gausdal har omfattende salg utenfor sitt nærområde ved levering direkte fra produsent eller grossist til kunden og gjennom  annonsering i bl a. Aftenposten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Nothorhina punctata

Nothorhina muricata er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).  Artsdatabanken har ikke tildelt noe normert navn, men reliktbukk er foreslått. Den er en sjelden art som bare er funnet noen få steder i Norge.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (7–13 mm), slank og spinkel, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på pronotum er lengre enn bredt med en rasplignende overflate på sidene. Hodet er kort og bredt med ganske små fasettøyne og kjever. Pronotum er rektangulært, noe lengre enn bredt, grovt punktert bortsett fra et felt i midten. På sidene er det grovt tverr-rynket, de skarpe rynkene ligner overlaten på en rasp. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre og læraktig overflate. Hver dekkvinge har to litt utydelige lengderibber. Beina er nokså korte og rødlige.


== Levevis ==
I motsetning til de fleste andre trebukker lever larvene til denne arten tilsynelatende bare i levende trær. Den trenger gamle, grove furutrær som står slik til at de får mye sol. Egnede trær er sjeldne i det moderne kulturlandskapet, dette er derfor regnet som en sjelden og truet art, men den kan være noe oversett da den lever i et habitat der det sjelden blir lett etter trebukker, og den voksne billen er ganske sky og gjør lite av seg. Billen kan lage en knitrende lyd. Angrepne trær kan kjennes på at barken på det angrepne stedet får en honninggul farge. Larveutviklingen tar ett til to år.


== Utbredelse ==
Arten finnes i Europa og Midtøsten, men utbredelsen er flekkvis og lokal. I Norge er det gjort noen få funn ved Oslo, i Trøndelag og i Troms.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
reliktbukk, Nothorhina punctata (Fabricius, 1798) (synonym Nothorhina muricata (Dalman, 1817)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Nothorhina punctata


== Eksterne lenker ==
(en) Nothorhina muricata i Encyclopedia of Life 
(en) Nothorhina muricata i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nothorhina muricata hos Artsdatabanken 
(sv) Nothorhina muricata hos Dyntaxa 
(en) Nothorhina muricata hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Nothorhina muricata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nothorhina muricata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nothorhina punctata – detaljert informasjon på Wikispecies
William Sharpe

William Forsyth Sharpe (født 16. juni 1934 i Boston i Massachusetts) er en amerikansk professor i finans, og emeritus ved Stanford Universitys Graduate School of Business, og vinneren av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel for 1990.
Han var en av opphavsmennene til kapitalverdimodellen. I 1989 trakk han seg tilbake fra undervisningen som professor. Han beholdt likevel stillingen som professor emeritus i finans ved Stanford University, men han valgte å fokusere på sitt konsulentfirma som heter William F. Sharpe Associates.
Sharpe fungerte som president i American Finance Association, og han er bobestyrer av økonomene for fred og sikkerhet. Han er også mottaker av en Doctor of Human Letters, Honoris Causa fra DePaul University, en Doctor Honoris Causa ved Universitetet i Alicante (Spania), en Doctor Honoris Causa ved Universitetet i Wien og en UCLA-medalje som er den høyeste utmerkelse.


== Publikasjoner (utvalg) ==
Artikler

Sharpe, William F. (1963). «A Simplified Model for Portfolio Analysis». Management Science. 9 (2): 277–93. doi:10.1287/mnsc.9.2.277. 
Sharpe, William F. (1964). «Capital Asset Prices - A Theory of Market Equilibrium Under Conditions of Risk». Journal of Finance. XIX (3): 425–42. doi:10.2307/2977928. Bøker

Portfolio Theory and Capital Markets (McGraw-Hill, 1970 og 2000). ISBN 0071353208
Asset Allocation Tools (Scientific Press, 1987)
Fundamentals of Investments (med Gordon J. Alexander og Jeffrey Bailey, Prentice-Hall, 2000). ISBN 0132926172
Investments (with Gordon J. Alexander og Jeffrey Bailey, Prentice-Hall, 1999). ISBN 0130101303


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1990 hos Nobelprize.org
(en) William Sharpe hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel 1990
Eduard Matusevitsj

Eduard Antonovitsj Matusevitsj (russisk: Эдуард Матусевич) (født 16. november 1937) er en tidligere hviterussisk skøyteløper. Han representerte Sovjetunionen.
Matusevitsj vant EM på skøyter, allround i 1965, tok bronse i EM i 1967 og sølv i EM i 1968. Han deltok under vinter-OL for Sovjetunionen i 1964 i Innsbruck med 6.-plass på 1500 meter, og i 1968 i Grenoble med 8.-plass på 1500 meter. Hans beste plassering i VM på skøyter, allround var en 4.-plass i VM i 1964. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eduard Matusevitsj – Olympics.com 
(en) Eduard Matusevitsj – Olympic.org 
(en) Eduard Matusevitsj – Olympedia 
(en) Eduard Matusevitsj – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eduard Matusevitsj – Speedskatingbase.eu 
(en) Eduard Matusevitsj – SpeedSkatingNews.info 
(en) Eduard Matusevitsj – SpeedSkatingStats.com
William McNamara

William McNamara (født 31. mars 1965 i Dallas i Texas) er en amerikansk skuespiller. McNamara er sønn av en profesjonell racerbil-sjåfør for selskapet Ford Motor Company og hans kone som jobbet som interiørarkitekt. 
McNamara studerte først ved Columbia University og senere studerte han ved Lee Strasberg Institute. Kjente filmer som han har spilt i er Texasville, Copycat, Surviving the Game og Stealing Home.
McNamara debuterte som skuespiller i grøsserfilmen Opera fra 1987. Siden da har han vært med i flere titalls filmer og TV-serier som f. eks Law & Order: Special Victims Unit og NYPD Blue.


== Eksterne lenker ==
(en) William McNamara på Internet Movie Database 
(sv) William McNamara i Svensk Filmdatabas 
(da) William McNamara på Scope 
(fr) William McNamara på Allociné 
(en) William McNamara på AllMovie 
(en) William McNamara hos The Movie Database
Katherine MacGregor

Katherine «Scottie» MacGregor (født Dorlee Deane MacGregor 12. januar 1925 i Glendale i California, død 13. november 2018 i Woodland Hills i California) var en amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for sin rolle som Harriet Oleson i NBC-serien Huset på prærien.. MacGregor spilte både på teater, i filmer og i forskjellige TV-serier. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dorlee Deane MacGregor var datter av Ralph S. McGregor og Beatrice E. Willard. Som barn flyttet hun med sin mor til Fort Collins nord for Denver i Colorado, der hun bodde fram til hun flyttet hjemmefra, og da til New York City.


=== Karrriere ===
I New York ble hun på 1940-tallet ansatt ved Arthur Murray Dance Studios, som danseinstruktør. Hun studerte skuespillerkunsten under N. Richard Nash, Sanford Meisner og Stella Adler. I New York begynte hun å bruke kunstnernavnet Scottie MacGregor. Det er uklart når hun endret navn til Katherine.
I begynnelsen av 1950-årene arbeidet MacGregor i teater både på og Off-Broadway. Hun spilte også en ukreditert rolle i Elia Kazans film Storbyhavnen (1954), der Marlon Brando spilte hovedrollen, og hadde ytterligere en ukreditert rolle i The Traveling Executioner (1970).MacGregor medvirket i mange tv-serier, blant annet: Love of Life (1956), Play of the Week (1959), East Side/West Side (1963), Mannix (1970–1971), Emergency! (1972), Ironside (1972–1974) og All in the Family (1973). Hun hadde roller i tv-filmer som The Death of Me Yet (1971), The Girls of Huntington House (1973, i regi av Alf Kjellin) og Tell Me Where It Hurts (1974).
Etter å ha medvirket i 153 avsnitt i nærmere ti år i tv-serien Huset på prærien trakk hun seg tilbake fra film og tv-innspillinger. Hun var således ikke med i de tre fjernsynsfilmene som ble produsert med basis i serien. Da innspillingene fant sted var hun hun på en selverkjennelsesreise i India.I stedet begynte hun å å arbeide lokalt ved teateret. Hun konverterte til hinduismen. MacGregor viet seg også til skuespillerundervisning for barn på Wee Hollywood Vedanta Players, før hun gikk i pensjon tidlig på 2000-tallet.
MacGregor var i årene 1949–1950 gift med skuespilleren Bert Remsen, samt fra august 1969 til oktober 1970 gift med skuespilleren, regissøren og læreren Edward G. Kaye-Martin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katherine MacGregor på Internet Movie Database 
(sv) Katherine MacGregor i Svensk Filmdatabas 
(fr) Katherine MacGregor på Allociné 
(en) Katherine MacGregor på AllMovie 
(en) Katherine MacGregor hos Turner Classic Movies 
(en) Katherine MacGregor hos Rotten Tomatoes 
(en) Katherine MacGregor hos The Movie Database 
(en) Katherine MacGregor hos Internet Broadway Database