jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oliver Møystad

Oliver Cappelen Møystad (født 15. juni på 1892  Hernes i Elverum, død 28. juni 1956) var en norsk ingeniør, skogeier, politiker i Nasjonal Samling (NS) og hird-leder, dømt for landssvik etter andre verdenskrig.


== Bakgrunn og virke ==
Han studerte til ingeniør ved Høgskolen i Dresden 1920 og gikk et år på krigsskolen. Med broren Diderich Møystad som var forstmann, drev han et av Trysils og omegns fire store skogeierselskap,  Diderich og Oliver Møystad.
Oliver overtok etterhvert faren Hans Møystads (1861–1927) gods.Møystad var med Nasjonal Samling (NS) fra starten i 1933, en del av «Hedmarksgeriljaen» som besto for en stor del av folk fra skogbruket. Møystad var fylkesfører NS for Hedmark fra 1936 til 1938, da han ble etterfulgt av Ørnulf Lundesgaard. Han var hirdsjef i Hedmark fra starten i 1935.  Han var ansvarlig redaktør av NS-organet Hedmark Fylkesavis frem til 1936, i samarbeid med journalisten Odd Melsom. I Møystads lederartikkel fra 11. juli 1935 heter det blant annet: «Nordmenn! Følg oss i kampen og la oss i første omgang kaste av oss det marxistisk-liberalistiske jødetull om klasser. Det er bare to klasser i dette land: nordmenn og jøder.» Til Stortingsvalget 1936 stilte NS med Møystad på førsteplass og Melsom på andreplass.

Møystad deltok i felttoget i Norge i 1940 som kaptein og sjef for 3. kompani i Østoppland infanteriregiment nr. 5 (Kp. 3/IR 5). Under trefningen på Midtskogen mellom norske og tyske styrker i 1940 var Møystad en av to oppsatte troppsjefer i fremste linje, som midlertidig slo tilbake de tyske troppene. Dagen etter da 3. kompani skulle mobilisere med Møystad som sjef, ble han sendt hjem for å hvile på grunn av nervesjokk. Andre kilder hevder at Møystad i denne sammenheng ble kjent som landsforræder. Han var  landshirdsjef i Norge fra 1942 til 1944, og konstituert leder av Statspolitiet. Ifølge Øystein Sørensen ble Møystad hirdsjef 1. oktober 1942 og sjef for Sipo fra oktober 1941. Sørensen skriver at Møystad var sterkt nasjonalistisk orientert og ikke tilhenger av pangermanske ideer. Møystad poengterte overfor Quisling at hirden skulle være en motvekt mot Germanske SS Norge. Han hadde vært medlem av frimurerlosjen og hans motstandere angrep ham ved å kritisere frimurerne i NS-rekker.Senere var han aktiv NS-byråkrat og sjef for Statspolitiet før han ble erstattet med Karl Marthinsen. I juli 1943 klaget Møystad til Quisling på Marthinsens arbeidsform. Møystad ble da avsatt og erstattet av Marthinsen. I juli 1944 ble Marthinsen også sjef for hirden. Under Møystad kom ordren fra SIPO den 10. januar 1942 om at jødenes legitimasjonskort skulle stemples med J. 
Møystad ble i landssvikoppgjøret dømt til 10 års tvangsarbeid og 150 000 kroner i bot. Han ble løslatt i 1950.Han var sønn av godseier Hans Møystad (1861–1927) og Marthine Emerentze Cappelen (1859–1938), og gjennom sin mor av slekten Cappelen, bror til motstandsmannen Diderich Cappelen Møystad (1890–1956).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oliver Møystad», fra Lokalhistoriewiki
Långan

Långan er ei elv i Krokom og Östersund kommuner i Jämtland i Sverige. Den er ei sideelv til Indalsälven, og er 136 km lang, medregnet tilløpselvene. Selve Långan starter fra Landögssjön i Offerdal i Krokom kommune, og renner deretter i sørøstlig retning til den løper sammen med Indalsälven rundt 5 km vest for Lit i Östersund kommune.
I Långan ligger en av Sveriges eldste kraftstasjoner, Långforsen, som den lokale energileverandøren Jämtkraft AB vil utvide og bygge ut. Foreningen «Rädda Långan» er blitt dannet for å hindre planene.


== Eksterne lenker ==
Riksintresset Nedre Långan, Länsstyrelsen i Jämtlands län
8. serierunde i Tippeligaen 2010

8. serierunde i Tippeligaen 2010 startet lørdag 24. april klokken 17 med Viking mot Stabæk. Runden fortsatte med seks kamper søndag 25. april, fem kamper klokken 18 og hovedkampen mellom Rosenborg og Lillestrøm på Lerkendal stadion klokka 20. Runden ble avsluttet mandag 26. april med Molde mot Tromsø klokken 19.


== Fakta ==
Gyula Kállai

Gyula Kállai (født 1. juni 1910 i Berettyóújfalu, død 12. mars 1996 i Budapest) var en ungarsk journalist og kommunistisk politiker, kjent som landets statsminister i perioden juni 1965 til april 1967 og som talsmann for forsamlingens hus i perioden 1967 til 1971.
Kállai var medlem av kommunistpartiets sentralkomité fra 1945, og tjenestegjorde som landets utenriksminister i perioden 1949 til 1951. Han var deretter kulturminister fra 1955 til 1958, og siden visestatsminister under János Kádár fra 1960 til 1965.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Gyula Kállai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) NYTimes.com – Gyula Kallai, 85, Former Premier Of Hungary – Dødsannonse hos The New York Times (Av Wolfgang Saxon)
Järpströmmen

Järpströmmen er ei elv i Jämtlands län i Sverige. Den er ei sideelv til Indalsälven, og renner fra Kallsjön til munningen i innsjøen Liten ved byen Järpen. Elva er rundt 10 kilometer lang. Den har et nedbørfelt på 3 033,5 km² og middelvannføringen ved munningen er 88,9 m³/s.Järpströmmen ble utbygget til vannkraftproduksjon av Stockholm by i 1944, og elva har siden da vært tørrlagt store deler av året.


== Referanser ==
Ola O. Furuseth

Ola Olsen Furuseth (født 31. mai 1908 i Stor-Elvdal, død 3. oktober 1983 i Kongsvinger) var en norsk frontkjemper under andre verdenskrig.
Furuseth hadde gått på befalskolen og var utdannet flyver. Han var medlem av Nasjonal Samling (NS) fra 1933 til 1937 og meldte seg inn i NS på nytt i oktober 1940. Han deltok blant annet i innbruddet hos Trotskij natten mellom 5.- 6. august 1936 sammen med blant andre Per Imerslund.
Han var sveitfører (kompanisjef) i Nasjonal Samlings Arbeidstjeneste (AT) fra april til august 1941 da han ble dimitert etter å ha kommet i konflikt med sine overordnede. Fra august 1942 var han lærer for Germanske SS Norge på Kongsvinger festning.
Han gjennomgikk deretter  et kurs ved den såkalte førerskolen i Babelsberg i Tyskland og gikk deretter på SS-Junkerschule i Bad Tölz i perioden 16. juni til 1. oktober 1943. Han ble forfremmet til SS-Obersturmführer 25. september 1943 og var fra samme dato sambandsoffiser ved SS-Hauptamt i Berlin hvor han blant annet oversatte tyske SS-publikasjoner til norsk.
I mars 1945 ble han overført til SS-skijegerbataljon Norge. Da freden kom 8. mai befant han seg i frontkjemperleiren i Holmestrand og reiste da til Eggedal hvor han ble arrestert. Under landssvikoppgjøret ble han 3. februar 1949 dømt til 4 1/2 års fengsel.
Hans bror, Birger Furuseth, var også  frontkjemper og to brødre var med i Førergarden.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Urolig blod , Kamban, 1945.
Livet bakom skyene : flyverminner, Kamban, 1942.


== Litteratur ==
Geir Brenden, Tommy Natedal og Knut Flovik Thoresen: Norske offiserer i Waffen-SS, side 364-365, Forlaget Historie & Kultur 2012, ISBN 978-82.92870-64-8
]
Lemote

Lemote (kinesisk: 龙梦; pinyin: lóng mèng; bokstavelig talt "Dragedrøm") er et kinesisk selskap skapt gjennom et samarbeid mellom Jiangsu Menglan-gruppen og Institute of Computing Technology (ICT) hos Chinese Academy of Sciences. Lemote er involvert i et vidt utvalg av maskinvare, programvare, tjenester og andre prosjekter.Lemote har utmerket seg spesielt for å produsere YeeLoong, verdens første bærbare PC, som kjører fullstendig på fri programvare.Lemote bidrar til utviklingen av Loongson-prosessoren, som de inkluderer i alle sine produkter. Loongson er en RISC-basert og MIPS-kompatibel prosessor designet av Institute of Computing Technology hos Chinese Academy of Sciences.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lemote – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seán Lemass

Seán Francis Lemass (født 15. juli 1899 i Dublin, død 11. mai 1971 samme sted) var en irsk politiker kjent som taoiseach (regjeringssjef) i perioden 1959 til 1966. Han representerte partiet Fianna Fáil og var stefar til den senere regjeringssjefen Charles J. Haughey.
Lemass var en av veteranene fra både Påskeopprøret, den irske uavhengighetskrigen og den irske borgerkrigen. Han ble valgt til Dáil Éireann som medlem av Sinn Féin i valgkretsen Dublin South under valget i 1924. Han vant senere valg hver eneste gang til han frivillig trakk seg tilbake i 1969. Lemass var sammen med Eamon de Valera en av grunnleggerne bak partiet Fianna Fáil i 1926. Han tjenestegjorde som forsyningsminister fra 1939 til 1945, og som tánaiste (viseregjeringssjef) i ulike Fianna Fáil-regjeringer i perioden fra 1945 til 1959.
Lemass huskes spesielt for sitt arbeide med å utvikle den irske industrien og for å ha knyttet nye forbindelser mellom republikken og Nord-Irland på 1960-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brian Girvin og Gary Murphy (red.): The Lemass Era: Politics and Society in the Ireland of Seán Lemass, Dublin, 2005
John Horgan: Seán Lemass: The Enigmatic Patriot, Dublin, 1997


== Eksterne lenker ==
(en) Seán Lemass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Seán Lemass hos Oireachtas, Irlands parlament 
(en) Electionsireland.org – Seán Lemass' valghistorikk hos Elections Ireland
Joseph Luns

Joseph Marie Antoine Hubert Luns (født 28. august 1911 i Rotterdam, død 17. juli 2002 i Brussel) var en nederlandsk politiker og diplomat, kjent som generalsekretær i Nato fra 1. oktober 1971 til 25. juni 1984.


== Biografi ==

Fra 1933 til 1936 var Luns medlem av Den nasjonalsosialistiske bevegelsen i Nederland, til tross for at de nederlandske biskoper hadde forbudt katolikker å bli medlemmer der. Til slutt forlot han den på grunn av sin motstand mot partiets antisemittisme. Han betegnet semere innmeldelsen som et utslag av ungdommelig uforstand.
Han var deretter tilsluyyet Roomsch-Katholieke Staatspartij (RSKP) 1938–1945, og etterandre verdenskrig RSKPs politiske arvtaker Det katolske Folkeparti (Katholieke Volkspartij, KVP) 1945–1974.
Luns var utdannet som jurist og ble ansatt i landets utenrikstjeneste i 1938. Under andre verdenskrig var Luns en sentral aktør i pro-vestlig etterretningsarbeid, og i perioden 1943/1944 var han tilknyttet den nederlandske eksilregjeringen.
I perioden 1952 til 1956 var han viseutenriksminister, før han selv ble utenriksminister i 1956 og tjenestegjorde under hele syv regjeringssjefer, fra Willem Drees til Piet de Jong  i 1971. Politisk var Luns engasjert med å styrke det europeiske og det atlantiske samarbeidet, hvor en utvidelse av EF var et sentralt tema. I 1971 ble han valgt til generalsekretær i NATO som etterfølger av Manlio Brosio. Luns ble i 1984 tildelt Presidentens frihetsmedalje av president Ronald Reagan.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
 1967 – Karlsprisen
 1971 – Order of the Companions of Honour
 1984 – Presidentens frihetsmedalje


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Luns – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nato.int – NATO Secretary General, Joseph Luns
Josef Klaus

Josef Klaus (født 15. august 1910 i Mauthen i Kärnten, død 26. juli 2001 i Wien) var en østerriksk politiker fra det konservative Østerrikske Folkepartiet (ÖVP). Han var Østerrikes kansler fra 1964 til 1970.


== Politisk karriere ==
Klaus var guvernør i Salzburgprovinsen fra 1949 til 1961 og et fremstående medlem av ÖVP. Da kansler Julius Raab trakk seg, styrket Klaus sin innflytelse som representant for de «unge reformistene». Klaus ble finansminister under kansler Alfons Gorbach,og etterfulgte ham som kansler da Gorbach stilte til valg som Østerrikes president. Klaus dannet en ny storkoalisjon med sosialdemokratene. Den nye koalisjonen startet i 1945 og varte til 1966, da ÖVP med Klaus i spissen vant valget med en klar margin. I juni samme år ble de første skrittene mot et medlemskap i EEC tatt, og endte med østerriksk medlemskap i EU i 1995.
Josef Klaus iverksatte mange reformer, og huskes for et effektivt styre av regjeringen, men han tapte valget mot Bruno Kreisky (SPÖ) i 1970. Klaus kunne ha klart å fortsette i en koalisjon med FPÖ, men valgte å trekke seg like etter valgtapet.
Til tross for sitt "tøffe image" ble Klaus behørig feiret på sin 90-årsdag i hele Østerrike. I september 1971 utga han sine memoarer "Macht und Ohnmacht in Österreich", og fram til 1995 var han ofte brukt som foredragsholder, og ledet seminarer om politiske og samfunnsmessige emner.


== Referanser ==


== Kilder ==
KLAUS, Josef International Who's Who, besøkt 4. september 2006.
Stor ospebukk

Stor ospebukk (Saperda carcharias) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge, men er vanligst på Østlandet.


== Utseende ==
En ganske stor (20–30 mm), middels slank, gulbrun trebukk, kroppen overstrødd med små, opphøyde, svarte flekker. Størrelsen og fargen gjør det lett å kjenne denne arten. Saperda similis er lignende, men mindre og spinklere. Kroppen er sylindrisk og tett kledt med korte, nedliggende, gulbrune hår. Antennene er kraftige og gjerne litt kortere enn kroppen, hvert enkelt ledd gulbrunt med svart spiss. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, med rette sidekanter, noe bredere enn langt. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, med markerte, rettvinklede skuldre, svakt tilsmalnende fra skuldrene bakover. Beina er middels lange, ganske kraftige og gulbrune. Det tredje fotleddet er dypt og bredt tolappet.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i levende, spinkle til middels grove osper (opptil 30 centimeter diameter), den kan også gå på poppel-arter. Hunnene legger eggene i lommer som de gnager ved bakkenivå. Larven gnager seg inn i veden, men holder seg nær roten, man kan ofte se larvegangene om man feller angrepne trær. Larveutviklingen tar 2-4 år. Den nyklekte billen forlater treet gjennom et sirkelrundt klekkehull, men dette vokser igjen etter hvert. Man kan finne de voksne billene fra juli til september. De eter gjerne blader på osp. De er mest aktive om kvelden og natten og kommer til lys.
Billens angrep er i seg selv neppe nok til å drepe trærne, men de kan gi innpass for soppangrep som kan ta livet av dem. Dessuten kan gangene gjøre virket fra de nederste delene av stammen ubrukelig.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste i Europa (men ganske sjelden i sørvest) og videre østover til Korea. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten til Rogaland, og det er spredte funn nordover til Nordland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Saperdini
stor ospebukk, Saperda carcharias (Linnaeus, 1758) (synonym Anaerea carcharias)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Saperda carcharias


== Eksterne lenker ==
(en) stor ospebukk i Encyclopedia of Life 
(en) stor ospebukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stor ospebukk hos Artsdatabanken 
(sv) stor ospebukk hos Dyntaxa 
(en) stor ospebukk hos Fauna Europaea 
(en) stor ospebukk hos NCBI 
(en) Kategori:Saperda carcharias – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saperda carcharias – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saperda carcharias – detaljert informasjon på Wikispecies
T. J. Powell

Thomas (Tom) James Powell (født 12. oktober 1897 i Tredegar, død 29. januar 1965) var en britisk komponist og korpsdirigent.Powell er kjent som the Welsh March King og blir omtalt som Wales' svar på John Philip Sousa. Han komponerte om lag 50 verker, deriblant et titalls marsjer. Av Powells marsjer er nok The Contestor, Castell Coch, The Gay Hussar og Casrel Caerffili mest kjent.
Powell døde av hjerteatakk i forbindelse med et oppdrag som gjestedirigent for Cory Band.


== Referanser ==


== Kilder ==
Newsome, Roy: The Modern Brass Band – From the 1930s to the New Millennium, Ashgate Publishing Ltd. (2006)
Saperda similis

Tvillingbukk (Saperda similis) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er bare funnet ved Oslo i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (14–22 mm), slank, grågul (kanskje litt grønnlig) trebukk, kroppen overstrødd med små, opphøyde, svarte flekker. Den kan ligne på stor ospebukk Saperda carcharias, men er mindre og spinklere enn denne. Kroppen er sylindrisk og tett kledt med korte, nedliggende, gulbrune hår. Antennene er kraftige og gjerne litt kortere enn kroppen, hvert enkelt ledd gulbrunt med svart spiss. Pronotum er nesten kavdratisk sett ovenfra, med rette sidekanter. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, med markerte, rettvinklede skuldre, ganske parallellsidige fra skuldrene bakover. Beina er middels lange, ganske kraftige og gulbrune. Det tredje fotleddet er dypt og bredt tolappet.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i levende seljer, av og til også i osp. Hunnen gnager 5-10 centimeter lange furer i barken i lengderetningen, og gnager også bort ytterbarken rundt desse. De første dagene er disse lysende grønne og lette å se. Hun legger opptil 10 egg i hver fure, helst i stammer som er 3-5 centimeter tykke. Eggleggingsstedene er gjerne noen meter over bakkenivå. Trær som står solfylt til, for eksempel i åkerkanter, er mest attraktive. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er aktive i juni-juli, men er vanskelige å finne. De gnager på blader av selje. Den letteste måten å påvise arten på er å lete etter de karakteristiske eggleggingsgnagene på ettersommeren.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa unntatt de vestligste delene, østover til det vestlige Sibir. I Norge er den bare funnet noen få ganger i nærheten av Oslo, men den kan være noe oversett.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Saperdini
tvillingbukk, Saperda similis Laicharting, 1784


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Saperda similis


== Eksterne lenker ==
(en) Saperda similis i Encyclopedia of Life 
(en) Saperda similis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Saperda similis hos Artsdatabanken 
(sv) Saperda similis hos Dyntaxa 
(en) Saperda similis hos Fauna Europaea 
(en) Saperda similis hos NCBI 
(en) Kategori:Saperda similis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saperda similis – detaljert informasjon på Wikispecies
Tornerai

Tornerai er en italiensk populærmusikksang med melodi av Dino Olivieri og tekst av Nino Rastelli. Den ble skrevet i 1933. Fransk tittel er «J'attendrai». Den franske teksten ble skrevet av Louis Potérat. Sangen ble spilt inn på plate i fransk versjon av Rina Ketty i 1938.
Den har også blitt spilt inn på plate på tysk under tittelen «Komm zurück» og på tsjekkisk som «Vérim vám».
Den oppnådde stor popularitet i sin tid. Sangen har siden kommet til å bli sett på som symbolsk for starten på den andre verdenskrig.


== Andre innspillinger ==


=== Dalida ===
En nyere versjon har blitt spilt inn på plate av Dalida. Den ble utgitt på hennes album J'attendrai i 1975. Året etter gjorde hun en coverversjon av sangen igjen på sitt discoalbum Coup de chapeau a passé.


=== Andre artister og anvendelser i populærkulturen ===
Rina Kettys versjon var med i den tyske spillefilmen Ubåten (Das Boot) med Jürgen Prochnow i hovedrollen. Kommandanten spilte den over intercomen kort etter at ubåten forlater havnen.
Introen til «J'attendrai» høres også i sovekvarterene i undergrunnsbrakkene i Fort Eben-Emael. Rommet viser besøkende hvordan sovekvarterene til vanlige soldater så ut i 1940, da Belgia ble angrepet av det nasjonalsosialistiske Tyskland.
«J'attendrai» var hovedsangen i Arch of Triumph, en film fra 1984 med Anthony Hopkins og Lesley-Anne Down i hovedrollene.
«J'attendrai» har blitt spilt inn på plate av den legendariske jazzgitaristen Django Reinhardt og av Tino Rossi.
En innspilling av «J'attendrai» med Jean Sablon var med i spillefilmen Et godt liv (A Good Life) fra 2006.Rina Kettys innspilling ble anvendt i begynnelsen av dokumentarfilmen My Enemy's Enemy fra 2007, om livet til Klaus Barbie og rettssaken mot ham.


== Norske versjoner ==
Signaturen A.G. har skrevet en norsk tekst. Victor Skaarup har skrevet en dansk tekst som en annen av de norske bygger på. Begge versjonene bærer tittelen «Kun for deg».


=== Innspillinger ===


== Listeplassering ==
Dalidas versjon fra albumet Coup de chapeau a passé kom på den nederlandske singlelisten 21. februar 1976 og lå der i fire uker. Den lå som best som nummer ni i én uke.


== Fotnoter og referanser ==
Bjørkebukk

Bjørkebukk (Saperda scalaris) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt over hele den palearktiske sone og også over hele Norge.


== Utseende ==

En middelsstor (11–19 mm), slank, grønnliggrå trebukk med karakteristiske, svarte tegninger. Kroppen er kledt med utstående, mørke hår. Antennene er knapt så lange som kroppen, hvert ledd grønnliggrått med svart spiss. Hodet har en svart flekk ved hvert antennefeste og en trekantet, svart flekk bak. Pronotum er nesten kvadratisk, med stor, firkløverformet, svart flekk i midten. Dekkvingene har omfattende svarte tegninger, særlig på sidene.


== Levevis ==
Larven utvikler seg på levende løvtrær, ikke bare bjørk men også eik, villapal, rogn, selje og or. Den lever mesteparten av tiden i innerbarken, men gnager seg inn i veden for å forpuppe seg. Larveutviklingen tar 1-2 år. De voksne billene kan finnes i mai-juli, av og til på blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i så godt som hele den palearktiske sone. I Norge finnes den over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Saperdini
bjørkebukk, Saperda scalaris (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) bjørkebukk i Encyclopedia of Life 
(en) bjørkebukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bjørkebukk hos Artsdatabanken 
(sv) bjørkebukk hos Dyntaxa 
(en) bjørkebukk hos Fauna Europaea 
(en) bjørkebukk hos NCBI 
(en) Kategori:Saperda scalaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saperda scalaris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saperda scalaris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges biller – Saperda scalaris
Fylkesmannsgården (Steinkjer)

Fylkesmannsgården i Steinkjer er en tidligere embedsbolig på Eggesåsen i Steinkjer. Huset ble bygget i 1919 på initiativ av daværende fylkesmann i Nord-Trøndelag Halvor Bachke Guldahl, etter tegninger av trondheimsarkitekten Axel Guldahl.Bygningen var embedsbolig for fylkesmannen fra 1919 til 1986. Fram til februar 1945 inneholdt gården både bolig og kontor for fylkesmannen. Siden 1986 har bygningen vært en del av Egge museum.


== Referanser ==