jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ric O’Barry

Richard (Ric) O'Barry (født 14. oktober 1939 i Florida, USA) er en amerikansk dyrevernaktivist som jobber for å stanse fangenskap, mishandling og drap på delfiner. Ric O'Barry jobbet som ung med å fange og trene delfiner. Han fanget og trente alle delfinene som ble brukt i TV-suksessen Flipper på 1960-tallet, og i denne perioden var han verdens mest kjente delfintrener. Ifølge O'Barry endret synet hans på delfiner i fangenskap seg ved å arbeide med dem, da han lærte mer og mer om delfinenes egenskaper, intelligens og lidelser i fangenskap. En av delfinene han jobbet med i årevis på Flipper, Kathy, skal en dag i 1970 ha svømt rett bort til O'Barry, tatt et siste åndedrag, for så å bevisst slutte å puste. Episoden med Kathys «selvmord» skal ha vært det som fikk Ric O'Barry til å endre holdninger og gå mot bransjen han hadde hjulpet til å etablere, og har siden brukt mye tid på å studere delfiner og kjempe mot fangenskap og unødvendige drap på delfiner.
Ric O'Barrys mål er å avsløre mishandling av delfiner, og informere verden om delfiners lidelser i fangenskap, og årsakene til disse. Mye av pengene som er med å finansiere drapene på delfiner kommer fra turistattraksjoner i akvarium i vesten, da en «fin delfin» kan selges for 150 000 amerikanske dollar. I filmen omtaler han publikums feilaktige syn på delfiner i akvarium som søte og glade dyr på denne måten: «Delfinens smil er naturens største bedrag. Det skaper illusjonen av at de alltid er glade». Ric O'Barry er også med på å kjempe mot øvrig kommersiell hvalfangst. Hans kamp for delfinene har resultert i stiftelsen av Dolphin Project på Jordens dag i 1970 (like etter Kathys død), og samarbeidet Save Japan Dolphins med non-profit-organisasjonen Earth Island Institute.
Ric O'Barry ble i 2010 inkludert i talkshow-verten Oprah Winfreys liste over mennesker som hadde gjort sterkt inntrykk.


== Dokumentarfilmer ==
I 1991 ble han intervjuet i dokumentarfilmen Dolphins: Minds in the Water, en dokumentarfilm som viser at delfiner er høyt utviklet, er svært intelligente og har sosiale bånd til hverandre.På 2000-tallet gikk han sammen med en gruppe filmskapere og lagde dokumentarfilmen The Cove hvor de dokumentarer masseslakt av delfiner i en bukt i Taiji Japan. Filmen ble utgitt i 2009 og ble belønnet med Oscar for beste dokumentarfilm.
I 2010 sendte Animal Planet dokumentarserien Blood Dolphins på tre episoder hvor Ric O'Barry og hans sønn Lincoln på nytt besøker Taiji i Japan for å finne ut om det har skjedd noen endringer etter medieoppmerksomheten The Cove fikk, i tillegg til å besøke delfinfangere på Salomonøyene for å jobbe med delfinsituasjonen der.


== Bibliografi ==
To Free a Dolphin (2000)
Behind the Dolphin Smile: A True Story that Will Touch the Hearts of Animal Lovers Everywhere (2000)


== Utvalgt filmografi ==
Blood Dolphins (2010)
The Cove (2009)
Dolphins: Minds in the Water (1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ric O'Barry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ric O'Barry på Internet Movie Database 
(en) Ric O'Barry hos The Movie Database 
(en) Ric O'Barry på Facebook.
(en) Save Japan Dolphins
(en) Dolphin Project
Det europeiske miljøbyrået

Det europeiske miljøbyrået (EEA, fra engelsk European Environment Agency) er et EU-byrå for sammenstilling, analysering og formidling av informasjon vedrørende miljøstatus- og utvikling i Europa, om hvilke krefter som driver utviklingen samt virkningen av iverksatte miljøtiltak.Miljøbyråets styre har en representant for hver av medlemslandenes regjering, en representant for Europakommisjonen og to representanter utpekt av Europaparlamentet. Arbeidet understøttes av en vitenskapkomité, emnesentere kontrahert til konsortier av forskningsinstitusjoner, hvert medlemslands knutepunkt (focal point) og oppnevnte nasjonale ressurssentre.Miljøbyråets mål er å levere pålitelig, uavhengig informasjon om miljøkvaliteten, miljøbelastningene og miljøets sårbarhet. Miljøbyrået er en viktig informasjonskilde for alle som er med på å utforme, vedta, iverksette og evaluere miljøpolitikk, samt for allmennheten.
Forordningen om EEA ble vedtatt av Den europeiske union i 1990, og trådte i kraft i slutten av 1993. Virksomheten kom i gang for fullt i 1994 gjennom opprettelsen av hovedkvarteret i København. Med denne forordningen ble også Det europeiske nettet for miljøinformasjon og miljøobservasjon (Eionet) opprettet. EEA er også aktiv medlem av nettverket EPA, en frivillig sammenslutningen av klima- og forurensningsdirektoratene i Europa, inkludert Miljødirektoratet i Norge. Siden 2013 er Hans Bruyninckx administrerende direktør for byrået på fem års åremålskontrakt.
Alle EU-medlemslandene er medlemmer av miljøbyrået, men også land utenfor Den europeiske unionen kan delta. I 2013 er det 33 medlemsland: EUs 28 medlemsland pluss Island, Liechtenstein, Norge, Sveits og Tyrkia. Norges medlemskap er en del av EØS-avtalen. Albania, Bosnia-Hercegovina, Makedonia, Montenegro og Serbia har søkt om medlemskap.
Emnesentrene i 2010 er 

Luftforurensning og klimaendringer der Norsk institutt for luftforskning inngår i konsortiet.
Biologisk mangfold
Arealbruk og romlig informasjon
Bærekraftig forbruk og produksjon
Vann der Norsk institutt for vannforskning inngår i konsortiet.Norges knutepunkt er Miljødirektoratet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) European Environment Agency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aleksander Nevskij kirke (København)

Aleksander Nevskij kirke er en russisk-ortodoks kirke som ligger i Bredgade 53 i København.
Bakgrunnen for at kirken ble oppført skriver seg fra prinsesse Dagmars (Maria Feodorovna) dager. Dagmar var datter av kong Christian IX og hun giftet seg med storfyrst Aleksander Aleksandrovitsj, den fremtidige Aleksander den III. Hun konverterte til den ortodokse kirke og ga uttrykk for at hun ønsket seg en kirke når hun var på besøk i Danmark.
Etter at ektefellen besteg tronen kjøpte den russiske regjering en tomt i Bredgade og ga 300 000 gullrubler til oppføringen av kirken. Kirken er tegnet av David Ivanovitj Grimm og ble oppført i perioden 1881–1883. 
Kirken er dedikert til Aleksander Nevskij som var keiser Aleksander IIIs skytshelgen. Bygningen er fredet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Den russiske kirke på Bredgade
New York Ripper

The New York Ripper (italiensk: Lo squartatore di New York) er en italiensk giallofilm som er regissert av Lucio Fulci, fra 1982. Filmen ble skrevet av Francesco De Masi og Lucio Fulci og var forbudt i mange eller gitt ut med 18 års aldergrense etter kraftig nedklipping. Mend de fleste av Lucio Fulcis andre filmer ble gitt ut i Storbritannia uten klipping, er The New York Ripper forsatt sensurert, selv i 2011-utgivelsen på DVD og Blu-ray.


== Plot ==
En morder vandrer rundt i New York og dreper kvinner på særdeles grotesk vis. Drapene synes å være seksuelt motiverte.


== Rollerliste ==
Jack Hedley     ...     Lt. Fred Williams
Antonella Interlenghi    ...     Fay Majors (som Almanta Keller)
Howard Ross    ...     Mickey Scellenda
Andrea Occhipinti    ...     Peter Bunch (som Andrew Painter)
Alexandra Delli Colli    ...     Jane Forrester Lodge
Paolo Malco    ...     Dr. Paul Davis
Cinzia de Ponti    ...     Rosie (fergeoffer)
Cosimo Cinieri    ...     Dr. Lodge (som Laurence Welles)
Daniela Doria    ...     Kitty (prostituert)
Babette New    ...     Mrs. Weissburger
Zora Kerova    ...     Eva (sex show-artist) (som Zora Kerowa)
Paul E. Guskin    ...     Desk sergeant (som Paul Guskin)
Antone Pagan    ...     Morales (som Anthon Kagan)
Josh Cruze    ...     Chico (som Johs Cruze)
Marsha MacBride    ...     Politidame
Rita Silva    ...     Scellendas landlady
Giordano Falzoni    ...     Dr. Barry Jones, Coroner
Lucio Fulci    ...     Politisjef
Barbara Cupisti    ...     Heather
Martin Sorrentino    ...     Politidetektiv
Violetta Jean    ...     Sykepleier
Cesare Di Vito    ...     Telefonsporingstekniker
Elisa Cervi    ...     Prostituert
Chiara Ferrari    ...     Susy Bunch


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) New York Ripper på Internet Movie Database 
(no) New York Ripper hos Filmfront 
(sv) New York Ripper i Svensk Filmdatabas 
(da) New York Ripper i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) New York Ripper på Allociné 
(nl) New York Ripper på MovieMeter 
(en) New York Ripper på AllMovie 
(en) New York Ripper på Turner Classic Movies 
(en) New York Ripper på Rotten Tomatoes
Stephen M. Weissman

Stephen M. Weissman (født 1937 i New York) er en psykiater og forfatter fra USA. Han har utgitt biografiene His Brother's Keeper: A Psycho-biography of Samuel Taylor Coleridge om Samuel Taylor Coleridge (1989) og Chaplin: A Life om Charlie Chaplin (2008).


== Eksterne lenker ==
Biografi fra ChaplinALife.com
Sverre Hoem

Sverre Hoem (født 1960) er en norsk psykolog og fagbokforfatter. Hoem ble uteksaminert fra Universitetet i Bergen i 1987 og fullførte sin spesialitet i klinisk voksenpsykologi i 1994. Han driver fulltids praksis som avtalespesialist i Oslo og har kontor i Majorstuhuset, Kirkeveien 64 B, 0366 Oslo. 
Hoem har gitt ut fire fagbøker på Gyldendal Akademisk; ADHD – En håndbok for voksne med ADHD i 2008, Ape 2.0. En liten bok om å finne tilbake til seg selv i 2009, Ung med ADHD i 2013 og ADHD og samliv i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.gyldendal.no/faglitteratur/psykisk-helse/generell/adhd-og-samliv/p-707006-no/
The Last House on the Left

The Last House On The Left er en amerikansk exploitationfilm i undersjangeren voldtekt og hevn fra 1972 som er regissert av Wes Craven. David Hess har en av hovedrollene som voldtektsmann.
I 2009 kom en nyinnspilling som fikk beskjeden oppmerksomhet.


== Handling ==
Filmen omhandler to jenter som er ute etter narkotika, men blir lurt opp i en felle av en gjeng med voldtekts- og drapsmenn.
De blir så kjørt ut på landet mot området der den ene jenta bor for så å bli voldtatt, men så tar foreldrene saken i egne hender.


== Skuespillere ==
Skrevet og regissert av Wes Craven .Etter rulletekst:

Sandra Peabody	... 	Mari Collingwood (som Sandra Cassell)
Lucy Grantham	... 	Phyllis Stone
David Hess	... 	Krug Stillo
Fred J. Lincoln	... 	Fred 'Weasel' Podowski
Jeramie Rain	... 	Sadie
Marc Sheffler	... 	Junior Stillo
Richard Towers	... 	Dr. John Collingwood (som Gaylord St. James)
Cynthia Carr	... 	Estelle Collingwood
Ada Washington	... 	Ada, lastebilsjåfør
Marshall Anker	... 	Sheriff
Martin Kove	... 	Deputy
Ray Edwards	... 	Postman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Last House on the Left på Internet Movie Database 
(no) The Last House on the Left hos Filmfront 
(sv) The Last House on the Left i Svensk Filmdatabas 
(fr) The Last House on the Left på Allociné 
(nl) The Last House on the Left på MovieMeter 
(en) The Last House on the Left på AllMovie 
(en) The Last House on the Left på Turner Classic Movies 
(en) The Last House on the Left på Rotten Tomatoes 
(en) The Last House on the Left på Metacritic 
(en) The Last House on the Left på Box Office Mojo
Southern (Zambia)

Southern er en provins i Zambia. Provinsens hovedstad er Livingstone. Provinsen hadde 1 589 926 innbyggere ved folketellingen i 2010.Zambezi-elven danner den sørlige grensen i provinsen. Victoriafallene ligger langs denne grensen. Den østlige grensen mellom Zambia og Zimbabwe dannes av Xambezi og Kariba-demningen. 
Batonga er den største etniske gruppen. En jernbanelinje og asfaltert vei går fra Livingstone til Lusaka og går gjennom en rekke byer: Kalomo, Choma, Pemba, Monze, Mazabuka og Kafue i nord.
Det sørlige platået stiger fra Karibadammen i den østlige delen. Kafue-elven flyter gjennom den vestlige delen av provinsen som er hjemmet til et rikt dyreliv. En av Zambias største og mest avsidesliggende nasjonalparker, Kafue National Park, ligger på den vestlige grensen.


== Referanser ==
Prejudisiell avgjørelse

En prejudisiell avgjørelse er en avgjørelse av et rettsspørsmål som fattes før den endelige avgjørelsen. Den prejudisielle avgjørelsen brukes så av domstolen til å avgjøre den rettslige tvisten. Prejudisiell innebærer at et spørsmål i en rettssak er avgjort før selve rettssaken er avgjort.Prejudisielle spørsmål er blant de viktigste saker EF-domstolen behandler. En nasjonal domstol som er i tvil om hvordan fellesskapsretten i EF (EU) skal tolkes kan fremlegge spørsmålet for EF-domstolen. EF-domstolens tolkning av det prinsipielle spørsmålet vil så brukes av domstolen til å avgjøre den konkrete saken som skal avgjøres. Det er bare en nasjonal domstol som kan forelegge prejudisielle spørsmål for EF-domstolen. EF-domstolens tolkning vil også være bindende for alle andre nasjoners domstoler i tilsvarende spørsmål. EFTA-domstolen har en tilsvarende funksjon for Norge og de andre EFTA-landene.I norsk rett kalles det prejudisielt når en domstol må ta stilling til et rettslig spørsmål for å kunne ta stilling til det kravet det er reist sak om. Retten kan for eksempel i en sak om erstatning vurdere at et forvaltningsvedtak er ugyldig (en prejudisiell avgjørelse) for så etterpå å bygge på denne første avgjørelsen til å tilkjenne saksøker erstatning fordi vedtaket ikke var gyldig (en judisiell avgjørelse). I et slikt tilfelle innhenter ikke domstolen uttalelse om gyldighet fra en ekstern instans, men avgjør først det ene spørsmålet for å bruke sin egen prejudisielle avgjørelse til å avgjøre hovedspørsmålet i saken. Hvorvidt en avgjørelse er prejudisiell eller ikke får betydning for dommens rettskraft, altså hvorvidt avgjørelsen av spørsmålet skal legges til grunn uten ny vurdering i en senere sak mellom samme parter om samme tema. En prejudisiell avgjørelse har ikke rettskraft. 


== Referanser ==
Senatorvalget i Illinois 2010

Senatorvalget i Illinois 2010 er et kongressvalg som avholdes 2. november 2010 i den amerikanske delstaten Illinois. Dette er setet som president Barack Obama vant i 2004. Da han trakk seg som senator, ble det guvernørens oppgave å velge en stedfortreder. Det vakte internasjonal oppsikt da FBI anholdt Illinois' guvernør Rod Blagojevich, mistenkt for å ville selge senatorsetet. Blagojevich pekte ut Roland Burris, før delstatsforsamlingene i Illinois fratok Blagojevich retten til å stille til valg i delstaten igjen. Burris valgte å ikke stille til valg i 2010, fordi han ikke fikk samlet inn penger. 
Valget står mellom finanssjefen i Illinois, Alexi Giannoulias, og kongressrepresentanten Mark Kirk. 


== Primærvalgene ==


=== Demokratenes primærvalg ===


=== Republikanernes primærvalg ===


== Senatorvalget ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Illinois State Board of Elections
Marco Antonio Yon Sosa

Marco Antonio Yon Sosa (født på 1940-tallet, død 18. mai 1970) var leder av den revolusjonære guatemalske geriljaorganisasjonen MR-13 som også er kjent under navnet Movimiento Revolucionario 13 Noviembre. 
Yon Sosa var kommandant i Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca under borgerkrigen i Guatemala som fant sted mellom 1960 og 1996. Yon Sosa ble drept av det meksikanske grensepolitiet i Chiapas-området i mai 1970. Yon deltok den 13. november 1960 i et militært opprør mot den daværende presidenten Miguel Ydígoras. Yon Sosas far var en kinesisk kjøpmann.
Live at the Louisiana Hayride

Live at the Louisiana Hayride er et samlealbum med Elvis Presley, utgitt i 29. april 2003.


== Sporliste ==
«Heartbreak Hotel»
«Long Tall Sally»
«I Was the One»
«Money Honey»
«I Got a Woman»
«Blue Suede Shoes»
«Hound Dog»
«Baby Let's Play House»
«Maybellene»
«That's Alright Mamma»
«Blue Moon of Kentucky»
«There's Good Rockin' Tonight»
«I Got a Woman»
«Tweedle Dee»


== Referanser ==
Live from Las Vegas

Live from Las Vegas er et konsertalbum med Elvis Presley, utgitt i 2005.


== Sporliste ==
«See See Rider»
«Release Me»
«Sweet Caroline»
«The Wonder of You»
«Polk Salad Annie»
«Proud Mary»
«Walk a Mile In My Shoes»
«Let It Be Me»
«I Can't Stop Loving You»
«Never Been to Spain»
«You Gave Me a Mountain»
«It's Impossible»
«It's Over»
«The Impossible Dream»
«An American Trilogy»
Esplanaden (København)

Esplanaden er en gate som ligger i Indre By i København. Gaten går fra krysset Store Kongensgade/Gemersgade mot Churchillparken og ender i Larsens Plads. På veien passerer den Frihedsmuseet.
Gaten er kjent for å være adressen til hovedkvarteret for A.P. Møller – Mærsk, tidligere verdens største shippingsvirksomhet siden 2005. Denne ligger i enden av gaten og ut mot havnen. I dansk media og dagligtale brukes gatenavnet ofte som synonym for virksomhetens toppledelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Esplanaden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Esplanaden» hos Indenforvoldene.dk
Domenico Gabrielli

Domenico Gabrielli (1651–1690) var en italiensk cellist og komponist fra barokken.


== Liv og virke ==
Gabrielli studerte i Venezia: komposisjon  hos Giovanni Legrenzi og cello hos Petronio Franceschini. Den 23. april 1676 ble han medlem av Accademia Filarmonica di Bologna, bare 17 år gammel, og i 1683 blen han valgt som leder. Fra 1680 til sin død fungerte han som cellist i kapellet ved hjembyens San Petronio, med et kort avbrekk ved hoffet i Modena fra 1687 til 1688. 
Gabrielli var en framtredende representant for den emilianske instrumentalmusikk-skolen som blomstret seint på 1600-tallet. Sammen med andre representanter, som Giovanni Bononcini, Pietro degli Antonii og Petronio Franceschini, var Gabrielli en pionér i å gi celloen solooppgaver, tidligere var instrumentet stort sett blitt brukt som generalbassinstrument. Hans komposisjoner for cello solo (Ricercari per violoncello), cellosonater og verk for fiolin og cello er eksempler på denne innovative bruken av instrumentet. Også i operaene og den vokale kammermusikken kan tendensen spores, om enn i mindre grad enn i Gabriellis instrumentalverk.
Gabrielli skrev omtrent ti operaer, fire oratorier og forskjellige andre verk. 


== Verk i utvalg ==


=== Operaer ===


=== Oratorier ===


=== Instrumentalverk ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Rossella Pelagalli: «Domenico Gabrielli», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani – Volume 51 (1998). 


== Litteratur ==
S. Durante: «Gabrielli», i The New Grove Dictionary of Opera, red. S. Sadie. London 1992. Bind. 2, s. 322.
W. Matteuzzi: «Gabrielli», i Dizionario enciclopedico universale della musica e dei musicisti. 2: Le biografie, red. A. Basso. Turin 1986. Bind. 3, s. 83f.
J. G. Suess: «Gabrielli», i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, S. Sadie (red.). London 1980. Bind 7, s. 67.


== Eksterne lenker ==
Sceneverk
(en) Fritt tilgjengelige noter av Domenico Gabrielli i International Music Score Library Project
The Complete ’58 Sessions

The Complete '58 Sessions er et samlealbum med Elvis Presley, utgitt i 2010.


== Sporliste ==


=== Disk 1 ===
«Don't»
«I Beg of You»
«Draft Board, Memphis, Tennessee, Ma»
«Intervju»
«Wear My Ring Around Your Neck»
«Doncha Think It's Time»
«Hard Headed Women»
«Don't Ask My Why»
«King Creole»
«As Long As I Have You»
«Trouble»
«Dixieland Rock»
«Lover Doll»
«Crawfish»
«Young Dreams»
«Steadfast Loyal and True»
«New Orleans»
«Intervju»
«One Night»
«I Got Stung»


=== Disk 2 ===
«Press Intervju»
«Newsreel Intervju»
«Pat Hernon Intervjuer Elvis»
«Turtles, Berries and Gumbo/Craw»
«Lover Doll»
«Trouble»
«Banana»
«Dixieland Rock»
«Young Dreams»
«New Orleans»
«King Creole»
«Don't Ask Me Why»
«As Long As I Have You/Outro»
«Press Intervju, 22. september 1958»
Jasna

Jasna er en samling av liturgiske tekster som inngår i Den yngre Avesta, zoroastrismen hellige skrift. Tekstene brukes under morgenseremonien som har samme navn som tekstene: jasna-seremonien. Seremonien tar mellom to og tre timer, og omfatter alle Jasna-tekstene. 
Teksten består av 72 avsnitt, kalt hâitier. I vestlige utgaver av Avesta er disse nummerert fra 1 til 72. De fem gatha-sangene som utgjør «Den eldre Avesta» er en integrert del av Jasnatekstene.
Hovedformålet med morgenliturgien, og med tekstene er «å bringe tilbake og å hylle den nye dagen. For å oppnå dette må mørkets makter overvinnes og den ordnede tilværelse gjenopprettes.» Liturgien innledes derfor med at presten gjentar og imiterer allguden Ahura Mazdas opprinnelige skapelse. Tilberedelse og ofring av planten Haoma til guden med samme navn er et annet sentralt element i liturgien. 


== Referanser ==


== Norsk utgave ==
Ni tekster er gjengitt i: Zarathustras sanger, de eldste iranske skriftene. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Prods Oktor Skjærvø. De norske bokklubbene, 2003. XXXIX, 340 s. (Verdens Hellige Skrifter; 22) ISBN 82-525-4121-6
Gа̄thа̄

Gа̄thа̄ eller gа̄thа̄-hymnene er en samling av fem hellige tekster som utgjør den kjente, bevarte resten av Den eldre Avesta, zoroastrismen hellige skrift. Tekstene regnes som de helligste, eller viktigste, i zoroastrismen, og anses å være skrevet av Zarathustra selv. De er bevart som en del av Jasna, en liturgisk tekstsamling fra Den yngre Avesta. 
Tekstene er skrevet i bunden, metrisk form, på avestisk, og står etter hverandre i Jasna, hvor de utgjør de 17 enkelte hâiti 28-53, avbrutt av Yasna Haptanghaiti som inneholdsmessig er beslektet med gathaene, men er skrevet på prosa, og av to mindre hâiti. 
Tekstene er prestens henvendelse til allguden Ahura Mazda, med samme formål som Jasna-liturgien: å gjenopprette balanse i verden. Enkelte korte utdrag fra tekstene har en selvstendig funksjon som bønner.


== Referanser ==


== Norsk utgave ==
Tekstene er gjengitt i: Zarathustras sanger, de eldste iranske skriftene. Utvalg, oversettelse og innledende essay av Prods Oktor Skjærvø. De norske bokklubbene, 2003. XXXIX, 340 s. (Verdens Hellige Skrifter; 22) ISBN 82-525-4121-6
På Treff med 1

På Treff med 1 er den første platen i Treff-serien, utgitt av Arve Sigvaldsen, på hans eget selskap Talent Produksjon i 1972. Tidligere hadde han stått som ansvarlig for Treff nr 1-4 på RCA International, men viderførte nå konseptet på sitt nystartede norske plateselskap. Artistene var de samme: Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn og Stein Ingebrigtsen med utvalgte gjester. Denne første platen inneholdt store hits som «Bottoms Up» og «Sylvias Mother», samt sporet «Popcorn» som egentlig var en inststrumental hit, komponert av amerikaneren Gershon Kingsley, men som fikk norsk språkdrakt av Arve Sigvaldsen, og ble noe av en kultsang for Inger Lise, Gro Anita og Stein.


== Sporliste ==
«Bottoms Up»  (M & G Capuano/Scott) sang: Inger Lise Rypdal
«Sylvia's Mother»  (Silverstein)  sang: Stein Ingebrigtsen
«Sunday Monday Tuesday»  (Morris)  sang: Gro Anita Schønn
«Popcorn»  (Kingsley-Sigvaldsen)  sang: Gro Anita Schønn/Inger Lise Rypdal/Stein Ingebrigtsen
«Matrimony»  (Sullivan)  sang: Nordre Sving
«Living Free»  (Kaplan-Douglass)  sang: Gro Anita Schønn
«Clair»  (Sullivan)  sang: Stein Ingebrigtsen
«Beautiful Sunday»  (Boone-McQueen)  sang: Inger Lise Rypdal
«Song Sung Blue»  (Diamond)  sang: Stein Ingebrigtsen
«I've Found My Freedom»  (Richie-Spence)  sang: Inger Lise Rypdal
«Sister Jane»  (Chinn-Chapman)  sang: Stein Ingebrigtsen
«Da er det skjønt å være til»  (Twardy/Lillbert/Hall) sang: Stein Ingebrigtsen & Anne Mette Torp


== Andre medvirkende ==
Terje Fjærns Orkester
Howards
Produsent: Arve Sigvaldsen
Foto: Sven Boye Larsen
Stein Ingebrigtsen og Gro Anita Schønn opptrer med velvillig tillatelse fra RCA / A-S Disco


== Utgivelser ==
1972 LP/MC MC8 Talent Produksjon TLS 1000
1993 CD Pickwick Music PT 824-2
2007 mp3 Talent


== Eksterne lenker ==
(en) På TREFF med 1 på Discogs 
(en) På TREFF med 1 på Spotify 
Popcorn (av Gershon Kingsley) – blogginnlegg om Popcorn
Frederiksgade (København)

Frederiksgade er en kort gate som ligger i Frederiksstaden i København. Gaten går fra  Store Kongensgade rundt Marmorkirken og inn mot Amalienborg med rytterstatuen midt på slottsplassen. På den andre siden ender den i Toldbodgade ved Amaliehaven.
Frederiksgade danner den såkalte Amalienborgaksen fra Marmorkirken og mot Operaen på Holmen. I 1764 kjennes gaten som Friederichs Gade, oppkalt etter kong Frederik V.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==