jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Praksiskandidat

Praksiskandidat er et begrep innen fag- og yrkesopplæring for en person som har yrkespraksis, men som mangler den nødvendige teoridelen for å få fag- og svennebrev. Praksiskandidaten tilbys opplæring i bedrift, som må være et godkjent lærested. Den praktiske opplæringen skal være allsidig og dokumentert. Varighet for skal være minst 25 % lenger enn det som er vanlig praksistid i faget, og opplæringen skal dekke de mest vesentlige delene av fagets læreplan.
En praksiskandidat er fritatt kravet om bestått i alle fellesfagene fra videregående skole for å kunne gå opp til fag- eller svenneprøve. Det kreves derimot en egen tilrettelagt eksamen for praksiskandidater som må bestås før kandidaten kan avlegge fag- eller svenneprøve.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no: Praksiskandidat
Per-Arne Skogstad

Per-Arne Skogstad, (født 13. september 1952 i Hokksund) er en tidligere ekspedisjonssjef i Justis- og politidepartementet og luftfartsdirektør.
Skogstad er utdannet statsviter/cand.polit. fra Universitetet i Bergen. Han har også studert økonomi og administrasjon ved Rogaland distriktshøgskole (nå Universitetet i Stavanger) og samfunnsfag ved State University College i Potsdam, New York.
Han var ansatt som underdirektør og leder for Forskningsavdelingen og Sekretariatet for eksternt finansiert virksomhet ved Universitetet i Oslo i perioden 1984–91; i Justisdepartementet/Sivilavdelingen 1991-99 som underdirektør, avdelingsdirektør (1993) og ekspedisjonssjef (1995),
direktør for Luftfartsinspeksjonen (1999), luftfartsdirektør og leder for Luftfartstilsynet fra 2000 til 2005.
Skogstad fratrådte stillingen i forbindelse med flyttingen av Luftfartstilsynet fra Oslo til Bodø.Skogstad hadde en rekke internasjonale verv i sin tid som luftfartsdirektør. Han var leder for Joint Aviation Authorities (JAA) og Group of Aerodrome Safety Regulators (GASR), visepresident i Eurocontrol, medlem av koordineringskomiteen i European Civil Aviation Conference (ECAC) og styremedlem i Det europeiske luftfartssikkerhetsbyrå.
Han var også Norges representant i FNs luftfartsorganisasjon ICAO. Etter sin tid som luftfartsdirektør ble Skogstad oppnevnt som medlem av DEGAS (Dutch Expert Group Aviation Safety) som har publisert flere rapporter om flysikkerheten i nederlandsk luftfart.
Skogstad har siden 2006 vært partner i Kreab Gavin Anderson, et svensk/amerikansk byrå innen kommunikasjonsrådgivning.


== Referanser ==
Titan (rakett)

Titan er en familie med amerikanske raketter benyttet mellom 1959 og 2005. Rakettene ble kun brukt én gang og gikk tapt eller i oppløsning når de hadde fullført formålet sitt. Totalt 368 raketter er avfyrt, inkludert til alle de bemannede ekspedisjonene i Gemini-programmet på midten av 1960-tallet
Titan-raketter ble benyttet til de svært suksessfulle vitenskapelige sondene til Mars, Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun


== Titan I ==
Titan I var den første versjonen av titan-rakettene. Det startet som et ICBM-prosjekt i tilfelle Atlas-prosjektet ble forsinket. Det var en to-trinns-rakett som ble drevet av RP-1 (Rocket Propellant-1 eller Refined Petroleum-1) og flytende oksygen. Den var operativ fra 1962 til 1965.


== Titan II ==

De fleste av Titan-rakettene var av typen LGM-25C Titan II i bruk som ICBM-missil og som lasterakett for NASA. Raketten brukte en hypergolisk kombinasjon av dinitrogentetraoksid og aerozine 50 (en 50/50 blanding av hydrazin og usymetrisk dimethylhydrazin) som oksidant og drivstoff.
Den viktigste bruken av sivile Titan II var i NASAs Gemini-programm for bemannede romkapsler på midten av 1960-tallet. Tolv Titan II ble brukt til å to ubemannede test-oppskytinger og ti bemannede kapsler med to-manns mannskap. Alle oppskytingene var suksesser. Også på slutten av 1980-tallet ble noen av de deaktiverte Titan II-rakettene omgjort til bæreraketter med oppgave å frakte nyttelast ut i verdensrommet. Den siste av disse oppskytingene var Defense Meteorological Satellite Program (DMSP), en værsatellitt fra Vandenberg Air Force Base, California, den 18. oktober 2003.


== Titan III ==
Titan III var en modifisert Titan II med mulighet for ekstra faststoffraketter. Den ble utviklet av U.S. Air Force som en bærerakett for satellitter. Titan III kom i seks varianter; Titan IIIA, Titan IIIB, Titan IIIC, Titan IIID, Titan IIIE og Titan 34D.  


== Titan IV ==
Titan IV var en forlenget Titan III med fastmonterte faststoffraketter som ikke var mulig å fjerne.
Denne ble blant annet benyttet av NASA og ESA for å frakte Cassini-Huygens-sonden til Saturn i 1997.


== Referanser ==
Trond Eirik Schea

Trond Eirik Schea (født 27. mars 1965) er en norsk jurist og sjef for Økokrim. 
Han er utdannet jurist (1995) og har tidligere arbeidet som forsker ved Institutt for offentlig rett i Oslo (1993–1995), og som rådgiver i Finansdepartementet (1995–1997). Han har vært konstituert statsadvokat i Oslo statsadvokatembeter, konstituert politiinspektør ved Uttrøndelag politidistrikt, konstituert førstestatsadvokat, konstituert statsadvokat ved Riksadvokatembetet (1997), og politiadvokat (1997–1998) og førstestatsadvokat (2001–2004) i Økokrim. Han har også vært tilknyttet Det juridiske fakultet i Oslo.Han har vært ved Økokrim fra 1997, blant annet som leder for enhetens Verdipapirteam. Fra 2004 til 2008 var han assisterende sjef for Økokrim, og tiltrådte stillingen som Økokrim-sjef 25. september 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ledelsen i Økokrim
Om Økokrim
George M. Low

George Michael Low (født George Wilhelm Low 10. juni 1926 i nærheten av Wien, Østerrike, død 17. juli 1984) var en administrerende direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA) og den fjortende presidenten for Rensselaer Polytechnic Institute.


== Bakgrunn og virke ==
Etter den tyske okkupasjonen av Østerrike i 1938, fire år etter Georges fars død, emigrerte hele familien hans til USA. I 1943, ble Low uteksaminert fra Forest Hills High School som ligger i Forest Hills, New York, og han begynte ved Rensselaer Polytechnic Institute (RPI), hvor han sluttet seg til Delta Phi brorskapet. I 1949 giftet han seg med Mary Ruth McNamara i Troy, New York. Mellom 1952 og 1963, fikk de fem barn sammen. Etter å ha fullført studiene til en mastergrad ble Low ansatt ved National Advisory Committee for Aeronautics (NACA) som ingeniør ved Lewis Flight Propulsion Laboratory i Cleveland, Ohio (senere Lewis Research Center, og nå Glenn Research Center).
Lows videre utdannelse ble avbrutt på grunn av den andre verdenskrig, og fra 1944 til 1946 tjenestegjorde han i det amerikanske militæret. Mens han tjenestegjorde i militæret ble han en naturalisert amerikansk statsborger, og juridisk forandret han sitt navn til George Michael Low. Etter endt militærtjeneste var Low tilbake ved Rensselaer Polytechnic Institute og han mottok en akademisk grad i 1948. Han flyttet senere til Fort Worth i Texas, der han begynte å arbeide som matematiker med aerodynamik.
I løpet av sommeren og høsten 1958, forut for dannelsen av National Aeronautics and Space Administration (NASA), arbeidet Low sammen med et planleggingslag for å organisere en nye fly-etat. Kort tid at NASA ble en formell organisasjon i oktober 1958 ble Low overført til byråets hovedkvarter i Washington, DC, der han ble ansatt som sjef for bemannede romferder. I denne stillingen, var han involvert i planleggingen av flere prosjekter, blant annet Mercury, Gemini og Apollo-programmet.
I februar 1964 ble Low overført til NASAs bemannede romfartøyer i Houston, Texas og han fungerte som assisterende direktør ved dette senteret. George Low ble ansatt som administrerende direktør for NASA i desember 1969, som sådan, ble han en av de ledende figurene innenfor den tidlige utviklingen av flere amerikanske romferger, blant annet gjennom Skylab-programmet og Apollo-Soyuz Test Project.
Low pensjonerte seg fra NASA i 1976, og han ble i stedet president for RPI, en stilling fremdeles holdt ved hans død. Den 16. juli 1984 kunngjorde Det hvite hus at Low hadde blitt tildelt utmerkelsen Presidential Medal of Freedom for hans mange bidrag til utdanning og landets romprogram. Low døde av kreft dagen etter at han ble tildelt denne utmerkelsen.


== Ettermæle ==
The New York State Center for Industrial Innovation ble senere omdøpt til George M. Low Senter for Industrial Innovation kort tid etter hans død. Hans sønn, G. David Low, ble ansatt som astronaut for NASA i 1985. I 1996 ble TV-filmen Apollo 11 gitt ut, der Low ble spilt av skuespiller Dennis Lipscomb. I 1998 ble miniserien From Earth to Moon vist på TV og i denne serien ble han spilt av skuespiller Holmes Osborne.


== Referanser ==
Anders Fredriksen

Anders Fredriksen (født 17. februar 1981 i Fredrikstad) er en norsk tidligere profesjonell ishockeyspiller, som har b.l.a spilt for Lørenskog Ishockeyklubb i GET-Ligaen.
Han la opp som aktiv i 2011 i en alder av 30 år, for å satse fullt på studiene.


== Sverige ==
Han flyttet til Sverige som 17 år gammel, og begynte å spille for Frölunda HC i den svenske junior ligaen, J20 SuperElit. Etter å ha 42 poeng på 39 kamper i løpet av 1999-2000-sesongen, signerte han med Tingsryd i Hockeyallsvenskan. 2001 ble det annonsert at Fredriksen ville forlate Tingsryd til fordel for Skellefteå.


== Vålerenga ==
Før 2003-04-sesongen, bestemte Fredriksen til å flytte tilbake til Norge og spille for Vålerenga Ishockey. Etter å ha tre strake 40 + poeng sesongene, hadde han 58 poeng på 45 kamper i 2009-10 GET-Ligaen sesongen, og endte på sjetteplass i punktet statistikken.


== Landslaget ==
Fredriksen spilte for det norske landslaget i løpet av 2000 og 2001. Etter 9 år fravær, ble han valgt for 2010 norske landslaget. Han har også spilt på det norske juniorlaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Fredriksen – Eurohockey.com 
(en) Anders Fredriksen – Eliteprospects.com
Hugh Latimer Dryden

Hugh Latimer Dryden (født 2. juli 1898 i Pocomoke City i Maryland, død 2. desember 1965) var en amerikansk forsker på luftfart, embetsmann og direktør for NASA. 
Dryden tjenestegjorde som administrerende direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA) fra den 19. august 1958 og frem til sin død i desember 1965. 
Under den finansielle panikken i USA i 1907, mistet hans far jobben sin og familien måtte flytte til Baltimore i Maryland. Som student utmerket Dryden seg i matematikk. Han ble uteksaminert fra Baltimore City College i en alder av 14 år, som var den yngste studenten noen gang fra denne skolen.Dryden ble tildelt Peabody-prisen for fremragende prestasjoner innenfor matematikk. Med et stipend begynte han å studere ved Johns Hopkins University og han ble derfra uteksaminert med toppkarakterer etter bare tre års studier. Dryden hadde også en mastergrad innen fysikk i 1916. I 1939 ble Dryden ansatt hos National Advisory Committee for Aeronautics (NACA), men etter utbruddet av den andre verdenskrig hadde Dryden en rådgivende rolle overfor det amerikanske flyvåpenet. Han ledet utviklingen av en ny type bombe som ble brukt til å senke en japansk destroyer i april 1945.Etter den andre verdenskrig ble Dryden gjort til direktør for NACA i 1946. Mens han var ansatt hos NACA overvåket han utviklingen av den eksperimentelle flytypen North American X-15. Dryden beholdt stillingen som direktør for NACA fra 1947 til oktober 1958. I tillegg hadde han forskjellige posisjoner innenfor en rekke offentlige rådgivende komiteer, inkludert det vitenskapelige rådet til USAs president. 
Etter at NACA ble omgjort til NASA, ble Dryden gjort til assisterende direktør i denne organisasjonen, og han hadde denne posisjonen frem til sin død. Dryden døde av kreft den 2. desember 1965, i en alder av 67 år. Dryden var en av grunnleggerne av National Academy of Engineering.Dryden ble for øvrig portrettert av George Bartenieff i 1998 i TV-miniserien From Earth to Moon.


== Referanser ==
Eurydike av Egypt

Eurydike (gresk: Eυρυδικη) var datter av Antipatros, og hun var tredje hustru av Ptolemaios I Soter. Det er ikke tradisjon for å kalle henne «dronning» av Egypt.
Perioden for ekteskapet til Eurydike er ikke tidsbestemt ettersom det ikke er nevnt av noen forfatter i antikken. Antagelig ble ekteskapet inngått kort tid etter konferansen ved Triparadeisos i 321 f.Kr. og utnevnelsen av Antipatros som regent, det vil si 320/319 f.Kr. Det synes avsluttet før 287 f.Kr.Eurydike ble mor til tre sønner: Ptolemaios Keraunos, Meleagros, som kortvarig etterfulgte sin bror på tronen av kongeriket Makedonia, og et tredje barn hvor navnet ikke er kjent og som ble drept av Ptolemaios II Filadelfos. Sistnevnte var en sønn utenfor ekteskap av Ptolemaios I Soter og Berenike. Eurydike hadde også to døtre: Ptolemais og Lysandra. 
Inngiftet mellom slektninger var framtredende og uoversiktlig: Ptolemais ble gift med en sønn av Antigonos, Demetrios Poliorketes, og som dessuten ble gift med Eurydikes søster Fila, og foruten også med Lysandra, hustru av Agathokles, en sønn av Lysimakos og Nikaea (datter av Antipatros).Ptolemaios I Soter hadde flere «hustruer» eller elskerinner (eksempelvis hetæren Thaïs), hvilket ikke var uvant på denne tiden. Han neglisjerte etter hvert Eurydike til fordel for Berenike, en hoffdame av Eurydike. Dette, samt at Ptolemaios trolig favoriserte de barna han fikk med Berenike, var trolig årsaken til at Eurydike forlot det ptolemeiske hoffet i Egypt. I 287 f.Kr. var hun bosatt i Miletos hvor hun ønsket Demetrios Poliorketes av Makedonia velkommen og deretter ga ham datteren i ekteskap. Det var en stor fornærmelse for Ptolemaios I Soter da han var politisk fiende av Demetrios. De hadde utkjempet kriger mot hverandre og Demetrios hadde erobret store landområder fra Ptolemaios' rike.Det er ukjent når hun døde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Eurydice (4)» i: Smith, William (red.) (1867): Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Boston
Waterfield, Robin (2011): Dividing the Spoils - The War for Alexander the Great’s Empire. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-957392-9.


== Eksterne lenker ==
Biografi av Christopher Bennett
Biografi Arkivert 25. mai 2013 hos Wayback Machine. hos Livius.org
Shana Dale

Shana Dale (født 1964 i Georgia) er en amerikansk politiker og jurist som også for en kortere periode har fungert som assisterende direktør for den amerikanske romfartsorganisasjonen NASA.
Dale fungerte som assisterende administrerende direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA) under president George W. Bush sin andre administrasjon fra 2005 til 2009. Før hun begynte å arbeide hos NASA var Dale assisterende direktør for Homeland and National Security for Office of Science and Technology Policy (OSTP) og hun var en av de nærmeste politiske rådgiverne for den sittende amerikanske presidenten.
Torynorrhina

Torynorrhina er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Ganske store, bronseaktig eller grønnlig metalliske gullbasser. Hodet hos hannene har ikke noe horn i midten, men er avlangt firkantet og litt flatt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk plassering ==
Som for flere andre av gullbasse-slektene med navn som slutter på "-rhina" er det uklart om navnet bør staves med én (-"rhina") eller to (-"rrhina") r-er.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Torynorrhina Arrow, 1907
Torynorrhina apicalis (Westwood, 1842)
Torynorrhina chantrainei Devecis, 2005
Torynorrhina chicheryi Ruter, 1980
Torynorrhina distincta (Hope, 1841)
Torynorrhina flammea (Gestro, 1888)
Torynorrhina fulvopilosa Moser, 1911
Torynorrhina hyacinthina (Hope, 1841)
Torynorrhina laotica (Nonfried, 1906)
Torynorrhina opalina (Hope, 1831)
Torynorrhina pilifera Moser, 1914
Torynorrhina rufoscutella Devecis, 2009
Torynorrhina scutellata Paulian, 1960
Torynorrhina thiemei (Moser, 1901)


== Eksterne lenker ==
Torynorrhina på Encyclopedia of life
Bilde av Torynorrhina pilifera
Bilde av Torynorrhina opalina
(en) Torynorrhina i Encyclopedia of Life 
(en) Torynorrhina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Torynorrhina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Torynorrhina – detaljert informasjon på Wikispecies
Henrik Solberg

Henrik Sørgård Solberg (født 15. april 1987 i Trondheim) er en norsk ishockeyspiller som spiller for Stavanger Oilers i GET-ligaen. Han har tidligere spilt for Lillehammer Ishockeyklubb og Trondheim IK. Han spiller også for det Norske Landslaget.


== Statistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Solberg – Olympedia 
(en) Henrik Solberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henrik Solberg – Eurohockey.com 
(en) Henrik Solberg – Eliteprospects.com 
VM-aktuelle trøndere
Tre fra Oilers på landslaget Arkivert 27. februar 2012 hos Wayback Machine.
Henrik Solberg tar to nye sesonger i Oilers
Peter Lorentzen

Peter Lorentzen (født 2. september 1983 i Halden) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte forward for Stavanger Oilers fram til 2019. Han har også spilt for moderklubben sin Comet Halden, Stjernen Hockey, Tri City Americans (WHL), Järfälla HC, Uppsala Hockey, Rögle BK (HockeyAllsvenskan/Eliteserien) og Norges herrelandslag i ishockey.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Lorentzen – Hockeydb.com 
(en) Peter Lorentzen – Eliteprospects.com
Anisorrhina

Anisorrhina spp. er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (20–25 millimeter), blanke gullbasser. På farge er de gjerne rødbrune med gule og svarte tegninger, ikke metalliske.


== Levevis ==
De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og steder der det flyter ut sevje fra sår i trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk og subtropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Anisorrhina Westwood, 1842
Underslekten Anisorrhina (i snever forstand)
Anisorrhina bouyeri Antoine, 2000
Anisorrhina flavomaculata (Fabricius, 1798)
Anisorrhina flavoplagiata Moser, 1919
Anisorrhina hassoni Antoine, 2000
Anisorrhina laevicauda Bates, 1881
Anisorrhina laeviplaga Raffray, 1877
Anisorrhina palliata Gerstäcker, 1883
Anisorrhina quadricornis (Janson, 1884)
Anisorrhina serripes (Janson, 1885)
Underslekten Melinesthes Kraatz, 1880 (ofte regnet som en egen slekt)


== Kilder ==
Erik Holm (1993) On the genera of African Cetoniinae: Anisorrhina Westwood 1842, Melinesthes Kraatz 1880 and Inhambane Peringuey 1907. Tropical Zoology 6: 165-177 [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Anisorrhina i Encyclopedia of Life 
(en) Anisorrhina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Anisorrhina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anisorrhina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Anisorrhina på Encyclopedia of life
Bilde av Anisorrhina quadricornis
Raymond Nielsen

Raymond Nielsen (født 2. oktober 1980 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Moderklubben er Furuset Ishockey. Han har også spilt for Grüner IL og Lørenskog IK. Nielsen avsluttet karrieren hos Furuset Ishockey i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raymond Nielsen – Eurohockey.com 
(en) Raymond Nielsen – Eliteprospects.com '
Stian Bless Furseth

Stian Bless Furseth (født 11. desember 1989 i Lørenskog) er en norsk ishockeyspiller som spiller forward for sin moderklubb Furuset Ishockey .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stian Bless Furseth – Eurohockey.com 
(en) Stian Bless Furseth – Eliteprospects.com
Thomas Wiig

Thomas Wiig (født 11. mars 1983 i Trondheim) er en norsk tidligere ishockeyspiller som var back.
Wiig spilte for Nidaros Hockey fram til 2020. Han har også spilt for Gjøvik Hockey, Lillehammer Ishockeyklubb, Trondheim IK og Rosenborg Ishockeyklubb. Moderklubben er Tiller.


== Eksterne lenker ==
Profil på eurohockey.net
Profil på Elitesprospect
Henrik Hågensen

Henrik Hågensen (født 4. mars 1989 i Trondheim) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spillete back for moderklubben Rosenborg IHK fram til 2012. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Hågensen – Eurohockey.com 
(en) Henrik Hågensen – Eliteprospects.com
Pål Eide Skarlo

Pål Eide Skarlo (født 10. desember 1990) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte forward for moderklubben Rosenborg IHK og senere Nidaros Hockey fram til 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Eide Skarlo – Eurohockey.com 
(en) Pål Eide Skarlo – Eliteprospects.com
Argyrophegges

Argyrophegges er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Argyrophegges kolbei er en stor (35-50 millimeter) og bred gullbasse. Kroppens grunnfarge er svart, beine brunlige, men kroppen er mer eller mindre dekket med tett, blåhvit bestøving. Hannen har et kort, spadeformet fremspring i pannen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk Afrika, i alle fall i Tanzania.


== Systematisk inndeling ==
Arten har nylig blitt plassert i slekten Goliathus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Argyrophegges Kraatz, 1895
Argyrophegges kolbei Kraatz, 1895


== Eksterne lenker ==
(en) Argyrophegges i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Argyrophegges – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argyrophegges – detaljert informasjon på Wikispecies 
Argyrophegges på Encyclopedia of life
Bilde av en hann
Bilde av en hunn
Bietia

Bietia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Levevis ==
Disse billene lever på bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Bietia Fairmaire, 1898
Bietia barclayi Krajcik, 2012
Bietia minima Krajcik, 2011
Bietia naxiorum Jákl, Král & Kubán, 2010
Bietia rudicollis Fairmaire, 1898
Bietia simillima Fairmaire, 1898


== Kilder ==
Jákl, S., D. Král og V. Kubán 2010. A review of the genus Bietia with a description of a new species from Yunnan, China (Coleoptera: Scarabaeidae: Cetoniinae: Goliathini). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 50: 517-528. Sammendrag: [1]


== Eksterne lenker ==
Bietia på Encyclopedia of life
(en) Bietia i Encyclopedia of Life 
(en) Bietia i Global Biodiversity Information Facility 
Bietia – detaljert informasjon på Wikispecies
Jonny Dunders elektriska Circus

Jonny Dunders elektriska Circus er et konsertalbum med Stefan Sundström, utgitt den 15. april 2011. Albumet ble innspilt i Debaser i Stockholm.


== Sporliste ==
«Här kommer Jonny Dunder»
«Nån har slagit upp ett hål»
«Hej hej idiot»
«Palme var en fräck filur»
«Gula blend»
«Peace and Love i Sthlms City»
«Vem är terrorist»
«Latlåt från Farsta»
«Slicka uppåt sparka neråt»
«Stiligt på en topp»


== Eksterne lenker ==
(en) Jonny Dunders elektriska Circus på Discogs
Oddleiv Sæle

Oddleiv Sæle (født 1954) er en norsk sivilingeniør. Han var direktør i Eidsiva Vannkraft AS fra 2006 til han pensjonerte seg i 2019. Han var tidligere administrerende direktør i Opplandskraft fra 1993 – 1999, i Vannkraft Øst fra 1999 – 2001 og Oppland Energi fra 2001 – 2006. Sæle er utdannet sivilingeniør elkraftteknikk fra Norges tekniske høyskole i Trondheim. 


== Referanser ==