jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
AKKS

AKKS er en idealistisk musikkorganisasjon som arbeider for kjønnsbalanse i alle ledd av musikkbransjen. Formålet i AKKS er å rekruttere, motivere og synliggjøre kvinner i alle ledd av musikkbransjen i Norge. Musikkopplæring er kjernen i AKKS sin virksomhet.
AKKS tilbyr ulike kurs som instrumentkurs, samspillkurs og kurs innen lyd- og lysteknikk, Cubase, DJ, jazz og låtskriving. Alle over 14 år kan delta på AKKS sine kurs, og kurstilbudet varierer fra avdeling til avdeling.


== Avdelinger ==
Oslo
Bergen
Stavanger
Trondheim
Kristiansand


== Administrasjon og styre ==
AKKS Norge er organisasjonens administrative landsledd. Administrasjonen som holder til på Sentralen i Oslo består av daglig leder. Styret består av styreleder, nestleder og økonomiansvarlig i tillegg til en landsstyrerepresentant fra hver lokalavdeling. AKKS Norge er representert i flere musikkpolitiske fora, og er derfor med på å sette dagsorden.
AKKS er medlem av Norsk Musikkråd og Musikkens Studieforbund.


== Referanser ==
My Direction

My Direction er et musikkalbum med Kåre Kolve Quartet, utgitt i 2009. Dette er bandets første utgivelse.


== Sporlisite ==
«Elke's Song» (Kåre Kolve)
«Long Distance» (Kåre Kolve)
«Rognsbakken 48» (Kåre Kolve)
«Sir John T» (Kåre Kolve)
«The Messenger» (Kåre Kolve)
«Spretterten» (Kåre Kolve)
«Boilin Point» (Kåre Kolve)
«Sondregullet» (Stein Helge Solstad)


== Medvirkende ==


=== Kåre Kolve Quartet ===
Kåre Kolve - saksofoner, komponist, produsent
Jo Fougner Skaansar - bass
Espen Berg - piano
Magnus Forsberg - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Stein Helge Solstad - komponist
Rune Nordal - miksing
Knut Værnes - mastering
Giert Clausen - mastering
Lasse Berre - fotograf/coverdesign


== Eksterne lenker ==
My Direction
Østersdyrking i Gulen

Østersdyrking i Gulen har foregått siden 1600-tallet.  Nå finnes en fjordpoll ved Leversund der det fortsatt dyrkes østers.


== Historie ==
Sporene etter de første østersfarmene finne er i tingbøkene. Det er uvisst hvordan og i hvilken størrelse østersproduksjonen foregikk.Omkring 1920 startet Isak Knutsson Vatnøy østersproduksjon i en våg på Vatnøy. Østersfarmen målte 100x 60 meter. Flere ganger har det vært rettssaker på grunn av tyveri fra farmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nrks Fylkesleksikon: «Østersdyrking i Gulen»
Gesine Lötzsch

Gesine Lötzsch (født 7. august 1961 i Lichtenberg, Berlin) er en tysk politiker for partiet Die Linke.
Hun er fra 2005 stedfortredende gruppeleder for sitt parti i Forbundsdagen.  Fra 15. mai 2010 til 10. april 2012 var hun en av partiets to ledere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Gesine Lötzsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gesine Lötzsch på Internet Movie Database 
(en) Gesine Lötzsch hos The Movie Database 
(de) Gesine Lötzsch hos Forbundsdagen 
(de) Gesine Lötzsch på Twitter 
(de) Gesine Lötzsch på Facebook 
(de) Gesine Lötzsch på Instagram 
(de) Gesine Lötzsch på YouTube 
Gesine Lötzsch på Mastodon
Sindre Lunde

Sindre Lunde (født 7. november 1893 i Trysil, død 1971) var en norsk medisiner og fylkeslege i Hedmark.Han kom fra stillingen som distriktslege i Tolga, og var fylkeslege i Hedmark fra 1934 til etter 1953, da han fortsatt satt i stillingen. Lunde var spesialist på tuberkulose og var primus motor bak etableringen av sykehuset i Tolga i 1930 med egen tuberkuloseavdeling. Han var en pioner i arbeidet for de psykisk utviklingshemmede og ble på 1950-tallet regnet som «en autoritet på åndsvakevernets område».Sindre Lunde var sønn av ordfører i Trysil Halvor Lunde.


== Referanser ==
Sigismund Christian Dick

Sigismund Christian Dick (født 13. august 1815, død 27. mai 1882) var en norsk prest og salmedikter. Dick var ferdig utdannet prest i 1840 og ble så kapellan på Inderøy og så i Oppdal, før han ble sokneprest på Aukra i 1857 og prost for Ydre Romsdal prosti i 1862. I 1870 ble han residerende kapellan i Kristiansand domkirke før han i 1879 ble sogneprest i Ås, en stilling han hadde fram til sin død.
Dick opplevde en vekkelse i 1851, noe som for hans del gav utslag i en stor salmeproduksjon. I 1859 gav han ut Aandelige Sange for Lægfolk og i 1861 Troens Harpe og Korte Morgen- og Aftenbønner der han hadde tilføyd salmer. Fra 1860 til 1877 gav han ut en rekke hefter som han kalte Aandelige Sange til Opbyggelse, og han oversatte en rekke oppbyggelseskrifter fra ulike forfattere.
I Norsk Salmebok er Dick representert med to salmer han oversattem, og i Norsk salmebok 2013 med tre.


== Eksterne lenker ==
Biografi i Den Danske Salmebog Online
Klaus Ernst

Klaus Ernst (født 1. november 1954 i München) er en tysk politiker fra Die Linke og tidligere fagforeningsleder. 
Ernst var en av grunnleggerne i protestpartiet Arbeit & soziale Gerechtigkeit – Die Wahlalternative. Fra 2007 til 2010 var han nestleder i partiet Die Linke og fra 15. mai 2010 til 2. juni 2012 leder av partiet. Han delte lederskapet av partiet med Gesine Lötzsch inntil hun fratrådte 10. april 2012. Han er medlem av Forbundsdagen fra 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Klaus Ernst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Forbundsdagens biografi
Wendy O. Williams

Wendy Orlean Williams (født 28. mai 1949 i Webster, New York, død 6. april 1998) kjent som Wendy O. Williams, var en amerikansk rockesangerinne.
Hun er best kjent som vokalist i punkbandet Plasmatics, men hun også hadde en solokarriere. Hun ble mer kjent for sin ville fremtreden enn sin musikk, men ble i 1985 nominert til en Grammy for beste kvinnelige rockesanger. Hun hadde også flere mindre roller i filmer.
Hun begikk selvmord i 1998 nær sitt hjem med en pistol. Hun prøvde også å begå selvmord i 1993 og 1997.


== Diskografi ==
The PlasmaticsMeet The Plasmatics (EP, 1979)
Butcher Baby EP (EP, 1980)
New Hope For The Wretched (1980)
Beyond The Valley Of 1984 (1981)
Metal Priestess (EP, 1981)
Coup D'Etat (1982)
Maggots: The Record (1987)
Coup De Grace (2000)
Put Your Love In Me: Love Songs For The Apocalypse (2002)
Final Days: Anthems For The Apocalypse (2002)Soloalbum W.O.W. (1984)
Kommander of Kaos (1986)
Deffest! and Baddest! (1988)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wendy O. Williams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wendy O. Williams på Internet Movie Database 
(en) Wendy O. Williams hos The Movie Database 
(en) Wendy O. Williams på Apple Music 
(en) Wendy O. Williams på Discogs 
(en) Wendy O. Williams på MusicBrainz 
(en) Wendy O. Williams på Encyclopaedia Metallum 
(en) Wendy O. Williams på Songkick 
(en) Wendy O. Williams på Genius — sangtekster 
(en) Wendy O. Williams på AllMusic
Further Directions

Further Directions er et musikkalbum med Kåre Kolve Quartet, utgitt i 2010.


== Sporliste ==
«Glacier Song» (Kåre Kolve)
«3. fossen» (Kåre Kolve)
«The Forest» (Kåre Kolve)
«Elephant & Castle» (Kåre Kolve)
«Marits kveldssang» (Kåre Kolve)
«Finsesvingen» (Kåre Kolve)
«For Love Being» (Kåre Kolve)
«Last Call» (Kåre Kolve)


== Medvirkende ==


=== Kåre Kolve Quartet ===
Kåre Kolve - saksofoner, komponist, produsent, miksing
Jo Fougner Skaansar - bass, fotograf
Espen Berg - piano, fotograf
Magnus Forsberg - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Jan Erik Kongshaug - tekniker, miksing
Knut Værnes - mastering
Giert Clausen - mastering
Lasse Berre - fotograf/coverdesign
Carina Wold - fotograf/coverdesign


== Eksterne lenker ==
Further Directions
Polar Research

Polar Research er et internasjonalt forskningstidsskrift utgitt av Norsk Polarinstitutt. Tidsskriftets artikler omhandler forskning om Arktis og Antarktis. Redaksjonen holder til i Tromsø og har dessuten tilknyttet et redaksjonelt utvalg fra et internasjonalt nettverk av polarforskere.
Fra 1. januar 2011 er tidsskriftet gratis tilgjengelig på internett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Mary Elizabeth Byrne

Mary Elizabeth Byrne (født 2. juli 1880, død 19. januar 1931) var en irsk lingvist. Byrne var medredaktør på Old and Mid-Irish Dictionary og Dictionary of the Irish Language og skrev Eng­land in the Age of Chau­cer. Hun oversatte også salmen «Be Thou My Vision» til engelsk. Salmen heter på norsk «Deg å få skode», og står i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013, hvor det er Byrnes eneste bidrag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oppføring hos cyberhymnal.org


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 166.
Norsk pedagogisk tidsskrift

Norsk pedagogisk tidsskrift er et norsk forskningstidsskrift. Tidsskriftet har som mål å gjenspeile bredden i det pedagogiske og fagdidaktiske forskning. Det bringer nye forskningsresultater, tematiserer den offentlige utdanningsdebatten og omtaler aktuell faglitteratur. Norsk Pedagogisk tidsskrift utkom første gang i 1917. I 2016 kommer tidsskriftet med fire hefter i året. Det henvender seg til lærere i skolen, studenter og vitenskapelig ansatte ved universitet og høgskole, lærerutdannere og andre skoleinteresserte. 
Redaktører er Knur Roar Engh og Merethe Roos (2016).
Redaksjonsrådet er sammensatt av Elisabeth Bjørnestad, Marit Bøe, Kristin Ran Choi Hinna, Morten Søyland Kristensen, Siw Skrøvset, Janicke Heldal Stray, Are Turmo, Tom Are Trippestad.
Alpehorn

Alpehorn er et blåseinstrument som stammer fra 1300-tallet og som opprinnelig ble brukt av gjetere i Alpene for å kommunisere over lange avstander. Det er vanligvis bygd i tre, og kan bare spille de såkalte naturtonene.


== Se også ==
Didgeridoo
Erke
Hans Buvarp

Hans Buvarp (født 10. oktober 1909, død 23. desember 1970) var en norsk prest og kirkemusikkhistoriker. Han virket som misjonsprest og hadde et stort internasjonalt engasjement for kirkemusikk. Blant annet var han aktiv i utarbeidelsen av en koralbok for den lutherske kirken på Madagaskar, og var medutgiver på Nordisk Koralbok som kom ut i 1961. Han var også medlem av komiteen som gav ut kildetidsskriftet Documenta hymnologica et liturgica. I Norsk Salmebok er Buvarp representert med to salmer han har oversatt, og i Norsk salmebok 2013 med en oversettelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 131
Daniel Brændeland

Daniel Brændeland (født 1892, død 1973) var en norsk pastor og redaktør. Han jobbet som forstander i Det Norske Misjonsforbund og har oversatt en salme som er med i Norsk Salmebok.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 125.
Ludvik Furnes

Ludvik (Ludvig) Johan Larsson Furnes (født 9. februar 1883, død 5. november 1966) var en pionér innen rekefiske fra Furenes ved Brandangersundet i Gulen kommune. Han gikk under tilnavnet «Rekekongen». 


== Unge år ==
Ludvik Furnes ble født på Furenes, og tok over farsgården i ung alder. Han og broren Truls studerte rekefiskinga til et par haugesundere som var kommet til Gulen. De brukte en liten dampbåt, og var stasjonert hos Otto Schreuder i Skjerjehamn. Dette ga Ludvik Furnes ideen til å drive rekefiske selv. I 1909 satte Ludvik Furnes motor i en gammel båt, «Ampløy»,  og brukte denne til reketråling. Da fiskinga ble vellykket, skaffet han seg bedre utstyr. I 1912 ble han den første som begynte med rekefiske nord for Stad. Furnes reiste helt opp til grensa til Russland for å tråle etter reker. Han skal også ha drevet laksehandel med samer og finner. 


== Reker, sild og treverk ==
Det var flere på Furenes som tok etter Ludvik og skaffet seg reketrålere selv. En stund var det en hel flåte som drev rekefiske derfra, og Furenes ble et senter for rekefiske på Vestlandet. Ludvik Furnes fikk fire sønner, som også skaffet seg egne rekebåter når de ble gamle nok. De holdt på med rekefisket til de ble pensjonister.
Opp gjennom årene eide Ludvik Furnes 16 båter. Han satte også opp boder for salting av sild på Furnes i 1915. Store båter kom jevnlig innom for å hente sild, og mange i grenda ble satt i arbeid med silda. Ludvik installerte telefon på Furnes i 1916, som en av de første i området. Han var også med på oppstartinga av to hermetikkfabrikker; en i 1934 på Bessaker i Roan, og den andre i 1936 i Vadsø. 
Under andre verdenskrig måtte Furnes legge ned fisket for ei stund fordi farvannet ble blandet med miner og vrakrester. Da startet han i stedet opp med sagbruk for fiskekasseproduksjon, trelasthandel og bygging av fiskebåter i hjembygda. Mange lokale båter ble påbygd og ombygd i denne tida. 


== Rensking ==
Da Ludvik Furnes til slutt ga seg med fisket på grunn av sviktende syn, startet han en fabrikk for rensing og pakking av reker i ei av sjøbodene på Furnes, der han selv var med og arbeidet. Denne fraktet ferdigbehandlede reker til Kavli-fabrikkene i Bergen, og til Sverige. Dette ga mange arbeidsplasser til kvinnene på Furnes. 
På dødsleiet sitt i 1966, skal han ha sagt til dem som stod ved senga: «Gi aldri opp, stå på!»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Ludvik Furnes.
Ingolf Austgulen på scandion.no: Brandangersundet gjennom 100 år.
Ingolf Austgulen på scandion.no: Ludvik Furnes – Askeladden frå Furenes.
Liste over kardinaler utnevnt av Nikolas IV

Liste over kardinaler utnevnt av Nikolas IV er en liste over de seks kardinalene pave Nikolas IV utnevnte under konsistoriet 16. mai 1288.


== 16. mai 1288 ==
Bernardo Berardi
Hughues Seguin de Billon O.P.
Matteo de Acquasparta, O.F.M
Pietro Peregrossi
Napoleone Orsini Frangipani
Pietro Colonna


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 12. juli 2017 hos Wayback Machine.
Vilhelm IV av Luxembourg

Vilhelm IV av Luxembourg (Wilhelm Alexander von Nassau; Biebrich, født 22. april 1852, død Berg slott, 25. februar 1912) var det eldste barnet til storhertug Adolf. Han blei storhertug av Luxembourg og titulær hertug av Nassau etter farens død den 17. november 1905.


== Ekteskap ==
Vilhelm IV var protestant, noe som lenge hadde vært tilfelle for medlemmer av huset Nassau. Han gifta seg 21. juni 1893 på slottet Fischhorn med Marie-Anne av Braganza, infanta av Portugal og datter av ekskonge Miguel av Portugal. Med dette handla han i tråd med sitt ønske om at et romersk-katolsk land burde få en romersk-katolsk monark. Etter Vilhelm IV har alle storhertuger vært katolikker. Vilhelm blei syk straks etter at han overtok trona, og i mars 1908 overlot han styret til sin kone som Statthalterin.


== Endring av tronfølgerloven ==
Etter at onkelen, prins Nikolaus-Wilhelm døde i 1905 var Vilhelms fetter, Georg Nikolaus, greve av Merenberg, født i et morganatisk ekteskap, den eneste legitime mannlige arvingen i huset Nassau-Weilburg. I 1907 erklærte Vilhelm at grevene av Merenberg, var å anse som ikke-dynastiske, for så å utnevne sin eldste datter, Marie-Adélaïde (1894–1924) som arving til storhertugtronen. Etter farens død i 1912, blei hun Luxembourgs første regjerende kvinnelige monark siden Maria Teresia av Østerrike.  ed hennes egen abdikasjon i 1919 blei hun etterfulgt av sin yngre søster, Charlotte (1896–1985). Charlottes etterkommere har regjert i Luxembourg siden. 


== Barn ==
Marie Adélaïde, storhertuginne av Luxembourg (1894-1924)
Charlotte, storhertuginne av Luxembourg (1896-1985)
Hilda (1897-1979), gift med fyrst Adolf zu Schwarzenberg (1890-1950)
Antonia, (1899-1954), gift med kronprins Rupprecht av Bayern (1869-1955)
Elisabeth (1901-1950), gift med prins Ludwig Philip av Thurn und Taxis
Sophie (1902-1941), gift med prins Ernst Heinrich av Sachsen (1896-1971)


== Stamtavle ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William IV, Grand Duke of Luxembourg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Virland

Virland (tysk: Wierland, estisk: Virumaa, latin: Vironia) var et historisk landskap i det nordøstlige Estland. 
Navnet nevnes første gang på Ängby runesten i Uppland, Sverige. I 1266 titulerte enkedronning Margarete Sambiria seg som husfrue til Estland og Virland.
I 1225 braste danske og tyske korsfarere sammen omkring eierskapet av Virland. Med fredsavtalen i Stensby i 1238, ble Virland overgitt til Danmark. I 1240-42 gikk virlendere sammen med dansker og Den tyske orden i det mislykkede korstog mot Republikken Novgorod.
Liste over kardinaler utnevnt av Honorius IV

Liste over kardinaler utnevnt av Honorius IV inneholder den ene kardinalen pave Honorius IV utnevnte under konsistoriet 22. desember 1285.


== 22. desember 1285 ==
Giovanni Boccamazza


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 12. juli 2017 hos Wayback Machine.
Mons Breidvik

Mons Breidvik (født 15. januar 1881 i Brekke i Gulen kommune, død 15. august 1950 i Kvam kommune i Hardanger) var en norsk tegner, maler og bokkunstner. 


== Biografi ==
Mons Breidvik sa fra seg odelsretten på hjemgården da han ønsket å bli kunstner. Vinteren 1897/1898 gikk Breivik på Framnes ungdomsskule (folkehøgskule). Der møtte han Anna Heradstveit fra Kvam, som senere ble kjent som billedvever. Paret giftet seg i 1905. Sammen fikk de seks barn, blant dem maleren Arne Breidvik. Kunstnerparet bodde i Breidvik i Gulen fra 1905 til 1907, på Heradstveit i Kvam fra 1907 til 1910 og fra 1910 på kunstnerboligen Fosslid som Breidvik selv fikk bygd i nærheten av Vikøy kirke. Anna døde i barselseng i 1914.
Mons Breidvik giftet seg på nytt tre ganger etter at han mistet sin første kone.
Han fikk undervisning fra Harriet Backer og Erik Werenskiold; særlig Werenskiold var til stor inspirasjon for ham. Breidvik studerte også i Tyskland og Italia.
I 1915 debuterte han på Statens høstutstilling; til sammen stilte han ut på Høstutstillingen elleve ganger i årenes løp. Etter hvert stiftet han vennskap med kunstnerne Olav Rusti, Bernt Tunold og Nikolai Astrup. Breidvik ble kjent for å male gode portretter og tegninger av badende småbarn. 
I årene 1925–1936 var han bosatt i USA. Han deltok på hundreårsfeiringen av utvandringen, og under en markering i Minnesota der president Calvin Coolidge holdt tale, tegnet Breidvik presidenten. Han utførte flere dekorarbeider på bygninger i New York, blant annet Grace Episcopal Church på Long Island og Straubenmuller Textile High School. Utsmykkingsarbeidene i USA er de største han utførte.
Av kirkeutsmykningene hans i Norge kan nevnes altertavla i Hersvik kirke i Solund i 1920 og i Brekke kirke i 1930-årene. Han illustrerte også en rekke bøker og laget tegninger for barneblad.  
Breidvik var en forkjemper for norsk språk, bunadsskikk og for Vestlandets plass i den norske kunstscenen. Han ønsket seg et eget vestnorsk kunstakademi som motvekt til akademiet i Oslo. Selv fikk han ikke se denne drømmen oppfylt, men Vestlandets Kunstakademi, som nå heter Kunsthøgskolen i Bergen, ble opprettet i 1973.
Mons Breidvik døde i 1950 og er gravlagt på kirkegården ved Vikøy kirke. Han er representert i Nasjonalgalleriet med litografier og fargetresnitt, og han er innkjøpt til Metropolitian Museum i New York.


== Litteratur ==
Reidar Storaas gav i år 2000 ut biografien Vestlandskunstnaren Mons Breidvik på Selja Forlag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Reidar Storaas: Vestlandskunstnaren Mons Breidvik (Selja Forlag, Førde 2000), ISBN 978891722092
Mons_Breidvik på snl.no, besøkt 04. januar 2011.
Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Mons Breidvik.
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Baldisholteppet i Det kvite hus.
Scandion.no: Brekke kyrkje.
Liste over kardinaler utnevnt av Nikolas III

Liste over kardinaler utnevnt av Nikolas III er en liste over de ni kardinalene pave Nikolas III utnevnte under konsistoriet 12. mars 1278.


== 12. mars 1278 ==
Latino Malabranca Orsini O.P.
Erhard de Lessines
Bentivenga de Bentivengis, O.F.M.
Robert Kilwardby O.P.
Ordoño Álvarez
Gerardo Bianchi
Girolamo Masci d’Ascoli, senere pave Nikolas IV.
Giordano Orsini den eldre
Giacomo Colonna


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
Myrdalselva

Myrdalseva er ei 8,1 km lang elv i Gulen og Masfjorden kommuner i Vestland. Den er ei sideelv til Yndesdalsvassdraget. Nedbørfeltet på 10 km² er omtrent likt fordelt mellom de to kommunene. 
Myrdalselva har utspring fra Øksefjellstjørna (515 moh.), vest for toppen av Øksefjellet. Bekken fra Øksefjellstjørna renner sydvestover ca 1,2 km der den møter bekkene fra Austrebotn og Litle Austrebotn. Den renner så i mer vestlig retning i ca 1 km. Her samles flere tilsigsbekker i myrområdet innerst i Myrdalen. Herifra får vassdraget navnet Myrdalselva og renner i hovedsak i sør-sørvestlig retning gjennom dalen. Ca 3,3 km fra Øksefjellstjørna passerer den kommunegrensa. Resten av strekningen renner elva i Masfjorden kommune der den munner ut i Sleirsvatnet på 14 moh.Øksefjellstjørna er inntaksmagasin for vannverket til innbyggerne i grenda Oppdalsøyra. I tillegg til Øksefjellstjørna er det to andre småvann som drenerer til Myrdalselva; Fossetjørna (390 moh.) og Langevatnet (403 moh.).


== Referanser ==
John J. Kjellevold

John Jonsson Kjellevold (1864–1954) var en norsk gårdbruker, poståpner og politiker som representerte Det Frisinnede Venstre.
Han kom fra Gulen i Sogn og Fjordane, og var i 30 år kommunestyremedlem og i flere år varaordfører. I mange år var Kjellevold formann i jordstyret og satt i styret i Gulen Sparebank. På hjemplassen Dalsøyra startet han et lite meieri.
Kjellevold forsøkte flere ganger å bli innvalgt til stortinget for felleslistene av Frisinnede Venstre og Høyre i valgkrets Ytre Sogn. Han var far til politikeren Ludvik J. Kjellevold, som drev landhandel i Lavik og deretter var ordfører i Gulen fra 1947 til 1963.
Kjellevold var vararepresentant på Stortinget 1916–1918. Første gang han var kandidat til varaplassen for Ytre Sogn var ved Stortingsvalget 1912, men tapte stort for lensmann A. Øen fra Vik i Sogn, med 1357 mot 2139 stemmer. Han ble derimot valgt som varerepresentant i 1915, da han vant en klar seier i både første og andre valgomgang mot lensmann Øen (V) og Gulen-lensmannen A.K. Breidvik (V). Ved stortingsvalget i 1918 ble resultatet igjen at lensmann Øen slo Kjellevold med ganske knapp margin i andre valgomgang.Han stilte ikke som kandidat til stortingsvalg igjen etter 1918.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Jonsson Kjellevoll – NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon.
FYR Makedonia under Sommer-OL 1996

FYR Makedonia under Sommer-OL 1996. Elleve sportsutøvere, åtte menn og tre kvinner, fra FYR Makedonia deltok i fire sporter, bryting, padling, skyting og svømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen Makedonia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. 


== Medaljer ==
Komsa

Komsa, på samisk Gurravárri, er et fjell i Alta kommune i Finnmark fylke. Fjellet har gitt navn til den såkalte Komsakulturen, fordi det i 1925 ble gjort arkeologiske funn fra eldre steinalder nær fjellet. Fjellet ligger nær byen Alta, og fjellets navn brukes aktivt i navngiving i Alta.


== Historie ==


=== Stedsnavnet ===
En teori rundt navnet Komsa er at det er en lokal språklig forenkling av et norsk navn, "Kongshavnfjell". Eldre kart over området viser at fjellet som i dag kalles Komsa, tidligere bar dette navnet. Navnet kan imidlertid også være uten sammenheng med Kongshavnfjell, og heller rett og slett komme av at fjellet ligner ei komse (samisk vogge).
Det samiske navnet for dette fjellet er Gurravárri som betyr Skarfjellet. 


=== Arkeologiske funn ===
I 1925 gjorde geolog og arkeolog Anders Nummedal funn fra eldre steinalder nær ved fjellet Komsa. Seinere ble det gjort en rekke funn av samme type, og funnenes felles trekk ga opphav til beskrivelse av Komsakulturen. 


=== Bergmalerier ===
I år 2000 ble det oppdaget bergmalerier på en klippevegg ved Komsafjellet. 


=== Seideodden ===
På nordvestsiden av fjellet Komsa ligger Seideodden med en 5- 6 meter høy samisk offerstein som kalles Seidekjerringa, Áhkku på samisk. Kystsamene ofret fisk og fiskefett til den. 


== Se også ==
Komsakulturen


== Kilder ==
«Komsa i tid og rom», et prosjekt i regi av Finnmark fylkeskommune 2004
Odd Mathis Hætta: Samenes gamle religion og folketro. Alta Museums småskrifter nr. 1. 1994.


== Eksterne lenker ==
Digitalkopi av Karin Tansems hovedoppgave: Fra komsakultur til eldre steinalder i Finnmark (utgitt av Institutt for arkeologi, UiT, 1999)