jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lumen Field

Lumen Field, tidligere Qwest Field og CenturyLink Field, er et flerbruksstadion i Seattle i USA. Den er hjemmearena for Seattle Seahawks i National Football League og Seattle Sounders FC i Major League Soccer. Stadionet het opprinnelig Seahawks Stadium, men skiftet navn til Qwest Field i juni 2004 etter at navnerettighetene ble kjøpt av telekommunikasjonsselskapet Qwest. Stadionet heter i dag CenturyLink field. Bygningskomplekset inneholder også Event Center med WaMu Theatre, en garasje og offentlige områder. Stadionet brukes til konserter, handels- og konsumentmesser i tillegg til sport. Stadionet liggen under 1,5 km fra bykjernen, og er tilgjengelig via flere motorveier og kollektivtransport. 
Stadionet ble bygget mellom 2000 og 2002 etter en folkeavstemning i delstaten den 17. juni 1997. Delstaten opprettet Washington State Public Stadium Authority. Seahawks' eier, Paul Allen, opprettet First & Goal Inc. for å drive anlegget. Allen var nært involvert i planleggingen og ønsket et åpent stadion med intim atmosfære. Stadionet er en moderne fasilitet med utsikt over skylinen i sentrum. Det har plass til 67 000 tilskuere.
Qwest Field er et av NFL-stadionene med høyest lydnivå under kamp, som blant annet har bidratt til hjemmefordel gjennom en økning i tyvstart (forflytting av en offensiv spiller før avspark). Det var den første NFL-arenaen som tok i bruk kunstgresstypen FieldTurf. Den har også vært brukt av mange videregående- og universitetslag i amerikansk fotball.
Qwest Field ble også designet for fotball. Den første kampen som ble holdt var en kamp i United Soccer Leagues (USL) med Seattle Sounders. USL-laget begynte å bruke banen regelmessig fra 2003. Et ekspansjonslag for MLS, Seattle Sounders FC, begynte å bruke banen i 2009. Den huset cupfinalen i 2009.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lumen Field – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anders Aschim

Anders Aschim (født 8. august 1958 i Tromsø) er en norsk teolog, bibeloversetter og sakprosaforfatter. Han er professor ved Institutt for religion, livssyn og kyrkjefag ved Høgskulen i Volda. Fra studieåret 2016/17 er han professor i religion, livssyn og etikk ved Høgskolen i Hedmark.
Aschim vokste opp i Tromsø og på Hamar. Han har teologisk embetseksamen med mellomfag i hebraisk og musikk, og ble doktor philos. i 2010.  Han virket som prest i blant annet Ringebu og Enebakk. I tillegg har Aschim hatt forskings- og undervisingsstillinger ved Menighetsfakultetet. Han er med i prosjektet som utarbeider en fullstendig revisjon av bibeloversettelsene til både bokmål og nynorsk i regi av Bibelselskapet. Denne oversettelsen kom ut i 2011.
Faglig har Aschim særlig tatt for seg Dødehavsrullene og livet til salmeforfatteren Elias Blix, som han gav ut en fyldig biografi om i 2008. Dette arbeidet var også grunnlaget for doktoravhandlingen han la fram høsten 2010: Ein betre vår ein gong : Elias Blix / Uavslutta vitskapleg etterskrift.Aschim har publisert en rekkje artikler om emner knyttet til oversettelse av Bibelen, Dødehavsrullene og om den tidlige målbevegelsen. I tillegg til tradisjonelle media har Aschim og benyttet seg av nyere former, som blogger.


== Bibliografi ==

(no) Publikasjoner av Anders Aschim i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Anders Aschim i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hemmeligheten i hulen – en fortelling om Dødehavsrullene (1999)
Ein betre vår ein gong. Elias Blix (2008)
Bibelen 3.0 bak Bibel 2011 Verbum 2013 ISBN 978-82-543-1223-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Anders Aschim» i Allkunne
Blixblog. Blogg om Elias Blix skrevet av Anders Aschim
qumran.no Arkivert 2. juni 2011 hos Wayback Machine.. Nettsted om Daudehavsrullane drevet av Anders Aschim
Fonnåsfjellet

Fonnåsfjellet er et fjellmassiv i Tynset og Rendalen kommuner i Nord-Østerdalen i Innlandet. Massivet er 20 km langt i nord-sørlig retning, og inntil 10 km bredt i nord. Det ligger mellom de øvre to tilløpene Tysla og Finnstadåa (Unsetåa) til Rena-elva helt nord i denne. Like vest for massivet – på andre sida av tilløpselva Tysla i Tylldalen, ligger Jutulhogget. Vannmassene som brast igjennom isen og gravde ut Jutulhogget, var altså demmet opp i Tylldalen inntil Fonnåsfjellet. Nordvest for fjellmassivet ligger den store fjellstrukturen Tron (1 666 moh.). Nærmeste tettsted er Tynset 10 km lengre nord.
Fonnåsfjellet har en rekke topper med fem hovedformasjoner, hvorav det høyeste ligger 1 168 meter over havet. De fem hovedfjellene er, regnet fra nord er disse:
Storvola (1 062 moh.), Tynset kommune
Eggevola (1 128 moh.), Tynset kommune
Kommeren (1 168 moh.), Tynset kommune
Søndre Skårsjøhøgda (1 034 moh.), Tynset og Rendalen kommuner
Fonnåsfjellet (969 moh.), Rendalen kommune


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Tan (stat – Tancheng)

Tan (forenklet kinesisk: 郯国, tradisjonell kinesisk: 郯國, pinyin: Tánguó) var et lite lensfyrstedømme i Vår- og høstannalenes tid på det nåværende fylket Tanchengs område i provinsen Shandong i Kina. Det ble ødelagt tidlig i De stridende rikers tid av staten Yue.
Staten må ikke forveksles med den på kinesisk likelydende, men annerledes skrevne staten Tan (forenklet kinesisk: 譚國 tradisjonell kinesisk: 谭国, Tánguó) som lå innen området for det nåværende Zhangqiu, også i Shandong.


== Eksterne lenker ==
Tanguo gucheng
Tancheng County
Gardeccia

Gardeccia er et sted i den italienske Fassadalen.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Gardeccia refuge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bóbr

Bóbr (tsjekkisk: Bobr; tysk: Bober) er en elv som renner gjennom nordlige deler av Tsjekkia og sørvestlige deler av Polen. Elven er en av Oders sideelver, og er med 279 km den tiende lengste i Polen. Nedslagsfeltet er på 5 874 km². Elvens lengde i Tsjekkia er kun 3 kilometer.


== Byer langs elven ==
Lubawka
Kamienna Góra
Jelenia Góra
Wleń
Lwówek Śląski
Bolesławiec
Szprotawa
Małomice
Żagań
Nowogród Bobrzański
Krosno Odrzańskie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bóbr River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sveitsisk mesterskap på skøyter sprint menn

Sveitsisk mesterskap på skøyter sprint menn (ofte forkortet til SM sprint menn) er et årlig sammenlagtmesterskap over sprintdistansene på skøyter for Sveits. Distansene er 500m og 1000m både 1. og 2. dag av mesterskapet. Ved noen anledninger har mesterskapet hatt færre distanser, se merknader i oversikten. Mesterskapet har i senere tid blitt arrangert i samarbeid med det østerrikske skøyteforbundet. Regjerende sveitsisk mester i Sprint for herrer er Christian Oberbichler.


== Medaljevinnere sammenlagt ==
En foreløpig ufullstendig liste over sveitsiske (nasjonale) sprint mestere og sølv- og bronse-medaljevinnere i hurtigløp på skøyter. Se referanser for resultater på SpeedSkatingNews.info for det enkelte år fram til sesongen 1993/1994.


== Referanser ==
Confide in Me: The Irresistible Kylie

Confide in Me: The Irresistible Kylie er et samlealbum av den australske sangeren Kylie Minogue. Albumet ble utgitt av Music Club den 16. juli 2007 i Storbritannia, og inneholder hver eneste sang fra Kylie Minogue (1994) og Impossible Princess (1997) samt sjeldne sanger og B-sider.


== Sporliste ==
CD 1«Confide in Me» – 5:51
«Put Yourself in My Place» – 4:54
«Where Is the Feeling?» (Brothers In Rhythm Mix) – 4:11
«If I Was Your Lover» – 4:45
«Some Kind of Bliss» – 4:12
«Did It Again» – 4:22
«Breathe» – 4:37
«If You Don't Love Me» – 2:12
«Tears» – 4:28
«Gotta Move On» – 3:35
«Difficult by Design» – 3:42
«Stay This Way» – 4:35
«This Girl» – 3:08
«Automatic Love» – 4:45
«Where Has the Love Gone?» – 7:46
«Surrender» – 4:25
«Dangerous Game» – 5:30CD 2«Time Will Pass You By» – 5:26
«Falling» – 6:43
«Nothing Can Stop Us» – 4:06
«Love Is Waiting» – 4:48
«Cowboy Style» – 4:44
«Say Hey» – 3:37
«Drunk» – 3:59
«I Don't Need Anyone» – 3:14
«Jump» – 4:04
«Limbo» – 4:05
«Through the Years» – 4:20
«Dreams» – 3:44
«Too Far» – 4:43
«Confide in Me» (Brothers in Rhythm Mix) – 10:28
«If You Don't Love Me» (Akustisk versjon) – 2:12
«Falling» (Alternativ mix) – 8:40


== Eksterne lenker ==
(en) Confide in Me: The Irresistible Kylie på Discogs 
(en) Confide in Me: The Irresistible Kylie på MusicBrainz 
(en) Confide in Me: The Irresistible Kylie på AllMusic
9. serierunde i Tippeligaen 2011

9. serierunde i Tippeligaen 2011 skulle spilles søndag 22. mai og mandag 23. mai, men er utsatt på ubestemt tid grunnet streik blant Tippeliga-spillerne. Runden skulle begynne søndag klokken 18:00 med fem kamper og fortsette med hovedkampen mellom Vålerenga og Molde på Ullevaal Stadion klokken 20:00. Runden skulle avsluttes med mandagskampen mellom Brann og Odd Grenland mandag klokken 19:00.


== Streik ==

Forhandlingene mellom NISO og NHO ble brutt natt til fredag 20. mai og 95 Tippeliga-spillere gikk ut i streik. Senere samme dag ble det klart at den niende serierunden i Tippeligaen er utsatt på ubestemt tid. Spillere fra Brann, Vålerenga, Aalesund, Viking, Start, Molde, Sogndal, Tromsø og Fredrikstad ble tatt ut i streik. Hovedgrunnen til at forhandlingene ble brutt var NISOs krav om at spillerne selv skal få velge hvilke fotballsko de ønsker å benytte. I tillegg ønsket de blant annet bedre oppsigelsesvern i standardkontrakter og en ferieuke i løpet av sesongen. Streiken ble avsluttet 22. mai.


== Runden spilles ==
9. serierunde i Tippeligaen 2011 spilles onsdag 29. juni og torsdag 30. juni. Runden begynner onsdag klokken 18:00 med to kamper og fortsetter med hovedkampen mellom Vålerenga og Molde på Ullevaal Stadion klokken 20:00. Runden fortsetter med to kamper torsdag klokken 19:00 mellom Brann – Odd Grenland og Viking – Sarpsborg 08. På grunn av kvalifisering for spill i Europa Leauge og Champions League,(utsatt, Rosenborg spiller treningskamp istedenfor), så er kampene Rosenborg – Sogndal og Aalesund – Tromsø utsatt på ubestemt tid. Kampen mellom Stabæk og Strømsgodset er utsatt fordi Telenor Arena ikke er tilgjenlig pga. konsert på den oppsatte kampdatoen.


== Fakta ==


=== Referanser ===
Eddi B. Saxegaard

Jan Eduard «Eddi» Boccia Saxegaard (født 31. mai 1978) er en norsk forfatter bosatt i Fredrikstad. Han er oppvokst i Moss, utdannet institusjonskokk og drifter forlaget Burning Desire Media.
Saxegaard har skrevet et rekke filmanmeldelser, frilanset for Fredriksstad Blad og Demokraten og figurert som husforfatter for klesdesigner Ellen Knutsen på visninger og eventer mm. Han var i perioden 2006-2008 medansvarlig for konsertkonseptet Lokale Helter som fokuserte på å fremme lokale band fra Fredrikstad, samt produksjonsansvarlig for motearrangementet Fashion Madness i Fredrikstad 2006.

Boken House 2000 ble opprinnelig trykket uten ISBN og forlag i 2001, hvorpå Fredriksstad Blad ga den god omtale i form av anmeldelse. Da forlaget Burning Desire Media ble opprettet ble boken utgitt i oppusset format der et forord ble lagt til. Eddi B. Saxegaard har også stilt ut en rekke konsertfotografier under konseptet #eddibition.


== Bibliografi ==
House 2000 – (2010)
Fuckings Fersken – (2011)
Otto Springfeller & Eva von Fundog – (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Utdrag av House 2000 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Franske suiter

Franske suiter (BWV 812 – 817) er en samling seks suiter for et klaviaturinstrument – cembalo eller klavikord – av Johann Sebastian Bach. Hver av suitene består av en rekke stiliserte danser.


== Struktur ==
Syklusen starter med tre suiter i molltonearter, deretter følger tre i dur. Alle åpner med den typiske satsrekkefølgen allemande – courante – sarabande – i alle dursuitene følger så en gavotte. De siste satsene består av ulike danser, vanligvis menuett, og alle stykkene ender med en gigue.
Et påfallende trekk er at Bach hopper over den sedvanlige ouverturen og går rett på en dansesats. Sammenlignet med Engelske suiter som åpner med lange, virtuose preludier og de modne Partitas, er Franske suiter kortere og lettere å spille.


== Opprinnelse og navn ==
Anna Magdalena Bachs notebok, både heftet fra 1722 og fra 1725, inneholder tidlige versjoner av de første fem suitene, og det blir antatt at hele syklusen ble skrevet i denne perioden.Opprinnelsen til navnet er ikke helt avklart, men det stammer helt sikkert ikke fra Bach. Friedrich Wilhelm Marpurg brukte i 1762 tittelen som en kontrast til Engelske suiter (også denne tittelen ble tatt i bruk etter Bachs tid). Navnet ble vanlig etter at Johann Nikolaus Forkel skrev i sin Bach-biografi (1802): «Vanligvis kalles de Franske suiter fordi de er skrevet på fransk manér»." Påstanden er feil fordi Bach, på samme måte som i sine andre suiter, stort sett følger et italiensk mønster.Det er ikke bevart definitive manuskripter av disse suitene, og ornamenteringen varierer i de ulike manuskriptene, både når det gjelder type og hyppighet.En del manuskripter knytter to andre suiter, en i a-moll (BWV 818) og en i Ess-dur (BWV 819) til de 6 Franske suitene. Overture i fransk stil (BWV 831) som Bach publiserte som andre del av Clavierübung, er som navnet forteller en suite i fransk stil, men ikke knyttet til Franske suiter.


== Enkeltverk ==


=== Suite I d-moll BWV 812 ===
Satser

Allemande c
Courante 3/2
Sarabande 3/4
Menuett I – II – I 3/4
Gigue c


=== Suite II c-moll BWV 813 ===
Satser

Allemande c
Courante 3/4
Sarabande 3/4
Air ¢
Menuett I – II – I 3/4
Gigue 3/8


=== Suite III h-moll BWV 814 ===
Satser

Allemande c
Courante 6/4
Sarabande 3/4
Menuett – Trio – Menuett 3/4
Anglaise 2
Gigue 3/8


=== Suite IV Ess-dur BWV 815 ===
Satser

Allemande c
Courante 3/4
Sarabande 3/4
Gavotte 2
Air c
Gigue 6/8En av avskriftene føyer til enda et Praeludium som består av arpeggierte akkorder og/eller en Menuet.


=== Suite V G-dur BWV 816 ===
Satser

Allemande c
Courante 3/4
Sarabande 3/4
Gavotte ¢
Bourrée ¢
Loure 6/4
Gigue 12/16


=== Suite VI E-dur BWV 817 ===
Satser

Allemande c
Courante 3/4
Sarabande 3/4
Gavotte ¢
Polonaise 3/4
Bourrée 2
Menuett 3/4
Gigue 6/8Den sjette suiten skiller seg ut med åtte satser og et større omfang enn de andre. Fordi den er overlevert i flere versjoner er rekkefølgen på satsene usikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte autografer
Utførlige notater til en innspilling av Masaaki Suzuki
Franske suiter: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Franske suiter: fritt tilgjengelige noter på Mutopia project
Johan Hörner

Johan Hörner (født 28. januar 1711 i Edebo i Roslagen, Sverige, død 4. mars 1763 i København) var en svensk-dansk maler.
Hörner var elev av maleren Johan Henrik Scheffel i Stockholm, men på grunn av sin pietistiske tro, som ikke var velsett i Sverige, reiste han til Danmark i 1734. Her bodde han hos en snekker Wiinberg i Lille Købmagergade, som selv var pietist. Hörner ga andre svenske flyktninger husly, men måtte i 1735 reise til provinsen, sannsynligvis fordi han følte seg forfulgt på grunn av sine gjerninger i KøbenhavnHan giftet seg med Christine Wass i april 1737 under et besøk i København og den 1. desember 1740 lot han en datter døpe Johanna Christina Hörner i Sankt Petri kirke. I 1741 kom en ny bølge av svenske pietistiske flyktninger til København, deriblant Sven Rosén, som ble ansett som en ledende skikkelse i den svenske pietismen. Hörner ga igjen husly til noen av flyktningene, blant andre Rosén.
På tross av at den danske kongen Christian VI selv var sterkt påvirket av pietismen, ble Hørner ikke ansatt som hoffmaler. Det henger muligens sammen med at Hörner med sin realistiske stil ikke var i stand til å male idealiserte representasjonsstykker. Et enkelt maleri av Frederik V som kronprins viser en noe annerledes og mindre vakker person enn de fleste samtidige portretter av ham.Til gjengjeld fant han arbeide med å portrettere geistligheten og borgerstanden. Han var dessuten en særdeles mangesidig kunstner; han gjorde kabinettsbilder, fruktstykker, fuglestykker, stilleben, Contrefaiter og større familiebilder, men vant især navn med sine Natstykker, som det indre av en smie, av et kjøkken med ild på skorstenen o.a. På sine nattstykker forsto han med smak å anbringe portrettfigurer. 
I sine arbeider fra 1750-årene spores i portrettenes komposisjon påvirkning fra Carl Gustaf Pilo og Balthasar Denner. 
Han var sannsynligvis en del av det kunstneriske og litterære selskap som møttes hos malerparet Josie Fosie og Johanne Fosie i deres hjem på Østergade i København. Her holdt Johanne Fosie Danmarks første borgerlige kunstneriske salong.
Mange av Hörners arbeider er sannsynligvis ikke blitt identifisert foreløpig. Så sent som i 2007 ble et portrett av sjøoffiseren Adam Frederik Lützow identifisert, maleriet er i privat eie. To portretter av Frederik Vs døtre kom til Fredensborg, et portrett av Frederik Rostgaard er på Københavns Universitetsbibliotek og den Abraham Peltske familie (1756) i det Petersenske Jomfrukloster. Dessuten finnes en del av hans portretter av Hans Egede, Laurids de Thurah, Johan Christian Kall, Peter Christian Schiønning  og Hans Adolph Brorson i portrettsamlingen på Frederiksborg slott. Sjøoffiser P.C. Schiønning er utlånt til Orlogsmuseet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Johan Hörner på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
241 (Dansk biografisk Lexikon / VIII. Bind. Holst – Juul)
Johan Henrik Scheffel

Johan Henrik Scheffel (født 9. april 1690 i Wismar, død 21. desember 1781 i Västerås) var en tysk maler som er kjent for sitt virke i Sverige. 
Han er mest kjent for sine portretter av blant andre Carl von Linné, Christopher Polhem og Hedvig Charlotta Nordenflycht. Johan Hörner gikk i lære hos Johan Henrik Scheffel.
Scheffel kom til Stockholm i 1723 og ble knyttet til David von Krafft. I 1735 ble han medlem av Tegneakademiet og i 1763 direktør. 
Han er representert i mange svenske samlinger, i Gripsholm bl.a. Malcolm Sinclair og Göran Nordberg. Han utførte også miniatyrer.        

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Scheffel i Nordisk Familjebok
Scheffel i Salmonsen
Zaremba

Zaremba kan være:

Maciej Zaremba (f. 1951), polsk-svensk journalist og forfatter
Peter Zaremba (1908-1994), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles
Gjert Langfeldt

Gjert Langfeldt (født 10. august 1948, død 15. april 2022 ) var en norsk utdanningsforsker (dr. polit.) fra Kristiansand. Han var ansatt som professor ved Universitetet i Agder (UiA) fram til han gikk av med pensjon.


== Bakgrunn ==
Langfeldt ble uteksaminert fra latinlinjen ved Kristiansand katedralskole i 1967. Han studerte deretter diverse fag med mellomfag i pedagogikk og filosofi, samt grunnfag i offentlig rett. Han tok deretter allmennlærerutdanning og ble lærer fra 1976. I 1981 ble han pedagogisk kunsulent i Åsnes kommune og i Kvinnherad kommune fra 1982 og deretter skolesjef i Flekkefjord kommune fra 1987. Samtidig studerte han bedriftsøkonomi ved Norges Handelshøyskoles NHHK.
I 1994 ble han Cand.polit. med hovedfag i pedagogikk, og ble førstekonsulent ved Statens Utdanningskontor i Vest-Agder. Han ble høgskolelektor ved Høgskolen i Agder (HiA) på deltid fra 1996, og stipendiat fra 1998 i Norges forskningsråds (NFR) skoleprosjekt Fra ressurs til Resultat I 2005 ble han Dr.polit. og ansatt som førsteamanuensis ved HiAs fakultet for pedagogikk. Avhandlingen var Effektivitet og likeverd i norsk grunnskole. – En empirisk undersøkelse av elevresultater i ungdomsskolen med særlig vekt på analyse av resultater for elever som får spesialundervisning. Han var prosjektmedarbeider på NFRs SOL-prosjekt, Skole og ledelse fra 2003 til 2006. Siden 2009 har han vært professor ved UiAs institutt for pedagogikk. Han har også en professor II-stilling ved Høgskulen i Sogn og Fjordane.


== Bibliografi i utvalg ==
2006: Ledelse i anerkjente skoler, (Red: J. Møller og O. Fuglestad) med kapitlene Resultatforbedring som ledelsesutfordring og Styringsregimer og lederroller i grunnskolen. Universitetsforlaget.
2005: Effektivitet og likeverd i norsk grunnskole. – En empirisk undersøkelse av elevresultater i ungdomsskolen med særlig vekt på analyse av resultater for elever som får spesialundervisning. Avhandling for Dr.Polit., Universitetet i Oslo (UiO).
1996 Finance, Policy Making and the Organisation of Special Education (sammen med Lise Vislie), Cambridge Journal of Education vol 26 no 1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gjert Langfeldt i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Gjert Langfeldt i BIBSYS
Profil hos UiA.no
Ciudadela (Balearene)

Ciudadela (katalansk: Ciutadella de Menorca) er en by og kommune i det østlige Spania, på øya Menorca i provinsen Balearene. Kommunen har 38 357 innbyggere (2021) er byen den nest største på øya. Navnet betyr "citadell" (fort). Den var hovedstad for Menorca inntil i 1722, da den engelske administrasjonen på øya flyttet til Mahón. Ciudadela er fortsatt sete for bispedømmet Menorca.


== Historie ==
Byen ble opprinnelig grunnlagt av kartagerne. I 4.  århundre var den bispesete. I løpet av det 7. Eller 8. århundre kom den under maurisk herredømme. Kjent dels som Madina al Jazira, dels som Madina al Manurqa vokste den fram som et viktig handelssenter i løpet av  Middelalderen. Under den spanske Reconquista ble den erobret av Alfonso II og ble en del av kongedømmet Aragón.
I 1558 ble byen angrepet av en tyrkisk styrke som besto av 140 skip og 15 000 soldater, under ledelse av Piyale Pasha og Turgut Reis. Etter åtte dagers beleiring var befolkningen desimert, og byen kapitulerte. Hele den gjenlevende befolkningen i Ciudadela (3 099 innbyggere) og folk fra nabolandsbyene ble fort som slaver og solgt på slavemarkedene i Istanbul (Konstantinopel).
Se for øvrig: Menorca#Historie


== Kultur og severdigheter ==
Selv om Ciudadela ikke lenger er hovedstad på øya, er den fremdeles bispesete. Katedralen ligger i den gamle bydelen. Den ble bygd I 1287 på fundamentet til en elder  moské. St. Johannes (Sankt Hans) er byens skytshelgen og feires hvert år 23.-24. juni.
Rådhuset I Ciudadela var en gang palasset til den arabiske guvernøren, senere til kongene av Aragón og på nytt  guvernørpalass inntil britene flyttet hovedstaden til Mahón i 1722.

De viktigste severdighetene ligger I den gamle bydelen. I det 17. århundrebled et bygd mange vakre bygninger, bade privat og av kirken. Framtredende er den tidstypiske italienske stilen, som gir  Ciudadela et enhetlig preg, både estetisk og historisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ciutadella de Menorca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Radio 8000

1. mars 1984 var det første møtet angående å starte en nærradio i Bodø. Den het først Radio Bodø, men dette måtte skiftes etter protest fra skipsradioen i Bodø som het Bodø radio. Nytt navn ble Radio 8000 med utgangspunkt i postnummeret. Navneendringen skjedde på et møte allerede 24. april 1984. Første sending skjedde 31. august 1985.
Nærradioen Radio 8000 holdt først til i Rødbrakka på Rønvikveien. Her var det studio og kontorer, helt til radioen ble flyttet til lokaler i Hålogalandsgata i Bodø kulturhus. Her var radioen helt til den ble nedlagt i 1993. Radio 8000 var en andelsdrevet radio hvor en rekke lag og foreninger hadde sine sendinger enten de var ukentlig eller mer sporadiske. Etter hvert opparbeidet Radio 8000 seg en fast stab som sto for daglige sendinger i tillegg til andelssendingene.
Flere fra den faste staben startet sin radiokarriere her for senere å havne i NRK Nordland og i andre journalistiske medier.