jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Abitibi (elv)

Abitibi er en  elv som renner nordover i det nordøstre Ontario, og munner ut i James Bay helt sør i Hudson Bay, Canada. Den renner fra en stor, naturlig innsjø – Abitibisjøen (Abitibi Lake), og videre vestover er den øverst oppdemmet med to store magasiner ovenfor byen Iroquois Falls, som har navn fra Ojibwa-indianerne etter et angivelig Irokeser-angrep på stedet.
Elvas lengde er 547 km, og nedslagsfeltet er 29 500 km².
Etter Iroquois Falls blir elvedalen brattere og tar en mer nordlig retning, og Abitibi Canyon er en mye besøkt attraksjon. Her er elven nederst demmet opp ved Abitibi Canyon vannkraftverk 100 km nord før Smooth Rock Falls, og 4 km nordøst for Fraserdale. På dette stedet renner den 120 km lange Little Abitibi River ut i hovedvassdraget. Her møtes også elvedalen av Highway 634, og av Ontario Northland Railway som går sørover mot Ottawa og dessuten videre nordover til Hudson Bay.
Smooth Rock Falls ligger ved den lengre og mektigere naboelva Mattagami, som Abitibi-elva renner sammen med og danner den 104 km lange Moose River, som renner ut i James Bay ved Moosonee.
Elva ble utforsket av Hudson Bay Company og åpnet for pelshandel, etterhvert også for papirindustri.
De totalt fem vannkraftverkene i Abitibi-komplekset nedenfor Abitibi Lake, omfatter:

Twin Falls vannkraftverk
Iroquois Falls vannkraftverk
Island Falls vannkraftverk
Abitibi Canyon vannkraftverk – 349 MW
Otter Rapids vannkraftverk – 182 MW


== Eksterne lenker ==
Topographic Map sheet 42H13  i Atlas of Canada fra Natural Resources Canada, åpnet 30. juni 2010.
Kunståret 1292

Kunståret 1292 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1292.


== Hendelser ==


== Verk ==
1291-1294: Alexander Abingdon hugger marmor gravmonumentet med bronseavbildningen av dronning Eleanor av Castilla i Lincoln-katedralen


== Fødsler ==
Evrard d'Orleans – fransk billedhugger (død 1357)
1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
...
Kunståret 1293

Kunståret 1293 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1293.


== Hendelser ==


== Verk ==
1291-1294: Alexander Abingdon hugger marmor gravmonumentet med bronseavbildningen av dronning Eleanor av Castilla i Lincoln katedralen


== Fødsler ==
1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
...
Kunståret 1294

Kunståret 1294 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1294.


== Hendelser ==


== Verk ==
1291-1294: Alexander Abingdon hugger marmor gravmonumentet med bronseavbildningen av dronning Eleanor av Castilla i Lincoln katedralen


== Fødsler ==
Zhu Derun – kinesisik maler og poet under Yuan-dynastiet (død 1365)1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
...
Almohadene

Almohadene, Almohad-dynastiet eller Almohadriket (arabisk: الدولة الموحدية; Almohad fra arabisk الموحدون; al-Muwahhidūn, i.e. «monoteistene» eller «de unitære») var et berbersk, muslimsk dynasti av kalifer (islams høyeste politiske og religiøse tittel, også kalt Amīr al-Mu'minīn – de trofaste kommandant) grunnlagt i begynnelsen av 1100-tallet som erobret store deler av Nord-Afrika til så langt øst som Libya, og også al-Andalus, den da muslimske delen av Iberia som i dag er det sørlige Portugal og Spania. 
I sin regjeringsperiode fra 1130 til sin død i 1163 beseiret Abd al-Mu'min al-Kumi, den eneste berberen fra Nedroma i Tlemcen i den marokkanske almoravidhæren, det daværende almoraviddynastiet, og han utvidet også makten sin til større deler av Maghreb og andre deler av det nordlige Afrika, og han ble i 1149 amir av Marrakech. Almohadene var mer fundamentalistisk islamske enn sine forgjengere, og behandlet religiøse minoriteter, dhimmiene, svært dårlig. 
Al-Andalus, det mauriske Iberia, ble styrt fra Nord-Afrika til almohadene flyttet sin hovedstad fra Marrakech til Sevilla i 1170. I 1212 ble riktignok kalifen Muhammad an-Nasir beseiret av en kristen allianse av kongedømmene Castilla, Aragón, Navarra og Portugal med europeiske allierte i slaget ved Las Navas de Tolosa i Sierra Morena-fjellene i det sørlige Spania, og dette katastrofale nederlaget ble slutten på almohadenes dominans. Nesten alle de mauriske besittelsene på Den iberiske halvøy gikk tapt kort tid senere, og de store muslimske byene Córdoba og Sevilla ble erobret av kristne i 1236 og 1248. 
Almohadene fortsatte å styre i sine afrikanske besittelser, helt til disse litt etter litt ble tapt på grunn av stamme- og regionopprør, som førte til at det rivaliserende dynastiet marinidene ble grunnlagt i 1215, og disse endte opp med å ta over de fleste av almohadenes landområder. Den siste almohadkalifen, Abu al-Ula al-Wathiq Idris, mistet alle sine landområder unntatt Marrakech, hvor han i 1269 ble myrdet av en slave. 
I dag er almohadenes hellige sted og graver bevart i Marokko, likeså også gravene til deres rivaler og fiender almoravidene.


== Muwahhadi-kalifene fra 1121 til 1269 ==
*Ibn Tumart, 1121-1130
Abd Allah ibn Muhsin al-Wansharisi, 1130
Abd al-Mu'min, 1130–1163
Abu Ya'qub Yusuf I, 1163–1184
Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur, 1184–1199
Muhammad an-Nasir, 1199–1213
Abu Ya'qub Yusuf II, 1213–1224
Abd al-Wahid I, 1224
Abdallah al-Adil, 1224–1227
Yahya, 1227–1235
Idris I, 1227–1232
Abdul-Wahid II, 1232–1242
Ali, 1242–1248
Umar, 1248–1266
Idris II, 1266–1269


== Sufisme ==
Sufiforfattere fra almohaddynastiet inkluderer:

Sidi Abu Madyan Shuayb ibn al-Houssein al-Ansari (1126–1198)
Ali ibn Harzihim (m. 1164)
Abi Mohammed Salih (1153–1234)
Abu Abdallah ibn Harzihim (m. 1235)
Abu-l-Hassan ash-Shadhili (1197–1258)
Abdelwahid al-Marrakushi (f. 1185),  historiker og forfatter
Salih bin Sharif ar-Rundi (1204–1285)
Den tropiske stormen Bill

Den tropiske stormen Bill var en tropisk storm som rammet den amerikanske gulfkysten sommeren 2003. Bill var den andre stormen i den atlantiske orkansesongen 2003. Bill utviklet seg fra en tropisk bølge 29. juni nord for Yucatán-halvøya. Stormen organiserte seg sakte etter som den beveget seg nordover og nådde en vindstyrke på 95 km/t kort tid før den traff land sør i Louisiana. Over land beveget Bill seg mot nordøst og svekket seg fort. Fuktighet fra stormen kombinert med kald luft fra en kaldfront førte til 34 tornadoer. Bill ble ekstratropisk 2. juli og ble absorbert av kaldfronten senere samme dag.
Idet stormen traff land i Louisiana førte den til moderat stormflo og økt tidevann. I en by nordøst i delstaten førte stormfloen til at en dike brøt sammen, med mange oversvømte hus som resultat. Moderat kraftig vind kombinert med våt jord gikk hardt utover mange trær. Deler fra trær traff så enkelte hus og strømlinjer, som resulterte i at hundretusener mistet strømmen. To personer druknet på grunn av høye bølger i Florida. Lenger inn i landet førte tornadoer fra stormen til lokal moderat skade. På sin ferd forårsaket den tropiske stormen Bill til sammen fire dødsfall og rundt 50 millioner amerikanske dollar i skade.
Kunståret 1295

Kunståret 1295 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1295.


== Hendelser ==


== Verk ==


=== Maleri ===
ca. 1295: Duccio maler «Madonna med tre fransiskanere»


== Fødsler ==
1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
Kunståret 1296

Kunståret 1296 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1296.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Fødsler ==
Yang Weizhen - kinesisk maler og kalligraf (død 1370)1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
...
Wawaitin vannkraftverk

Wawaitin vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i elven Mattagami, beliggende like ovenfor byen Timmins, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 11 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Sandy Falls vannkraftverk

Sandy Falls vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i elven Mattagami, beliggende like nedenfor byen Timmins, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 5 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Lower Sturgeon vannkraftverk

Lower Sturgeon vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i elven Mattagami, beliggende om lag 20 km nedenfor byen Timmins, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 14 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Little Long vannkraftverk

Little Long vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i nedre del av elven Mattagami, beliggende 50 km nord for byen Smooth Rock Falls, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay. 
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 133 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Little Long Generating Station – Ontario Power Generation.
Smoky Falls vannkraftverk

Smoky Falls vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i nedre del av elven Mattagami, beliggende 80 km nord for byen Smooth Rock Falls, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 52 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Smoky Falls Generating Station – Ontario Power Generation.
Harmon vannkraftverk

Harmon vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i nedre del av elven Mattagami, beliggende 110 km nord for byen Smooth Rock Falls, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 136 – 141 MW, fordelt på 2 generatorer. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation. Anlegget stod ferdig utbygd i 1965.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Harmon Generating Station – Ontario Power Generation.
Kipling vannkraftverk

Kipling vannkraftverk er et vannkraftverk og en demning i nedre del av elven Mattagami, beliggende 150 km nord for byen Smooth Rock Falls, og langt nordøst i provinsen Ontario i Canada. Denne elva renner nordover og munner ut i James Bay via elva Moose, helt sør i Hudson Bay.
Vannkraftverket får kraft fra egen demning i elva. Det har en installert kapasitet på ca. 132 – 157 MW. Det drives av energiselskapet Ontario Power Generation. Anlegget stod ferdig i 1966.
De totalt sju vannkraftverkene i Mattagami-komplekset omfatter:

Øvre Mattagami
Wawaitin vannkraftverk – 11 MW
Sandy Falls vannkraftverk – 5 MW
Lower Sturgeon vannkraftverk – 14 MW
Nedre Mattagami
Little Long vannkraftverk – 133 MW
Smoky Falls vannkraftverk – 52 MW
Harmon vannkraftverk – 141 MW
Kipling vannkraftverk – 157 MW


== Eksterne lenker ==
OPG Generating Stations - kart fra Ontario Power Gen.
Kipling Generating Station – Ontario Power Generation.
Bombus gerstaeckeri

Bombus gerstaeckeri (Morawitz) er en oligotrofe humleart som er knyttet til planteslekten Aconitum, kanskje enda mer enn den nære slektningen lushatthumle Bombus consobrinus som finnes i Norge. Det sies at den kun trekker på Aconitum. Men den er en sjelden gang observert på sølvtistel Carlina acaulis. Mange forskere har ment at den har vært en underart av lushatthumle, og er derfor ofte blitt beskrevet som Bombus consobrinus gerstaekeri.


== Størrelse ==
Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.
Dronninger:  Lengde 20–26 mm, Vingespenn: 32–36 mm
Arbeidere:  Lengde 15–17 mm, Vingespenn: 26–30 mm
Hanner: Lengde 14–16 mm, Vingespenn: 26–32 mm


== Kjennetegn ==
Bombus gerstaeckeri minner en del om lushatthumle. Hodet som er påfallende langt er helt svart. Brystet og det første bakkroppsledd har gulbrune hår som hos lushatthumle. Bakkroppsledd 2 og 3 er helt svarthåret mens bakroppsledd 4, 5 og 6 er hvitehåret.


== Bolet ==
Det er gjort få bolfunn. De bolene som har vært funnet er svært små med få arbeidere. Enkelte mener at B. gerstaeckeri av og til ikke produserer arbeidere i det hele tatt, bare droner og dronninger.


== Utbredelse ==
Ikke i Norge. Den finnes i Alpene på planten Aconitum fra 800–2500 m over havet.


== Eksterne lenker ==
(en) Bombus gerstaeckeri i Encyclopedia of Life 
(en) Bombus gerstaeckeri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bombus gerstaeckeri hos Fauna Europaea 
(en) Bombus gerstaeckeri hos ITIS 
(en) Bombus gerstaeckeri hos NCBI 
(en) Kategori:Bombus gerstaeckeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bombus gerstaeckeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Kunståret 1297

Kunståret 1297 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1297.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Fødsler ==
1290-1300: Taddeo Gaddi - italiensk maler og arkitekt som virket i den tidlige renessansen (død 1366)


== Dødsfall ==
Den tropiske stormen Ana

Den tropiske stormen Ana var den første syklonen i den atlantiske orkansesongen 2003 og den eneste syklonen som har oppstått i Atlanterhavet i april måned. Ana utviklet seg til en subtropisk syklon fra et ikke-tropisk lavtrykk 20. april 2003 vest for Bermuda. Stormen beveget seg mot øst-sørøst og ble bedre organisert. 21. april ble Ana en tropisk syklon med en vindstyrke på 95 km/t. Den tropiske stormen snudde så mot øst-nordøst og ble gradvis svekket på grunn av vindskjær og en kaldfront som nærmet seg. 24. april ble Ana en ekstratropisk syklon. Stormen førte til lett regn på Bermuda og restene av den førte til nedbør på Azorene og i Storbritannia. To personer døde da en båt forliste ved kysten av Florida på grunn av dønninger assosiert med stormen.
An Eye for an Eye

An Eye for an Eye er en amerikansk action-krim og kampsportfilm fra 1981 regissert av Steve Carver. Hovedrollen spilles av Chuck Norris, mens sentrale biroller spilles av Christopher Lee, Richard Roundtree, Matt Clark og Mako. 


== Handling ==
Sean Kane er en politispaner i San Francisco på jakt etter noen narkoselgere. Under ett av oppdragene blir hans kollega Dave skutt og drept. Like etter blir kjæresten til hans partner også drept, og det viser seg etterhvert at hans undercoveroppdrag var nær ved å sprenge en narkoliga. Sean slutter jobben i politiet og sverger hevn over de skyldige.


== Om filmen ==


=== Innspilling ===
Den ble innspilt i San Francisco vinteren 1981. 


=== Annet ===
Statens filmkontroll forbød i 1981 filmen å vises på norske kinoer. En noe forkortet versjon på 89 minutter ble utgitt på video av In Video rundt 1983-84.


== Rollebesetning ==
Chuck Norris : Sean Kane
Christopher Lee : Morgan Canfield
Mako : James Chan
Richard Roundtree : Capitaine Stevens
Matt Clark : Tom McCoy
Terry Kiser : Dave Pierce
Rosalind Chao : Linda Chan
Rosalind Chao: Linda Chan
Michael B. Christy: Reporter
Maggie Cooper: Heather Sullivan
Joe Bellan: A.J.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) An Eye for an Eye på Internet Movie Database 
(sv) An Eye for an Eye i Svensk Filmdatabas 
(fr) An Eye for an Eye på Allociné 
(nl) An Eye for an Eye på MovieMeter 
(en) An Eye for an Eye på AllMovie 
(en) An Eye for an Eye på Turner Classic Movies 
(en) An Eye for an Eye på Rotten Tomatoes
Siri Sunde

Siri Sunde (født 15. mai 1958 i Bergen) er en norsk teolog. Hun var den første åpent lesbiske presten som inngikk registrert partnerskap og fikk beholde sin stilling i Den norske kirke.


== Utdanning og karriere ==
Sunde har cand.theol.-grad fra Universitetet i Oslo fra 1994. Hun ble prestevikar i Ringsaker prestegjeld i 1995. Hun ble ordinert i Åmot kirke, Nordre Land prestegjeld i 1996 og jobbet som kapellan i Torpa i Nordre Land 1996–97 og fra 1999. I januar 2009 ble hun innsatt som sokneprest i Brøttum sokn i Ringsaker prosti. Sunde var sentral i den såkalte Sunde-saken, som dreier seg om hvorvidt en homofil som har inngått partnerskap, kan være prest i Den norske kirke.


== Siri Sunde-saken ==
Sunde ble tilsatt som kapellan i Torpa i august 1996 etter å ha vikariert som prest samme sted siden desember 1995. Hun inngikk partnerskap i juni 1997, og søkte permisjon etter råd fra biskop Rosemarie Köhn (Hamar bispedømme). Hun var i permisjon i påvente av Kirkemøtets behandling av homofilisaken, og deretter i påvente av biskop Köhns fremleggelse av saken for Lærenemnda i Den norske kirke. Kirkemøtet vedtok i november 1997 at personer som lever i homofilt samliv, ikke kan inneha kirkelig tjeneste som vigslet prest, diakon eller kateket. I oktober 1998 ble saken om Sundes prestestilling avvist i Lærenemnda som en forvaltningssak og sendt tilbake til biskop Köhn. Saken ble behandlet videre, bl.a. med samtaler med fagforeningene, og i februar 1999 gjorde Köhn det klart at Sunde fikk fortsette som kapellan i Nordre Land. I denne sakens anledning la Köhn fram uttalelsen «Tro mot sannheten i kjærlighet». Kirkens Bymisjon i Oslo hadde allerede kommet hamarbiskopen i forkjøpet, ved at en annen lesbisk prest, Hilde Raastad, som hadde inngått partnerskap, ble ansatt som prest. Senere er de blitt fulgt av flere kvinnelige og mannlige kolleger.


== Intervju med Siri Sunde ==
Kirken aksepterte skeive tanker, men ikke "praksis". Skeive prester kunne derfor ordineres dersom de bodde alene. Da Siri Sunde likevel ville inngå partnerskap i 1997, startet et kirkelig rabalder som skulle vare i to år. Her forteller Siri Sunde om stormen hun måtte stå i. Opptaket er et kort utdrag fra et livsminneintervju med Siri Sunde, gjennomført av Mona Moe Ribaut og Siri Linstad på vegne av Skeivt arkiv.


== Kilder ==
Denne artikkelen bygger på Siri Sunde-artikkelen i Store norske leksikon, som er utgitt under Creative Commons Navngivelse-Del på samme vilkår 3.0, den samme lisensen som Wikipedia også bruker.
Salakovac vannkraftverk

Salakovac  vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Det er lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket ligger 15 km nord for Mostar. Installert vannkraftkapasitet er 210 MW.
Demningen er en 70 meter høy gravitasjonsdam med flere bruksområder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Grabovica vannkraftverk

Grabovica vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Det er lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket ligger 40 km ovenfor Mostar. Installert vannkraftkapasitet er 117 MW. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Mostarsko Blata vannkraftverk

Mostarsko Blata vannkraftverk er en demning med vannkraftverk under utbygging i Bosnia-Hercegovina. Den blir lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket vil ligge like ovenfor Mostar. Installert vannkraftkapasitet blir 60 MW.


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Jablanica vannkraftverk

Jablanica vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Den er lokalisert i landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet, og vannkraftverket ligger 50 km ovenfor Mostar, ved byen Jablanica.
Installert vannkraftkapasitet er 151 MW. Demningen er en 85 meter høy flerbruksdam, og demmer opp et større magasin i elva.


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Rama vannkraftverk

Rama vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Bosnia-Hercegovina. Den er lokalisert i Rama-sideelven til landets viktigste elv, Neretva, som renner sørvestover ut i Adriaterhavet. Vannkraftverket ligger 70 km ovenfor Mostar, ved byen Prozor. 
Installert vannkraftkapasitet er 161 MW. Demningen demmer opp et større magasin i elva like sør for byen Prozor.
Demningen er en 100 meter høy jordfyllingsdam, med flere bruksområder. Den stod ferdig i 1968, men står (2012) under oppgradering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Trebinje vannkraftverk

Trebinje vannkraftverk er et kompleks med to demninger og tre vannkraftverk, bygget ut i to faser i Bosnia-Hercegovina. Anleggene er lokalisert i landets sørligste elv, Trebišnjica, som renner sørøstover ut i Adriaterhavet. 
Tre vannkraftverk knyttet til to demninger yter i alt 442 MW, med en årsproduksjon på 2,19 TWh.

Installert vannkraftkapasitet i Trebinje II ved landsbyen Gorica nær Trebinje, er 176 MW. Grančevo-demningen her stod ferdig i 1965 med et reservoar og vannrørledninger som både går til vannkraftverket Trebinje II, og til Dubrovnik vannkraftverk på 216 MW, nær småbyen Cavtat over grensen i Kroatia.
Det er også en demning Trebinje I lengre nord, ved byen Bileća nær grensen til Montenegro. Installert produksjonskapasitet er 30 MW. reservoaret kalles Miruša- eller Bileća-sjøen, og er på 33 km² med et volum på inntil 1,3 millioner m³.Om man regner med kraftverkene på hver side av grensen, gir reservoarene en vannkrafteffekt på totalt 658 MW. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse fra EBRD.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.