jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ayran

Ayran eller airan (fra tyrkisk: ayran) er en tyrkisk yoghurtdrikk. Ayran lages ved å fortynne yoghurt med vann og blande med litt salt, eventuelt litt sukker . Det er en veldig populær drikke i Tyrkia og omkringliggende land, samt Sentral-Asia. Det finnes flere produsenter av ayran i Tyrkia, der det brukes både som tørstedrikke og ved siden av tyrkiske retter som lahmacun, yaprak sarması, kebab og pide. Ayran serveres kaldt.
Ayran finnes også å få kjøpt i enkelte butikker i Norge, Sverige og Danmark .


== Referanser ==
Lahmacun

Lahmacun er en midtøstlig matrett, også kjent som kaukasisk pizza, som består av en rund, tynn deig i bunnen med kjøttdeig og ulike grønnsaker på toppen. Det er ikke uvanlig at den rulles sammen før den spises.
Serveres ofte sammen med ayran.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Lahmacun Recipe». Tasty Arbuz (engelsk). Besøkt 12. mars 2021.
Yaprak sarması

Yaprak sarması eller ofte bare referert som sarma er navnet på en tyrkisk matrett som består av vinbladruller fylt med ris og bulgur. Det er heller ikke uvanlig å ha litt kjøttdeig inni, eller å bruke litt olvenolje eller sitron . Spises ofte ved siden av yoghurt.
Ordet sarma er tyrkisk og betyr "noe som er rullet sammen" .


== Referanser ==
Talestasjon

Talestasjoner, eller de «Offentlige Talestationer» var forløperen til telefonkiosken. 
Christiania Telefonselskab, stiftet i 1885, etablerte og driftet talestasjonene. En av betingelsene for etableringen var at de opprettet inntil 5 talestasjoner på forskjellige steder i Kristiania. Prisen for en samtale var bestemt til ikke å overskride 15 øre for en samtale med varighet inntil fem minutter. «Offentlige Talestationer» er nevnt i telfonkatalogen første gang i 1886, og siste gang i 1928. I telefonkatalogen for 1893 var det oppført hele 56 «Talestationer indenbyes». De var å finne på sentrale steder i Kristiania som jernbanestasjonene og i butikker i hovedgatene. Det var talestasjoner blant annet hos Møllhausen i Bogstadveien, Borgen Meieri i Hegdehaugsveien 32, i Pilestrædets Skotøimagazin i Pilestredet 10 og i Torvgaden. I Torvgaden var det fire talestasjoner, i nummer 7, 13, 20 og 33.
Talestasjonene ble svært populære, men høyrøstet telefonsnakking der hvor stasjonene var plassert, virket forstyrrende på omgivelsene. Utover i 1890-årene kom det til flere private aktører som etablerte egne telefonkiosker på strategiske steder rundt om i byen.


== Kilder ==
Brand, David: Fra talestasjoner til telefonkiosker i Oslo I Byminner nr.2-2009, s.32-44
Alvaro Baigorri

Álvaro Baigorri Del Rio (født 11. august 1983) er en spansk fotballspiller som fram til og med 2013 spilte for Sarpsborg 08 Fotballforening. Baigorri kom til Sarpsborg 08 fra lavere divisjoner i Spania før sesongen 2012. Baigorri var også på prøvespill i Vålerenga Fotball, men ble ikke tilbudt kontrakt. Få dager senere signerte han for Sarpsborg 08. 
Etter sesongen 2013 – der han var mye skadet – fikk han ikke forlenget kontrakt med Sarpsborg 08. På tampen av året endte Baigorri opp med å signere for den hardtsatsende 2.divisjonsklubben Moss FK, med Arne Erlandsen ved roret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alvaro Baigorri – Transfermarkt 
(en) Alvaro Baigorri – Soccerway 
(en) Alvaro Baigorri – FBref
İmam bayıldı

İmam bayıldı er en tyrkisk matrett med aubergin som hovedingrediens. Retten inneholder også løk eller hvitløk og ikke minst olivenolje. İmam bayıldı kan også lages med kjøttdeig, men vanligvis lages den vegetabilsk.


== Navnets bakgrunn ==
Direkte oversatt betyr «imam bayıldı» «imamen besvimte» eller «Imamen dånte». Det finnes mange historier om hvor navnet kommer fra. Ifølge en skulle en imam ha besvimt av glede første gang han smakte på denne retten.Ifølge en annen historie skal en imam ha giftet seg med datteren til en rik olivenoljeprodusent. De første 12 dagene skal kona hans ha laget aubergin, fylt med tomat og løk, med olivenolje av ypperste kvalitet. På den trettende dagen skal imamen ha fått servert aubergin uten olivenolje, og han skal da ha besvimt av sorg.


== Referanser ==
Ben 10: Omniverse (TV-serie)

Ben 10: Omniverse er en amerikansk animert TV-serie basert på Ben 10 fra Cartoon Network.


== Handling ==
Gwen og Kevin drar på universitetet, og Ben gleder seg til å jobbe alene. Men Max har andre planer. Han gir han en ny partner med navn Rook Blonko. Ben blir jaget av Khyber Jegeren, som sender hunder etter han som kan forvandle seg til rovdyr versjoner av Bens romvesener. Men med en ny Omnitrix med ti nye romvesener med seg kan Ben stoppe han, bare han har Rook med seg. Unge Ben kjemper mot den onde Malware som vil ha Omnitrixen og Azmuth.


== Omnitrix romvesener ==
Firarm
Feedback
Ledestjerne
Edderape
Bloxx
NRGI
Vannspruter´n
Terraspinner
Armodrillo
Sjokkfot
Stinkers
Urverk
Gravangrep
Kromstein
XLR8
Hardhaus
AmpFibie
Myrild
Wildmutt
Fiksus
Gråbarken
Nanomek
Ekko Ekko
Rath
Krasjhoppe
Alien X
Eatle
Articguana
Rivkjeft
Ballbille
Enormosaur
Frostus
Villranken
VandreØrret/TurØrret
Støvfeen
Mistasje
Versten
Kickin' Hauk
Brainstorm
Oppkast
Tåpiller
Ditto
Eye Guy
Astrodactyl
Snare-Oh
Bullfrag
Upgrade
Atomix
Buzzshock
Frankenstrike
Ånden
Blitzulven
Rotten-buk
Vampyr


== Nemetrix romvesener ==
Krabbedozer
InsektØgle
Slagorm
Mukilator
Terrorantella
Tyrannoped
Hypnositten
Omnivoracius
Vice-topus
Panucianeren


== Biomnitrix romvesener ==
Firarmosaur
Atomic-X
Støtkrasjer'n
UpFiksus
Store Chuck
Enormguffsaur


== Norske stemmer ==
Sigbjørn Solheim
Eirik Espolin Johnson
Trond Brænne
Ivar Nørve
Hanne Dancke Arnesen
Erik Skøld
Simen Sand
Christoffer Staib
Duc Mai-The
Øyvind B. Lyse
Halvard Djupvik
Lars Dahl Dolva
Nils Ole Oftebro
Marianne Westby
Stig Henrik Hoff
Mona Grenne
Tommy Karlsen
Siri Nilsen
Nils-Martin Crawfurd


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Rolf Barmen

Rolf Jørgen Barmen (født 26. desember 1964) er en norsk siviløkonom, tidligere fotballspiller og alpinttrener, som siden 2018 er konsernsjef i Elmera Group ASA, tidligere Fjordkraft Holding ASA.


== Utdannelse og karriere i næringslivet ==
Rolf Barmen er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i 1990. Han har blant annet arbeidet som driftssjef ved IKEA Bergen, regiondirektør i Telenor Telehuset og som administrerende direktør i Telering. Fra 2008 til 2011 var han administrerende direktør for mobiloperatøren Chess Communication, og fra 2011 til 2013 administrende direktør i NextGenTel.. I februar 2013 tiltrådte han som administrerende direktør i Fjordkraft. Fra børsnoteringen i 2018 er han konsernsjef i Fjordkraft Holding ASA. Konsernet endret i mai 2022 navn til Elmera Group ASA.


== Fotball og alpint ==
Han var tilknyttet Fyllingen Fotball i klubbens storhetstid og spilte totalt over 300 A-kamper i tidsrommet 1983-1997, herunder 50 kamper i elitedivisjonen (1990, 1991 og 1993). Han var assistentrener og spillende assistentrener i klubben i 1995-1997. 
Rolf Barmen var alpintrener både i Hordaland og nasjonalt på 1980-tallet med en rekke treneroppdrag både for Bergens Skilag, Hordaland Skikrets og Norges Skiforbund. 
I februar 2014 ble Rolf Barmen valgt til styreleder i Sportsklubben Brann og trakk seg i januar 2015.


== Personlig ==
Rolf Barmen er gift med Charlotte Christine Eriksen Barmen og har fire barn. Han er far til fotballspilleren Kristoffer Barmen, Andreas Barmen, Helene Christine Barmen og Victoria Christine Barmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Barmen – Transfermarkt 
Ledelse NextGentel
Sunnfjord Museum

Sunnfjord Museum er distriktsmuseum for de indre kommunene i Sunnfjord: Jølster, Førde, Gaular, Fjaler og Naustdal. Vertskommune er Førde. Museet ligger i Movika, 9 km øst for sentrum.
Sunnfjord Museum har siden 2009 vært en avdeling under det konsoliderte museet Musea i Sogn og Fjordane.


== Historikk ==
Sunnfjord Museum ble som så mange andre av de norske folkemuseene grunnlagt på begynnelsen av 1900-tallet. Nasjonsbyggingen etter unionstiden var nok en viktig drivkraft i dette arbeidet. Sunnfjord Sogelag som eier museet, ble opprettet i 1910, med det som målsetting å opprette et museum for sunnfjordbygdene, men museet ble ikke åpnet før i 1926.
Første lokalisering for museet var i Førde sentrum. Museet ble flyttet til Movika i 1950, der det siden har ligget. Daværende formann i Museumsforbundet, Robert Kloster, som holdt tale ved nyåpningen, sa: 
«…jeg har sett mange museumsområder gjennom årene, men sjelden har jeg sett noe så vakkert og selvfølgelig som Movika».
De kommende årene ble en evig kamp om penger for å sikre seg hus som enten stod i fare for å bli fjernet eller som andre museum var ute etter. Ideen bak oppbyggingen av friluftsmuseet var å få et mer eller mindre komplett gårdstun (klyngetun) for to brukere slik det kunne se ut midt på 1800-tallet.
I 1975 ble det innført en statlig tilskuddsordning for museum av en viss størrelse, og Sunnfjord Museum var et av disse. Det var ikke så mye penger i begynnelsen, men nok til at det begynte å skje noe. Under ledelse av styreformann Leiv Erdal fra Naustdal ble det fart i arbeidet med et nytt administrasjons- og utstillingsbygg, og i 1977 fikk museet sin første faste ansatte, Ludvig Søgnen fra Sande.
Nytt administrasjonsbygg åpnet i 1980 og midt på 1980-tallet kom det eget verkstedbygg, realisert ved hjelp av sysselsettingsmidler. 
Etterhvert som museet fikk faste stillinger økte aktiviteten og flere hus kom til i friluftsmuseet. På begynnelsen av 2000-tallet ble det planlagt og bygd støl til museumstunet med tilhørende kulturlandskap i et område som tidligere var tett skog. I dag (2012) har museet seks stillinger.
I 2009 gikk Sunnfjord Museum sammen med de fire andre museene i fylket til en ny og stor driftsenhet som ble kalt Stiftinga Musea i Sogn og Fjordane. Det er fremdeles det lokale sogelaget som eier hus og samlinger.


== Kilder ==
Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
Otto Huseklepp: Sunnfjordtunet. Førde 1958
Asbjørn Tyssen: Museet i Movika. Jul i Sunnfjord 1994
Gunnhild Systad: Vi skyggjer med handa over augo og prøver å sjå langt, - langt tilbake og langt fram. Sunnfjord Museum 2011


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sunnfjord Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Søk etter gjenstander på museet på Digitalt Museum
Kystmuseet i Sogn og Fjordane

Kystmuseet i Sogn og Fjordane er et kulturhistorisk museum som ligger i Florø i Sogn og Fjordane. 
Museet ble stiftet i 1980 og er fra 2009 en del av Musea i Sogn og Fjordane. Museet viser natur- og kulturforholdene langs kysten i fortid og nåtid. Hovedhusene ligger i et 74 mål stort museums- og friområde, og rommer et typisk fiskerhjem, en utstilling om fremveksten av bysamfunnet i Florø, og en stor båtsamling, bl.a. «Bakkejekta», en jekt fra midten av 1700-tallet. På området skal det bygges opp et miljø som viser bosetningene fra de ytre øyene og langs fjorden. Museet har også en stor utstilling om oljevirksomheten i Nordsjøen, det nyopprettede «Snorreankeret».
Museet eier også mindre museumsanlegg i Gulen og Selje.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kystmuseet i Sogn og Fjordane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lisa Kristoffersen

Lisa Kristoffersen (født 13. april 1833, død 27. januar 1924), kalt «Dyre-Lisa», «Bikkje-Lisa» og «Kristianias våkne samvittighet», var en av Kristianias originaler som påtok seg oppgaven som dyrenes beskytter i byen.Hun var født på Sagene og giftet seg ung. Hun og mannen flyttet til USA, hvor de ble i nærmere 25 år. I Chicago hvor de bodde, engasjerte hun seg for dyrenes ve og vel ved siden av å drive sitt eget vaskeri og strykeri.
Tilbake i Kristiania sto hun på torget og solgte frukt, bær og blomster. Lisa måtte livnære seg og mannen, som var syk og uten arbeid.
Lisa tok gjerne oppstilling ved foten av Youngsbakken, Norabakken og Smithebakken, som var steder hvor hestene strevde med tunge lass og derfor kunne være utsatt for kjørekarenes vrede. Det samlet seg gjerne folkemengder der hvor hun var på ferde med sitt rutete sjal og paraply.

Hun nøt stor respekt og var fryktet blant kjørekarer og andre som ikke behandlet dyrene med pietet. Dersom en kjørekar ikke lystret henne, fikk han kjenne knortekjeppen på ryggen. Hjalp ikke dette blåste hun i politifløyten og overlot vedkommende til en politikonstabel.
I 1907 stiftet hun sammen med venner en av de tidligste foreningene for dyrebeskyttelse i Kristiania (Foreningen mot mishandling av dyr (1859) som senere ble til Dyrebeskyttelsen, og Norske Kvinners Dyrebeskyttelse i Kristiania (1893) var tidligere ute. Hun tjenestegjorde som inspektør i foreningen. 
Lisa Kristoffersen er blitt hedret etter sin død som dyrebeskyttelsens pioner. I 1934 fikk hun en plass på Bjølsen oppkalt etter seg, Lisa Kristoffersens plass.  Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1921.


== Stiftelsen Lisa Kristoffersens Minde ==
En stiftelse ble i 1989 opprettet i hennes minne, som har som oppgave å "yte støtte til aktivt dyrevernarbeide". Stiftelsen deler ut legater til dyrevernere og organisasjoner som jobber med dyrevern, og er forvaltes av Dyrebeskyttelsen Norge.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sanstøl, Jorunn: Jeg er Lisa Kristoffersen! i Byminner nr.4-2009, s.42-44
Nielson, Haakon B. : Lisa Kristoffersen, dyrenes beste venn, artikkel i Aftenposten 21/10-1981
Børek

Børek (tyrkisk: Börek) er den generelle betegnelsen på en populær gruppe av tyrkiske pai og bakeprodukter som lages av tynn filodeig (også kjent som yufka), men også av gjærdeig og forekommer i mange ulike varianter og fasonger . Disse fylles med alt fra ulike ostetyper, oftest fetaost, til kjøttdeig, poteter, egg og ulike grønnsaker som spinat.. Børek stammer opprinnelig fra Tyrkia, men finnes også i ulike varianter i Sentral-Asia og områder som tidligere var underlagt Det osmanske riket, spesielt på Balkan.


== Ulike typer børek ==
Blant mange børektyper kan nevnes følgende:

Su böreği 'vanbørek' er en veldig populær og vanlig børektype. Flere lag med tynne filodeig legges opp på hverandre. Lagene smøres og fylles med en blanding av fetaost, evt også ulike grønnsaker som spinat. Pensles til slutt med olje og settes inn i ovnen..
Sigara böreği 'sigaretbørek' eller kalem böreği 'pennbørek', er små, sylinder- eller sigarformede børek som kan være fylt med forskjellige ingredienser som fetaost, poteter, spinat, kjøttdeig, krydder, pepper og saus m.m. Siden 2011 ble det besluttet å kalle dette for pennbørek for å unngå assosiasjoner med tobakk..
Talaş böreği eller Nemse böreği er små, terningformede børek som stort sett fylles opp med terningformede lammekjøtt og grønnsaker, og har ofte en sprø konsistens.
Kol böreği 'armbørek' eller Çarsaf böreği 'lakenbørek' langs av en lang og tynn filodeig som først fylles med ulike ingredienser som enten kjøttdeig, fetaost, potet eller spinat eller en blanding av disse, før disse rulles sammen og stekes på lavtemperatur. *Sarıyer böreği er en mindre utgave av "Kol böreği" og har navnet sitt etter Sarıyer, en bydel av Istanbul.
Gül böreği 'rosebørek', også kjent som Yuvarlak böreği 'rullebørek', er børek som er rullet sammen til små spiraler og har mer krydra fyllingsinnhold enn andre typer børek.
Çiğ börek eller Çibörek 'råbørek' er en halvsirkelformet børek, fylt med råstekt kjøtt og stekt i olje på stekepannen. Særlig populært i områder der tataterene holder til, som i Eskişehir, Polatlı og Konya.
Laz böreği, en børektype fra Rize regionen, er en søt børektype fylt med en type melkepudding (muhallebi).
Saray böreği 'palassbørek'.


== Referanser ==
Hildegunn Dale

Hildegunn Dale (født 12. november 1974) er en norsk forfatter og redaktør fra Modalen.Hun debuterte i 2003 med diktsamlingen Solkant.Dale har mastergrad i litteraturvitenskap fra Universitetet i Bergen og har studert kunsthistorie og samfunnsfag. Hun har også utdanning i grafisk design frå MI i Oslo og har gått årsstudiet ved Skrivekunstakademiet i Hordaland.Hun bor på Misje og er redaktør for Samlagets gjendiktingsserie av oversatt klassisk og moderne poesi.


== Bøker ==
2019 – Rapporter  frå havet - lyrikk, Samlaget
2015 – Ein halv dag – lyrikk, Samlaget
2011 – Armane mine handlingar – diktsamling
2008 – Fjell-øygarden – poesi
2007 – Skugge under Grønskarvet – barnebok
2006 – See, say and sea – diktsamling
2004 – Elvedraumar – diktsamling
2003 – Solkant – diktsamling


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Hildegunn Dale i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Hildegunn Dale hos Nasjonalbiblioteket
Artikler av Hildegunn Dale i Norart
GSI Grizzlies Lacrosse

GSI Grizzlies Lacrosse (stiftet 20. oktober 2010) er lacrosseavdelingen til Grimstad Studentidrettslag, som er tilknyttet Campus Grimstad ved Universitetet i Agder, og medlem av Norges Amerikanske Idretters Forbund.
Laget spiller turneringer flere steder i Norge, og har blant annet deltatt i Bergen Challenge, Norgesmesterskapet og Studentlekene i Norge.


== Meritter ==
Under NM i lacrosse 2012 kom laget på åttendeplass. I Bergen Challenge 2012 fikk laget delt 5.-plass.
KvinnerNM 2015: 2 Sølv
NM 2016: 2 Sølv
NM 2017: 3 Bronse
NM 2018: 3 Bronse
NM 2019: 5.-plassMennNM 2015: 4.-plass
NM 2016: 7.-plass
NM 2017: 5.-plass
NM 2018: 5.-plass
NM 2019: 4.-plassKilde: Norges Amerikanske Idretters Forbund


== Kjente spillere ==
Tale Futtrup Solfjeld (2012–2020), kaptein på Norges kvinnelandslag i lacrosse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
GSI Grizzlies Lacrosse på Facebook 
GSI Grizzlies Lacrosse på Instagram
Siw-Anita Kirketeig

Siw-Anita Kirketeig (født 1. januar 1988) er en norsk forfatter fra Vassdalen i Fjaler.Kirketeig har studert ved Skrivekunstakademiet i Hordaland (2008-2009) og studerer nå ved Kunsthøyskolen i Bergen. Hun er søster til forfatteren Linda Marie Kirketeig.Hun debuterte i 2012 med lyrikkboken Alt kjød er grønt gras.


== Bøker ==
2012 – Alt kjød er grønt gras – diktsamling, Samlaget


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Siw Anita Kirketeig i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Siw-Anita Kirketeig på Samlagets hjemmeside
Ruth Lillegraven

Ruth Lillegraven (født 21. oktober 1978) er en norsk forfatter fra Granvin.Lillegraven har arbeidet i Samferdselsdepartementet. Hun sitter i styret ved Litteraturhuset i Oslo.Hun debuterte med diktsamlingen Store stygge dikt i 2005. I 2022 ble Ruth Lillegraven nominert til krimprisen Sølvkniven for «Av mitt blod».


== Bøker ==
2005 – Store stygge dikt – diktsamling, Tiden
2011 – Mari og Magnus flyttar inn – bildebok, illustrert av Inger Landsem, Samlaget
2011 – Mellom oss – roman, Tiden
2012 – Mari og Magnus og smokketjuven – bildebok, illustrert av Inger Landsem
2013 – Urd – lyrikk, Tiden
2013 – Mari og Magnus får katt – illustrert av Inger Landsem, Samlaget
2014 – Mari og Magnus hos bestemor - barnebok, Samlaget
2014 – Manilahallen - diktsamling, Tiden
2015 – Atlanten - lyrikk, Cappelen Damm
2016 – Sigd - diktsamling, Tiden
2016 – Eg er eg er eg er - diktsamling for barn, Samlaget
2016 – Disse dagene, dette livet. Dikt vi har sammen - lyrikk, Kagge Forlag
2018 – Skogen den grøne: dikt for barn, lyrikk, Samlaget
2018 – Alt er mitt - roman, Kagge Forlag
2020 – Dei svarte svanene - barnebok, Samlaget
2020 – Hytta som forsvann - barnebok, Samlaget
2021 – Av mitt blod - roman, Kagge Forlag
2021 – Fanga på fjorden - barnebok, Samlaget


== Priser ==
2012 – Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond
2013 – Brageprisen for Urd
2014 – Bokbloggernes åpen klasse-pris for Urd


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ruth Lillegraven i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Om Ruth Lillegraven på kulturnett.no
ruthlillegraven.no/
Påskelunsj med Ruth Lillegraven - lydopptak fra Bergen Offentlige Bibliotek 11. april 2019
Raubergfossen kraftverk

Raubergfossen kraftverk er et vannkraftverk i Gaulavassdraget ved Gåre i Holtålen kommune i Trøndelag. 
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 62 meter i Holda.
Installert effekt er 2,7 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 12 GWh.
Det eies og drives av Midt Energi. Kraftverket ble oppgradert 1996.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Midt Energi om Raubergfossen kraftverk Arkivert 31. august 2019 hos Wayback Machine.
Overføringsflyktning

En overføringsflyktning, også kalt kvoteflyktning eller FN-flyktning, er en flyktning som ikke kan reise tilbake til hjemlandet sitt eller få opphold i det landet han eller hun oppholder seg i som flyktning, og som derfor blir overført til et tredje land. Overføringsflyktninger skiller seg fra asylsøkere ved at de har fått saken sin behandlet og blitt anerkjent som flyktning av FNs høykommissær for flyktninger allerede før de kommer til sitt endelige land.Overføringsflyktninger velges ut etter et organisert uttak, vanligvis i samarbeid med FNs høykommissær. Alle land står fritt til å ta imot overføringsflyktninger etter sitt eget forgodtbefinnende. Enkelte land gjør dette systematisk ved å fastsette en årlig kvote for hvor mange overføringsflyktninger som kan tas imot.FNs høykommissær er til stede i flyktningleirer og vurderer hvem som kvalifiserer for status som flyktning i henhold til FNs flyktningkonvensjon. Høykommissæren vurderer også om flyktningene kan bo i landet de oppholder seg i eller om de kan returnere til hjemlandet. Hvis dette ikke er mulig, blir flyktningens sak sendt til et av landene som FN har inngått overføringsavtale med. Mottakerlandet vurderer da om det skal ta imot flyktningen. Norge tar imot ca. 1 200 kvoteflyktninger i året, men på grunn av borgerkrigen i Syria er kvoten økt, og det forventes at Norge tar imot ca. 1 620 kvoteflyktninger i 2014.


== Referanser ==
Svein Roger Nilsen

Svein Roger Nilsen (født 20. juli 1967 på Gulskogen i Drammen) er en norsk forfatter. Han har skrevet novellesamlinger, samt utgitt romaner og barnelitteratur.
Nilsen er sosionom og har videreutdanning i behandling av rusavhengighet. Han bor og arbeider i Drammen.


== Bibliografi ==
1996: I dagens lys, i svarte natt, Aventura
1997: Hvem vet hvor tiden blir av?, Pantagruel forlag
1998: Blindgården, Pantagruel forlag
2000: Et kabinett av kuriositeter, Saeculum
2006: Blå toget. Noveller, Lockert forlag
2010: Tørst, Tiden forlag
2013: Den elektriske skogen. Noveller, Tiden forlag
2015: Den forstenede byen, Tiden forlag2020:  Mosaikkspeilet, Tiden forlag


== Eksterne lenker ==
Forfatterside på Tiden Norsk Forlags nettside