jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Interstate Journal of International Affairs

Interstate Journal of International Affairs (tidligere State; Interstate; Interstate Journal of Political Affairs; and Aberystwyth Journal of World Affairs) er et britisk vitenskapelig tidsskrift innen feltet internasjonal politikk. Grunnlagt i 1965, er Interstate Storbitannias eldste tidsskrift utgitt av studenter innen dette feltet. Tidsskriftet utgis to ganger i året.
Michael MccGwire og direktør ved Royal United Services Institute, Michael Clarke, har tidligere vært redaktører i tidsskriftet. 


== Utvalgte bidragsytere ==


== Referanser ==
Aberystwyth Journal of World Affairs, 1 (2004).
History of Interstate. Internet Archive. Besøkt 23. september 2012.
Interstate. Aberystwyth University. Besøkt 23. september 2012.
Interstate. Aberystwyth University. Besøkt 23. september 2012.
Interstate (1975/1976). STATE and INTERSTATE List of Contents 1965-76.  Interstate,2 (1975/1976), centre pages.
Interstate Journal of Political Affairs. Georgetown.edu. Besøkt 23. september 2012.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Julien Bérard

Julien Bérard (27. juli 1987 i Paris) er en fransk landeveissyklist. Han syklet for UCI WorldTourlaget AG2R-La Mondiale.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Julien Bérard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Julien Bérard – ProCyclingStats 
(en) Julien Bérard – Cycling Archives 
(en) Julien Bérard – Cycling Quotient 
(en) Julien Bérard – CycleBase
Zuid-Willemsvaart

Zuid-Willemsvaart (Sør Willems kanal) er en kanal sør i Nederland som forbinder elven Maas mellom byene  Maastricht og 's-Hertogenbosch. Kanalen fikk sitt navn etter Kong Vilhelm I av Nederland med tillegget «Zuid» («sør») for å forhindre forveksling med to andre kanaler; Willemskanalen nær Zwolle og Noord-Willemskanaal i Groningen.
Kong Vilhelm beordret byggingen av kanalen, og byggingen begynte i 1823. Kanalen stod ferdig i 1826 og skapte nye økonomiske muligheter for fattige byer som Helmond og Veghel. Kanalen ga en alternativ handelsrute for skip som ikke ønsket å seile på elven Maas. Det planlegges nå en utvidelse av kanalen for å gi rom for større skip. 

Kanalen er 123 kilometer lang og renner gjennom den belgiske provinsen Limburg, den nederlandske provinsen Limburg, og for det meste den nederlandske provinsen Noord-Brabant. Da kanalen ble bygget tilhørte hele området Det forente kongeriket Nederlandene. Kanalen passerer følgende steder:

Maastricht
Lanaken
Maasmechelen
Dilsen-Stokkem
Maaseik
Bree
Weert
Helmond
Beek en Donk
Veghel
Schijndel
Bernheze
Berlicum
Den Dungen
Sint-Michielsgestel
’s-Hertogenbosch
Guillaume Bonnafond

Guillaume Bonnafond (23. juni 1987 i Paris) er en fransk landeveissyklist. Han har flere ganger syklet Giro d'Italia og Vuelta a España. 
Han la opp etter 2018-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guillaume Bonnafond – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guillaume Bonnafond – ProCyclingStats 
(en) Guillaume Bonnafond – Cycling Archives 
(en) Guillaume Bonnafond – Cycling Quotient 
(en) Guillaume Bonnafond – CycleBase
Ole Johnsen Udnæs

Ole Jonsen Udnæs (født 1786 i Lensvik i Sør-Trøndelag, død 13. september 1859) var stortingsrepresentant fra Nordlandenes Amt fra 1827 til 1829.
Udnæs var gårdbruker, fisker og lensmann. Han gikk på underoffiserskole i Trondheim, deltok i krigen i 1814 og hadde graden fanejunker. 
I 1815 giftet han seg i Nidarosdomen med Kirstie Olsdatter (født 27 jun 1780 på Sylteberget, Elverun, død 25 november 1874 i Hemnes, Nordland) 
Etter giftemålet bosatte han og kona seg på gården Brennesvik i Hemnes, Nordland. De fikk 3 barn: Johan Olsen Udnæs (1815-1897), Olaus Olsen Udnæs (1819-1907) og Iver Didrik Olsen Udnæs (1822-1892)
Han var lensmann i Rana fra 1820.
Ole døde på gården Brennesvik. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Johan Johnsen Udnæs hos Norsk senter for forskningsdata
Houyi

Houyi (kinesisk:后羿; pinyin: Hòu​ Yì), også kalt Yiyi (夷羿) eller bare Yi, er en helt i kinesisk mytologi. Han var bueskytter, en skikkelse som går igjen i klassiske kinesiske myter, og ihukommes særlig under månefesten.Det var Houyi som ifølge en fortelling fikk i oppdrag å skyte ned ni av de ti opprinnelige solene som forårsaket tørke i verden. 
I andre myter fortelles det at Houyi fikk en udødelighetsdrikk av Xi Wang Mu som ble stjålet av Houyis hustru månesgudinnen Heng-O. og at han også hadde makt over vindene og reddet den gule keiser (Huang Di) fra dem.


== Referanser ==
Gregor Gazvoda

Gregor Gazvoda (15. oktober 1981 i Maribor) er en slovensk landeveissyklist. Han har deltatt i Giro d'Italia en gang.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gregor Gazvoda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gregor Gazvoda – ProCyclingStats 
(en) Gregor Gazvoda – Cycling Archives 
(en) Gregor Gazvoda – Cycling Quotient
Sylvain Georges

Sylvain Georges (1. mai 1984 i Beaumont) er en fransk landeveissyklist. Han syklet for UCI WorldTourlaget AG2R-La Mondiale da han testet positivt for heptaminol under Giro d'Italia 2013, og han ble senere sagt opp.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylvain Georges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sylvain Georges – ProCyclingStats 
(en) Sylvain Georges – Cycling Archives 
(en) Sylvain Georges – Cycling Quotient
Steve Houanard

Steve Houanard (2. april 1986 i Paris) er en fransk landeveissyklist. I 2011 kjørte han Vuelta a España, der han endte på 133.-plass sammenlagt.
Han utestengt i to år etter å ha testet positivt for EPO før Tour of Beijing i 2012.


== Meritter ==


== Referanser = ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Houanard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Houanard – ProCyclingStats 
(en) Steve Houanard – Cycling Archives 
(en) Steve Houanard – Cycling Quotient
Romain Lemarchand

Romain Lemarchand (født 26. juli 1987 i Longjumeau) er en fransk landeveissyklist. Han sykler for Team Cult Energy.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Romain Lemarchand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Romain Lemarchand – ProCyclingStats 
(en) Romain Lemarchand – Cycling Archives 
(en) Romain Lemarchand – Cycling Quotient
Serbia under Paralympiske vinterleker 2010

Serbia sendte en utøver til Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, Canada og tok ingen medaljer.


== Alpin skiidrett ==
Alpin skiidrett under Paralympiske vinterleker 2010


== Se også ==
Paralympiske sommerleker 2012
Sommer-OL 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater hos Den internasjonale paralympiske komité
Sidera Lodoicea

Sidera Lodoicea er navnet på fire av Saturns måner gitt av Giovanni Cassini da han oppdaget dem i 1671, 1672 og 1684. Navnene ble publisert i verket Découverte de deux nouvelles planètes autour de Saturne i 1673 og i Journal des sçavans i 1686. Disse månene er senere blitt kjent ved følgende navn som ble gitt i 1847:

Iapetus eller Saturn VIII, oppdaget 25. oktober 1671
Rhea eller Saturn V, oppdaget 23. desember 1672
Tethys eller Saturn III, oppdaget 21. mars 1684
Dione eller Saturn IV, oppdaget 21. mars 1684
Geijersgården (Uppsala)

Geijersgården ligger i sentrale Uppsala, Sverige. Bygningen ligger vegg-i-vegg med Ihregården og rett nord for Carolina Rediviva, som er hovedbygningen til Uppsala universitetsbibliotek.
Hovedbygningen ble oppført 1737–38 av landshøvding Johan Brauner. Gården har sitt navn etter Erik Gustaf Geijer, som bodde her fra 1837 til 1846. På det tidspunktet var Carolina Rediviva nybygd, og Uppsala universitet ville rive nabogården fordi de ville ha en mer åpen plass foran universitet. Da solgte Geijer den sørlige delen av gården og flyttet de to bygningene han ville beholde til den nordlige delen, og han renoverte dem. 
Gården har hatt sitt nåværende utseende siden 1850, da bygningen ble gulmalt av daværende eier Rudolf Annerstedt. Siden 1850 har ingenting blitt forandret.
I 1934 kjøpte Uppsala universitet gården. Fra 1965 har Dag Hammarskölds minnesfond disponert bygningen.
I 1982 oppstod en brann i den vestlige delen av hovedbygningen. De omfattende skadene etter brannen var ferdig utbedret i 1983. Geijersgården ble senere overført til Uppsala Akademiförvaltning, og har siden 27. februar 1998 hatt status som byggnadsminne.


== Eksterne lenker ==
[1]
Maths O. Sundqvist

Maths-Olov Sundqvist (født 23. oktober 1950 i Kaxås i Offerdal i Krokoms kommune, død 23. september 2012 i Häggenås) var en svensk entreprenør og finansmann.
Sundqvist var bosatt i Österåsen i Jämtland og var utdannet økonom ved John Ericsson-skolan i Östersund. Han var grunnlegger og majoritetseier i AB Skrindan. Sundqvists aksjeportefølje var på slutten av mars 2008 verd omkring 10,4 milliarder svenske kroner.
Etter at Sundqvist gikk ut grunnskolen i Änge vervet han seg og utdannet seg til befal og ble fenrik ved Norrlands artilleriregemente. Sammen med sin far Olle Sundqvist tok han over ledelsen i Olle Sundqvist Omnibus AB, som så ekspanderte. Han solgte firmaet for 8,7 millioner kroner i 1979, og pengene ble brukt for å bygge opp en større aksjeportefølje. I 1987 kjøpte han Högfors slott, og i 1992 gikk han inn med penger i Länstidningen Östersund, og ble majoritetseier i avisen i 2002.
Sundqvist ble rammet under finanskrisen i 2008 av store økonomiske problemer som følge av fallende kurser og ble tvunget til omfattende tvangssalg. Carnegies lån til Sundqvist på en milliard svenske kroner var en medvirkende faktor til at banken tapte sin posisjon og ble overtatt av Riksgälden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skogsjämten blev finansman fra Fastighetsvärlden
Thomas Krogh

Thomas Krogh (født 1946, død 30. juli 2019) var en norsk filosof og idéhistoriker og professor ved Universitetet i Oslo.
Krogh tok doktorgraden i 1983 med en avhandling om transcendental filosofi.


== Bibliografi ==
Empirisme og kapitalisme. Britisk filosofi fra Hobbes til Hume. Oslo. Gyldendal, 1978.
Fra Frankfurt til Hollywood. Frankfurterskolen 1930–1945. Oslo: Aschehoug, 1991.
Historie, forståelse og fortolkning. Oslo: Gyldendal, 1996.
Technology and rationality. Aldershot: Ashgate, 1998.
Virkelighetens tid. Oslo: Scandinavian Academic Press, 2006.
Hermeneutikk. Oslo: Gyldendal, 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Thomas Krogh i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Thomas Krogh i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved UiO Arkivert 25. februar 2013 hos Wayback Machine.
«Til minne om Thomas Krogh» av Sissel Myklebust, Klassekampen 16. august 2019 s. 32
Jakob Meløe

Kåre Jakob Johan Meløe (født 15. juli 1927 i Stokmarknes) er en norsk filosof og professor emeritus ved universitetet i Tromsø.
Meløe vokste opp på Hadseløya som sønn av en klokker og skoleinspektør. Han studerte filosofi ved universitetet i Oslo som elev av Arne Næss, men fulgte en annen retning enn Næss under påvirkning av Ludwig Wittgenstein. I 1957 tok han magistergraden med avhandlingen Notes on empirical semantics and logical analysis («Noter om empirisk semantikk og filosofisk analyse»).
Han ble ansatt som universitetslektor ved universitetet i Bergen i 1960, med særlig plikt til å undervise i logikk og teoretisk filosofi. I Bergen ble han pioner for et miljø som konsentrerte seg om Wittgenstein. Kretsen ble kalt «jakobinerne» og omfattet blant andre Kjell S. Johannessen, Eyvind Dalseth og Harald Johannessen.
Fra 1965 var han professor ved Aarhus universitet i Danmark, før han i 1972 ble professor ved universitetet i Tromsø.
Meløes filosofiske arbeid konsentrerte seg først om logikk og språkfilosofi. Senere vendte han seg mot handlingsfilosofi og filosofisk antropologi. Han har selv brukt begrepet «prakseologi» om feltet sitt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sidsel Aamodt: «Linjer i institutthistorien»
Jan Inge Sørbø: Hans Skjervheim – ein intellektuell biografi. Oslo: Samlaget, 2002. ISBN 82-521-5270-3


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Ulf Torgersen

Ulf Torgersen (født 24. oktober 1931, død 20. mars 2006) var en norsk statsviter.
Torgersen studerte ved universitetet i Oslo og tok magistergraden i 1955. Fra 1956 til 1969 var han stipendiat ved Institutt for samfunnsforskning, med et avbrudd for et forskningsopphold ved Berkeley-universitetet. Han ble forskningsleder ved instituttet i 1969.
Fra 1970 til 1988 var Torgersen professor ved Institutt for statsvitenskap. Fra 1991 til 2000 var han forsker ved Institutt for anvendt sosialforskning (INAS).
I de første årene var Torgersen opptatt av ren statsvitenskap, og skrev blant annet en avhandling om Landsmøtet i norsk partistruktur 1884–1940 (1966). I de senere årene var han opptatt av sosialforskning. Blant utgivelsene hans finner man Forstadvekst og boliginteresse (1987) og Veien til selvbygd bolig (1990).


== Litteratur ==
Bredo Berntsen: Ulf Torgersen. Bibliografi 1955–2002. Oslo: Universitetsbiblioteket, 2004.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ulf Torgersen i BIBSYS
Ulf Torgersen i Norsk biografisk leksikon
Hall Bjørnstad

Hall Bjørnstad (født 7. januar 1967) er en norsk romanist.
Bjørnstad studerte ved universitetet i Oslo og tok doktorgraden med en avhandling om Pascal i 2006. Han er nå (2012) amanuensis (assistant professor) i fransk ved Universitetet i Indiana i USA.
Bjørnstads forskningsområde er fransk kultur på 1600-tallet, særlig Pascal. Han har oversatt Chateaubriands Atala og René og Pascals Tanker til norsk. I 1995 utga han Tankebaner, en samling intervjuer med norske filosofer, som tidligere hadde stått på trykk i Morgenbladet. I 2001 utga han en samtalebok med Asbjørn Aarnes.


== Bibliografi ==
Tankebaner. 15 samtaler om det å filosofere i 90-årene. Oslo: Spartacus, 1995.


=== Oversettelser ===
François-René Chateaubriand: Atala – René. Oslo: Aschehoug, 2001.
Blaise Pascal: Tanker. Oslo: Pax, 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Hall Bjørnstad i BIBSYS
Det flamske parlamentet

Det flamske parlamentet (nederlandsk: Vlaams Parlement,  fransk: Le Parlement flamand) er en lovgivende forsamling for saksområder som er delegert til Det flamske samfunnet eller regionen Flandern i Belgia. Formelt har regionen Flandern overført sin til fullmakter til Det flamske samfunnet.
Det flamske parlamentet utsteder lover som gjelder for alle personer i regionen Flandern og for flamske institusjoner i Brussel. Det utnevner og kontrollerer den flamske regjering og vedtar det flamske budsjettet.
Det flamske parlamentet holder til i en bygning med samme navn i Brussel og medlemmene og ansatte har kontorer i Huset til flamske folkevalgte. 
Parlamentet har 124 medlemmer. De seks medlemmene fra Brussel kan bare stemme i saker som gjelder det flamske samfunn og ikke i saker som gjelder for regionen Flandern. Det avholdes valg til parlamentet hvert femte år.


== Historie ==
Det flamske parlament ble vedtatt opprettet i 1970 og møtte for første gang i 1971. Navnet var da Kulturrådet for det flamske kulturelle samfunnet. Senere har mandatet blitt utvidet gjennom en serie grunnlovsendringer. Navnet ble endret til Det flamske rådet i 1980 og så til Det flamske parlamentet i 1996. Fram til 1995 ble medlemmene valgt av Belgias føderale parlament. Etter 1995 har det vært avholdt separate valg til parlamentet hvert femte år.


== Sammensetning ==

Sammensetning av parlamentet 2014-2019

Nieuw-Vlaamse Alliantie - 43 representanter
Christen Democratisch en Vlaams - 27 representanter
Vlaamse Liberalen en Democraten - 19 representanter
Socialisten en Progressieven Anders - 18 representanter
Groen - 10 representanter
Vlaams Belang - 6 representanter
Union des Francophones - 1 representant


== Se også ==
Liste over Det flamske parlamentets presidenter
Belgias politiske system.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Flemish Parliament – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Parlamentsvalget i Belarus 2012

Parlamentsvalget i Belarus 2012 var et valg til Representantenes hus i Belarus, og fant sted 23. september 2012. Valgdagen var bestemt av president Aleksandr Lukasjenko. Det fantes ca sju millioner stemmeberettigete.


== Valgreglene og gjennomføringen ==
Valgets vinner er den kandidat som oppnår absolutt flertall. Dersom ingen av kandidatene oppnår absolutt flertall, avholdes to uker senere et nytt valg mellom de to kandidatene med flest stemmer.Valglokalene åpnet 18. september som var fem dager før den aktuelle valgdagen, og allerede første dag hadde etter det opplyste halvparten av de stemmeberettigete avgitt stemme. Dette gjorde det vanskelig for de internasjonale valgobservatørene å holde en effektiv kontroll.
Det forente borgerpartiet og Belarus' nasjonale front oppfordret til å boikotte valget. Det samme gjorde forfatteren Uladzimir Njakljajew.Den statlige presse hadde ikke kunngjort partienes programmer.
En representant for OSSE uttalte at valget ikke var gjennomført på en demokratisk måte.


== Valgutfallet ==
Valget dreide seg om samtlige 110 plasser i Representantenes hus og det fantes 293 kandidater. Første valgomgang viste at kun fire av 110 valgte medlemmer til parlamentet kom fra andre grupperinger enn de som er knyttet til regjeringen. En ny valgomgang måtte arrangeres da ingen kandidater i valgkretsen oppnådde absolutt flertall. 


== Referanser ==
Asbjørn Brekke-show

Asbjørn Brekke-show er et norsk komiserie som gikk på TVNorge i 2012 og 2013. Programmet var lagt opp som et talkshow ledet av Asbjørn Brekke, en oppdiktet person som ble både spilt og skapt av Espen Eckbo. (Karakteren ble først brukt i komiserien Nissene på låven). Den fiktive programlederen inviterte høyst reelle norske kjendiser for en uforutsigbar samtale. I tillegg til Brekke var 15 år gamle Ove Hoff også en karakter som var med i deler av serien. Han var sågar programleder for en episode i sesong to. Karakteren ble skapt av Eckbo på slutten av 1990-tallet.
Serien vant prisen som «årets nyskapning» under Gullruten 2013 og «beste forestilling» (kategori TV/Film/Nett) under Komiprisen 2013.


== Seertall og mottakelse ==
Første sesong ble i snitt sett av 340 000 og premieren av 484 000. Premieren av sesong to ble sett av 281 000.Både Dagbladet og VG gav programmet terningkast fem. Aftenpostens anmelder var ikke like begeistret og mente det ble altfor mye av karakteren Asbjørn Brekke og at flere av Eckboks karakterer burde ha blitt benyttet i programmet.


== Liste over sendinger ==
Første sesong ble sendt høsten 2012, mens andre sesong ble sendt høsten 2013. Begge sesonger ble avsluttet med en spesial-episode som inneholdt høydepunkter fra sesongen. Disse er ikke med i oversikten.


== Referanser ==
Uladzimir Njakljajew

Uladzimir Prakopavitsj Njakljajew eller Vladimir Nekljajev, hviterussisk Уладзімір Пракопавіч Някляеў,  (født 11. juli 1946 i Smarhon i Hrodna oblast i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen) er en hviterussisk poet, forfatter og politiker. Han har vunnet flere priser for sin litteratur. 
Siden 25. februar 2010 har han vært leder for kampanjen Si sannheten. Han var kandidat ved presidentvalget i Hviterussland 19. desember 2010. Kvelden 19. desember ble han banket opp av politifolk da han var på vei for å delta i demonstrasjoner mot valgfusk. Han ble arrestert og tiltalt for å ha organisert opptøyer. Menneskerettsorganisasjonen Amnesty International regner ham som samvittighetsfange. Under rettssaken i mai 2011 la aktoratet ned påstand om tre års betinget fengsel for hans rolle under demonstrasjonene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Uladzimir Niakliaew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hendy Coward

Hendy Coward (født 31. mars 1913, død 15. april 2008), opprinnelig Hendy Usterud Andersen, var en norsk filolog, lektor, lærebokforfatter og kvinnesakskvinne. Hun var utdannet cand.philol. Sammen med ektemannen Gorgus Coward (gift 1936) utgav hun en lang rekke lærebøker i tysk mellom 1948 og 1975. Hun var også en del av studiesirkelen med utspring i tidsskriftet Kvinnen og tiden.
Hun var datter av overlege Kristen Cæcilius Andersen (1874–1950) og Henriette (Hendy) Kristina Usterud (1875–1964). Hennes bror var jusprofessor Kristen Andersen.Hun var mor til høyesterettsdommer Kirsti Coward og svigermor til Thomas Mathiesen og Sven Ole Fagernæs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Hendy Coward i BIBSYS
Ragıp Zarakolu

Ragıp Zarakolu (født 1948) er en tyrkisk menneskerettighetsaktivist og forlegger som lenger har vært utsatt for rettslig forfølgelse for å utgi bøker om kontroversielle emner i Tyrkia, spesielt knyttet til minoritetsspørsmål og menneskerettigheter.


== Referanser ==
Norges nasjonalmalerier

Norges nasjonalmalerier er en bok av kunsthistorikeren Tommy Sørbø fra 1995. Bokas bildeutvalg omfatter rundt 50 kjente norske malerier, blant annet 15 som ble presentert i radioprogrammet Nitimen og avisa Dagbladet. Med unntak av ett bilde, Odd Nerdrums «Spedbarn» fra 1981, er alle bildene fra før cirka 1920. Bildene fra publikumsavstemningen ble supplert med ytterligere 36 kjente malerier av norske kunstnere, mens Nerdrums bilde ble valgt ut fordi det brøt med tidsperioden de andre var fra.


== Litteratur ==
Tommy Sørbø Norges nasjonalmalerier 1995 ISBN 8251615801
Lørdagskveld

Lørdagskveld kan referere til 

Maleriet Lørdagskveld (maleri) fra 1893 av Halfdan Egedius
Albumet Lørdagskveld (Ole Ivars) fra 1992 av dansebandet Ole Ivars
Lørdagskveld, NRK-program fra 1970-tallet
Okinawarenna

Okinawarenna (沖縄トラフ, Okinawa Torafu) er en dyp forsenkning i Østkinahavet. Er en aktiv kontinentrand. Her blir  Filippinerplaten som er en havbunnsplate aktivt presset inn under den eurasiske kontinentalplate og synker langs subduksjonssonen.


== Beskrivelse ==
Østkinahavet er relativt grunt med dybder på mindre enn 200 meter unntatt i Okinawarenna. Den kinesiske kontinentallsokkelen heller slakt mot kanten av Okinawarenna hvor den stuper rett ned til 2716 meter på det dypeste.


== Geografitolking ==
Okinawarenna kompliserer beskrivelsen av Østkinahavet. Forskjellige stater tolker det i hver sin retning.
Kina tolker det slik: ...Okinawarenna beviser at Kinas og Japans kontinentalsokler ikke henger sammen, at renna fungerer som en grense mellom disse og at den ikke bør ignoreres...
Japan tolker det slik: "...renna bare er en tilfeldig fordypning i en kontinuerlig kontinentalgrense mellom de to landene... og renna bør ignoreres...


== Se også ==
Østkinahavet
Senkakuøyene


== Noter ==


== Referanser ==
Taylor, Brian. (1995). Backarc Basins: Tectonics and Magmatism. New York: Plenum Press. 10-ISBN 0306449374/13-ISBN 9780306449376; OCLC 32464941
Thakur, Naresh Kumar and Sanjeev Rajput. (2010). Exploration of Gas Hydrates: Geophysical Techniques. Berlin: Springer Verlag. 13-ISBN 9783642142338/10-ISBN 3642142338; OCLC 646113755
Evje stadion

Evje stadion er et kommunalt idrettsanlegg i Evje og Hornnes kommune i Agder fylke i Norge. Anlegget består av kunstgressbane (bygd 2011), gressbane og et sandvolleyballanlegg med tre baner. I tillegg er det idrettsbygg med garderober og lager i anlegget. Det var tidligere 400 meters løpebane med rødstubb rundt gressbanen, men friidrettsanlegget ble tilsådd med gress i 2001/2002. Evje stadion er også utgangspunkt for tur- og lysløypa på Evje. Trollbakken hoppanlegg ligger rett ved Evje stadion.