jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Scanbike

Scanbike er et av Skandinavias største motorsykkel-tidsskrift, etablert i 1993 og drives fra Norge.
Tidsskriftet har et samlet opplag på rundt 20 000 eksemplarer, og gis ut i Norge, Sverige, Danmark og Finland fire ganger i året. Det har hovedfokus på ombygde amerikanske motorsykler, tatoveringer og bikerkultur.
Bladet utgis av Norway Rock Publishing som har trommeslager i TNT Morten Dahl som styreleder og daglig leder. I Norge er Bård Felix-Schille ansvarlig redaktør, mens i Danmark er sjefredaktøren Gitte Angell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Scanbike
Makurdi

Makurdi er hovedstad i delstaten Benue i Nigeria. Byen ligger i det sentrale Nigeria, langs Benueelven, som deler byen og hadde i 2007 i overkant av 500 000 innbyggere. En av Nigerias luftforsvars flystasjoner med stasjonerte MiG 21 og SEPECAT Jaguar er plassert i byen.


== Demografi ==
De største etniske gruppene i byen er Tiv, Idoma og Igede. 


== Utdanning ==
Det er en rekke utdanningsinstitusjoner i Makurdi. Nigerian Army School of Engineers, St Joseph Tecnical School, Benue State University og Federal University of Agriculture. 


== Samferdsel ==
Makurdi ligger ved Benueelven, en sideelv til Nigerelven og har to store broer over elven. Byen har også egen flyplass og jernbanestasjon. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Makurdi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heraklonas Konstantin

Heraklonas (f. 626 i Lazica i det nåværende Georgia, død trolig år 641 på Rhodos) var bysantinsk keiser fra februar til september i år 641. Han var sønnen til Herakleios og dennes andre hustru Martina. Han var halvbror til Konstantin III.
Gjennom sin mors innflytelse ble Heraklonas medkeiser til sin halvbror Konstantin III etter deres fars død i 641. Etter halvbrorens død i mai samme år ble Heraklonas enekeiser. Mistanker om at han sammen med sin mor hadde latt myrde Konstantin III ledet dog raskt til en revolt som endte med at de begge ble straffet og landsforvist. Man antar at han døde senere samme år. Han ble etterfulgt av Konstans II, sønnen til Konstantin III.


== Eksterne lenker ==
De Imperatoribus Romanis (nettleksikon om romerske keisere)
Vincenzo Albrici

Vincenzo Albrici (1631– 1696 eller 1682) var en italiensk komponist, organist og kapellmester.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Albrici kom fra en musikalsk familie; to onkler på farssida var komponister og faren selv var en kontraaltsanger som stammet fra Senigallia. Albrici fikk sannsynligvis en fem år lang utdanning ved jesuittenes Collegium Germanicum som startet i 1641, da han ble lønnet av institusjonen fra 1664. 


=== Karriere ===
I 1667 ble han kapellmester ved Chiesa Nuova i Roma hvor han var i seks år. På oppdrag av dronning Christina av Sverige engasjerte sangeren Alessandro Cecconi ham høsten 1652 som visekapellmester i en italiensk operatrupp. Albricis far og broren Bartolomeo var med som sangere. Truppen framførte dramatiske verk og utdrag av operaer.

Etter at dronningen abdiserte i 1654 ble Albrici musiker ved hertugen av Pfalz-Neuburgs hoff. Deretter fulgte et kort opphold i Italia, og fra 1659 virket han ved hoffet i Dresden, hvor han i 1663 ble utnevnt til kapellmester. Etter kurfyrst Johan Georg III av Sachsens død i 1680 avskjediget den nye tjenesteherren alle italienske musikere. Albrici var organist ved Thomaskirken i Leipzig ett års tid og fra 1681 og til sin død kapellmester ved Augustinerkirken i Praha.
Bartolomeo Albrici (ca 1640 – etter 1687) arbeidet en tid med sin eldre bror Vincenzo i Dresden, senere var Bartolomeo cembalist, klaverlærer og komponist ved det kongelige hoff i London.


== Musikk ==
Ved siden av en rekke kirkemusikalske verk som messer og «kirkekonserter» skrev Albrici en del flerstemmige sinfonias og annen kammermusikk for ulike besetninger. Samtidige hoffdokumenter viser at det allerede rundt 1660 ble oppført «kirkekonserter» der Albrici som den første tok i bruk en arie.
Mange av Albricis verk ble ødelagt under brannen i Dresden i 1760. Det meste av det som er bevart befinner seg i London, Berlin, samt omkring 35 kirkemusikalske verk i Dübensamlingen i Uppsala universitetsbibliotek. De fleste av hans verk er kirkelige vokalverk med latinsk bibeltekst. Et unntak er Fader Wår som ble skrevet under oppholdet i Sverige i 1654, og som kanskje ble framført i forbindelse med dronningens abdikasjon. Dette er det første kjent svenske korverket med svensk tekst.


== Noen bevarte verk ==
2 Te Deum
2 messer
2 sinfonias
Kantaten Dido og Aeneas


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sohlmans musiklexikon
Leif Jonsson, Ann-Marie Nilsson, Greger Andersson, Musiken i Sverige, Från forntiden till stormaktstidens slut 1720.
Mary E. Frandsen: Crossing confessional boundaries: the patronage of Italian sacred music in seventeenth-century Dresden. New York: Oxford University Press US 2006 ISBN 0-19-517831-9,
(de) Georg von Dadelsen: «Albrici, Vincenzo.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 186 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Vincenzo Albrici i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Verk av Albrici i Dübensamlingens online-katalog
Begena

Begena er en tistrenget lyre som tradisjonelt brukes i Etiopia og Eritrea.
Instrumentet er særlig knyttet til religiøs musikk. Det er ikke lenger så mange som kan spille instrumentet, siden det har blitt spesielt regnet som et instrument brukt i privat gudstjeneste. 
Ifølge en tradisjon ble instrumentet innført av Menelik I, som tok det med fra Israel, der kong David hadde brukt det. Dets opprinnelise er usikker. Det er nevnt i kilder fra 1400-tallet.
Krar

Krar er en etiopisk lyre som har fem eller seks strenger. Den er stemt i en pentaton skala. Måten man spiller på strengene, kan frembringe forskjellige måter instrumentet kan lyde på. Krar brukes særlig til verdslige sanger og kjærlighetssanger.
Eisenbahntechnische Rundschau

Eisenbahntechnische Rundschau (ofte forkortet ETR) er et tysk fagtidsskrift som fokuserer på jernbane. Tidsskriftet har blitt gitt ut siden 1952 og har i dag et opplag på 6500. Det blir publisert ti utgaver i året.
Fagartiklene inneholder en oppsummering på engelsk. Tidligere utgaver har også inneholdt sammenfatninger på fransk og spansk.


== Historie ==
Tidsskriftet ble opprinnelig utgitt i 1920 av Basse und Geisel som Eisenbahntechnische Rundschau i Hannover. Fra og med utgave nr 3. i 1934 ble det gitt ut under tittelen Eisenbahntechnische und kraftfahrbahntechnische Rundschau frem til utgave nr. 3/4 i 1937. Fra nr. 1 i 1952 ble Eisenbahntechnische Rundschau utgitt i Köln av Röhrig etter et opphold på 15 år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eisenbahntechnische Rundschau. Hamburg 1.1952, nr. 1ff. ISSN 0013-2845.


== Eksterne lenker ==
Eisenbahntechnische Rundschau på nettsidene til Eurailpress
Biblioteker som har utgaver av tidsskriftet på nettsidene til det tyske nasjonalbibliotek
The Musical Times

The Musical Times (ofte forkortet MT) er et britisk tidsskrift for musikk. Det har blitt publisert siden 1844 og er dermed det eldste musikktidsskriftet i Storbritannia. Det ble først utgitt under tittelen The Musical Times and Singing Class Circular frem til tittelen ble forkortet i 1903. Tidsskriftet ble opprinnelig utgitt én gang i måneden, men er nå et kvartaltidsskrift. Blant tidligere redaktører finner man Stanley Sadie (1967–1987) og Eric Wen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) The Musical Times and Singing Class Circular – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Musical Times’ blogg
Formula One Group

Formula One Group er et konsern som har ansvar for markedsføring av FIAs Formel 1-verdensmesterskap og forvaltningen av sportens kommersielle rettigheter.Konsernet var tidligere eid av Delta Topco, et Jersey-basert selskap eid av CVC Capital Partners' verdipapirfond (omtrent 70 %) og JPMorgan (omtrent 20 %). Resten ble eid av Bernie Ecclestones familiestiftelse, bortsett fra mindre andeler eid av finansielle rådgivere og Ecclestone selv. I 2016 ble konsernet kjøpt opp av Liberty Media for 4,4 milliarder dollar (selskapenes gjeldsforpliktelser fratrukket).Formula One Group omfatter selskapene Formula One Management, Formula One Administration og Formula One Licensing BV, som er datterselskaper av holdingselskapet Formula One Holdings, men Delta Topco eier også andre Formel 1-relaterte selskaper som også blir referert til på samme måte.


== Referanser ==
Polonnaruwa

Polonnaruwa var en by på Sri Lanka som lå omkring 140 km nord for Kandy. Den ble gjort til hovedstad i landet av kong Vijayabahu I på slutten av 1000-tallet. Polonnaruwa overtok dermed rollen som hovedstad etter Anuradhapura.
Sleepyard

Sleepyard er et psykedelisk popband fra Hafrsfjord. Oliver Kersbergen dannet bandet i 1994.
Bandet slapp minialbumet Intersounds på sitt eget label Orange musikk i 1999.  Denne ble senere hyllet som en av de aller første Post rock album fra Norge av Dagsavisen.
Sleepyard ga ut første fullengder The runner på Trust Me Records (2003) og bidro med musikk til filmen Monstertorsdag. 
Neste album Easy Tensions  hørte man nå i bandet en roligere og rikere lyd. Plata var også spekket med drømmende vokal harmonier . 
På deres siste album Future lines  samarbeidet  bandet med avant garde pianisten Mike Garson (kjent fra David Bowies band) og Sonic Boom fra Spacemen 3.  Denne platen bekreftet at Sleepyard nå hadde gått helt nye retninger med musikken. 
I 2010 bandet samarbeidet med Jim Shepherd av The Jasmine minks og ga ut en 7" Down Tangerine Road på hans Oatcake Records. '
Bandet har nå spilt inn en versjon av The Seeds låta Chocolate river med Nik Turner fra Hawkwind på Saksofon til en kommende Sky Sunlight Saxon tributealbum. 
Sleepyard samarbeidet med Dawn Smithson (Jessamine og Sunn O)))), Judy Dyble fra Fairport Convention og Geoff Leigh (Henry Cow) på plata Black Sails fra 2014. Dette albumet inneholdt også cover versjon av Chocolate River. 


== Diskografi ==
Intersounds EP (1999) Orange/Intersounds
The Runner (2003) Trust Me Records
Easy Tensions (2006) Orange/Intersounds
Future Lines (2009) CCAP Knirk
Down Tangerine Road 7" (2010) Oatcake Records
Wall Of Confusion (2013) Agharta
Black Sails (2014) Global Recording Artists
Winter Crickets (2018) Global Recording Artists


== Medlemmer ==
Oliver Kersbergen
Svein Kersbergen


== Gjestemusikere ==
Sonic Boom
Mike Garson
Nik Turner
Geoff Leigh
Jim Shepherd
Dawn Smithson
Gaute Storsve
Øyvind Berekvam
Tom-Erik Løe (2004-2014)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sleepyard på Discogs 
(en) Sleepyard på SoundCloud 
(en) Sleepyard på Last.fm 
(no) Oppslag på mic.no
Forskningsgrad

Forskningsgrad er en type akademisk grad som tildeles på grunnlag av forskning av et visst omfang som normalt anses å utgjøre flere års arbeid. Slike grader utgjør den øverste typen akademiske grader, og skiller seg fra grader som tildeles etter eksamen. For å tildeles en forskningsgrad skriver man en avhandling som tilfører ny vitenskapelig kunnskap. Doktorgrad, lisensiatgrad og magistergrad er i norsk sammenheng eksempler på forskningsgrader; i dag anses en norsk doktorgrad (ph.d.) å tilsvare 2,5 års forskning, mens eldre doktorgrader og lisensiatgraden ikke hadde noen formell tidsnormering. Magistergraden hadde opprinnelig heller ikke noen formell tidsnormering, men ble etterhvert normert til 3 års forskning. Internasjonalt finner man en lang rekke ulike grader som er forskningsgrader. Det er et typisk kjennetegn på forskningsgrader at det ikke gis karakterer, men bare godkjent eller ikke godkjent.
Tidligere norske hovedfag innebar at man skrev en hovedoppgave, og i enkelte fag utviklet det seg en tradisjon for forholdsvis høyt faglig nivå, slik at norske hovedfag i en del tilfeller kan anses å ligge et sted mellom en høyere grads eksamen og en forskningsgrad. Enkelte hovedoppgaver kunne holde et nivå på høyde med avhandlinger levert for forskningsgrader. De generelle kravene til vitenskapelig nivå på hovedoppgaver var imidlertid ikke sammenlignbare med kravene til forskningsgrader som doktorgrad, lisensiatgrad og magistergrad. En viktig forskjell er at det ble gitt karakterer ved hovedfag og at en dårlig hovedoppgave dermed kunne godkjennes med en dårlig karakter, mens avhandlinger innlevert for forskningsgrader som doktorgrad, lisensiatgrad eller magistergrad bare kunne godkjennes hvis de holdt et høyt vitenskapelig nivå (per definisjon laudabelt).
Masteroppgaver, som vanligvis er normert til mellom noen få måneders og et års arbeid, anses sjelden som vitenskapelig litteratur, og mastergrader er derfor heller ikke forskningsgrader.
Uskyldighet

Uskyldighet er det motsatte av skyldighet. Juridisk er et menneske uskyldig når det ikke begår et lovbrudd. I teologisk betydning er alle mennesker skyldige i lovbrudd på grunn av arvesynd og blir bare frelst av nåde. Bevisst synd kalles gjørlig synd og gjør mennesket til en synder på grunn av en handling. Også gjørlig synd tilgis av nåde, og nåden tilegnes ved tro.
Agrarparti

Et agrarparti (eventuelt kalt bondeparti) er et politisk parti som særlig arbeider for å fremme landbrukets interesser. Slike partier ble ofte opprettet av jordbruksorganisasjoner, oppstod i årtiene omkring 1900 og hadde sin største utbredelse i Norden, Baltikum og enkelte land i Sentral-Europa.Agrarpartiene hadde stor oppslutning og innflytelse i mellomkrigstiden, men noen få av disse partiene utviklet i løpet av 1920-tallet og 1930-tallet nasjonalistiske og fascistiske trekk hvilket siden diskrediterte noen av partiene. I dag er det stort sett kun i Norden og i de baltiske statene at agrarpartiene stadig har en betydningsfull oppslutning og innflytelse på politikken.


== Liste over agrarpartier ==


=== Norden ===
 Norge: Senterpartiet (stiftet 1920 under navnet Bondepartiet)
 Danmark: Venstre (stiftet 1870)
 Sverige: Centerpartiet (stiftet 1913 under navnet Bondeförbundet)
 Finland: Centern i Finland
 Island: Framsóknarflokkurinn
 Færøyene: Sambandsflokkurin (søsterparti med danske Venstre)
 Grønland: Atassut (søsterparti med danske Venstre)
 Åland: Åländsk Center


=== Baltikum ===
 Estland: Eesti Keskerakond (Det estiske senterpartiet), tidligere også Eestimaa Rahvaliit (Den estiske folkeunionen)
 Latvia: Latvijas Zemnieku savienība
 Litauen: Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga


=== Sentral-Europa ===
 Polen: Polskie Stronnictwo Ludowe
 Romania: Partidul Național Țărănesc Creștin Democrat


=== Nedlagte agrarpartier ===
 Tsjekkoslovakia: Republikánská strana zemědělského a malorolnického lidu (stiftet 1899; nedlagt i 1938 og innlemmet i Strana národní jednoty; forbudt etter krigen).


== Se også ==
Sentrum (politikk)
Agrarfascisme


== Referanser ==
Republikánská strana zemědělského a malorolnického lidu

Republikánská strana zemědělského a malorolnického lidu (norsk: Det republikanske partiet av jordbruks- og småbruksfolk, RSZML) var et agrarparti i Tsjekkoslovakia som ble grunnlagt i 1899.
Qinchai dachen

Qinchai dachen (kinesisk: 钦差大臣, pinyin: Qīnchāi Dàchén) betegner en (gjerne keiserlig) utsending eller inspektør med spesialoppdrag, både under Qing-dynastiet og under eldre tider i Kina. 
I det moderne Kina er det blitt et mildt nedsettende uttrykk, der man satirisk betegner en utsending fra et høyere organ som ikke klarer å sette seg inn i de lokale forhold eller gjennomskue de problemer han er sendt for å granske, men like fullt gjør seg gjeldende med gestikulerering og ordrer i hytt og vær.
Wang Han (dikter)

Wang Han (tradisjonell kinesisk: 王翰, forenklet kinesisk: 王翰, pinyin: Wáng​​ Hàn, sannsynligvis fra Taiyuan i Kina) var en kinesisk dikter som virket i første del av 700-tallet i Tangdynastiet.
Ett av hans dikt er blitt medtatt i den kjente antologien Tre hundre Tang-dikt.


== Litteratur ==
John C. H. Wu: The Four Seasons of Tang Poetry. Rutland, Vermont: Charles E. Tuttle Co., 1972. ISBN 978-0-8048-0197-3


== Eksterne lenker ==
王翰作品英译 Wang Han Poems
Leif Kjemperud

Leiv Kjemperud (født 19. desember 1921, død 17. september 2011) var en norsk motstandsmann og sabotør under andre verdenskrig.
Kjemperud bodde i bygda Vågård nord for Hønefoss, og var 19 år under angrepet på Norge i 1940. Han dannet den væpnede «Vågård-gruppa» sammen med noen kamerater, som var en del av Osvald-gruppen. Han deltok på flere sabotasjeaksjoner, og var også med i Pelle-gruppen.Leiv Kjemperud, Einar Skøyen og Pelle-gruppen stjal to tonn dynamitt 16. september 1944 fra Statspolitiets lager av sprengstoff. Kjemperud var med på attentatet mot SIPO-mannen Finn Knutinge Kaas i november 1944, samme år er han med på skipsabotasjen der seks skip og en kran på Nyland- og Akers Mekaniske Verksted ble ødelagt. 29. august 1944 var han med på å rane Oslo Sporveiers lønningskontor for 114 000 kroner, penger som ble brukt i motstandskampen.Kjemperud er far til politiker Terje Kjemperud (født 6. januar 1959, død 22. september 2011), varaordfører i Ringerike kommune i perioden 2003–2007 .


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gudmund Bakke: Vågård-gruppa ISBN 8299583209
Dudou

Dudou (kinesisk: 肚兜, pinyin: Dùdōu; «magepose») er en kinesisk form for dameundertøy for overkroppen. Det består av et stort diamantformet eller mer kvadratisk klede som bindes om halsen og med stropper bak ryggen, slik at armer, skuldre og ryggen forblir udekket.
Plagget ble går tilbake til Mingdynastiet men ble først populært blant hoffdamene under Qing-dynastiet.
Til forskjell fra moderne brystholdere var en viktig hensikt med plagget å gjøre seg mer flatbrystet, ettersom flatbrystede kvinner ble ansett for å være mer yndefulle. 
Dudou er gjerne laget av silke i klare farger, og er somstunes brodert med blomster, sommerfugler eller mandarinender. Noen har små lommer for ingefær eller andre kinesiske medisinurter som anses gunstige for å holde maven varm.
Jan Malypetr

Jan Malypetr (født 21. desember 1873, død 27. september 1947) var en tsjekkoslovakisk politiker fra Det republikanske partiet av jordbruks- og småbruksfolk. Han var Tsjekkoslovakias statsminister fra 29. oktober 1932 til 5. november 1935.


== Referanser ==
Bao Zheng

Bao Zheng (kinesisk: 包拯, pinyin: Bāo Zhěng, Wade-Giles: Pao Cheng; født 999 i Hefei i det som idag er provinsen Anhui i Kina, død 20. mai 1062 i Kaifeng) var en dommer i Songdynastiets Kina.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bao Zheng ble født inn i en høylærd familie i Luzhou (i det moderne Anhui). Baos familie var av middelklassen. Baos familie hadde ikke råd til å sende ham på skole; hans mor måtte klatre opp i fjellene for å samle brenselsved rett før hun fødte gutten. Ettersom Bao vokste opp som en mann av de lavere samfunnslag, ble han godt kjent med folks harde liv og utfordringer, og utviklet et hat mot korrupsjon og en sterk rettferdighetstrang.Han ble embedsmann av høyeste grad, jinshi, i en alder av 29 år. Bao ble så fylkesmagistrat i fylket Jianchang, men han utsatte sin videre embedskarriere i ti år for å kunne være i stand til å ta seg av sine gamle foreldre, og så foreta de konfucianske sørgeriter etter deres bortgang. I tiden da Bao tok seg av sine foreldre, fikk han ofte besøk av Liu Yun (刘赟), magistraten i Luzhou, en mann kjent som en utmerket dikter og rettskaffen embedsmann. Bao ble sterkt influert av Liu Yuns kjærlighet for folk og for rettferd.I hele sin tjenestetid, som strakk seg over 25 år, ble Bao Zheng svært populær for de lettelser av tributtavgiftene og den sosialliberale økonomiske politikken han fremmet. Han forestod flere rettssaker mot statlige embedsmenn og dømte mange korrupte adelige og embedsmenn til døden.
Bao Zheng utmerket seg med sin ekstreme ærlighet og rettskaffenhet. Ved én anledning dømte han sin egen onkel, en annen gang en onkel av keiser Renzongs favorittkonkubine. Han var ikke redd for å rettsforfølge mektige familier. Hans utnevnelse fra 1057 til 1058 som prefekt for Song-dynastiets hovedstad Kaifeng, førte til at han kunne foreta en rekke reformer som gjorde det enklere for den jevne borger å få presentert og behandlet sine klagemål. Dette gjorde ham til en legenarisk skikkelse.  
Etter hans død ble det gjerne frembragt ofre til ham av folk som lå i rettsstrid og håpet på en gunstig dom. Mange byer utnevnte Bao Zheng til bygud. 
Fra 400 år etter sin død ble det tradisjon å fremheve ham som idealdommer, og hans kjennelser ble hyllet som presedenser og eksempler. Han ble feiret og mystifisert i eventyrfortellinger om «dommer Bao» [Wade-Giles: Pao].


== Litteratur ==
Bernd Schmoller: Bao Zheng (999-1062) als Beamter und Staatsmann. Das historische Vorbild des ‚weisen Richters’ der Volksliteratur. Bochum, 1982, S. 8-21
Sabine Schlommer: «Richter Bao. Der chinesische Sherlock Holmes». i: Chinathemen, Bind 85, Bochum 1994
A. Mittag: «Bao Zheng», i: Juristen. Ein biographisches Lexikon. Redigert av Michael Stolleis. C. H. Beck, München 1995, s. 60


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bao Zheng – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HMAS «Hobart» (D63)

HMAS «Hobart» (D63) var en australsk krysser. Den ble opprinnelig sjøsatt for den britiske marinen (Royal Navy) som HMS «Apollo», den var i tjeneste hos den britiske marinen fra 1936 til 1938 da den ble solgt til Australia og omdøpt til HMAS «Hobart». Under andre verdenskrig var Hobart involvert i evakueringen av Britisk Somaliland i 1940, Slaget i Korallhavet i 1942 og Slaget om Guadalcanal før hun ble torpedert av en japansk ubåt i 1943. Hun ble reparert og kom tilbake i tjeneste i 1945 og støttet landgangsoperasjoner rundt Borneo. Etter krigen ble hun satt i opplag i 1947 med planer om å modernisere henne. Planene ble aldri gjennomført og hun ble solgt for opphugging i 1962.


== Design og konstruksjon ==
Hobart var en av de tre modifiserte «Leander»-klasse krysserne som ble bygget for Royal Navy. Den største forskjellen fra de tidligere skipene var at de nye skipene hadde motorer i to selvstendige skott som gjorde at skipet ikke mistet fremdriften vis en av motorene var ødelagt. De hadde også doble skorsteiner i motsetning til de tidligere skipene som hadde kun en skorstein.
HMAS «Hobart»

Tre skip i Royal Australian Navy har båret navnet HMAS «Hobart» etter byen Hobart på Tasmania. 

HMAS «Hobart» (D63), en lett krysser av Leander-klassen som tjenestegjorde under andre verdenskrig.
HMAS «Hobart» (D 39), en Perth-klasse destroyer. Tjenestegjorde i RAN fra 1965 til 2000.
HMAS «Hobart» (DDGH 39), hovedskipet i Hobart-klassen av luftvern destroyere som er planlagt ferdige i 2013. [trenger oppdatering].
Stavanger Storband

Stavanger Storband er et storband, som har vært en del av Stavangers musikkliv siden 1977 (frem til 2004 under navnet Hundvåg Storband). Dette var Stavangers første faste storband. Bandet ledes av Per-Egil Vang, mens det lengstspillende medlemmet i bandet er John Gunnar Akerø.
Bandet spiller både i private arrangementer og konserter i egen regi. Siden begynnelsen av 1990-årene har bandet hatt en fast gratiskonsert 17. mai på torget i Stavanger. I de senere årene har bandet arrangert konserter med blant andre Frank Brodahl, Vegar Hoel, Marianne Holter, Didrik Ingvaldsen, Tor Yttredal, Olav Dale og Atle Pettersen.
Bandet har tradisjonell storbandbesetning med blåsere (trompeter, tromboner, saksofoner), piano, gitar, bass, slagverk og vokalister.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
HMAS «Sydney»

Fem skip i Royal Australian Navy har båret navnet HMAS «Sydney» etter byen Sydney i New South Wales. 

HMAS «Sydney» (1912), en krysser av Chatham-klassen
HMAS «Sydney» (D48), en lett krysser av Leander-klassen som tjenestegjorde under andre verdenskrig og ble senket under en trefning med den tyske hjelpekrysseren «Kormoran» 19. november 1941. Vraket ble lokalisert i 2008.
HMAS «Sydney» (R17), et hangarskip av Majestic-klassen.
HMAS «Sydney» (FFG 03), en fregatt i Adelaide-klassen. Forventet å tjenestegjøre frem til 2013.
HMAS «Sydney» (DDGH 42), en destroyer i Hobart-klassen. Er planlagt ferdig i 2017. [trenger oppdatering].