jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jamie Langenbrunner

James Craig Langenbrunner (født 24. juli 1975) er en profesjonell amerikansk ishockeyspiller. Han er høyreving og kaptein på New Jersey Devils i NHL. Han var også kaptein på det amerikanske landslaget under OL i Vancouver 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jamie Langenbrunner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jamie Langenbrunner – Olympedia 
(en) Jamie Langenbrunner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jamie Langenbrunner – National Hockey League (NHL) 
(en) Jamie Langenbrunner – Eurohockey.com 
(en) Jamie Langenbrunner – Hockeydb.com 
(en) Jamie Langenbrunner – Hockey-Reference.com 
(en) Jamie Langenbrunner – Legends of Hockey 
(en) Jamie Langenbrunner – Eliteprospects.com
Norkorn

Norkorn er en norsk bransjeorganisasjon for norske bygdemøller og kornsiloer. Foreningen er tilsluttet NHO Mat og Bio, landsforeningen for bedrifter i matindustri og bioproduksjon. Foreningen har 40 medlemsbedrifter, med til sammen ca. 350 ansatte. Medlemmene omfatter både aksjeselskap, andelslag og familieforetak. Styret består av tre medlemmer og styreplassene søkes fordelt mellom bransjens tre hovedgrupperinger, henholdsvis Norgesfôr, Fiskå Mølle og de uavhengige møllene (tidligere Fellesmøllene).


== Historie ==
Foreningen ble stiftet i 1922 under navnet Norske bondemøllers landsforening, og kom som en reaksjon på prisdirektørens bestemmelser om å redusere prisen på maling ved møllene. I forbindelse med Stortingets vedtak av Kornloven i 1928 ble det nytt liv i foreningen, som da endret navn til Bygdemøllenes Landsforening. I 1983 ble så Norkorn etablert som følge av sammenslåing med Norske Kornsiloers Landsforbund (NKL). 
Med virkning fra 1. januar 2006 ble det inngått en samarbeidsavtale med Kjøttindustriens Fellesforening (KIFF) om ivaretakelse av sekretariatsfunksjonen. Norkorn avviklet samtidig forholdet til egne ansatte. Samarbeidsavtalen med KIFF ble våren 2009 avløst av en mer omfattende og forpliktende samordningsavtale med NHO Mat og Bio. Aktiviteter og medlemskap er samordnet med NHO Mat og Bio, men med en arbeidsfordeling hvor NHO Mat og Bio ivaretar hovedtyngden av saksporteføljen mens Norkorn har fokus på saker, engasjement og interesser spesifikke for bygdemøllene.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Massebalanse

Massebalanse i glasiologi er om forholdet mellom pålagring (akkumulasjon) og smelting (ablasjon) på en isbre. Breer med negativ massebalanse avtar i volum, mens de med positiv balanse øker i volum.


== Se også ==
Likevektslinje
Akkumulasjonsområde

Akkumulasjonsområde er den delen av en isbre der pålagring av snø om vinteren (akkumulasjon) overstiger mengden snø og is som smelter om sommeren (ablasjon). Området har positiv massebalanse.


== Se også ==
Likevektslinje
Likevektslinje

Likevektslinjen på en isbre angir grensen hvor akkumulasjon (pålagring) er lik ablasjon (avsmelting). Denne er i konstant bevegelse avhengig av de rådende klimaforhold.


== Referanser ==


== Se også ==
Klima
Abrasjon

Abrasjon er slitasje forårsaket av harde partikler som gjentatte ganger glir på en overflate, og som gir nedknusing eller oppmaling.
Ordet brukes i flere sammenhenger:

Innen geologi brukes det om nedknusing og oppmaling av fjell, svaberg og bergarter. Det kan skje under transport av vann, is og vind (oftest omtalt som kavitasjon) eller ved forflytning av stein, grus, sand eller leire, med gjentatt gnissing og skraping. Det kan føre til at steiner får runde former i elver og strender.Marin abrasjon er et begrep som brukes på havets slitasjon på strand og kystlinje. Steinformasjonen Kannesteinen (bildet) i fjæra på Vågsøy er et eksempel på dette.Dental abrasjon er et begrep innen odontologi som brukes for slitasje av tannvev på grunn av gnissing eller sliping.Abrasjon brukes også når harde partikler glir på en metalloverflate. For rene metaller er abrasjonsmotstanden direkte proporsjonal med hardheten, men ikke for legeringer. Mengde og type partikler har en stor innvirkning på abrasjonsbestandigheten. Erfaringsmessig bør overflaten være minst dobbelt så hard, som det slitende materialet. Abrasjon kan for eksempel skje i et galvanisert ståltau der sink blir slitt av og blir værende inne i tauet, og forsterker slitasjen av galvaniseringen eller om en får sand i et maskineri.


== Litteratur ==

Gjessing, Just (1926–2005) (1978). Norges landformer. Oslo: Universitetsforl. s. 188–193. ISBN 8200017729. 


== Se også ==
Erosjon
Forvitring
Ventifakt
Slitasje


== Eksterne lenker ==
Norsk landbruksordbok
Gjelsvikfjella

Gjelsvikfjella er et fjellparti mellom H.U. Sverdrupfjella og Mühlig-Hofmannfjella i Fimbulheimen i Dronning Maud Land.
Fjellpartiet ble fotografert fra fly og grovt kartlagt av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen 1949–52.
Den norske forskningsstassjonen Troll ligger ved Jutulsessen i Gjelsvikfjella. Fjellpartiet er oppkalt etter Tore Gjelsvik, direktør ved Norsk Polarinstitutt fra 1960 til 1983.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5353
Skogsmaskin

Skogsmaskin er en maskin som benyttes til å drive frem tømmer eller for å legge forholdene tilrette for å plante skog. Enkelte skogsmaskiner utfører bare en arbeidsoperasjon, mens andre er kombimaskiner som utfører mange operasjoner. 
Mye av utviklingen innen skogsmaskiner ble utført i Sverige, Finland, Canada og USA. I Sverige, men også i Finland, er det vanlig å felle, kviste og kappe tømmeret og deretter transportere det frem til skogsbilvei med lastebærande maskiner (sv: skotare). I Nord-Amerika er det vanlig å benytte spesialbygde stammelunnere for å dra ut passende store lass med heltømmer etter toppen. 


== Norge ==
I Norge førte det ulendte terrenget og eierstrukturen, med mange små skogeiere og små teiger, til at mekaniseringen av skogbruket kom senere i gang og utviket seg noe annerledes enn i Sverige og Finland. For de små eierne var det ikke økonomisk å kjøpe spesialiserte skogsmaskiner, så det ble til at landbrukstraktorer ble utstyrt med skogsutstyr. Det ulendte terrenget førte til at det var nødvendig å benytte vinsj eller kabelbane for å få frem tømmeret. Mens svenskene bygde skogsbilveier var skogsveier for traktor det vanligste i Norge. Tømmeret ble ofte felt og kvistet med motorsag og ført fram til bilvei som ukappet virke med traktor. Med unntak av størrelsen på maskinene, liknet driftsformen derfor mer om den nordamerikanske enn den svensk/finske driftsformen. Men skogsmaskinene har i de seneste tiårene blitt mer vanlige i Norge, særlig på de flate skogsområdene på Østlandet. 
Mekaniseringen begynte med landbrukstraktorer for opprettelse av vinterveianlegging og tømmertransport i etterkrigstiden, da man gav traktorene utstyr for halvbeltedrift. Men ettersom terrenget i deler av det norske skoglandskapet er krevende for skogsmaskiner som i utgangspunktet var ment for å skåne skogen/skogsterrenget for uønskede konsekvenser av skogshugging, har Norge vært lite prioritert for utvikling av generelle moderne skogsmaskiner til tross for at noen av de meste innovative utviklere av skogsmaskiner befant seg i det svenske nabolandet. Hestebruk fortsetter dermed i de meste utilgjengelige skog som finnes, selv om hogstmaskinene kan forkorte arbeidsinnsatsen ganske betydelig i sammenligning med manuell arbeid og lunning.


== Forskjellige kjøretøyer og maskiner ==
Stammelunner
Lastetraktor (skogsmaskin)
Tømmerklo
Tømmerkran
Tømmerhenger
Kabelkran
Vinsj
Barkemaskin
Plantemaskin


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ken Drushka, Hannu Konttinen; Tracks in the Forest - The Evolution of Logging Machinery Timberjack Group Oy 1997 ISBN 952-90-8616-4
Svein Magne Olsen; Hesten - i handel, industri og bergverk Dreyer Bok 2001 ISBN 978-82-7096-431-4
Moskvakonferansen

Moskvakonferansen eller Moskvakonferansen mellom utenriksministre var en konferanse i Moskva i Sovjetunionen fra 16. til 26. desember 1945 mellom utenriksministrene i USA (James F. Byrnes), Storbritannia (Ernest Bevin) og Sovjetunionen (Vjatsjeslav Molotov) der formålet var å diskutere problemer knyttet til okkupasjon, fredsspørsmål og Det fjerne østen.
Kommunikeet etter konferansen, offentliggjort 27. desember 1945, dekker en rekke av spørsmålene som ble tatt opp som en følge av avslutningen av den andre verdenskrig. Det ble signert av de tre ministrene og inneholdt følgende seksjoner:

Forberedelse til fredstraktater med Italia, Romania, Bulgaria, Ungarn og Finland. (Se Paristraktatene (1947))
Kommisjon for Det fjerne østen og Alliert kontrollråd for Japan
Korea: USA og Sovjetunionen etablerer en felles kommisjon som skulle tilrettelegge regjeringsform og gradvis overføre myndighet til de folkevalgte koreanske organer. Kommisjonen ble imidlertid gjenstand for dyp mistenksomhet fra begge parter. Den viktigste beslutningen ble imidlertid opprettelse av en forvaltningsregjering for Korea for en femårs-periode. Ved slutten av femårs-perioden skulle landets suverenitet være fullstendig. På grunn av uenighet ble resultatet to adskilte administrasjoner.
Kina
Romania
Bulgaria
Etableringen av Forente nasjoner-kommisjon for å kontrollere atomenergi.


== Se også ==
Council of Foreign Ministers
Moskvakonferansene
Potsdamkonferansen og Potsdamavtalen


== Referanser ==
H.U. Sverdrupfjella

Se også H.U. Sverdrupfjella på Spitsbergen.H.U. Sverdrupfjella er et fjellparti mellom Gburekfjella og Gjelsvikfjella, lengst vest i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Fjellpartiet ligger mellom 200 og 300 km sør for isbremmen ved Kronprinsesse Märtha Kyst.
Fjellpartiet ble fotografert fra fly og grovt kartlagt av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen 1949–52, samt flyfotografier fra den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.
Den høyeste toppen i H.U. Sverdrupfjella er Hamartind med 2855 moh.Fjellpartiet er oppkalt etter professor Harald Ulrik Sverdrup, direktør ved Norsk Polarinstitutt fra 1948 til 1957.


== Referanser ==


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 14303


== Eksterne lenker ==
S. Elvevold: Geology of H.U. Sverdrupfjella Norsk Polarinstitutt
Løsmasseavsetning

Løsmasseavsetning er en generell betegnelse på glasiale avsetninger (morene eller annen løsavsetning). 


== Se også ==
Glasial
Klima
Avengers: Endgame

Avengers: Endgame er den 22. filmen i Marvel Cinematic Universe (MCU) og etterfølgeren av Marvels Avengers: Infinity War. Avengers: Endgame, også kalt Infinity War 2, er regissert av Anthony og Joe Russo som har regissert flere av Marvels filmer, manuskriptet er laget av Christopher Markus og Stephen McFeely og filmen har en stor rollebesetning med følgende personer: Robert Downey jr., Chris Evans, Mark Ruffalo, Chris Hemsworth, Scarlett Johansson, Jeremy Renner, Don Cheadle, Paul Rudd, Brie Larson, Karen Gillan, Danai Gurira, Benedict Wong, Jon Favreau, Bradley Cooper, Gwyneth Paltrow og Josh Brolin.
I denne halvdelen av Infinity War kjemper de gjenstående medlemmene av Avengers-teamet og Guardians of the Galaxy for å reversere skadene gjort av Thanos.


== Premiss ==
Avengers: Endgame følger hendelsene i Infinity War, der halvparten av alt liv i universet ble utslettet av Thanos i «The Decimation» («Desimeringen»). De gjenværende medlemmene av Avengers-teamet og deres allierte samles for å rette opp skadene og gjenopprette harmonien i universet.


== Medvirkende ==
Robert Downey jr. som Tony Stark / Iron Man
Chris Evans som Steve Rogers / Captain America
Mark Ruffalo som Bruce Banner / Hulk
Chris Hemsworth som Thor
Scarlett Johansson som Natasha Romanoff / Black Widow
Jeremy Renner som Clint Barton
Don Cheadle som James «Rhodey» Rhodes / War Machine
Paul Rudd som Scott Lang / Ant-Man
Brie Larson som Carol Danvers / Captain Marvel
Karen Gillan som Nebula
Danai Gurira som Okoye
Benedict Wong som Wong
Jon Favreau som Harold «Happy» Hogan
Bradley Cooper som Rocket
Gwyneth Paltrow som Virginia «Pepper» Potts
Josh Brolin som ThanosFlere av skuespillerne med avdøde karakterer som ble drept under eller etter Infinity War er med i Avengers: Endgame, inkludert Benedict Cumberbatch som Dr. Stephen Strange, Tom Holland som Peter Parker / Spider-Man, Chadwick Boseman som T'Challa / Black Panther, Paul Bettany som Vision, Elizabeth Olsen som Wanda Maximoff / Scarlet Witch, Anthony Mackie som Sam Wilson / Falcon, Sebastian Stan som Bucky Barnes / Winter Soldier, Tom Hiddleston som Loki, Pom Klementieff som Mantis, Dave Bautista som Drax the Destroyer, Zoe Saldana som Gamora, Chris Pratt som Peter Quill / Star-Lord, and Evangeline Lilly som Hope van Dyne / Wasp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Avengers: Endgame på Internet Movie Database 
(no) Avengers: Endgame hos Filmfront 
(sv) Avengers: Endgame i Svensk Filmdatabas 
(da) Avengers: Endgame i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Avengers: Endgame på Allociné 
(nl) Avengers: Endgame på MovieMeter 
(en) Avengers: Endgame på AllMovie 
(en) Avengers: Endgame på Rotten Tomatoes 
(en) Avengers: Endgame på Metacritic 
(en) Avengers: Endgame på Box Office Mojo
Stammelunner

Stammelunner er en traktor konstruert for lunning og framkjøring av tømmer.
Stammelunneren er konstruert for framkjøring av hele stammer, men de blir også brukt til framkjøring av kappet tømmer. Lunneren er utstyrt med vinsj, oftest med to tromler, og fra tromlene kan operatøren dra ut ståltau med kjettingstropper som han fester til stammene.  Ved enkelte anledninger bør en  stroppe tømmeret i toppen, andre ganger i rotenden.
Stammelunneren er oftest utstyrt med rammestyring.  

Framdrift av hele stammer med stammelunner på bar ufrosset mark gir ofte dype kjørespor i skogen.  Etter at hogstmaskinene gjorde inntog i skogbruket, har det blitt mindre vanlig med helstammedrift, og traktorer har tatt over for stammelunneren. 


== Eksterne lenker ==
(en) Skidders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Terrorangrepet på Bali 2002

Terrorangrepet på Bali 2002 den 12. oktober 2002 fant sted i turistdistriktet i nærheten av to populære nattklubber i byen Kuta på den indonesiske øyen Bali. En selvmordsbombe og en bilbombe drepte ialt 202 mennesker, deriblant 88 australiere,  38 indonesere, 20 briter samt ofre fra over tyve andre nasjonaliteter.
En tredje bombe utenfor USAs ambassade forårsaket mindre skade.
Den militante islamistiskw organisasjonen Jemaah Islamiyah, som blant annet har tilknytning til Al Qaida og Taliban, påtok seg ansvaret for angrepet.


== Angrepet ==

Kl 23:05 (15:05 norsk tid): En selvmordsbomber detonerte en bombe gjemt i ryggsekken hans inne på nattklubben Paddy's Pub.
20 sekunder senere gikk en kraftigere bilbombe av utenfor Sari Club. Den var plassert i en hvit varebil av typen Mitsubishi L300. Eksplosjonen etterlot et én meter dypt krater. Da de to første bombene var utløst, stod Paddy's Pub og Sari Club i brann. En mindre bombe ble også sprengt utenfor den amerikanske ambassaden før bombeangrepet mot nattklubbene, men denne bomben forårsaket mindre skader enn bombene mot nattklubbene.


=== Etterspill ===
Tre mennesker ble dømt til døden for angrepet. Etter midnatt 7. november 2008 ble samtlige henrettet ved skyting.
Det ble reist et minnesmerke der Paddy's pub sto.


== Referanser ==
Bruttomargin

Bruttomargin eller bruttobidrag er differansen mellom varekost (innkjøpspris) og utsalgspris. Marginen kan oppgis både som en verdi i rene kroner, eller som en prosentverdi. Bruttomargin er også pr. definisjon «bruttoresultat delt på omsetning».
Biobankregisteret

Biobankregisteret drives av Nasjonalt folkehelseinstitutt. Registrering av diagnostikkbiobanker, behandlingbiobanker og forskningbiobanker, er regulert i Lov av 21. februar 2003 nr. 12 om biobanker (biobankloven) og i Lov av 20. juni 2008 nr 44: Lov om medisinsk og helsefaglig forskning (helseforskningsloven)
Diagnostikk- og behandlingsbiobanker skal meldes til Biobankregisteret, Folkehelseinstituttet og reguleres av Biobankloven. Fra 1. juli 2009 skal forskningsbiobanker meldes til De regionale komiteer for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk (REK). Ansvaret for å godkjenne forskningsbiobanker ble overført fra Helsedirektoratet til REK fra samme dato. REK skal melde alle forskningsbiobanker videre til Biobankregisteret.
Formålet med Biobankregisteret er å: 

Gi informasjon og oversikt over eksisterende biobanker
Gjøre det enklere å føre kontroll med at virksomheten drives forsvarlig og i samsvar med loven
Øke mulighetene til å utnytte materiale til helsemessige formål
Øke mulighetene til å koordinere den faglige virksomheten
Rydde opp i gamle og utdaterte biobanker


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sosial sårbarhet

Sosial sårbarhet er en preeksisterende omstendighet som har betydning for menneskers evne til å klarer seg i truende situasjoner og hvor raskt personer og lokalsamfunn klarer å hente seg inn igjen etter en krise. 
Inkludert i forståelsen av hva sosial sårbarhet er, er at hendelser i områder med høy sosial sårbarhet trolig får et større omfang og gir mer alvorlige og varige konsekvenser enn i områder med lav sosial sårbarhet.


== Referanser ==
Avisåret 1810

Avisåret 1810 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1810.


== Hendelser ==


== Etableringer ==
2. januar: Den norske avisen Norsk Landboeblad kommu ut for første gang. Den kom ut i Volda. Avisen kom ut i årene fra 1810 til 1816. Den regnes som en forløper til avisen Møre som er Norges nest eldste som fremdeles kommer ut, bare slått av Adresseavisen.
2. juni: Avisen Gazeta de Buenos Ayres grunnlegges i Buenos Aires, Argentina. Den gikk inn i 1821
3. juli: Randers Amtsavis grunnlegges i Danmark. Den er en regional dagsavis, som dekker Kronjylland – Randers, Mariagerfjord, Norddjurs, Syddjurs og Favrskov kommuner.
Avisen Carmarthen Journal grunnlegges i Wales og gis fortsatt ut.
Den svenske avisen Wexiö-Bladet seinere Växjöbladet kom ut for første gang. Den var en morgenavis som ble gitt i Växjö 1810-1976.


== Fødsler ==
10. august – Juan Bautista Alberdi, argentinsk politiker, diplomat, forfatter og journalist (død 1884)
28. mars – Alexandre Herculano, portugisisk forfatter og journalist (død 1877)
4, april – Désirée Gay, fransk journalist og aktivist (død 1891)
15. april – Charles de Montalembert, fransk politiker, journalist og historiker  (død 1870)
23. mai – Margaret Fuller, forfatter, journalist og aktivist fra USA (død 1850)
7. september – Leone Carpi, italiensk økonom, politiker og journalist (død 1898)
4. oktober – Félix Pyat, fransk politiker, dramatiker og journalist (død 1889)
4. november – Antonio Gallenga, italiensk journalist og aktivist (død 1895)
6. desember – Victor-Auguste-Isidore Dechamps, belgisk kardinal, katolsk erkebiskop og journalist (død 1883)


== Dødsfall ==
29. mai – François-Urbain Domergue, fransk grammatiker og journalist (født 1745)
Grettislaug

Grettislaug (islandsk for Grettis bad) er en liten varm kilde på Reykir i Reykjaströnd på Island. Kilden er oppkalt etter Grettir Ásmundason, som skal ha tatt et bad der etter å ha svømt til fastlandet fra Drangey i cirka år 1000.
Grettislauger en liten, oval (cirka 4,5 x 3,75 m, med en dybde på cirka 80 cm) kilde forsvant etter en storm i 1934 og er for det meste restaurert og steinsatt (1992) av islendingen Jón Eiriksson. Det varme vannet, som holder omkring 42-43 grader celsius, kommer fra grunnen av kilden, som tilflytes av cirka 0,5 liter vann per sekund. Kilden har plass til ca. 10-20 personer samtidig.


== Eksterne lenker ==
En serie med bilder av Grettislaug
Jean Bodel

Jean Bodel (født ca. 1165, død 1210) var en fransk poet og dramatiker i middelalderen som skrev et antall chansons de geste på gammelfransk. I tillegg skrev han mange fabliaux og mysteriespill.


== Liv og virke ==
Takket være Bodels selvbiografiske dikt Les Congés (Avskjed; 1202) adressert til hans venner, og at han var aktiv i teaterlivet i byen Arras i nordlige Frankrike, hvor han bodde, er det mer kunnskap om Bodels liv enn mange av hans samtidige. Han var antagelig født en gang rundt 1167. Han hadde et offentlig embete i byen, men var også en profesjonell trouvère, komponist av fortellende dikt. I henhold til sitt avskjedsdikt Les Congés var han en religiøs mann og godt likt av sine like. Han planla å delta i det fjerde korstog i 1202, men oppdaget at han var blitt smittet av spedalskhet. Han skrev sitt avskjedsdikt, tok farvel med familie og venner før han isolerte seg i en leprosarium, koloni for spedalske, i Arras og her døde han vinteren 1209–1210.Bodel skrev heltediktet Chanson de Saisnes om kong Karl den stores krig med saksere og deres leder Widukind (som Bodel kalte for «Guiteclin»). Han skrev også et mysteriespill kalt Le Jeu de Saint Nicholas, det første i sin sjanger som er kjent i Frankrike. Det forteller en historie om hvordan den hellige Nikolas av Myra tvang en del tyver å levere tilbake en stjålet skatt. Bodel bebudet senere litterær utvikling ved hans sofistikerte bruk av karakterisering og lokalfarge, og appellerte til lokalmiljøet med skuespillets humoristiske vertshusscene.I likhet med Le Miracle de Théophile, et annet franske mysteriespill fra samme periode, inneholder Jeu de Saint Nicolas en påkalling av djevelen i et ukjent språk.
Palas aron ozinomas
Baske bano tudan donas
Geheamel cla orlay
Berec hé pantaras tayI tillegg til Le Jeu de Saint Nicholas, er det antatt at Bodel har skrevet fem pastoureller, ni fabler, et episk dikt, og Les Congés.Bodel huskes for at han var den første dokumenterte som klassifiserte legendariske emner og litterære sykluser (grupper av fortellinger sentrert rundt faste figurer) som var kjente for hans samtidige litteratur, middelalderens litteratur. Han fant tre hovedemner: Romersk emner, eller gjenfortellinger av historier fra antikken; Franske emner som handlet om Karl den store og hans paladinere; og Britiske emner, som var fortellinger om kong Arthur og hans riddere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibliographie complète sur le site Arlima (Archives de littérature du Moyen Âge), komplett biografi og tekster
Jean Bodel – Œuvres, verker på gammelfransk (WikiSoruce)