jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Enesamtaler

Enesamtaler (Soliloquia) er en tekst av kirkefaderen Augustin av Hippo (354-430). Det er et av hans tidlige verker, skrevet 386/387, kort tid etter at han omvendte seg til kristendommen, og er preget av Augustins forsøk på å forklare og begrunne sin nye tro.

…to bøker det jeg spurte og svarte meg selv, som om vi var to personer, Fornuften og jeg, enda jeg var alene. Derfor kalte jeg boken for 'Enesamtaler' - det ble ikke fullført. Første bok drøfter imidlertid hvordan den bør være som vil erkjenne den visdom som det ikke er mulig å erkjenne med en fysisk sans., men bare med sinnet. I siste del av boka reflekterer jeg rundt hvovidt det som virkelig er til, også er udødelig. Andre bok har en lang drøfting av sjelens udødelighet, men temaet behandles ikke ferdig.

Augustin skrev verket enten rett før eller rett etter at han hadde blitt døpt våren 387, og han hadde ennå ikke mottatt noen systematisk undervisning i den kristne tro. «Det er derfor en temmelig hjemmesnekret teologi vi møter i Augustins skrifter fra høsten 386. Han er fast bestemt på 'å stille seg under Kristi myndighet', men han har knapt noen dypere forståelse av Kirkens lære. […] Dialogenes 'visdom' er en individuell fromhet som oppfatter veien til sannheten som en 'oppstigning' tilbake til verdens opphav, selve lyskilden, opp gjennom virkelighetshierarkiet.» Augustins tanker om Gud er på denne tiden sterkt preget av nyplatonismen.Verket, som består av to deler, er skrevet i en dialogform som kan minne om Platons dialoger. Augustin bruker den pedagogiske, målrettede dialogen som form i flere av sine tidlige tekster. Selv om forfatteren altså bruker seg selv som samtalepartner, skjer det en reell dialog, og dette kan sees som en filosofisk nyvinning. «Den kristne Augustin er faktisk den første som åpner et rom hvor sjelen kan føre dramatiske samtaler med seg selv og med Gud. Den førkristne tenkningen kjente selvsagt til forestillingen om sjelens udødelighet og evighet. Men den førkristne sjelen er ren og udelt. En temmelig kjedelig størrelse. Første den kristne sjelen fører kamper med seg selv.»


== Norsk utgave ==
Tre ungdomsdialoger. Utvalg og innledende essay ved Trond Berg Eriksen; oversettelse og noter ved Reidar Aasgaard. Bokklubben, 2009. (Verdens hellige skrifter; 57) ISBN 978-82-525-6972-8. Inneholder: Det lykkelige liv, Skaperordenen og Enesamtaler


== Referanser ==
Liste over nobelprisvinnere i litteratur

Liste over nobelprisvinnere i litteratur er en liste over alle personer som har mottatt prisen siden den første tildelingen i 1901. Nobelprisen i litteratur tildeles årlig av Svenska Akademien til forfattere for utmerkede bidrag innen feltet litteratur. Prisen er én av fem Nobelpriser etablert av Alfred Nobels testament fra 1895 som tildeles for fremragende bidrag innen fysikk, kjemi, litteratur, fred og fysiologi/medisin. Som oppgitt i Nobels testamente, blir prisen administrert av Nobelstiftelsen og tildelt av en komité som består av fem medlemmer valgt av Svenska Akademien.Den første Nobelprisen i litteratur ble tildelt i 1901 til Sully Prudhomme fra Frankrike. Hver mottaker mottar en medalje, en diplom og en pengesum som har variert gjennom årene. I 1901 mottok Prudhomme 150 782 SEK, som tilsvarer 7 731 004 SEK i desember 2007. I 2008 ble prisen tildelt Jean-Marie Gustave Le Clézio fra Frankrike, som ble tildelt prispenger på 10 000 000 SEK. Prisen blir tildelt i Stockholm under en årlig seremoni den 10. desember, årsdagen for Nobels død i 1896.Per 2010 hadde Nobelprisen i litteratur blitt tildelt 107 mottakere. Under tildelingen av prisen i 1958 ble russisk-fødte Boris Pasternak tvunget til å avslå prisen efter press fra regjeringen i Sovjetunionen. I 1964 takket Jean-Paul Sartre nei til å ta imot prisen på samme måte som han hadde avslått alle tidligere offisielle tildelinger. Seksten kvinner er blitt tildelt Nobelprisen i litteratur frem til 2022, mer enn noen annen nobelpris, med unntak av Nobels fredspris. I løpet av alle de årene Nobelprisen i litteratur har blitt tildelt har der kun vært fire hendelser hvor prisen har blitt gitt til to personer (1904, 1917, 1966 og 1974). Der har vært syv år hvor Nobelprisen ikke er blitt tildelt (1914, 1918, 1935, og alle fire år 1940–1943). Tildelingen for 2018 fant sted samtidig med prisen for 2019.


== Mottakere ==


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobel laureates in Literature – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«All Nobel Laureates in  Physics» (engelsk). Nobelstiftelsen. Besøkt 10. juli 2010. 
«Nobel Prize winners by  category (physics)» (engelsk). Encyclopædia Britannica. Besøkt 10. juli 2010. 
Offisiell nettside for Kungliga Vetenskapsakademien
Offisiell nettside for Nobelstiftelsen
Temple du Change

Temple du Change eller Loge du Change er en bygning som opprinnelig ble oppført for børsen i Lyon i Frankrike. Bygningen finnes i Lyons 5. arrondissement i kvarteret St-Jean i området Vieux Lyon. 
Loge du Change ble oppført mellom 1631 og 1653 av arkitekten Simon Gourdet og utvidet av Jacques-Germain Soufflot mellom 1748 og 1750. 
Børsen forlot bygningen under den franske revolusjonen. Den ble deretter i noen år brukt som hotell. Bygningen har fra 1803 og frem til i dag tjent formål for den protestantiske menigheten, derav navnet Temple.
To store ur ble tilføyet bygningen i 1999. Uret på høyre side viser timer og minutter, mens det på venstre side viser dager, måneder og år.
Bygningen ble klassifisert som monument historique i 1913. Den er sammen med en rekke andre historiske bygninger og anlegg i Lyon, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Temple du Change – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erkeengelkatedralen

Erkeengelkatedralen (russisk: Архангельский собор) er en kirke i Kreml i Moskva som er viet til erkeengelen Mikael. Den ble bygget mellom 1505 og 1508 av den italienske arkitekten Aleviz Frjazin som erstatning for en eldre og mindre kirke fra 1333. Hovedformen følger russisk tradisjon, slik den blant annet kommer til uttrykk i Uspenskijkatedralen og de eldre katedralene i Vladimir, mens detaljene er italiensk renessanse. Kirken var gravkirke for storfyrstene og tsarene, og kistene deres står spredt utover gulvet. Kistene fra den eldre erkeengelkatedralen ble også overført til den nye. I 1703 flyttet Peter den store hovedstaden til St. Petersburg og der ble Peter og Pauluskatedralen ny gravkirke. Den eneste av hans etterfølgere ble gravlagt i erkeengelkatedralen er Peter II som tilfeldigvis døde i Moskva. På slutten av 1700-tallet begynte sørvegen å slå sprekker. i 1773 bygget man derfor noen massive og svært lite elegante støttepillarer på sørsiden for å hindre veggen fra å rase ut.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cathedral of the Archangel in Moscow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Valtteri Bottas

Valtteri Viktor Bottas (født 28. august 1989 i Nastola, Finland) er en finsk racerfører som kjører Formel 1 for Alfa Romeo. Bottas kjørte Formel 1 for Mercedes fra 2017 til 2021. Han debuterte i Formel 1 for Williams Racing i 2013, og var han teamfører for Williams i tre år, fra 2013 til 2016. 


== Karriere ==
Etter å ha konkurrert i forskjellige Formel Renault-mesterskap i 2007 og 2008 gikk han i 2009 til Formel 3 Euroseries, hvor han kjørte for det regjerende mesterlaget ART Grand Prix. Bottas kom på tredjeplass i mesterskapet, og hadde to ganger første startposisjon i løpet av sesongen. I juni 2009 vant han Formel 3 Masters, og da han i juni 2010 vant samme løpet igjen ble han den første til å vinne Masters to ganger.I 2010 ble Bottas engasjert som testfører for Formel 1-laget Williams, og han ble senere også testfører for 2011-sesongen. I 2011 kjørte han også i GP3-mesterskapet, fortsatt for ART-teamet. Etter en vanskelig start på sesongen tok han en seier i hver av de fire siste løpshelgene, og sikret seg førsteplassen i mesterskapet ved å vinne det nest siste løpet foran lagkameraten James Calado.


== Resultater ==


=== Karriereoversikt ===


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
Se også: Forklaring på F1-resultater
Noter til tabellene:† - Føreren brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.P - pole position.R - raskeste runde.* - Sesongen pågår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Valtteri Bottas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Valtteri Bottas – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Valtteri Bottas på Internet Movie Database 
(en) Valtteri Bottas hos The Movie Database 
(de) Valtteri Bottas – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Valtteri Bottas – racing-reference.info 
(en) Valtteri Bottas – Driver Database 
(en) Valtteri Bottas – eWRC-results.com 
(es) Valtteri Bottas – as.com 
Valtteri Bottas på Twitter 
Valtteri Bottas på Facebook 
Valtteri Bottas på Instagram 
Valtteri Bottas på YouTube
Cornelis Floris de Vriendt

Cornelis Floris (Cornelis Floris de Vriendt) (født 1513 el. 1514 i Antwerpen, død 20. oktober 1575 samme sted) var en nederlandsk arkitekt og billedhugger under renessansen.
Floris var aktiv i Antwerpen, hvor han også var medlem av Sint-Lucasgildet. Han var innehaver av et billedhuggerverksted hvor det ble sendt ut praktmonumenter utført i marmor og sort kalksten til store deler av Nord-Europa. Han leverte flere gravmonumenter til Danmark, blant annet gravmonumentet over Christian III til Roskilde domkirke og over Frederik I i Schleswig domkirke.
I Danmark fikk stilen stor utbredelse og ble kalt Florisstil.Han spilte en viktig rolle i forbindelse med oppføringen av Antwerpen rådhus.Floris var bror av maleren Frans Floris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cornelis Floris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Øksfjord Idrettslag

Øksfjord Idrettslag (stiftet 6. mars 1938) er et idrettslag fra Øksfjord i Loppa kommune, Finnmark, som driver med fotball og skiidrett.


== Fotball ==
Øksfjords A-lag i fotball spilte i 4. divisjon før omleggingen av seriesystemet etter 2011-sesongen gjorde at klubben rykket ned til 5. divisjon. Der har de spilt siden, og fra 2014-sesongen i samarbeid med Sørøy Glimt.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Norges Fotballforbund: Øksfjord IL
Vassdalen Stadion - Nordic Stadiums
Peter- og Pauluskatedralen

Peter- og Pauluskatedralen (russisk: Петропавловский собор) er en kirke som ligger i Peter- og Paulusfestningen i St. Petersburg. Den ble bygget 1712–33 av arkitekt Domenico Trezzini på oppdrag av tsar Peter den store og innviet 28. juni 1733. Den er dermed en av St. Petersburg eldste bygninger. Tsar Peter selv og nesten alle hans etterfølgere er gravlagt i denne kirken. Tårnet er 122,5 meter høyt og krones av en engel som holder et kors. Kirken ble stengt i 1919 og gjenåpnet som museum i 1924. Fra 1990-tallet av har det igjen vært holdt gudstjenester.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saint Peter & Paul Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zoofytt

Zoofytt (av gresk  zōophyton som betyr henholdsvis dyr (zoo) og plante (phyton) er et dyr som ligner mye mer på en plante enn et dyr. Zoofytter omfatter også dyr som fester seg eller bor på andre organismer eller flater. 
Ordet brukes sjeldent eller aldri i moderne vitenskap.


== Eksempler ==
Eksempler på zoofytter er koralldyr, svamper og sjøanemoner.


== Referanser ==
Ovidiu Papadima

Ovidiu Papadima (født 23. juni 1909 i Sinoe, Constanța, død 26. mai 1996 i București) var en rumensk litteraturkritiker, folklorist og essayist.
Papadima gikk på videregående skole i Târgu Mureș, der han ble uteksaminert som best i klassen sin i 1928. Deretter studerte han ved Universitetet i București (1928-1931) og i Tyskland (1937-1941) med et stipend fra Humboldt-stiftelsen. Han tok doktograden i 1944.Han debuterte i en alder av 23 år i det litteraturtidsskriftet Gândirea. Han skrev også for magasinet Revista Fundațiilor Regale.  
Papadima var ansatt ved Universitetet i București mellom 1941 og 1949. Etter etableringen av det kommunistiske regimet i Romania, ble Papadima arrestert og anklaget for å ha drevet «kontrarevolusjonær virksomhet». Han ble dømt til fengselsstraff i 1952 og satt inne som politisk fange ved fengslene Ghencea, Craiova, Calea Rahovei, Gherla og Jilava. Han arbeidet også ved Donau-Svartehavskanalen før han ble løslatt den 7. oktober 1955.Papadima ble forhindret fra å publisere sine artikler i flere år før han ble politisk rehabilitert i 1971. Han hadde to sønner, Ștefan (f. 1953, matematiker) og Liviu (f. 1957, litteraturkritiker). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi
"Elita Intelectuală", Cotidianul, 10. oktober 2006
Alexandru Ștefănescu, "Gulagul românesc - Scriitori arestați (1944-1964)", i România Culturală.
"Șefi de promoție (1923-2004)", ved Al. Papiu Ilarian-gymnaset
«Det rumenske Humboldt-samfunnets historie»
Den svensk-franske krigen (1805–1810)

Den svensk-franske krigen (også kalt «den tyske krigen», siden den ble ført på tysk område, eller «den pommerske krigen» siden den utspilte seg i svensk Pommern) var en krig mellom Sverige og Frankrike i årene 1805–1810. Sverige under kong Gustav IV Adolf allierte seg med Storbritannia og ble med i den tredje og den fjerde koalisjonen, men mislyktes. Selve krigshandlingene sluttet imidlertid allerede i 1807. 
Etter tapet av Finland i finskekrigen mot Russland (1808–1809) ble Sverige i Parisavtalen fra 1810 tvunget til å slutte seg til kontinentalblokaden rettet mot dets tidligere allierte Storbritannia.


== Eksterne lenker ==
Beleiringen av Stralsund (fransk)
Gustav IV Adolfs krig mot Napoleon 1805-1810 (svensk)
Helge Solvang

Helge Solvang (født 4. juni 1913 i Balsfjord, død 26. september 2013) var en norsk dekorert krigsveteran og politiker for Arbeiderpartiet. Han var kjent som Norges eldste folkevalgte, og møtte i Balsfjord kommunestyre som 100-åring.
Han sto som sistemann på lista til Arbeiderpartiet i Balsfjord i 2011 som 98-åring, og ble innvalgt i kommunestyret på personstemmer. Han var dermed Norges eldste kommunestyrepolitiker igjennom tidene.Solvang var krigsseiler og seilte i Atlanterhavet og Stillehavet under andre verdenskrig. Mellom 1942 til 1945 var han med som skytter på seks konvoier fra New York til Liverpool. Fem av disse ble angrepet av tyske undervannsbåter. Han deltar i dokumentaren Krigsseilerne - med æren i behold.
For krigsinnsatsen ble han tildelt Krigsmedaljen, Haakon VIIs Frihetsmedalje og Deltagermedaljen. Av britene ble han dekorert med 1939-1945 Star, Atlantic Star, Pacific Star, og Defence Medal.


== Referanser ==


== Kilder ==
- Nordlys - Landets eldste politiker er gått bort
NRK – Norges eldste og nest yngste politiker skal bestemme sammen
VG - Helge (98) blir tidenes eldste kommunestyrepolitiker
Forsvarets forum – Skuddene på Lesja


== Eksterne lenker ==
Krigsseilerne – med æren i behold fra NRK
I dag fyller kommunepolitiker Helge 100 år fra Nordlys
Nils Petersen

Nils Petersen (født 6. desember 1988) er en tysk fotballspiller som spiller for SC Freiburg.Han har tidligere spilt for klubbene FC Carl Zeiss Jena, Energie Cottbus og FC Bayern München før han i 2013 skrev under en fireårskontrakt med Werder Bremen. I januar 2015 ble han sendt ut på lån til SC Freiburg som kjøpte ham etter låneoppholdet sommeren 2015.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Tysklands bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nils Petersen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nils Petersen – Olympedia 
(en) Nils Petersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Nils Petersen – Tysklands olympiske komité 
(en) Nils Petersen – UEFA 
(en) Nils Petersen – Transfermarkt 
(en) Nils Petersen – national-football-teams.com 
(en) Nils Petersen – WorldFootball.net 
(en) Nils Petersen – FootballDatabase.eu 
(de) Nils Petersen – fussballdaten.de
Wilsonprimtall

Et wilsonprimtall, oppkalt etter den engelske matematikeren John Wilson, er en type primtall p hvor

  
    
      
        
          
            
              
                (
                
                  p
                  −
                  1
                
                )
              
              !
              +
              1
            
            
              p
              
                2
              
            
          
        
        =
        n
        
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {\left(p-1\right)!+1}{p^{2}}}=n\,\!}
  
hvor n er et naturlig tall. Disse tallene ble første gang beskrevet av Emma Lehmer.


== Referanser ==
Egil Engeland

Franz Egil Engeland (1944–1984) var en norsk renovasjonsarbeider og politisk aktivist. Han var den første formann i Kommunistisk Arbeiderforbund.Engeland hadde bakgrunn fra NKP og Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. I 1969 sto han på Stortingslisten for Vest-Agder for partiet. Han var dette året formann i en av partiets lokale ungdomsorganisasjoner, Kristiansand KUL. Han tilhørte imidlertid den NKP-opposisjonen som støttet den nye ml-bevegelsen som vokste fram på slutten av 1960-tallet, og ble i 1969 ekskludert fra KU på et møte der Reidar T. Larsen representerte partiledelsen.Engeland ble i oktober 1972 formann i det nystiftede Kommunistisk Arbeiderforbund. Han satt også i redaksjonen for KAs avis Den røde arbeideren fra 1973 til 1975. I tillegg sto han som redaktør for et nummer av organisasjonens teoretiske tidsskrift Røde Fane.På KAs andre landsmøte i februar 1975 ble Engeland gjenvalgt som formann. På denne tiden var det imidlertid politisk strid innad i KA. Kort tid etter at han var gjenvalgt besluttet sentralkomiteen i organisasjonen å «permittere» Engeland fra formannsvervet, og la Kjell Hovden ta over funksjonen. Engeland ble i neste omgang utelukket fra KA. 
Han sluttet seg senere til AKP(m-l), der han var medlem til sin død.


== Referanser ==
Skadesanering

Skadesanering er den innsats som kreves for å ta vare på eller redde verdier i et hendelsesforløp, f.eks. ved brann, vann- eller naturskade.
Skadesaneringsfirmaer vasker, tørker, reparerer, oppbevarer og rydder ting som har vært skadet. Forsikringsselskapene benytter skadesaneringsfirmaer for å sikre bygninger og innbo mot ytterligere verdiforringelse, og gjøre skadeutbetalingene så lave som mulig. 
Skadesanering kan betraktes som førstehjelp i forbindelse med skader på bygninger og eiendommer.
Solar Anus

Solar Anus er et musikkalbum med Årabrot, utgitt i 2011. Albumet er nominert i klassen Årets metal til Spellemannprisen 2011.


== Sporliste ==
«Solaranus»
«And the Ass Had Spoken»
«Madonna Was a Whore»
«Valkyrie»
«Nubile»
«Auto da fe»
«Odine»
«The Wheel Is Coming Full Circle»


== Eksterne lenker ==
(en) Solar Anus på Discogs 
(en) Solar Anus på MusicBrainz
Irish Ice Hockey League

Irish Ice Hockey League var en amatør-ishockeyliga i Irland og Nord-Irland. Den offisielle ligaen ble grunnlagt i 2007, men hadde eksistert siden tidlig på 1980-tallet. Ligaen ble oppløst i 2010.


== Mestere ==

2007/08 – Dundalk Bulls
2008/09 – Dundalk Bulls
2009/10 – Charlestown Chiefs


== Eksterne lenker ==
Irske Ice Hockey Association
Flyers IHC
Liga Nacional de Hockey Hielo

Liga Nacional de Hockey Hielo er den øverste spanske ligaen i ishockey.


== Lagene (2022–23) ==


== Sluttspillmestere ==

1972 Txuri Urdin
1973 Txuri Urdin
1974 Txuri Urdin
1975 Txuri Urdin
1976 Txuri Urdin
1977 Casco Viejo Bilbao
1978 Casco Viejo Bilbao
1979 Casco Viejo Bilbao
1980 Txuri Urdin
1981 Casco Viejo Bilbao
1982 Casco Viejo Bilbao
1983 Casco Viejo Bilbao
1984 Jaca
1985 Txuri Urdin
1986 Puigcerdà
1987 Barcelona
1988 Barcelona
1989 Puigcerdà
1990 Txuri Urdin
1991 Jaca
1992 Txuri Urdin
1993 Txuri Urdin
1994 Jaca
1995 Txuri Urdin
1996 Jaca
1997 Barcelona
1998 Majadahonda
1999 Txuri Urdin
2000 Txuri Urdin
2001 Jaca
2002 Barcelona
2003 Jaca
2004 Jaca
2005 Jaca
2006 Puigcerdà
2007 Puigcerdà
2008 Puigcerdà
2009 Barcelona
2010 Jaca
2011 Jaca
2012 Jaca
2013 Hielo Bipolo
2014 Hielo Bipolo
2015 Jaca
2016 Jaca
2017 Txuri Urdin
2018 Txuri Urdin
2019 Txuri Urdin
2020 Puigcerdà
2021 Barcelona
2022 Barcelona


== Titler med lag ==


== Eksterne lenker ==
Den spanske issportsføderasjonen
Hockey Nettside
/ LEH Nettsted
Gheorghe Cristescu

Gheorghe Cristescu (født 10. oktober 1882 i Copaciu, tidligere Vlașca-fylke, død 29. november 1973) var en rumensk sosialist og kommunistisk militant.


== Liv og virke ==
Cristescu var utdannet dynemaker og eide en dyneforretning før han begynte i politikken. Han var aktiv i sosialistiske kretser så tidlig som 1898, og snart ble han et ledende medlem av det rumenske Sosialdemokratiske arbeiderparti (frem til 1899, da partiet ble oppløst). Fra 1908 til 1920 var han aktiv i den rumenske fagbevegelsen. Cristescu ble innvalgt til parlamentet i 1919. I denne posisjonen gjorde han seg bemerket i sammenheng med debatten om fengslingen av Mihai Gheorghiu Bujor, en rumensk statsborger som hadde sluttet seg til russiske røde armé i Bessarabia under oktoberrevolusjonen, og som hadde blitt dømt for landssvik.
Cristescu ble valgt til den første generalsekretær i det nydannede rumenske kommunistpartiet i 1921. Han trakk seg fra politikken i 1936. Cristescu ble arrestert, dømt og tilbrakte tid i arbeidsleirer mellom 1950 til 1954, bl.a. ved Donau-Svartehavskanalen. Han ble frigitt gjennom amnesti for politiske fanger, som forekom kort tid etter Josef Stalins død. Cristescu tilbrakte sine gjenværende år i relativ anonymitet. Hans ubehagelige meninger ble sensurert, og han var gjenstand for sikkerhetstjenesten Securitates overvåkning til sin død.
Hans datter, Tita Cristescu, en tidligere Miss Romania, som var elskerinnen til Liviu Ciulley (en berømt arkitekt og sivilingeniør, og far til regissør Liviu Ciulei), døde under uoppklarte omstendigheter i 1936. Mest sannsynlig ble hun myrdet, og Ciulley ble arrestert etter anklager om at han hadde forgiftet henne, men han ble frifunnet senere samme år. En annen teori var at det var hushjelpen som hadde myrdet henne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cioroianu, Adrian (2005): Pe umerii lui Marx. O introducere în istoria comunismului românesc («On the Shoulders of Marx. An Incursion into the History of Romanian Communism»), Editura Curtea Veche, București.
Constantiniu, Florin (1995): Cristescu, Gheorghe i: Biographical Dictionary of European Labor Leaders, Greenwood Press, Oxford, s. 229
Constantinescu, Ion (August 1971): Dr. N. Lupu: 'Dacă și d-ta ai fi fost bătut... («Dr. N. Lupu: 'If You Yourself Had Been Beaten...'») i: Magazin Istoric
Tandin, Traian (17. september 2005): Istoria crimelor pasionale: Cazul Liviu Ciulei («The History of Crimes of Passion: the Liviu Ciulei Case»), i: Jurnalul Naţional


== Eksterne lenker ==
110 ani de social-democrație în România (PDF) («110 år med sosial demokrati i Romania»), Det sosialdemokratiske parti i Romania