jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Annika Holm

Annika Holm (født 7. august 1937 i Östersund) er en svensk barnebokforfatter, journalist og dramatiker. Hun debuterte i 1971 med Plats för Vanna, den første av flere bøker om hennes funksjonshemmede datter.
Hun har skrevet over 30 bøker, hvorav bare Plass for Vanna (1974) og Stå på, Matilda Markstrøm! (1994) er oversatt til norsk. Annika Holm satt 1989–1998 på stol nr 16 i Svenska barnboksakademien og er siden utnevnt til æresmedlem.


== Priser ==
1964 – Filmpennan
1989 – Astrid Lindgren-priset
1990 – Nils Holgersson-plaketten
1993 – BMF-plaketten för Mod, Matilda Markström
2001 – Kulla-Gulla-priset


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Annika Holm i Svensk Filmdatabas 
(sv) Annika Holm, Rabén & Sjögren
Sven Christer Swahn

Sven Christer Swahn (født 3. august 1933 i Karlskrona, død 15. januar 2005) var en svensk forfatter, oversetter og litteraturhistoriker. Han debuterte i 1956 med diktsamlingen Eftermiddagens nycklar og i 1957 med ungdomsromanen Indianresan, og skrev nærmere 70 bøker.
Swahn var en produktiv «mångsysslare» og virket som poet, novellist, romanforfatter, ungdomsbokforfatter og dramatiker. Han skrev flere stykker for teaterscenen og for radioteatret. Han var litteraturkritiker i Sydsvenska Dagbladet og oversatte lyrikk og skjønnlitteratur for barn og voksne; blant annet Shakespeares og Keats' sonetter og dikter av Emily Dickinson. Bland hans verk finnes psykologisk realistiske romaner som Pinan (et utnavn på Karlskrona) og Ett monsters memoarer. Han skrev også science fiction, grøssere, fantasy og krim. Boken 7 x framtiden er en oversikt over svensk science fiction-litteratur; han har også redigert en bokserie med oversatt science fiction. Han har oversatt Ursula K. Le Guins Øyverden-trilogi, og oversatt to Grundtvigsalmer i Den svenska psalmboken 1986. Hans fantasynovelle Orgeladjunkten ble filmatisert av Jan Troell med tittelen Bang! (1977).
Han var svensk lektor ved universitetet i København 1960–1966 og ble fil.dr. ved Lunds universitet 1971. Han var bror av Jan-Öjvind Swahn og far til Jan Henrik Swahn.


== Priser ==
Astrid Lindgren-priset 1992


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
enhorningen.net, Minneord
Eva Wikander

Eva Wikander (født 12. april 1947, død 24. oktober 2002) var en svensk barnebokforfatter og dramatiker.
Hun vokste opp i Solna og arbeidet lenge som kulturjournalist i FLT og i Aftonbladet. Hun debuterte med Susanna stalledräng (1976) og flere andre hestebøker. Hennes bok Johan är död (1977), om et barns brå død, ble filmatisert i 1982. Hun skrev om lag 50 bøker, hvorav flere billedbøker i samarbeid med illustratører som Lisa Örtengren, Frantisek Simak og Jockum Nordström. På norsk finnes bare billedboken Dukkeoperasjonen (1994).


== Priser ==
1991 – Silverhornet
1994 – Astrid Lindgren-priset


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Förlagets presentation
Ormteatern
Thomas Tidholm

Thomas Tidholm (født 11. april 1943 i Örebro, oppvokst i Huddinge) er en svensk lyriker, dramatiker, oversetter og barnebokforfatter. Han er gift med Anna-Clara Tidholm, som har illustert de fleste av hans barnebøker. De bor i Stockholm og i Arbrå.
Tidholm debuterte som lyriker 1966. Hans mest leste oversettelse er trolig Douglas Adams' Haikerens guide til galaksen. Han var aktiv musiker 1967-78 som saksofonist og sanger i flere band; tre soloplater 1973-84. Også fotograf med egne utstillinger og filmprodusent med tre kortfilmer på SVT 2002-07.
Blant parets om lag 30 billedbøker har blant annet Resan till Ugri La Brek (1987) vakt oppsikt med sin absurdaktige fabelform for å skildre en bestefars tilværelse etter døden. 


== Priser ==
Expressens Heffaklump 1987
Deutscher Jugendliteraturpreis 1992
Wettergrens barnbokollon 1993
Nils Holgersson-plaketten 1994 (för Förr i tiden)
Alfons-Bokalen 1997 (för teaterföreställningen, Tuppen Ja)
Astrid Lindgren-priset 1997
Landsbygdens författarstipendium 1998
ABF:s litteraturpris 2001
De Nios Vinterpris 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(no) Thomas Tidholm hos Sceneweb 
(en) Thomas Tidholm på Discogs 
(en) Thomas Tidholm på MusicBrainz 
(en) Thomas Tidholm på AllMusic
Bo R. Holmberg

Bo Roland Holmberg (født 5. februar 1945 i Ådalen, Ångermanland) er en svensk lærer og forfatter, særlig av barnebøker.
Han er utdannet ved Uppsala universitet og har arbeidet som lærer i Dorotea i Lappland og i Bredbyn i Ångermanland. Fra 1995 til 2010 var han lærer på Hampnäs folkhögskola, blant annet i kreativ skriving. Han debuterte i 1982 med Rymlingen, og har utgitt over 30 bøker i ulike sjangre og for ulike målgrupper: bildebøker, krimromaner, grafiske romaner og historiske romaner. Fra 1999 til 2008 medlem av Svenska barnboksakademien.
På norsk 6 bøker, blant annet de to barnebøkene med kjærlighetstema Han sa ja! (1998) og Det må bli henne! (2004).


== Priser ==
Första pris i Rabén & Sjögrens pristävling för Agnes och ljuset (1997)
Astrid Lindgren-priset 1998
Första pris i Film i Västernorrlands manustävling (2000)
Första pris i Alfabetas bilderbokstävling för En dag med Johnny, bild: Eva Eriksson (2001)
Flintyxan 2002 – pris för bästa historiska thriller för Liemannen (2002)
Kulla-Gulla-priset 2003
Ångermannalagets Kulturpris (2004)
Augustpriset 2005 (för Eddie Bolander & jag)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bo R. Holmberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Forlagets presentasjon
Stefan Casta

Stefan Casta (født 1949 i Vadstena, oppvokst i Norrköping) er en svensk forfatter, bosatt i Skåne. 
Han har arbeidet som journalist i Norrköpings Tidningar og Sveriges Radio. Han har skrevet om lag 40 bøker: barnebøker om dyr og natur, ungdomsbøker innen fotball- og grøssersjangeren og naturfaktabøker for voksne.
Casta har vært medlem av Svenska barnboksakademien 1999–2011, og satt på stol nummer 13. Han er jurymedlem for Litteraturprisen til Astrid Lindgrens minne og underviser i kreativ skriving ved Lunds universitet.
Fire av hans naturbøker for barn er oversatt til norsk.


== Priser ==
Malmö FF:s kulturpris 1996 for Berättelsen om Bäverns bollklubb
Augustpriset 1999 for Spelar död
Nils Holgersson-plaketten 2000
Astrid Lindgren-priset 2002
Barnens romanpris 2011 for Den gröna cirkeln


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Opal forlag
Pernilla Stalfelt

Pernilla Stalfelt (født 1962) er en svensk barnebokforfatter, illustratør och museumspedagog ved Moderna Museet i Stockholm.
Hun debuterte i 1996 med Hårboken og fikk et gjennombrudd i 1998 med Bajsboken (norsk Bæsjeboka 2004) i samme serie av faktabilledbøker for barn med frisk tilnæring til pinlige emner og med barneaktig uvørne tegninger. Hun er oversatt til 10 språk. Fem av bøkene er oversatt til norsk. 
Stalfeldt sitter på stol nummer 15 i Svenska barnboksakademien.


== Priser ==
Elsa Beskow-plaketten 1997
Expressens Heffaklump 2001
Astrid Lindgren-priset 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
rabensjogren.se: Pernilla Stalfelt
Jujja Wieslander

Jujja Wieslander (født 12. juni 1944) er en svensk barnebokforfatter. Hun er særlig kjent for de åtte bøkene om Mamma Mø fra 1993 til 2006, som hun skapte sammen med ektemannen Tomas Wieslander (1940–1996) og illustratøren Sven Nordqvist. Fortellingene om den barnslig utforskende og eventyrlystne Mamma Mø og den grettent skeptiske Kråka har utgangspunkt i en serie radioprogram som paret bidro til å lage sammen med gruppen Vardagsgruppen på 1970- og 1980-tallet.


== Litteraturpriser ==
1993 – Expressens Heffaklump (sammen med Tomas Wieslander)
1994 – BMF-plaketten för barnboksförfattare (sammen med Tomas Wieslander og Sven Nordqvist) (for Mamma Mu åker bobb)
2003 – Bokjuryn kategori 0-6 år
2005 – Astrid Lindgren-priset


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mamma Mu
Natur och kultur – Jujja Wieslander
Rabén & Sjögren
Helena Östlund

Helena Axelsson Östlund (født 1971 i Stockholm) er en svensk barnebokforfatter.
Östlund vokste opp i Västerås, hvor hun fremdeles bor og arbeider som gymnasielærer. På 1990-tallet studerte hun på Konstfack i Stockholm: interiørarkitektur, grafisk design, illustrasjon og kunstpedagogikk. Hun har arbeidet som frilans grafisk designer og som museumspedagog ved Nordiska museet. 
Hun debuterte som forfatter med Suck Puck Päck 1995 på Eriksson & Lindgren förlag. Hun fikk Astrid Lindgren-prisen 2007 for Joy och önskeburken. Forfatterskapet omfatter pr 2011 9 bøker, tre om den sjenerte, fantasifulle jenta Puck fra 11 il 13 år, tre om den varmhjertede og musikalske urokråka Jerker og tre om den 7-8 år gamle Joy, som med en ukonvensjonell bakgrunn håndterer alvorlige spørsmål. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rabén & Sjögren –  Författarpresentation
helenaostlund.com
Alvilde Ossum

Alvilde Maria Ossum (født 9. mai 1982) er en norsk mellomdistanseløper som bor i Danmark.
Ossum er i Danmark medlem av Sparta Atletik, og i Norge for Sportsklubben Vidar, men hun var tidligere medlem av Ringerike friidrettsklubb. Hun har vunnet både det danske mesterskapet i friidrett og det norske mesterskapet på 800 meter. Reglene er slik i Danmark at hvis en udlending har bodd i Danmark i mer enn et halvt år så kan man bli dansk mester, og det har hun gjort.
Internasjonalt løper hun for Norge. Alvilde Ossum studerer medisin ved Københavns Universitet.


== Danske mesterskap ==
DM 2010 – gull på 800 meter (2.11,88)
DM 2005 – sølv på 800 meter innendørs (2.09,28)
DM 2005 – bronse på 1500 meter innendørs (4.33,09)
DM 2004 – sølv på 800 meter innendørs (2.09,78)
DM 2004 – bronse på 1500 meter innendørs (4.40,38)


== Norske mesterskap ==
NM 2004 – gull på 800 meter (2.07,37)
NM 2005 – sølv på 1500 meter (4.24,67)
NM 2007 – bronse på 800 meter (2.09,71)
NM 2008 – bronse på 800 meter (2.07,89), bronse på 1000 meter stafett
NM 2009 – sølv på 800 meter (2.10,29)


== Personlige rekorder ==
400 meter:  56,76
800 meter:  2,06,41
1500 meter: 4,23,91


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alvilde Ossum – World Athletics 
SK VIDAR profilen: Alvilde Ossum - Sportsklubben Vidar
Statletik.dk - Profil - Alvilde Ossum
Olof Landström

Olof Landström (født 1943 i Åbo i Finland) er en finlandssvensk illustratør, animatør og barnebokforfatter. 
Han er utdannet fra Konstfack i Stockholm og har illustrert barnebøker av forfattere som Barbro Lindgren, Beppe Wolgers, Peter Cohen, Tomas og Jujja Wieslander og Ulf Stark. Sammen med sin kone Lena Landström har han skrevet og illustert billedbøkene om Bø og Bæ. Han har også produsert flere tv-serier og animasjonsfilmer.


== TV-serier og filmer ==
Kalles klätterträd – 1975
Farbrorn som inte vill va' stor – 1979
Magister Flykt – 1984
Herr Bohm och sillen – 1987


== Priser ==
BMF-plaketten – 1989 (sammen med Barbro Lindgren) för Sunkan flyger
BMF-plaketten – 1992 (sammen med Lena Landström) för Nisse på stranden
Elsa Beskow-plaketten – 1992
R&S tecknarstipendium – 1992
Expressens Heffaklump 2006
Astrid Lindgren-priset 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olof Landström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Olof Landström på Internet Movie Database 
(sv) Olof Landström i Svensk Filmdatabas 
(da) Olof Landström på Filmdatabasen 
(sv) Rabén & Sjögren
Lena Landström

Lena Landström (født 1943 i Stockholm) er en svensk barnebokforfatter. Hun er utdannet som designer, og har arbeidet med tegnefilm for barn siden 1972, da hun, ektemannen Olof Landström og Peter Cohen begynte å arbeide for TV2 med filmer som Kalles klätterträd, Farbrorn som inte vill va' stor, Magister Flykt og Herr Bohm och sillen.
Sammen med ektemannen laget hun den første billedboken, Nisses nya mössa, i 1990 (norsk Stians nye lue 1992); de har siden 1995 laget billedbøkene om Bø og Bæ og flere andre bøker. For egen penn debuterte hun i 1993 med En flodhästsaga. 12 bøker er oversatt til norsk, både om Stian, Bø og Bæ og Fire høner og ein hane (2005).


== Bibliografi ==
Lena Landström1993 – En flodhästsaga
2000 – Småflodhästarnas äventyr
2002 – De nya flodhästarnaLena och Olof Landström1990 – Nisses nya mössa
1991 – Nisse hos frisören
1992 – Nisse på stranden
1993 – Nisse går till posten
1995 – Bu och Bä i blåsväder
1995 – Bu och Bä på kalashumör
1996 – Bu och Bä i städtagen
1996 – Bu och Bä på sjön
1999 – Bu och Bä blir blöta
1999 – Bu och Bä i skogen
2004 – Fyra hönor och en tupp
2006 – Bu och Bä får besök
2009 – Piggor och suggor
2011 – Den mystiska bulan
2012 – Pom och Pim
2012 – Mittvinter
2013 – Bu och Bä i städtagen / Bu och Bä på sjön
2013 – Var är Pim?
2014 – Pom och Pim på nattenSamlinger2002 – Bu och Bä på kalashumör; Bu och Bä i blåsväder (med Olof Landström)Som illustratør1996 – Orpan tar täten (text Veronica Wägner)
1997 – Orpan försvinner (text Veronica Wägner)Som oversetter2004 – Lennarts listor (text Barbara Bottner och Gerald Kruglik, illustratör Olof Landström)Antologier2006 – Vuxenantologin: En grundbok om vuxnas lärande


== Priser ==
1991 – Litteraturfrämjandets stipendium (tillsammans med Olof Landström) för Nisses nya mössa.
1992 – BMF-plaketten (tillsammans med Olof Landström) för Nisse på stranden
2006 – Expressens Heffaklump (tillsammans med Olof Landström) för Bu och Bä får besök.
2009 – Astrid Lindgren-priset


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rabén & Sjögren
Expressen, 8.1.2007 «Hurra för Bu och Bä»
Moni Nilsson

Moni Nilsson, tidligere Moni Nilsson-Brännström (født 24. februar 1955 i Bandhagen, oppvokst på  Kungsholmen) er en svensk barnebokforfatter, best kjent for de fem bøkene om Tsatsiki.
Hun har handelsskoleutdanning. Hun debuterte med Bartolomeus och spöket i 1983, og har skrevet om lag 20 bøker. Den første av Tsatsiki-bøkene utkom i 1995, og ble fulgt av fire til, den siste i 2001. Serien følger Tsatsikis liv fra ca 7 til 11 år, i familie, ferie og skole. Bøkene ble filmatisert med to filmer i 1999 og 2001, og er oversatt til ca 20 språk. I seriens begynnelse er Tsatsiki enebarn av en alenemor med Pippi-aktige karaktertrekk; faren som han aldri har møtt er blekksprutfisker i Hellas.
Moni Nilsson har vært medlem av Svenska barnboksakademien.


== Priser ==
1997 – Bokjuryn (kategori 7-9 år)
1998 – Nils Holgersson-plaketten (for Bara Tsatsiki)
1999 – BMF-plaketten (for Tsatsiki och kärleken)
1999 – Bokjuryn (kategori 7-9 år)
1999 – Wettergrens barnbokollon
2001 – Bokjuryn (kategori 7-9 år)
2003 – Bokjuryn (kategori 14-19 år)
2010 – Astrid Lindgren-prisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Moni Nilsson-Brännström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Moni Nilsson-Brännström på Internet Movie Database
Cy Twombly

Cy Twombly (født 25. april 1928 i Lexington i Virginia i USA, død 5. juli 2011 i Roma) var en amerikansk abstrakt kunstner kjent for sine store malerier utført i kalligrafisk stil.
Twombly studerte ved School of the Museum of Fine Arts i Boston i 1948-1949. I 1952 mottok Twombly et stipend fra Virginia Museum of Fine Arts, og dette gjorde det mulig ham til å reise til Nord-Afrika, Spania, Italia og Frankrike for å studere kunst. Mellom 1954 og 1956 underviste han ved Southern Seminary og Junior College i Buena Vista, Virginia.
I 1957 flyttet Twombly til Roma, hvor han møtte den italienske kunstneren Tatiana Franchetti. De  giftet seg i New York i 1959, og deretter kjøpte de sitt eget palass i Roma. Tatiana Franchetti døde i 1979. Twombly døde i Roma i juli 2011 etter å ha vært innlagt på sykehus i flere dager. Han hadde hatt kreft i mange år. Hans sønn, Cyrus Alessandro Twombly, var kunstmaler og bosatt i Roma. 


== Cy Twombly Gallery ==
I 1995 ble Cy Twombly Gallery innviet i Houston i Texas. Bygningen ble tegnet av arkitekten Renzo Piano på oppdrag fra The Menil Foundation, og var Pianos andre museumsbygg i USA.


== Referanser ==
Magnus Malan

Magnus Malan (født 30. januar 1930, død 18. juli 2011) var forsvarsminister i kabinettet til Sør-Afrikas president Pieter Willem Botha og satt som sjef for den sørafrikanske hæren. 
Malans far var professor i biokjemi ved Universitetet i Pretoria og var parlamentsmedlem  fra 1948 til 1966. Malan giftet seg med Magrietha Johanna van der Walt i 1962, paret hadde to sønner og en datter sammen. Magnus Malan døde fredelig i hans eget hjem mandag 18. juli 2011, da han var 81 år gammel. Han etterlot seg sin kone, deres tre barn og ni barnebarn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The interview of 2007
Obituary of General Magnus Malan, The Daily Telegraph, 19 July, 2011
Henri Lammens

Henri Lammens (født 1862 i Gent i Belgia, død 1937 i Beirut i Libanon) var en belgisk katolsk prest tilhørende jesuittordenen og en ledende arabist.


== Bakgrunn og virke ==
Han stammet fra det flamske Belgia, og meldte seg for jesuittordenen i Beirut allerede som 15-åring. Han forble i Libanon resten av sitt liv. I løpet av sine første åtte studieår der lærte han seg å mestre arabisk, latin og gresk. Hans første akademiske utgiivelse var en oppslagsbok om arabisk skikk og bruk (1889). Han redigerte al-Bashir, jesuittenes avis i Beirut, og etter utstrakt reisevirksomhet begynte han sin karriere som orientalist ved School of Oriental Studies ved jesuittenes kollegium i 1907.
Han publiserte en rekke studier om umajjadene, om mange om det pre-islamske Arabia: Etudes sur le regne du calife Omaiyade Mo'awia ler (1908), Le berceau de l'Islam; L'Arabie occidentale à la vielle de l'Hegire (1914). Han bidro også med mange artikler til førsteutgaven av Encyclopaedia of Islam, og bidro også med artikler til en rekke fagtidsskrifter.
Hans bidrag har hatt betydelig innflytelse blant vestlige islamhistorikere. Han har imidlertid blitt kritisert for at han i mange tilfeller har hatt en krass tilnærming. Samtidig er det klart at hans bidrag har bidratt til å løfte opp og bringe fremover forskningen innen flere av hans interesseområder.


== Andre vitenskapsfolks vurderinger av Henri Lammens ==
Franz Buhl skriver: «dessen Belesenheit und Scharfsinn man bewundern muss, der aber doch oft die Objektivität des unparteiischen Historikers vermissen lässt.» Das Leben Muhammeds, s. 367.

dvs. [Lammens], hvis belesthet og skarpsinn man må beundre, men som ofte mangler den upartiske historikers objektivitet.Maxime Rodinson, som har skrevet om Muhammad, kom med følgende karakteristikk av  Lammens

He... possessed a remarkable ability to lay hold of those living qualities communicated by the ancient texts along with a literary talent which enabled him to convey these to his readers... In addition, he was filled with a holy contempt for Islam, for its 'delusive glory', and 'lascivious' prophet."En Library Journal-anmelder skrev:

"...one who had 'a holy contempt for Islam.' Lammens himself refers to the Qur'an as an 'infinitely shabby journal.'


== Hovedverker ==
Le berceau de l'Islam, Roma, 1914
La Syrie; précis historique (2 bind.), Beirut, 1921
La Mecque à la veille de l'Hégire, Beirut, 1924
L'Islam, croyances et institutions, Beirut, 1926
L'Arabie occidentale avant l'Hégire, Beirut, 1928
Etudes sur le siècles des Omayyades, Beirut, 1930
Om lag 80 artikler i Encyclopedie de l'Islam (1913–1934)


== Referanser ==
Laura Ziskin

Laura Ziskin (født 3. mars 1950, død 12. juni 2011) var en amerikansk filmprodusent. 
Zizkin ble uteksaminert fra University of Southern California i 1973. Ziskin var gift med Alvin Sargent fra 2010 frem til sin død. I 1990 var Ziskin produsent for den populære komedien Pretty Woman med Richard Gere og Julia Roberts i hovedrollene. Ziskin ble den første kvinnen til å produsere en Academy Awards-vinnende film. 
I februar 2004 ble Ziskin diagnostisert med brystkreft på stadium 3. Ziskin døde av brystkreft i sitt hjem i Santa Monica i California 12. juni 2011, 61 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laura Ziskin på Internet Movie Database 
(da) Laura Ziskin på Filmdatabasen 
(en) Laura Ziskin på AllMovie 
(en) Laura Ziskin hos Turner Classic Movies 
(en) Laura Ziskin hos The Movie Database
Annie Girardot

Annie Girardot (født 25. oktober 1931, død 28. februar 2011) var en fransk skuespiller.
Girardot begynte å opptre som skuespiller på profesjonelt nivå i 1955, og hun vant prisen Prix Suzanne Bianchetti i 1956. I 1977 fikk hun Prix César i kategorien for beste kvinnelige hovedrolle. I 1992 satt Girardot som leder for dommerpanelet ved den 42. Berlin International Film Festival. Hun fikk Prix César igjen senere, to ganger, for beste kvinnelige birolle, først i 1996 for en rolle i filmen Les Misérables du XXe siècle, og til sist i 2002 for sin rolle i filmen Pianolærerinnen. Girardot samarbeidet med regissør Michael Haneke igjen, i filmen Caché fra 2005. Den 21. september 2006 avslørte magasinet Paris Match at Girardot led av Alzheimers sykdom. Den 28. februar 2011, døde Girardot ved et sykehus i Paris, Frankrike. Hun var 79 år gammel da hun døde. Hun ble gravlagt ved kirkegården i Père-Lachaise i Paris.


== Filmografi i utvalg ==
1958 – Maigret legger en felle
1960 – Rocco og hans brødre
1963 – Dyden og lasten
1964 – En nydelig suppe
1975 – Mistanken
1977 – Den romantiske purken
1981 – Ville netter på super'n
1995 – Les Misérables du XXe siècle
2001 – Pianolærerinnen
2005 – Skjult


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annie Girardot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Annie Girardot på Internet Movie Database 
(sv) Annie Girardot i Svensk Filmdatabas 
(da) Annie Girardot på Filmdatabasen 
(da) Annie Girardot på Scope 
(fr) Annie Girardot på Allociné 
(en) Annie Girardot på AllMovie 
(en) Annie Girardot hos Turner Classic Movies 
(en) Annie Girardot hos Rotten Tomatoes 
(en) Annie Girardot hos The Movie Database 
(en) Annie Girardot på Discogs 
(en) Annie Girardot på MusicBrainz 
Annie Girardot, allocine.fr
Portrett av Annie Girardot, ina.fr
Joe Morello

Joe Morello (født 17. juli 1928, død 12. mars 2011) var en amerikansk trommeslager.
Morello samarbeidet med en rekke kjente jazz-musikere inkludert Johnny Smith, Tal Farlow, Stan Kenton, Phil Woods, Sal Salvador, Marian McPartland, Jay McShann, Art Pepper, Howard McGhee, og flere andre kjente musikere. Morello dukket opp i en rekke forestillinger og bidratt til minst 120 albumer, rundt halvparten av disse var sammen den gruppen Dave Brubeck Quartet. Morello forfattet flere bøker om musikk, inkludert Master Studies, utgitt av Modern Drummer Publications, i tillegg til hans mange instruksjonsvideoer. 
Morello ble tildelt flere priser, blant annet prisen for beste trommeslager som blir utgitt av Playboy Magazine som han fikk syv år på rad. Morello ble valgt til Modern Drummer Magazine Hall of Fame i 1988. Joe Morello døde den 12. mars 2011, i hans eget hjem i Irvington, New Jersey. Han var 82 år gammel da han døde. Hans død ble offentliggjort på hans nettside, selv om ingen dødsårsak ble oppgitt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Morello på Internet Movie Database 
(en) Joe Morello på Discogs 
(en) Joe Morello på MusicBrainz 
(en) Joe Morello på AllMusic
Michael Gough

Michael Gough (født 23. november 1916 i Kuala Lumpur, død 17. mars 2011 i London) var en engelsk skuespiller som dukket opp i over 150 filmer. 
Gough er kjent for det internasjonale publikum for sine roller i Hammer Horror-filmene fra 1950-tallet. Under den andre verdenskrig var Gough militærnekter. Gough ble kjent for sine opptredener i skrekkfilmer som Dracula (1958), Horrors of Black Museum (1959), The Phantom of the Opera (1962), The Corpse (1970) og Satans Slave (1976). Gough var gift fire ganger, en av hans eks-koner var Anne Elizabeth Leon (født i 1925). De giftet seg i 1950, de fikk datteren Emma Frances i 1953, og de tok ut skilsmisse i 1964. Michael Gough døde i mars 2011 i en alder av 94 år etter kort tids sykdom. Han etterlot seg sin fjerde kone Henrietta, datteren Emma og sønnene Jasper og Simon (gift med skuespillerinnen Sharon Gurney). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Gough på Internet Movie Database 
(sv) Michael Gough i Svensk Filmdatabas 
(da) Michael Gough på Filmdatabasen 
(da) Michael Gough på Scope 
(fr) Michael Gough på Allociné 
(en) Michael Gough på AllMovie 
(en) Michael Gough hos Turner Classic Movies 
(en) Michael Gough hos The Movie Database 
(en) Michael Gough hos Internet Broadway Database 
(en) Michael Gough hos Behind The Voice Actors