jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jerk Alton

Jerk Alton (født 31. juli 1937) er en svensk arkitekt. Han ble født i Stockholm, men har i største delen av sitt liv vært bosatt i Närke, Örebro og Glanshammar. Som arkitekt har han allikevel virket i hele Sverige og han har spesialisert seg på renoveringer og rekonstruksjoner av kirker og eldre trebygg. Alton har også vært aktiv i Folkpartiet i lokalpolitikken.


== Arkitektoppdrag (kirker) ==
Hjortkvarn kirke 1969–70
Kumla kyrka 1969–73
Brunskog kirke, 1972–75
Nora-Karlslunds gravkapell 1973–76
Hällabrottets kyrka 1973–76
Pålsboda kirke, församlingshem 1974–76
Örsjö kirke 1974–76
Sankt Lukas kyrka og församlingshem i Kallhäll 1976–78
Hälleberga kirke 1976–79
Klockstapeln ved Adolfsbergskyrkan i Örebro
Dömle stiftsgårds kapell
Rättviks stiftsgårds kapell
Ransäter kirke 1983–86
Munkfors kirke 1985–89
Enebyberg kirke, ombygd 1984–87
Umeå landsförsamlings kyrka ("Backens kyrka") 1987–90
Kantzow Johanniskirche, Tyskland
Garphyttans St Josefs kapell 1992–94
Ansgarslidens kapell, Sigtuna 1993–95
Kyrkans hus kapell Marias lovsång, Uppsala 1994–96
Stjärnholms stiftsgårds kapell 1994–97
Örebro universitet: Stillhetens rum, campusområdet
Fjellstedtska skolans kapell, Uppsala 2001–02
Sollyckans kyrka, Varberg 2001–05
Ekängen kirke, Linköping 2010– Inngår i Åkerbo församling


== Litteratur ==
Gunnar Weman, Jerk Alton. Nutida kyrkorumsarkitekt. Foto Tord Harlin Artos 2009


== Referanser ==
Lucillella

Lucillella er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 35 millimeter), fargerike sommerfugler. Oversiden er svart med skarpt røde og blågrønt metallskimrende felter.
De etterligner trolig giftige sommerfugler i andre grupper, men det er litt uklart hvilke.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i tropiske regnskog langs øst-skråningen av Andesfjellene. Artene blir regnet som sjeldne.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Colombia, Ecuador og Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Lucillella Embrik Strand, 1932
Lucillella arcoirisa Hall & Willmott, 2010
Lucillella asterra (Grose-Smith, 1898)
Lucillella camissa (Hewitson, 1870)
Lucillella pomposa (Stichel, 1910)
Lucillella splendida Hall, J & Harvey, 2007
Lucillella suberra (Hewitson, 1877)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Lucillella på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Lucillella i Encyclopedia of Life 
(en) Lucillella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lucillella hos NCBI 
(en) Kategori:Lucillella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lucillella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Lucillella camissa
Asrat

Asrat er et mannsnavn av etiopisk opprinnelse. Navnet kommer fra amharisk አስራት eller አሥራት og betyr «tiende» eller «min gave til Gud» / «gave til kirken». Navnet er vanlig i Etiopia.


== Referanser ==
Mesenopsis

Mesenopsis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små (vingespenn ca. 30 millimeter), slanke sommerfugler. Oversiden er svart eller mørkbrun med store, oransje felter i midten av hver vinge.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene  lever i skog, der larvene kan utvikle seg på trær i slekten Miconia (Melastomataceae). I alle fall noen av artene etterligner giftige, dag-aktive møller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Mesenopsis Godman & Salvin, 1886
Mesenopsis albivitta (Lathy, 1904) – Brasil
Mesenopsis briseis Godman & Salvin, [1886] – Colombia
Mesenopsis bryaxis (Hewitson, 1870) – Nicaragua, Panama og Colombia
Mesenopsis melanochlora (Godman & Salvin, 1878) – Nicaragua, Bolivia og Peru
Mesenopsis pulchella Godman, 1903 – Brasil


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Mesenopsis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Mesenopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Mesenopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mesenopsis hos NCBI 
(en) Kategori:Mesenopsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesenopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America – Mesenopsis melanochlora [2]
Panaropsis

Panaropsis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 30-40 millimeter), svarte sommerfugler. Forvingen har gjerne et gult tverrbånd, bakvingen kan ha blå metallglans.
Panaropsis thyatira skiller seg fra de øvrige ved at vingenes overside for det meste er oransje, med noen svarte tegninger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Panaropsis Hall, 2002
Panaropsis elegans (Schaus, 1920)
Panaropsis inaria (Westwood, 1851)
Panaropsis semiota (Bates, H, 1868)
Panaropsis thyatira (Hewitson, 1853)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Panaropsis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Panaropsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Panaropsis hos NCBI 
(en) Kategori:Panaropsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Panaropsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America – Panaropsis elegans [2]
Bilde av Panaropsis thyatira
Gressbanen

Gressbanen kan sikte til

Gressbanen (Oslo).
Tidligere navn på Kristiansund stadion.
Sorgenfri gressbane i Trondheim.
Tønsberg gressbane.
Gustaf Améen

Carl Gustaf Améen (født 19. mars 1864 i Lovö nær Stockholm, død 11. november 1949) var en svensk arkitekt.
Améen studerte blant annet ved Kungliga Tekniska högskolan 1883–1887 og ved Konstakademien 1887–1890. Han foretok flere studiereser til utenfor Sverige i årene 1894–1896. 1890–1907 arbeidet han sammen med Isak Gustaf Clason samtidig som han arbeidet på Överintendentsämbetet fra 1902. Utover dette arbeidet han 1907–1918 på Stockholms stadsbyggnadskontor og på fastighetskontorets husbyggingsavdelning 1920–1929. 1912–1922 var han slottsarkitekt på Drottningholm slott.Améen er mest kjent for de bygninger som han tegnet på Skansen i Stockholm og Terrasstrapporna ved Kärnan i Helsingborg (1901). Blant hans øvrige verk kan nevnes Gustavsbergs kyrka (1904–1906), Örnsköldsviks kyrka (1905), Landsarkivet i Göteborg (1911), vannreservoaret i Vanadislunden i Stockholm (1913–1918) og gamle Folkskoleseminariet ved universitetssykehuset i Lund (1919).Han tegnet også foreningsmerket for Svenska Kryssarklubben og for Sveriges allmänna idrottsförbund.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==

Arkitektregistret - Arkitketurmuseum


== Eksterne lenker ==
(en) Gustaf Améen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stichelia

Stichelia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små sommerfugler (vingespenn 16-23 millimeter), svarte med gule eller røde tverrbånd på vingene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Stichelia Zikán, 1949
Stichelia bocchoris (Hewitson, [1876])
Stichelia cuneifascia (Zikán, 1946)
Stichelia dukinfieldia (Schaus, 1902)
Stichelia pelotensis Biezanko, Mielke & Wedderhoff, [1979]


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Stichelia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Stichelia i Encyclopedia of Life 
(en) Stichelia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stichelia hos NCBI 
(en) Kategori:Stichelia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stichelia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Stichelia bocchoris
Bente Landheim

Bente Losgård Landheim (født 25. mai 1990) er en norsk skiskytter som representerer Tynset Idrettsforening.
Under Norgesmesterskapet i skiskyting 2009 tok Landheim sølv på stafetten for Nord-Østerdal Skiskytterkrets sammen med Berit Aasen og Tora Berger.
Landheim debuterte i verdenscupen i skiskyting i Holmenkollen under 2010/11-sesongen.Hennes beste resultat kom under verdenscupen 2011/12 i Nové Město, der hun kom på en 25.-plass i jaktstarten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bente Landheim – FIS (langrenn) 
(en) Bente Landheim – IBU 
(en) Bente Landheim – biathlon.com.ua
Gressbanen (Oslo)

Gressbanen er en fotball- og bandybane på Holmen i Oslo. Den er hjemmebane for idrettslaget Ready. Gressbanen ble åpnet i 1918 og var fotballandslagets hjemmebane fra 1919 til Ullevaal Stadion overtok i 1927–1928. Gressbanen ble anlagt på en tid da det bare fantes grusbaner i Norge, derav navnet. I dag er det imidlertid kunstgress på banen, samt kunstis vinterstid.
Tilskuerrekorden er 17 000 fra landskampen mellom Norge og Nederland 31. august 1919.


== Historie ==


=== Initiativ ===

Fotballsporten i Norge led på 1910-tallet av savnet etter en gressbane. Alle norske kamper ble spilt på grus, i motsetning til nabolandene. Initiativet til Gressbanen kom fra Mercantile-spilleren Macken W. Aas. Han og andre Mercantile-medlemmer startet 3. april 1916 aksjeselskapet A/S Græsbanen med startkapital på 42 000 kroner. Flere pengesterke aktører støttet prosjektet, deriblant fotballpresident Daniel Eie og Freia-disponent Johan Throne Holst. Tomta som ble utpekt til anlegget lå på Vestre Holmen i daværende Aker herred og var eid av skipsreder Olaf Ditlev-Simonsen. Ditlev-Simonsen var tett knyttet til idrettslaget Ready gjennom sine sønner Halfdan og «Tit», og da prosjektet trengte mer penger gikk Ready inn som betydelig aksjonær i selskapet. Mercantile og Ready fikk utpeke like mange medlemmer til styret. Ditlev-Simonsen anla på egen regning vei fra Slemdal, samt vann- og kloakkledning.


=== Åpning ===
1. september 1918 ble banen offisielt åpnet med en kamp mellom det svenske laget AIK og et sammensatt Kristiania-lag. Banen var da den andre banen med gressdekke i Norge, bare den nylig anlagte Stavanger stadion var tidligere ute med gress. Tribuneanlegg ble fullført i 1919. Gressbanen på Holmen var åsted for de aller fleste norske landskamper fram til Ullevaal Stadion tok over mot slutten av 1920-tallet. I 1932 ble banen islagt for første gang.Banens plassering førte til at Ready etter hvert fikk nedlagsfelt i de nærliggende områdene. Mercantile gikk imidlertid i oppløsning på 1950-tallet.


=== Kunstgress/Kunstis ===
På grunn av vansker med å kombinere gress av en viss kvalitet om sommeren og stabile isforhold om vinteren ble det på slutten av 1990-tallet besluttet å anlegge kombinert kunstgress/kunstis på Gressbanen. 18. august 2001 ble den nye kunstgressbanen åpnet. I november 2004 var også kunstisen klar til bruk etter å ha blitt forsinket i tre år på grunn av manglende finansiering og tekniske problemer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gressbanen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Omtale på stadionsiden.com
Gressbanen på Norges fotballforbunds hjemmesider
Gressbanen - Nordic Stadiums
Chimastrum

Chimastrum er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Ganske små sommerfugler (vingespenn ca. 25 millimeter). Vingenes overside er hvit med svart kant (C. argentea) eller mørk med lysblå striper og et hvitt tverrbånd i forvingen (C. celina).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Chimastrum Godman & Salvin, 1886
Chimastrum argentea (Bates, 1866) – Mexico,  Panama og Colombia
Chimastrum celina (Bates, 1868) – Brasil


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Chimastrum på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Chimastrum i Encyclopedia of Life 
(en) Chimastrum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chimastrum hos NCBI 
(en) Kategori:Chimastrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chimastrum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America – Chimastrum argentea [2]
Xynias

Xynias er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 30-35 millimeter), spinkle sommerfugler med rundede vinger. Grunnfargen på oversiden er svart, med et bredt, hvitt tverrbånd på forvingen og store, lyse felter ved roten av alle vinger. Forvingens bakkant er smalt rød. Formen på forvingen skiller denne slekten fra de fleste andre Riodinidae, men de kan lett forveksles med visse Ithomiini.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Slekten Xynias Hewitson, 1874
Xynias lilacina Lathy, 1932 – Peru
Xynias lithosina (Bates, 1868) – Fransk Guyana, Guyana, Ecuador, Brasil og Bolivia


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Xynias på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Xynias i Encyclopedia of Life 
(en) Xynias i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xynias hos NCBI 
(en) Kategori:Xynias – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xynias – detaljert informasjon på Wikispecies
Pterographium sicora

Pterographium sicora er en dagsommerfugl som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn ca. 32 millimeter), svart sommerfugl med et oransje tverrbånd på forvingen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Symmachiini
Pterographium sicora (Hewitson, 1875)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Pterographium på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Pterographium sicora i Encyclopedia of Life 
(en) Pterographium sicora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pterographium sicora hos NCBI 
(en) Kategori:Pterographium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pterographium – detaljert informasjon på Wikispecies
Poynting-Robertson-effekten

Poynting-Robertson-effekten betegner det paradoksale fenomenet at støvpartikler i solsystemet langsomt nærmer seg solen som en følge av solstrålingens lystrykk. Forklaringen ble gitt av John Henry Poynting i 1903, og senere på relativitetsteoretisk grunnlag av Howard Percy Robertson i 1937.
Sollysets fotoner har bare en radiell bevegelsesmengde. Når de absorberes av en støvpartikkel øker dennes masse uten at dens tangentielle bevegelsesmengde øker. Det medfører at partikkelen langsomt beveger seg i en spiralformet bane mot solen.
Fenomenet setter en grense for såkalte fragmentskivers livslengde i stjernesystemer. Det medfører at så lenge ingen uttynning av støvet kan iakttas, må det finnes en kilde som fyller på mer støv. Kometstøv og grus som skapes av kollisjoner mellom asteroider antas å være denne kilden.
Gurre kirke

Gurre kirke er en kirke som ligger i Helsingør stift i Helsingør kommune. Den ble oppført i 1917–1918 etter tegninger av Carl Brummer.


== Referanser ==
Va’ har du under blusen, Rut?

«Va' har du under blusen, Rut?» er en svensk sang, skrevet av Lennart Witoslaw. Den ble opprinnelig spilt inn av ham og utgitt på singlen Polydor 2053 157 i 1973 Produsent var Kit Sundqvist. B-siden var «Porriga Billy».


== Andre versjoner ==


===== 1974 =====
Stefan Rüdén, Rune Öfwermans kör och orkester. Utgitt på singlen Gazell C-283. B-siden var «Albin och Pia»
Schytts. Utgitt på single. B-siden var «En annan stad, en annan vän» («Another Town, Another Train») 
Streaplers
Tre Blå
Winners
ZenitsStreaplers' versjon ble en stor hit og lå på Svensktoppen i seks uker i perioden 16. mars-12. april 1974. Den lå som høyest på en femteplass
.


===== 1975 =====
Nils Dacke. Utgitt på LP-platen Nils Dacke spelar partyorgel
Lasse Green


===== 1995 =====
Flintstens med Stanley. Utgitt på CD-platen Stenhårda låtar 1


===== 2008 =====
I Dansbandskampen 2008 ble låten fremført av Zlips.


== Norsk versjon ==
Philip A. Kruse har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Hva har du under blusen Ruth».


=== Innspilling ===
Nordre Sving. Utgitt på LP-platen Go' biter 2 (Tambourine TAM 1009)


== Referanser ==

Svensk mediedatabas
Silver Moon

Silver Moon er et musikkalbum med Donkeyboy. Albumet kom den 2. mars 2012 og inneholder også hitlåtene «City Boy», «Pull of the Eye» og «Silver Moon»


== Sporliste ==
«Silver Moon» (Cato Sundberg/Kent Sundberg/Espen Berg)
«City Boy» (C. Sundberg/K. Sundberg/Espen Berg/Simen Eriksrud)
«Drive» (C. Sundberg/K. Sundberg)
«Get Up» (C. Sundberg/K. Sundberg/Espen Berg/Simen Eriksrud)
«Out of Control» (Alexander Garborg Ågedal/C. Sundberg/K. Sundberg/Espen Berg/Simen Eriksrud/Simone Larsen)
«No More Movies» (C. Sundberg/K. Sundberg)
«Pull of the Eye» (C. Sundberg/K. Sundberg/Simen Eriksrud/Simone Larsen)
«All Up to You» (C. Sundberg/K. Sundberg/George Tanderø)
«On Fire» (C. Sundberg/K. Sundberg/Thomas Eriksen)
«Darkest Night» (C. Sundberg/K. Sundberg/Espen Berg/Simen Eriksrud)
«We Can Be Friends» (C. Sundberg/K. Sundberg/Espen Berg/Simen Eriksrud/Simone Larsen)
«Stay» (K. Sundberg/Lasse Michelsen/Peter Michelsen)


== Medvirkende ==


=== Donkeyboy ===
Kent Sundberg - vokal, keyboard, programmering, låtskriver
Cato Sundberg - vokal, gitar, keyboard, programmering, låtskriver
Peter Michelsen - vokal, gitar, keyboard, låtskriver
Thomas Drabløs - trommer, keyboard, programmering
Alexander Garborg Ågedal - bass, keyboard, programmering, låtskriver


=== Øvrige ===
Simen Eriksrud - keyboard, programmering, produsent, låtskriver, miksing
Espen Berg - keyboard, programmering, produsent, låtskriver, miksing, mastering
Elisabeth Sæverås - bakgrunnvokal på Silver Moon Drive, vokal på Get Up, Out of Control
Simone Larsen - bakgrunnvokal på Get Up, Out of Control, Pull of the Eye og We Can Be Friends, låtskriver
Lasse Michelsen - keyboard på No More Movies og Stay, programmering/låtskriver på Stay
Vivian Sørmeland - vokal på Pull of the Eye
Anders Viken - perkusjon på All Up to You
Soundbay - co-produsent på City Boy, Out of Control, On Fire og All Up to You, produsent på Drive og No More Movies
George Tanderø - co-miksing på Drive, produsent/miksing/låtskriver på All Up to You, miksing på Stay
Thomas Eriksen - produsent/miksing/låtskriver på On Fire, co-produsent/keyboard/programmering på Stay
Lasey Mic - produsent på Stay
Phil Tan - mixing
Chris Gehringer - mastering
Tom Coyne - mastering på On Fire
Rune Nilssen - stylist
Lukas Renlund - fotograf
Magnus Rakeng - artwork
Terje Pedersen - A&R
Jørn Haanæs - A&R


== Eksterne lenker ==
(en) Silver Moon på Discogs 
(en) Silver Moon på MusicBrainz 
Silver Moon
Det danske institut i Rom

Det danske institut i Rom er en selveiende institusjon under Kulturministeriet. Det ble opprettet i 1956 i Palazzo Primoli i Via Zanardelli og har etter 1967 holdt til i en gul mursteinsbygning, tegnet av Kay Fisker og skjenket av Carlsbergfondet, på Via Omero i Valle Giulia i utkanten av parken Villa Borghese. 
Dronning Ingrid som var ærespresident av instituttet, innstiftede Dronning Ingrids Romerske Fond i 1959, som stiller halvårlige beløp til rådighet for instituttets styre.
Den daglige ledelse av instituttet ivaretas av en direktør sammen med en amanuensis.	
Instituttets formål er forskning og studier først og fremst innenfor områdene arkeologi, filologi, historie, billedkunst, arkitektur og musikk.


== Eksterne lenker ==
Instituttets hjemmeside
Nina Statkevitsj

Nina Andrejevna Statkevitsj (russisk: Нина Андреевна Статкевич, født 16. februar 1944 i Leningrad, Sovjetunionen), er en tidligere russisk skøyteløper som representerte Sovjetunionen under Vinter-OL 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Statkevitsj – Olympics.com 
(en) Nina Statkevitsj – Olympic.org 
(en) Nina Statkevitsj – Olympedia 
(en) Nina Statkevitsj – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nina Statkevitsj – Speedskatingbase.eu 
(en) Nina Statkevitsj – SpeedSkatingNews.info 
(en) Nina Statkevitsj – SpeedSkatingStats.com 
(en) Nina Statkevitsj – TheSports.org 
(en) Nina Statkevitsj på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Nina Statkevitsj på www.isu.html.infostradasports.com
«Nina Statkevich» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 19. desember 2007. Besøkt 3. februar 2012.