Agni-III

Agni-III er et indisk ballistisk langdistansemissil utviklet av Defense Research and Development Organization (DRDO) i samarbeid med Bharat Dynamics Limited, som etterfølgeren til Agni-II. Det har en rekkevidde på 3 500−5 000 km og kan nå mål langt inne i nabolandene. Missilets CEP er rundt 40 meter, noe som gjør det til det mest sofistikerte, presise og treffsikre ballistiske missilet i sin klasse i verden. I juni 2011 ble det meldt om at Agni-III hadde kommet i tjeneste med det indiske forsvaret og var under videre produksjon.


== Beskrivelse ==
Agni-III drives av en totrinnsrakett med fast drivstoff og kan bære atomstridshoder. Missilet ble designet og utviklet av Advanced Systems Laboratory (ASL), en underenhet av DRDO, som ble stiftet i september 2001 med hovedfokus på utvikling av store rakettmotorer. Agni-III har to trinn med en diameter på 2,0 meter. Det første trinnet veier rundt 32 000 kg og er 7,7 meter lang, mens det andre trinnet veier ca. 10 000 kg og er 3,3 meter lang. Missilet har en maksimum nyttelast på 2 490 kg og kan settes opp med forskjellige konfigurasjoner av stridshoder, med både konvensjonell og kjernefysisk sprengladning. Missilet er kompakt og lite nok til å kunne fraktes og utplasseres relativt enkelt på ulike oppskytningsramper, både over og under bakken. Missilet er utstyrt med sofistikerte systemer for navigasjon, styring og kontroll som støttes av avanserte datasystemer som finnes i selve missilet. Elektronikken som finnes i missilet er forsterket for å kunne motstå sterkere vibrasjon, termiske og akustiske effekter. Et egenprodusert navigasjonssystem basert på et ringlasergyroskop med høy ytelse ble testet for første gang under oppskytningen av Agni-III 7. februar 2010.


== K-4 SLBM ==
DRDO arbeider med en ubåt-utgave (SLBM) av Agni-III-missilet som vil kunne skytes ut fra de nye ubåtene av Arihant-klassen og komplementere K-15 Sagarika. K-4, som er navnet på dette missilet i K-familien, vil være en mindre variant av Agni-III og gi India en kapabel andreslagsevne til sjøs. K-4 vil være 10 meter lang og ha en diameter på 1,3 meter, samt en rekkevidde på 3 500 km. Det vil gå gjennom minst seks tester før det antas å komme i tjeneste i 2017. En annen utgave av K-4 som er under utvikling, men som ikke har fått noe navn enda, vil være 12 meter lang og ha en rekkevidde på 5 000 km. Dette missilet vil være forbeholdt større atomdrevne ubåter i det indiske sjøforsvaret.


== Testoppskytninger ==
Den første testoppskytningen av Agni-III ble gjennomført fra Wheeler Island utenfor kysten ved Bhadrak 9. juli 2006. Testen viste seg å være mislykket ettersom missilet falt i sjøen utenfor kysten av Odisha før det klarte å nå det på forhånd utvalgte målet. Ifølge DRDO skyldtes svikten en anomalie i første trinn forårsaket av resirkulerte varme gasser som trengte inn i selve missilet og gjorde skade på de elektroniske komponentene. Den daværende indiske forsvarsministeren Pranab Mukherjee kalte oppskytningen «delvis suksess» ettersom missilet var bare i lufta i fem minutter i motsetning til de forventede 15 minuttene.Agni-III ble skutt opp igjen fra Wheeler Island 12. april 2007. Denne gangen ble oppskytningen kalt vellykket. Indias Cabinet Committee on Security kunngjorde at «denne testen bekrefter rekkevidden til Indias kjernefysiske våpen og Indias evne til kjernefysisk avskrekking ettersom missilet kan treffe mål som ligger over 3 000 km unna med stor presisjon». Agni-III er for tiden det kraftigste og mest kapable missilet i Indias missilarsenal og kan bære ulike stridshoder, deriblant atomstridshoder. Det kan også bli skutt ut fra en rekke forskjellige plattformer, noe som gir India større ballistisk ildkraft ved langdistanse og utvider Indias militære maktprojeksjon i regionen.Agni-III hadde en vellykket tredje oppskytning den 7. mai 2008. Missilet ble skutt opp fra Balasore i Odisha. Etter en flytur på drøye 15 minutter bekreftet forsvarsforskere at testoppskytningen var vellykket og at missilet innfridde alle krav. Missilet holdt en hastighet på 5 km/s. Den vellykkede oppskytningen 7. mai banet vei for neste generasjons indiske ICBM, Agni-V, som har en rekkevidde på 5 000−6 000 km.Utviklingen av Agni-III ble av ukjente årsaker stoppet i august 2009.Agni-III ble skutt opp for fjerde gang fra Wheeler Island i Odisha den 7. februar 2010. Også denne testoppskytningen var vellykket. Missilet sies å ha truffet målet med veldig høy nøyaktighet og imøtekom alle krav og forventninger. To skip fulgte med på missilets ferd gjennom luften helt til eksplosjonen og kunne bekrefte nøyaktigheten. Testen bekreftet missilets kjernefysiske utløsermekanisme, noe som bidro til å forsterke tanken om at Agni-III er ment for strategisk kjernefysisk avskrekking.I august 2010 kunngjorde Indias forsvarsminister at Agni-III er klar til å komme i tjeneste, og så tidlig som i juni 2011 ble det meldt om at Agni-III allerede hadde kommet i tjeneste i det indiske forsvaret.Den 21. september 2012 ble Agni-III skutt opp fra et tog (rail mobile launcher) som en del av det vanlige treningsprogrammet til Strategic Forces Command. Missilet var tilfeldig utvalgt fra en produksjonsserie. Alle mål ble nådd og missilet traff det på forhånd utvalgte målet med tosifret nøyaktighet.


== Se også ==
Agni-serien
Agni-I
Agni-II
Agni-IV
Agni-V
Agni-VI
K (missilfamilie)
India og masseødeleggelsesvåpen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bharat Rakshaks offisielle nettside (på engelsk)
Agni-III på Missile Threat Arkivert 5. april 2013 hos Wayback Machine. (på engelsk)
Video av oppskytning av Agni-III på YouTube