jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yeti Airlines

Yeti Airlines er et flyselskap i Nepal. Det opererer et innenlands rutenett til 29 destinasjoner.


== Historie ==
Yeti Airlines ble etablert  i mai 1998 og fikk sin driftstillatelse 17. august 1998. Det startet flyvninger med to De Havilland Canada DHC-6 Twin Otter.
Yeti Airlines har markedsledelse i Nepals innenriksnett og har mer enn en 60% markedsandel. (januar 2008). Selskapet har det mest omfattende innenlandske rutenett og flyr til praktisk talt alle flyplasser i Nepal. Yeti opererer til de mest avsidesliggende og isolerte bosetninger i Nepal hvor fly er den eneste form for transport.


== Destinasjoner ==
Yeti Airlines tilbyr ruteflyvninger til følgende destinasjoner. (juni 2010):

Katmandu (KTM) – Tribhuvan International Airport
Bhadrapur (BDP) –
Bhairahawa (BWA) –
Biratnagar (BIR) –
Dhangadhi (DHI) –
Janakpur (JKR) –
Nepalgunj (KEP) –
Pokhara (PKR) –
Yeti Airlines opererer også i turistsesogen en Everest Express hver morgen fra Katmandu til Lukla og de andre av Nepals fjerntliggende destinasjoner i fjellområdene som et tilbud til fjellklatrere en rute som blir betjent med Yetis Jetstream.


== Flåte ==
Yeti Airlines flåte omfattet følgende fly (februar 2010):
BAe Jetstream 41Historisk flåte
Etter å ha satset på flere typer STOL-fly har selskapet nå en enhetsflåte på syv Jetstream og har faset ut disse flyene:

4 De Havilland Canada DHC-6 Twin Otter Series 300
2 Dornier 228
2 Pilatus PC-6 Porter


== Ulykker og hendelser ==
25. mai 2004 havarerte et Twin Otter fraktfly under landing i Lukla. Besetning på tre omkom.
3. juli 2006 havarerte  en annen Twin Otter under landing i Bajura i strerk vind. Betydelige skader. men etter reparasjon satt i drift igjen og havarerte på nytt.
21. juni 2006 ble en annen Twin Otter ødelagt under nødlanding i en risåker under innflyvning til Jumla. Alle ombord, seks passasjerer og tre besetning omkom.
8, oktober 2008 igjen en Twin Otter ødelagt under landing i Lukla. 16 passasjerer og to av en besetniing på tre besetning omkom. Kapteinen den eneste som overlevde ulykken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yeti Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Yeti Airlines enhetsflåte
John Graham (diplomat)

John Graham (født 1774 i Dumfries i Virginia, død 6. august 1820 i Washington, DC) var en amerikansk politiker og diplomat. John Graham tok avgangseksamen ved Columbia University i 1790, hvoretter han flyttet til Kentucky og tjenestegjorde i Kentucky General Assembly.
Fra 1801 til 1803 tjenestegjorde han som sekretær og chargé d'affaires i USAs legasjon i Spania. Fra 1804 til 1807 var han sekretær i Territory of Orleans.
Graham ledet kontoret i utenriksdepartementet fra 1807 til 1817, og var fungerende utenriksminister fra 4. til 9. mars 1817, ved begynnelsen av president James Monroes regjeringstid.
I 1817 ble han og to andre utnevnt av James Monroe som kommissærer i Sør-Amerikas forente provinser (idag en del av Argentina). Han tjenestegjorde som ambassadør i Rio de Janeiro fra juni 1819 til juni 1820.
Hans bror George Graham var fungerende krigsminister under presidentene James Madison og James Monroe.


== Referanser ==
Karl Heinrich von Bogatzky

Karl Heinrich von Bogatzky (født 7. september 1690 i Jantkawe i Nedre Schlesien, død 15. juni 1774) var en tysk salmedikter. Han var først tjener ved hoffet i Sachsen-Weissenfels, før han begynte å studere juss og teologi i Jena og Universitetet i Halle, men på grunn av helseproblemer gjorde han seg ikke ferdig. Han slo seg så ned i Glancha i Schlesien, hvor han grunnla et barnehjem.
Bogatzkys hovedverk er Güldenes Schatzkästlein der Kinder Gottes (En liten, gyllen skattekiste for Guds barn, 1718) og Übung der Gottseligkeit in allerlei geistlichen Liedern (Øvelser for gudsvelsignelse i alle former for åndelige sanger. 1750).
I Norsk Salmebok er han representert med en salme, i tillegg til at han har skrevet et vers som andreverset i salmen «Jesus, lær meg du å bede» er basert på. Bogatzky skrev tilsammen 411 salmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografisk informasjon
Norddalselva (Storfjord)

Norddalselva (nordsamisk:Nuortaváhjohka, kvensk:Nuorttujoki eller Nuorttuvakanjoki) er ei elv i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Skibotnelva, og er 9,9 kilometer lang. Elva har utspring fra fjellområdene mellom Skibotndalen og Kitdalen, hvor en rekke små bekker samles i Norddalsvatnan. Den renner derfra i nordøstlig retning og faller bratt ned mot Skibotndalen, hvor den løper sammen med Skibotnelva rundt 13 kilometer sørøst for Skibotn.
Vannføringen i Norddalselva er utnyttet til kraftproduksjon gjennom Skibotn kraftverk, og elva er tørrlagt nedenfor inntaket stort sett hele året.


== Referanser ==
Kongsberg Skimuseum

Kongsberg Skimuseum er en avdeling av Norsk Bergverksmuseum på Kongsberg. Sigmund Ruud tok initiativet og Birger Ruud og Petter Hugsted var pådrivere for museet, som ble bygd på dugnad og åpnet av kong Olav V 13. mai 1987.
Museets samling omfatter ca. 5000 premier, bilder og utklipp, hovedsakelig fra «Kongsbergperioden» i skihopping i årene 1924-1952, som ble gitt i gave av hopperne til Kongsberg kommune. Blant premiene er det 6 OL- og 16-VM-medaljer fra denne perioden, samt snøbrettkjøreren Stine Bruun Kjeldaas' sølvmedalje fra OL i 1998.
Kongsberg skimuseum, representert ved Petter Hugsted og Birger Ruud, ble tildelt Buskerud fylkeskommunes kulturpris i 1988. Museet var involvert i arbeidet med å få laget den skihistoriske filmserien «Skispor fra fortiden», som ble utgitt i 2006.


== Kilder ==
Hjemmeside
Laagendalsposten: Skimuseet er trygt (24. september 2010, besøkt 17. august 2011)
Kongsberg Turistservice: Norsk Bergverksmuseum (besøkt 17. august 2011)
Kulturnett.no: Kongsberg Skimuseum, Norsk Bergverksmuseum (besøkt 17. august 2011)
Buskerud fylkeskommune: Saksframlegg Buskerud fylkeskommunes kulturpris 2009 (27. oktober 2009)
Laagendalsposten: Unik skihistorie "på boks" (24. oktober 2006, besøkt 17. august 2011)
William S. Derrick

William S. Derrick (født 1802, død 15. mai 1852) var en amerikansk politiker. Derrick var ledet kontoret i utenriksdepartementet i fire perioder i 1840-årene og 1850-årene. Derrick var  fungerende utenriksminister fra 21. til 23. juni 1843, i president John Tylers regjeringstid.
EM i friidrett 1946 – Tikamp menn

Tikamp menn var en øvelse ved EM i friidrett 1946 som ble arrangert i Oslo, Norge på Bislett 23. og 24. august 1946.


== Resultater ==
23./24. august

██ De beste resultatene i hver øvelse er markert med gult


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater
William Hunter (politiker)

William Hunter, Jr. (født 8. november 1805, død 22. juli 1886) var en amerikansk politiker og diplomat fra Rhode Island. Hunter var en fortrolig medarbeider til utenriksminister John M. Clayton fra 1849 til 1850.
Hunter tjenestegjorde som fungerende utenriksminister to ganger, den ene i 1853 og den andre i 1860. Han ledet kontoret i utenriksdepartementet fra 1852 til 1855, var assisterende utenriksminister i 1855 og nestledende assisterende utenriksminister fra 1866 frem til sin død i 1886.


== Referanser ==
Nils Bolander

Nils Fredrik Bolander (født 18. juli 1902 i Västerås, død 7. desember 1959 i Lund) var biskop i Svenska kyrkan og salmedikter. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nils Bolander var sønn av domorganist Carl Johan Bolander og sønnesønn av Norges og Sveriges konge Karl XV.


=== Prest, biskop ===
Etter å ha jobbet som kyrkoherde i Engelbrekts församling i Stockholm og som domprost i Lund overtok han i 1958 biskopsstolen i Lunds stift, der han tjenestegjorde fram til sin død året etter.
Bolander var også poet og hymnolog. Han er representert i Norsk Salmebok med to salmer og med en i Norsk salmebok 2013.
Han giftet seg 1927 i Sura kirke med Vera Silfverstolpe (de ble skilt i 1932) og i Stora Tuna kirke 1933 med Bengta Ridderstedt.
Bolanders grav er på Norra kyrkogården i Lund.


== Poesi ==
På vakt
Frisk ungdom
Död dag
I yttersta stridslinjen


== Salmer ==
Herren gav och Herren tog
Tätt intill korset äro alla trygga


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kristen-Nationell lyrik, utgiven av Sveriges kristliga krigsmannaförbund, Uppsala, 5:e uppl. 1941.
Nils Bolander. Nådens budbärare. Minnesskrift, red. Sven Håkan Ohlsson, SKDB, Stockholm, 1960.
Nils Bolander, diktare och predikant. Sahlberg, Carl-Erik, KM-förlaget,  Malmö, 1994.
Søkelys på arbeidslivet

Søkelys på arbeidslivet (tidligere Søkelys på arbeidsmarkedet) er et vitenskapelig tidsskrift som henvender seg til forskere, utredere, saksbehandlere og beslutningstagere innenfor næringsliv, forvaltning og partene i arbeidslivet. 


== Historie ==
Tidsskriftet utgis i samarbeid mellom Institutt for samfunnsforskning og Universitetsforlaget. Tidsskriftet utkommer tre ganger i året, og formidler forskning om arbeidslivet i Norge og Norden. Hovedtemaene er arbeidsledighet og sysselsetting, arbeidsmarkedspolitikk, lønnsutvikling, arbeidsorganisering og arbeidsmiljø. Vekten ligger på empiriske studier av både kvalitativ og kvantitativ karakter.
Søkelys på arbeidslivet eies av Institutt for samfunnsforskning og utgis med støtte fra Arbeids- og sosialdepartementet.
To artikler publisert i Søkelys på arbeidslivet har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Søkelys på arbeidslivet
Agni Air

Agni Air var et flyselskap i Nepal som startet med flyvninger i mars 2006.


== Historie ==
Agni Air startet med flyvninger 16. mars 2006 mellom Katmandu og Lukla og Katmandu – Tumlingtar med en Dornier 228 og den påfølgende dag Katmandu –  Biratnagar.


== Destinasjoner ==
Luftfartsmyndighetene i Nepal,Nepal Civil Aviation Authority of Nepal (CAAN) gav i mars 2006 Agni Air driftstillatelse til å operere ruteflyvninger innen Nepal, samt tillatelse til spesielle flyvninger til avsidesliggende landingsstriper i Himalaya, såkalte Mountain flights.
Agni Air tilbyr regelmessige ruteflyvninger mellom:


== Flåte ==
Agni Airs flåte omfatter følgende fly: (mai 2010) :

3 Dornier 228
2 Jetstream41


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agni Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
David Newsom

David D. Newsom (født 6. januar 1918, død 30. mars 2008) var en amerikansk politiker og diplomat. Newsom var Assistant Secretary of State for African Affairs i USA fra 1969 til 1974. Han var også USAs ambassadør på Filippinene fra 1977 til 1978.
Under president Jimmy Carter var han i mai 1980  to ganger fungerende utenriksminister i USA.
Newsom var forfatter av seks bøker og en regelmessig spaltist i The Christian Science Monitor, hvor han bidro med mer enn 400 artikler fra 1981 til 2005.


== Referanser ==
Olof Sundby

Olof Sundby (født i Karlskoga 6. desember 1917, død i Lund 6. desember 1996) var en svensk prest og erkebiskop.
Han ble viet til prest i Karlstad 1943 og var deretter stiftsadjunkt og forstander for Dömle stiftsgård. Han var sogneprest i Lunds Sankt Peters klosters og Norra Nöbbelövs menigheter 1960–70. Samtidig var han lærer ved den praktiske presteutdanningen i Lund. Han var biskop i Växjö stift 1970–72 og erkebiskop i Uppsala stift 1972–83. 
Han var aktiv i økumenisk arbeid og var blant annet leder av Svenska ekumeniska nämnden 1972-83 og president i Kirkenes Verdensråd 1975–83. I Sverige var han initiativtager til det kristne Liv och Fred-institutet i Uppsala. Han ble i 1959 teologie doktor på en avhandling med tittelen Luthersk äktenskapsuppfattning. En studie i den kyrkliga äktenskapsdebatten i Sverige efter 1900 og ble dosent i teologisk etikk ved Lunds universitet samme år. Han ble teologisk æresdoktor ved universitetet i București 1977.
Det var Olof Sundby som forrettet under Bryllupet mellom Carl XVI Gustaf og Silvia Sommerlath den 19. juni 1976. 
Sundby er begravet på Klosterkirkgården i Lund.


== Bibliografi ==
Luthersk äktenskapsuppfattning                                                                    : en studie i den   kyrkliga äktenskapsdebatten i Sverige efter 1900. – Lund  1959
Tradition och förnyelse                                                                    : herdabrev till Växjö stift Lund 1970


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi i Svensk Biografisk Lexikon
Vaulen (gård)

Vaulen er en fraflyttet gård uten veiforbindelse i Surnadal kommune på Indre Nordmøre. Gården var eid av briten James Lawrence Chaworth-Musters fram til han døde i 1948. Ornitologen, eventyreren og krigshelten Musters var en av initiativtagerne bak Kompani Linge. På Vaulen brukte han mye tid på å studere dyre- og fugleliv. Den ivrige smågnagerforskeren betalte bygdefolket for døde mus som han kunne arbeide med.
Musters overtok gården etter foreldrene i 1930. Faren John Patrich Chaworth Musters var en rik engelsk lakselord som kom til Norge på 1880-tallet, først til Lærdal i Sogn og senere til Surnadal, hvor han først fisket laks på gården Harang. I 1895 kjøpte han Vaulen, og bygget flere nye hus her. 

Surnadal kommune kjøpte Vaulen av Musters-slekta i 1978. 
Gården ligger i Nordmarka mellom Krokvatnet og Solåsvatnet. Man kan kjøre Vestre Nordmarksveg (bomvei) fram til en oppmerket sti. Turen herfra til gården tar rundt en time. 
Det var drift her i tidligere tider. Gården lå under Mo sogn, som tilhørte kongen. På slutten av 1600-tallet gikk eiendomsretten over til private. Etter 1723 er det ikke registrert fastboende på gården. Under andre verdenskrig skal det imidlertid ha bodd folk på gården.  
Mellom 2002 og 2004 restaurerte Surnadal kommune Vaulen etter stor dugnadsinnsats. Den leies i dag ut til skoleklasser, firma, foreninger og andre interesserte. 
Hovedhuset som står her i dag har to etasjer og har 6 soverom og 20 sengeplasser, samt 10 ekstra madrasser. Første etasje har stue/oppholdsrom, spiserom/kjøkken og dusj/vaskerom med varmt vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Leie av Vaulen
Markagarden Vaulen, Surnadal kommune
Film om Vaulen
Vandrefestival til Vaulen, Trollheimsporten
Litt mer om Musters, Utsira kommune
Valdemarsmuren

Valdemarsmuren inngikk som en del av forsvarsverket Dannevirke i det sydlige Jylland i Danmark, i dag ligger området i Tyskland.
Kong Valdemar den store befestet deler av Dannevirkes hovedvoll i siste halvdel av 1100-tallet med en cirka 7 meter høy mur av munkesten. Muren var lagt i mørtel på et kampestensfundament, avstivet og kledd med tegl.
Valdemarsmuren regnes for den siste store forsterkning av Dannevirke. Senere ble det bygget en borg, Thyraborg, som muligens var en garnison for Dannevirkes forsvarere.


== Eksterne lenker ==
Valdemarsmuren hos Grænseforeningen med bilder
Piken i dalen

«Piken i dalen» er opprinnelig en svensk slagermelodi skrevet av Lennart Kjellgren, med norsk tekst av Rune Edwin Gnestadius. Visen er en kjærlighetssang om en som kommer hjem til sin barndomsdal, og gifter seg med piken som «alltid» har ventet på ham. I den svenske versjonen «Flickan i dalen» er imidlertid piken død når mannen vender hjem.
Melodien er en skillingsvisemelodi som også synges til sangen «Fingal».


=== Innspillinger ===
Det er laget flere plateinnspillinger av «Piken i dalen».
I 1958 sang Gunnar Engedahl og Erling Stordahl den inn på plate, og det samme gjorde Helge Borglund på Frem fra Glemselen kap.15. 
The Quivers hadde suksess med den i 1962, da i instrumentalversjon.
Dansebandet Mimix hadde den med på CD-en California Blue (men kreditert S. Lange / R. Edwin).
Tramplin Aist

Tramplin Aist (russisk: Трамплин Аист, norsk: Hoppbakken Stork) er et skihoppanlegg ved byen Nizjnij Tagil i Russland. Anlegget ligger på Dolgojfjellet, ca. 10 kilometer fra Nizjnij Tagil, og har fire hoppbakker med størrelse K120 (HS134, K90 (HS100), K60 og K40. Det var trenings- og reservearena i forbindelse med OL i Sotsji i 2014. Anlegget hadde renn i Sommer Grand Prix i september 2013 og i verdenscupen i desember 2014. Det skal også bygges langrennsstadion i tilknytning til hoppanlegget.
Den første hoppbakken i området ble bygd i 1953. Hoppanlegget ble bygd ut på 1970-tallet, og hadde før den siste ombyggingen fem hoppbakker med størrelse K110, K90, K40, K20 og K10. Dårlig økonomi gjorde at anlegget ikke ble vedlikeholdt i tilstrekkelig grad, og siden 1990-tallet forfalt det gradvis. Før siste ombygging hadde Ilja Rosljakov bakkerekorden i begge de to største bakkene, henholdsvis 129 meter (satt 9. mars 2002) og 107 meter (satt 1. mars 2008).
Ombygging til et moderne hoppanlegg startet i 2009, og anlegget var planlagt å stå ferdig høsten 2011. Nettavisa Novyj Region meldte i juli 2010 at ombyggingen av anlegget var plaget av økonomiske problemer, og at det var usikkert om ombyggingen vil bli ferdig til planlagt tid. Ifølge Skisprungschanzen-Archiv ville anlegget være ferdigstilt tidligst ved utgangen av 2011. Anlegget kunne først gjenåpnes 26. desember 2012.
Bakkerekorden i storbakken etter siste ombygging er 141 meter, satt av norske Johann André Forfang i verdenscupen 2. desember 2017.


== Verdenscuprenn ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Nizhniy Tagil (besøkt 14. juli 2013)
Zakonodatelioe Sobranie Sverdlovskoj oblast: Deputat Palaty Predstavitelej Aleksej Tsjekanov uveren, tsjto tsjerez dva goda etap kubka mira po pryzjkam s tramplina projdet na gore Dolgoj (25. juli 2010, russisk)
Flying Skier: Nizjnij Tagil (russisk)
Oblastiaja Gazeta: Trampliniy s vidom na Sotsji (17. november 2009, russisk)
Ski.ru: Na rekonstruktsiju tramplinov dlja spyzjkov na lyzjakh i obnovlenie infrastruktury nizjnetagilskogo sportkompleksa «Aist» potratjat 1,6 mlrd. rublej (16. januar 2009, russisk)
Mor, kjære mor

«Mor, kjære mor» er en norsk vise, skrevet i 1941 av Juul Hansen med melodi av Haakon Tveten under psevdonymet H. Conn. 
Den er sunget inn på en rekke plater, blant annet av Ivar Ruste m/Akres kvintett (innspilt i Oslo i juni 1941 og utgitt på 78-platen Columbia GN 811) samt Odd Tom Risdal og Walter Erikssons orkester, De Syngende Husmødre på platen Den ros du ga meg og av Rita Engebretsen på Frem fra Glemselen kap.15. 
Sangen ble nesten skrevet i sørgmodig «skillingsvisestil». En mann kommer hjem etter mange år borte, og finner bare en glemt og gammel grav når han skal oppsøke sin mor. Han synger en takk til henne, mens han legger ned blomster på hennes siste hvilested. Sangen har vært, og er enormt populær i Norge.
En sjømanns brud

«En sjømanns brud» er en vise fra 1951. Den er skrevet av Arne Svendsen med melodi av Kolbjørn Svendsen. 
Visa er en hyllest til kvinner, båt og sjølivet. Den finnes i en rekke plateinnspillinger, blant annet med Jens Book Jenssen, og med Helge Borglund på Frem fra Glemselen kap.15. Visa regnes som en av de mindre kjente visene til Arne Svendsen. Sangen har likevel vært mye brukt i NRKs radioprogrammer Ønskekonserten og Lirekassen.
Første verselinje lyder: «En sjømanns brud, kan lignes med en yacht, på første reis så feiendes og flott...»


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Lille Viggo

«Lille Viggo» er en skillingsvise fra 1800-tallet, skrevet av H.C. Andersen. Han har skrevet flere skillingsviser som er kjent i Norge, blant annet «Moder, jeg er trett» og «Ved moderens båre». «Lille Viggo» er spilt inn på platen Frem fra Glemselen kap.15 med Helge Borglund.


== Teksten ==
Lille Viggo skal vi ride ranke, sett deg på mitt kne du vesle dreng,barn jeg er med deg i sinn og tanke, vi vil leke til du må i seng.
Si meg så hvor stor du er du søte, og hvor hånden din er butt og rund,smilet sitter i de kinner røre, og hvor søt er dog den lille munn.
Tenk på meg som trofast mange ganger gynget deg på armen opp og ned,verden glemmer meg og mine sanger, mon du glemme vil min kjærlighet.
Tenk på meg som eldre for deg synger når jeg skal til ro den siste gang,og når jorden på min kiste tynger syng meg da den siste vuggesang.
De tusen sjøers land

«De tusen sjøers land» er tittelen på en vise fra 1940. Tekst og melodi er av Kolbjørn Svendsen. Melodien er en tango.


== Tekst ==
Teksten til sangen lyder slik:1. Når dagen gryr, jeg ber for deg o LailaDa går min tanke til de tusen sjøers landEt eventyr ble livet ei for LailaSom dine fjelle’ står din saga sterk og sann2. De store vidder er din egen drømmeverdenDer går din ferden under midtnattsolens bragdNår dagen gryr, jeg ber for deg o LailaDa går min tanke til de tusen sjøers land3. De store vidder er din egen drømmeverdenDer går din ferden under midtnattsolens bragdNår dagen gryr, jeg ber for deg o LailaDa går min tanke til de tusen sjøers land


== Innspillinger ==
Trekkspillkameratene med sang Magnus Samuelsen. Innspilt i Oslo i februar 1940. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2712.
Reidar Andresen med Telefunken Danseorkester. Innspilt i Oslo 3. april 1940. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8265.
Bjørg og Per Gunnar. Utgitt på singlen Manu MA-21.
Ray Adams. Svenskspråklig versjon, «De tusen sjöars land». Utgitt på singlen Manu MA-26. Den oppnådde stor suksess i Europa og også i USA.
Rita Engebretsen. Utgitt på LP-platen Frem fra Glemselen kap.15.
De Syngende Husmødre. Utgitt på LP-platen De tusen sjøers land.


== Referanser ==
Hawaiipiken

«Hawaiipiken» er en slagermelodi fra 1930-tallet, sunget av Jens Book-Jenssen. Plate-etiketten røper ingen tekstforfatter, men sangen omhandler kjærlighet til en pike på Hawaii, sunget av en sjømann. På 1930-1950-tallet var det veldig populært med såkalt «Hawaii-musikk». Denne sangen er også spilt inn på platen Frem fra Glemselen kap.15 med Helge Borglund.
Max Baldry

Maxim Alexander Baldry (født 5. januar 1996) er en engelsk skuespiller. mest kjent for rollen som Stephan i filmen Mr. Beans ferie. Han vokste opp i Moskva og Warszawa og snakker russisk flytende, men foreldrene, som bodde i Russland og i Polen på grunn av farens jobb, flyttet tilbake til Storbritannia i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Baldry på Internet Movie Database 
(sv) Max Baldry i Svensk Filmdatabas 
(da) Max Baldry på Filmdatabasen 
(fr) Max Baldry på Allociné 
(en) Max Baldry på AllMovie 
(en) Max Baldry hos Turner Classic Movies 
(en) Max Baldry hos The Movie Database
Bulqizë

Bulqizë er en by i prefekturet Dibër i Albania. Den har ca. 10 000 innbyggere.
Byen er en gruveby som ligger øst i landet, ved hovedveien SH 6 ikke langt fra grensen til Nord-Makedonia ved grensebyen Debar.
Byen er hovedstad i Bulqizë-distriktet.