jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
A-Lee

Ali Pirzad-Amoli (født 17. mai 1988 på Gjøvik), kjent under artistnavnet A-Lee, er en norsk musiker og rapper av iransk opprinnelse, som rapper hovedsakelig på engelsk.


== Biografi ==
Pirzad-Amoli ble født på Gjøvik, men flyttet med familien til Oslo, hvor han vokste opp på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo.
Som musiker tok han artistnavnet A-Lee, og ble en del av duoen Cam`N A-lee sammen med rapperen Cam'leon (Cam) senere kjent som Dnyal Andre som ga seg som musiker i 2009 etter å ha utgitt sitt solo album "Reintroducing Cam As Dnyal Andre" året før i 2008. I 2005 vant de By:Larm sin Publikumspris, og ble nominert til Årets Urørt av NRK P3 med låten «What do You Mean». Med seg på låten hadde de Karpe Diems Chirag «Chicosepoy» Patel. Gruppen ble oppløst i 2006, tett på utgivelsen av EP-en Schmokin' Skills, som dermed ble skrinlagt.
A-Lee brukte mye av tiden sin på Telekiosken på Oslo City, nå også kjent som Telenorbutikken. Han valgte å si opp jobben sin der for å fokusere mer på musikk karrièren.
A-Lee ble signert hos Tommy Tee og Tee Productions, men Pirzad-Amoli brøt samarbeidet etter et par år uten utgivelse. Han gav i 2009 ut solosingelen Bump Off. I 2010 fikk han sitt gjennombrudd med låten «World So Cold» sammen med Marcus Only.
I 2011 slapp han en ny hit, «The One». Sommeren 2011 kom en ny hit, «Hear The Crowd». Han blander techno, pop og Hip-Hop i sine nyere sanger. I november 2011 kom låten «Before My Eyes», som også fikk egen musikkvideo. I mai 2012 kom sangen «Feelgood» og der synger Elisabeth Carew i refrenget. Den fikk også musikkvideo. Noen måneder senere kom singelen «Over You». Musikkvideoen til "Over You" ble spilt inn på Gran Canaria med den nederlandske supermodellen Sylvia Geersen i hovedrollen. Videoen ble laget av duoen Joon Brandt (Regissør) og Ivan Jamne (Produsent) Låtene kommer på albumet Forever Lost.


== Diskografi ==


=== Album ===
Missing (2010)
Forever Lost (2012)


=== Singler ===
«Bump Off» (2009)
«Baby Got Back» (2010)
«World So Cold» (2010) (med Marcus Only)
«The One» (2011)
«Hear The Crowd» (2011)
«Before My Eyes» (2011)
«Feelgood» (2012) (med Elisabeth Carew)
«Over You» (2012)
«Flashy» (2013) (med Eric Saade)
«New Day» (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) A-Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HMS «Highflyer» (1898)

HMS «Highflyer» var en av tre armerte kryssere i Highflyer-klassen i Royal Navy. Hun var en oppdatering av Eclipse-klassen med bedre pansring og motorer.
Før første verdenskrig deltok hun blant annet i Somalilandfelttoget i Britisk Somaliland. Under første verdenskrig tok hun del i slaget ved Río de Oro mot den tyske kapreren SS «Kaiser Wilhelm der Grosse» og tok del i konvoifarten over Atlanterhavet senere i krigen. Hun var til stede i Halifax under eksplosjonen i Halifax 7. desember 1917 og deltok i redningsarbeidet i etterkant.
Da kommando ble strøket i 1921 var hun det eneste krysseren som var bygget under Victoriatiden i aktiv tjeneste i Royal Navy.


== Eksterne lenker ==
Highflyer class in World War I
History of HMS Highflyer
HMS Highflyer
Amt Balve

Amt Balve var en forvaltningsenhet i hertugdømmet Westfalen, provinsen Westfalen og deretter Nordrhein-Westfalen med sete i byen Balve. Amt Balve ble opprettet i 1341. Ved hertugdømmet Westfalens fall i 1803 kom området innenfor grensene til landgrevene av Hessen-Darmstadt. I 1815 ble den en del av Regierungsbezirk Arnsberg, først i provinsen Westfalen, og fra 1947 i Nordrhein-Westfalen. Amt Balve ble oppløst under forvaltningsreformen i 1975, hvoretter byene Balve, Neuenrade, Menden, Hemer og Sundern gikk ut av amtet.
Sundjordets Idrettsforening

Sundjordets Idrettsforening (stiftet 29. oktober 1916) er et norsk idrettslag fra Porsgrunn. Klubben har kun fotballgruppe.
Klubben hadde håndballgruppe frem til 2014 og boksegruppe frem til 2016.
Klubbens seniorlag i fotball ligger i 7. divisjon.
I 1947 spilte Sundjordet IF i Eliteserien i bandy.
Sommeren 2011 fikk klubben anlagt kunstgress på sin hjemmebane på Sundjordet.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lorentz Langberg

Lorentz Christian Langberg (født 18. mars 1810 i Kristiansand, død 1857) var en norsk fysiker og professor ved universitetet i Christiania.
Langberg ble universitetsstipendiat i 1841 og studerte i Frankrike og Tyskland. I Berlin samarbeidet han med Heinrich Gustav Magnus (1802–70) om undersøkelser i varmelæren. I 1847 ble han utnevnt til lektor ved universitetet i Christiania og var fra 1853 professor. Han var redaktør for Nyt Magazin for Naturvidenskaberne fra 1847 til 1857. Det viktigste forskningsområdet hans var lysets gang gjennom enaksede krystaller.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Langberg, Ludvig Christian», i Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 4, Kristiania: Aschehoug, 1910, sp. 1685.
John Andreas Messell

John Andreas Messell (født 1789, død 1850) var professor i moderne språk ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Oslo.
Messel ble utnevnt til lektor i engelsk og italiensk i 1822, og underviste også i fransk fra 1825. Fra 1834 til sin død var han professor. Messell var en praktisk språklærer som ikke drev forskning.


== Referanser ==
Mathurin René Orry

Mathurin René Orry (født 1760, død 1825) var en fransk konfeksjonshandler og språklærer og den første som underviste i fransk ved universitetet i Christiania.
Orry var opprinnelig konfeksjonshandler, og hadde gått på samme skole som Carl Johan i Frankrike. Han ble utnevnt til lektor ved universitetet i Christiania i 1815 og fikk professortittelen året etter, mot kollegiets og regjeringens innstilling. Han ble værende i stillingen til han fikk avskjed i 1822. Orry var ingen forsker, men en praktisk språklærer.
Søren Rasmusen

Søren Rasmusen (født 15. desember 1768 i Bergen, død 26. juni 1850) var en norsk vitenskapsmann og den første professoren i matematikk og fysikk ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Christiania.
Rasmusen var overlærer ved Christiania katedralskole fra 1797. I 1809 deltok han i stiftelsen av Selskabet for Norges Vel, og satt i styret helt til 1814. Fra 1813 var han professor i matematikk og fysikk ved det nyopprettede universitetet i Christiania. Som professor var han med på å hjelpe den unge matematikeren Niels Henrik Abel.
Han var medlem av finanskomiteen som ble nedsatt av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814, og stilte som representant fra Christiania på Stortinget i 1815. Fra 1816 til 1835 var han administrator for Norges Banks avdeling i Christiania, og var fra 1825 til 1838 dessuten zahlkasserer.
Rasmusen var innehaver av Nordstjerneordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Søren Rasmussen hos Norsk senter for forskningsdata 

«Rasmusen, Søren», i Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 5, Kristiania: Aschehoug, 1912, sp. 2003.
Julie Lund

Julie Lund (født 20. mai 1974) er en dansk arkeolog, som er bosatt og arbeider i Norge. Lund studerte arkeologi med fagene forhistorisk arkeologi, antropologi, historisk metode og middelalderkunnskap ved Københavns Universitet. Hun tok også undervisning i middelalderarkeologi ved Lunds universitet i 2001. I 2004 tok hun graden som mag.art. i forhistorisk arkeologi ved Københavns Universitet. Hun var også undervisningsassistent ved Københavns Universitet fra 2003 til 2004. 
Lund har deltatt i arkeologiske undersøkelser ved Bornholms Museum, Københavns Bymuseum og Nordsjællands Museum. Hun ble ansatt som arkeolog ved Københavns Bymuseum i 2004. I 2005 ble hun ansatt som stipendiat ved IAKH ved Universitetet i Oslo fram til 2008. I 2009 disputerte hun til graden som ph.d. ved Universitetet i Oslo, og gikk deretter inn på engasjement som førstelektor her i 2009 – 2010. Fra 1. august 2011 er hun fast ansatt som førsteamanuensis i arkeologi ved IAKH.


== Referanser ==
Wilfried Dietrich

Wilfried Dietrich (født 14. oktober 1933 i Schifferstadt i Tyskland, død 3. juni 1992 i Durbanville i Sør-Afrika) er en tidligere tysk bryter, Olympisk mester i fristil bryting, Olympisk sølvmedaljør i gresk-romersk bryting, vinner av tilsammen fem OL-medaljer, Verdensmester i fribryting, og europamester.


== Eksterne lenker ==
(de) Wilfried Dietrich – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Wilfried Dietrich – Olympedia 
(en) Wilfried Dietrich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wilfried Dietrich – FILA 
(en) Wilfried Dietrich – Cagematch
Liste over bandyklubber i Norge

Dette er en liste over aktive bandyklubber i Norge. Lista er sortert etter fylke.


== Akershus ==

Asker Skiklubb, Asker.
Frem-31, Bærum.
Helset Idrettsforening, Bærum.
Haslum Idrettslag, Bærum.
Hauger Bandyklubb, Bærum.
Høvik Idrettsforening, Bærum.
Snarøya Sportsklubb, Bærum.
Stabæk Idrettsforening, Bærum.
Øvrevoll Hosle Idrettslag, Bærum.


== Buskerud ==

Ski- og Ballklubben Drafn, Drammen.
Drammen Bandy, Drammen.
Drammens Ballklubb, Drammen
Konnerud Idrettslag, Drammen.
Mjøndalen Idrettsforening, Nedre Eiker.
Ski- og Ballklubben Skiold, Drammen.
Solberg Sportsklubb, Nedre Eiker.
Sparta/Bragerøen, Drammen/Lier.
Strømsgodset Idrettsforening, Drammen.


== Hedmark ==
Hamar Idrettslag, Hamar.


== Hordaland ==

Bergen Bandyklubb, Bergen.


== Oslo ==

Frigg Oslo Fotballklubb.
Ready.
Røa Idrettslag.
Sagene Idrettsforening.
Allianseidrettslaget Skeid.
Tåsen Idrettslag.
Ullevål Idrettslag.
Ullern Idrettsforening.


== Sør-Trøndelag ==

NTNUI Bandy, Trondheim.


== Vestfold ==
Nordre Sande Idrettslag, Sande.


== Østfold ==

Sarpsborg Bandyklubb, Sarpsborg.


== Eksterne lenker ==
Norges Bandyforbund, kontaktinformasjon aktive bandyklubber.
Giftige løgner (film)

Giftige løgner er en norsk film fra 1992, regissert av Martin Asphaug etter romanen med samme navn av forfatter Ingvar Ambjørnsen. Romanen inngår i en serie bøker, Pelle og Proffen. Filmen er i hovedsak spilt inn i Kragerø.


== Historien ==
Lena, Pelles kjæreste, har tilbragt 16 måneder på en avvenningsklinikk og bor nå i den fiktive byen Steinsund på Sørlandet. En weekend kommer Pelle og Proffen på overraskende besøk, noe som resulterer i forviklinger mellom Pelle og Lena. Samtidig forelsker Proffen seg i Gerd, som er aktiv i lokallaget til Natur og ungdom. De jobber på spreng for å finne ut hvem det er som står bak forurensningen av den vakre Steinsundfjorden. For å hjelpe Gerd får Proffen med seg Pelle, og sammen bestemmer de seg for å få skurkene bak gitter.


== Rolleliste ==


== Filmer i serien ==
Døden på Oslo S, (1990)
Giftige løgner, (1992)
De blå ulvene, (1993)


== Eksterne lenker ==
(en) Giftige løgner på Internet Movie Database 
(no) Giftige løgner i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Giftige løgner hos Filmfront 
(sv) Giftige løgner i Svensk Filmdatabas 
Giftige løgner på DB.no
Giftige Løgner hos Filmweb
Grønnstein

Grønnstein er en regionalmetamorf bergart, som dannes når basalt og diabas utsettes for temperaturer på 300–450 °C og et trykk på 1–4 kilobar. Den inneholder grønne mineraler som kloritt, epidot og amfibol. Et annet vanlig mineral er albitt, som kan ha varierende farge.
Grønnstein finnes særlig utbredt i Trondheimsfeltet, spesielt rundt Trondheim. Både her, og mange andre steder langs kysten fra Karmøy til Lyngen, er grønnsteinen dannet fra basalt avsatt i undersjøiske vulkanutbrudd i overgangen mellom kambrium og ordovicium. Under den kaledonske fjellkjedefoldningen havnet basalten i røttene til fjellkjeden og ble omdannet til grønnstein.
En av de mest kjente forekomstene på Bømlo i Hordaland var underlagt dagbrudd fra tidligere tider på Hespriholmen, og er et viktig kjennetegn for Komsakulturen i steinalderen. Også i Flora kommune fantes et steinbrudd med eksport til store deler av Norden i eldre tider.
Grønnstein er en dårlig vanngiver og det er vanskelig å finne grunnvann i grønnstein-lag.Alle de tre store pukkverkene i Trondheim driver på den samme åren av grønnstein og gabbro. Årsproduksjonen i 2002 var mellom 750 000–1 050 000 tonn. Grønnsteinen er godt egnet til byggeråstoff, men den slites fort og gir mye piggdekkstøv når den brukes som tilslag i asfalt.


== Referanser ==
Brilon

Brilon er en middelstor by i Sauerland i Hochsauerlandkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i den østlige delen av Nordrhein-Westfalen. Byen er et statlig anerkjent kursted. Med sin 77,5 km² store byskog, er Brilon byen med den største kommunale skogsbesittelse i Tyskland. Byen hadde 26 335 innbyggere den 31. desember 2010.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Brilon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brilon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Liang Ji

Liáng Jì (hanzi: 梁冀; død 159 AD), stilnavn Bózhuō (伯卓) var en militær og politisk leder fra Han-dynastiets Kina. Sammen med sin søster, keiserinne Liang Na, dominerte han Hàn-regjeringen på 140- og 150-tallet. Etter søsterens død i 150 ble han i 159 styrtet i et kupp igangsatt av Han Huandi, som ble støttet av evnukkfraksjonen. Liáng-klanen og familien til hans kone Sūn Shòu (孫壽) ble massakrert.
Luli Callinicos

Luli Callinicos er en sørafrikansk historiker og forfatter. 
Som ung ble Callinicos involvert i kampen mot apartheidregimet i Sør-Afrika. Hun ble med i Congress of Democrats og skrev flere protestbrev til aviser etter at ANC ble forbudt. Hun var også aktiv i fagforeningsarbeid.
Callinicos har skrevet flere bøker, blant annet Working Life: Factories, Townships and Popular Culture (1987) som hun fikk Noma-prisen for i 1988. Denne boken er en del av en trilogi som også inkluderer Gold and Workers (1981) og A Place in the City: the Rand on the Eve of Apartheid (1993). Hun har også skrevet en biografi om Oliver Tambo med navnet Oliver Tambo: Beyond the Engeli Mountains (1992) samt The World that made Mandela (2000).
Hun har også undervist ved University of the Witwatersrand, og blir regnet som banebrytende i historieskrivning om «vanlige sørafrikanere», i tillegg til at hun har hat verv innen South African Heritage Resources Agency og flere statlige prosjekter knyttet til landets arv. Hun er nå knyttet til Freedom Park i Pretoria.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Biografi hos South African History Online
Keiserinne Liang Na

Liáng Nà (hanzi: 梁妠; født 116, død 150 AD), formelt keiserinne Shùnliè (順烈皇后; hanyu pinyin: Shùnliè Huánghòu; "Den milde og utførende keiserinne") var keiserinna til Han Shundi av det kinesiske Han-dynastiet. Senere tjente hun som regent for keiserens sønn Han Chongdi og de to etterfølgende keiserne, Han Zhidi og Han Huandi. Som enkekeiserinne lot hun til å være flittig og ærlig, men hun hadde for stor tillit til sin voldelige og korrupte bror Liang Ji, hvis autokratiske styre kom til å føre til et statskupp mot ham ledet av keiser Huan etter Liáng Nàs død, noe som førte til at Liáng-klanen ble ødelagt.
Cai Chusheng

Cai Chusheng (kinesisk: 蔡楚生, pinyin: Cài Chǔshēng; født 12. januar 1906 i Shanghai; død 15. juli 1968) var en kinesisk filmregissør.


== Bakgrunn og virke ==
Cai kom fra en familie med slektsrøtter i Guangdong. Han måtte ut i arbeidslivet allerede som 12-åring. I 1927 ble han ansatt i et lite filmstudio i Shanghai. Senere ble han kjent med Zheng Zhengqiu og ble hans regiassistent fra 1929 til 1931 i filmselskapet Mingxing.
I 1931 gikk Cai over til det nystartede selskapet Lianhua og hadde året etter filmdebut med filmene Spring in the South og Pink Dream. Hans neste film, Dawn Over the Metropolis (1933), beskjeftiget seg med klassekonflikter, sosial urettferdighet og korrupsjon. Cai Chushengs sosialkritiske brodd ble stadig tydeligere. Med 1934-filmen Song of the Fishermen fikk Cai internasjonal berømmelse. 
Cai Chusheng fortsatte i samme stil også etter utbruddet av den annen japansk-kinesiske krig i 1937. Blant hans viktigste filmer i denne epoken var Xin nüxing (New Woman) (1934) – den siste med Ruan Lingyu før hennes selvmord, Lost Children (1936) og The Life of Mr. Wang (1937).
Cai flyktet så til Hongkong og der ble de patriotiske filmene Orphan Island Paradise (1939) og Bountless Future (1940) til. Etter at japanerne inntok byen i 1941 dro han til Chongqing og arbewidet for Nationalist Central Film Studio. I 1945 vendte han tilbake til Shanghai.
I 1947 spilte han og Zheng Junli inn Vårstormens vann flyter mot øst (Yi jiang chun shui xiang dong liu). Cai, som på denne tiden hadde tilnærmet seg kommunismen, reiste i 1948 atter til Hongkong – nå for å komme seg unna nasjonalistenes politi – og hadde i 1949 tilsyn med innspillingen av Wang Weiyis film Tears over the Pearl River.
Etter den kommunistiske maktovertakelse i 1949 utøvet Cai Chusheng hovedsakelig administrative oppgaver for regjeringen. Han var ansatt i det statlige filmbyrå og var tidvis dets visesjef. Cai var utsending til de første tre nasjonalkongresser og formann for Det allkinesiske forbund for filmmakere (All China Filmmakers' Association). I 1956 ble han medlem av det kinesiske kommunistiske parti.
Hans filmprodusjon i Folkerepublikken Kina omfatter bare filmen The Waves of the Southern Sea (1963) og offentliggjøring av noen essays om filmregi. Under kulturrevolusjonen ble han utsatt for forfølgelser, og han døde i 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cai Chusheng på Internet Movie Database 
(en) Cai Chusheng hos The Movie Database 
Cai Chusheng – tysk
zu Xin nüxing (med Foto av Cai Chusheng)
Hallenberg

Hallenberg er en by i Rothaargebirge i Sauerland i Hochsauerlandkreis Regierungsbezirk Arnsberg i den østlige delen av Nordrhein-Westfalen. Brilon er den minste byen og den nest minste kommunen i Tyskland, etter Dahlem i Kreis Euskirchen, og den minste i Nordrhein-Westfalen. Byen hadde 4 391 innbyggere den 31. desember 2010.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hallenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hallenberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Keiserinne Yan Ji

Yan Ji (hanzi: 閻姬, pinyin: Yán Jī; død 126 e.Kr.), formelt keiserinne Ānsī (安思皇后; hanyu pinyin: Ānsī Huánghòu; "Den fredelige og dypsindige keiserinne") var keiserinna til Han Andi av det kinesiske Han-dynastiet. Hun var kjent for sin nepotiske og konspirerende oppførsel, både som keiserinne og en kort periode som enkekeiserinne. Hennes og brødrenes plan om å holde på makta i en lang periode mislyktes, og sammen med sin familie ble de henrettet.
Zheng Junli

Zheng Junli (kinesisk: 鄭君里, pinyin: Zhèng Jūnlǐ; født 6. desember 1911 i Shanghai; død 23. april 1969) var en kinesisk skuespiller og filmregissør.
Zheng Junli ble født inn i en kantonesisk familie bosatt i Shanghai. Han begynte etter sin utdannelse ved Nanguo Art School som teaterskuespiller. Fra 1932 av var han ansatt som skuespiller av filmselskapet Lianhua. Han spilte i Sun Yus Wild Rose (1932), Loving Blood of the Volcano (1932) og The Big Road (1934), og sammen med Ruan Lingyu i Cai Chushengs New Women (1934).
Etter den annen japansk-kinesiske krig var han hovedssaklig filmregissør. Hans mest fremgangsrike filmer var Yi jiang chun shui xiang dong liu (regissert sammen med Cai Chucheng) med Bai Yang i hovedrollen, og anti-Kuomintang-filmen Crows and Sparrows. Etter den kommunistiske maktovertagelsen i 1949 foerble Zheng i Fastlands-Kina og redigerte flere filmer i noen år, blant annet filmbiografier om Nie Er og Lin Zexu. Hovedrolle i begge filmer hadde Zhao Dan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zheng Junli på Internet Movie Database 
Om Crows and Sparrows
Om DYi jiang chun shui xiang dong liu
Johan Koren (zoolog)

Det er flere som heter Johan KorenJohan Koren (født 6. juli 1809 i Bergen, død 3. oktober 1885 samme sted) var en norsk zoolog.Han fikk cand.med. 1836 fra Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania der han fra 1833 hadde vært kirurg for militæret. Først i 1838 ble han kongelig godkjent kirurg og stasjonert i Bergen fra 1842. Han forsket også på dyrelivet i havet med de fra Bergens Museum og ble museets første konservator og preparant der i 1846 på anbefaling fra den svenske zoolog, baron Magnus Vilhelm von Düben som hadde gjestet museet 1843—44 og publisert med Koren.  Koren hadde også faglig samarbeid med marinbiologen Michael Sars fra Bergen som også var involvert i museets styre en tid.  Han (Koren) grunnla museets marinbiologiske forskermiljø sammen med Daniel Cornelius Danielssen som også var fra Bergen. Slik gikk det til at han fra 1874 ble førstekonservator over andrekonservatorene Olaf Jensen, som i 1882 ble etterfulgt av Fridtjof Nansen. Koren var ikke med på Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78 men  utga flere av rapportene derfra like før han døde.  Nansen etterfulgte ham som 1. konservator og gjorde sitt hovedfag på det man hadde bragt fra ekspedisjonen.


== Utgivelser ==
Magnus Vilhelm von Düben og Johan Koren (1846). «Ichtyologiska bidrag. Beskrivelse af ukjendte, ved Norges kyste fangede fiske». Kungliga Vetenskapsakademiens handlingar för år 1844: 27-120. 
Magnus Vilhelm von Düben og Johan Koren (1846). «Om Holothuriernas Hudskelett». Kungliga Vetenskapsakademiens handlingar för år 1844: 211-228. 
Magnus Vilhelm von Düben og Johan Koren (1846). «Öfversigt af Skandinaviens echinodermata». Kungliga Vetenskapsakademiens handlingar för år 1844: 229-328. 
Beskrivelse over Thyone fusus og Cuviera squamata, i Nyt magazin for naturvidenskaperne 1845
Daniel Cornelius Danielssen og Johan Koren (1881). Gephyrea (Norsk og engelsk). Grøndahl.  [98 sider.  Rapport fra Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78]
Daniel Cornelius Danielssen Johan Koren (1882). Holithurioidea (Norsk og engelsk). Grøndahl.  [128 sider.  Rapport fra Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78]
Daniel Cornelius Danielssen og Johan Koren (1884). Zoologi, Asteroidea (Norsk og engelsk). Grøndahl.  [118 sider. Rapport fra Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78]
Daniel Cornelius Danielssen og Johan Koren (1884). Zoologi, Pennatulida (Norsk og engelsk). Grøndahl.  [83 sider. Rapport fra Den norske Nordhavsekspedisjon 1876–78]


== Referanser ==
Keiserinne Deng Sui

Dèng Suī (hanzi: 鄧綏; født 81, død 121 AD), formelt keiserinne Héxī (和熹皇后; hanyu pinyin: Héxī Huánghòu; "Den moderate og pasifiserende keiserinne") var den andre kona til Han Hedi av det kinesiske Han-dynastiet. Senere, som enkekeiserinne, tjente hun som regent for hans sønn Han Shangdi og hans nevø Han Andi, og hun ble regnet som en flittig og dyktig administrator – kanskje var hun den siste effektive herskeren av Det østlige (sene) Hàn-dynastiet, siden de senere keisere og enkekeiserinner i stor grad var udugelige herskere. Under Dèng Suīs regentskap var det naturkatastrofer og kriger med xiongnuene og qiangene, men hun klarte å hanskes med katastrofene og i stor grad avslutte krigene. Hun ble også rost for oppmerksomheten hun gav til rettssystemet for kriminelle.


== Referanser ==
Bai Yang

Bai Yang (kinesisk: 白杨, pinyin: Bái Yáng; egentlig 杨成芳, Yáng Chéngfāng, født 22. april 1920 i Beijing; død 18. september 1996 i Shanghai) var en kinesisk skuespillerinne.
Bai vokste opp i fattigslige kår og hadde sin filmdebut allerede som tolvåring hos filmselskapet Lianhua i Gugong Xinyuan (1932). I 1936 ble hun ansatt av filmselskapet Mingxing og hadde sin første hovedrolle sammen med Zhao Dan i Shen Xilings komedie Shizi jietou (1937). Mot slutten av 1930-årene ble hun involvert i motstanden mot japanerne og var deretter med i filmer for filmselskapet Zhongyang i Zhongqing. 
I 1947 spilte Bai Yang hovedrollen i melodramaet Vårstormens vann flyter mot øst (Yi jiang chun shui xiang dong liu) av Cai Chusheng og Zheng Junli, en film som satte besøkerrekorder i Kina. Bai spilte en arbeiderske undeer årene 1931 til 1945, som måtte kjempe om å overleve sammen med sin sønn og sin svigermot, mens hennes ektemann levde et luksusliv annetsteds.
Med litteraturfimatiseringen Nyttårsofferet (Zhufu, 1956) av Sang Hu fikk hun internasjonal oppmerksomhet. Filmen bygger på en fortelling av Lu Xun og handler om en kvinne under den kinesiske føydaltiden.
Hennes karriere tok slutt ved kulturrevolusjonen. Men hun fikk et lite «comeback» i 1989 som Song Qingling i fjernsynsfilmen Xiang renjian du shi ai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bai Yang på Internet Movie Database 
(en) Bai Yang på AllMovie 
(en) Bai Yang hos The Movie Database