jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sarbia

Sarbia er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kontrastrikt fargede smygere. Hodet og bakkroppsspissen er røde. Vingene og kroppen er svarte, kroppen med en hvit til gulaktig stripe på hver side, vingene med et bredt, hvitt til gulaktig tverrbånd, forvingen dessuten med et kortere tverrbånd lenger ute som noen ganger gror sammen med båndet innenfor.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør-Amerika, nesten utelukkende i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Gruppen Pyrrhopygini Mabille, 1877
Slekten Sarbia Watson, 1893
Sarbia antias (C. & R. Felder, 1859)
Sarbia catomelaena Mabille & Boullet, 1908
Sarbia curitiba Mielke & Casagrande, 2002
Sarbia damippe Mabille & Boullet, 1908
Sarbia oneka (Hewitson, 1866)
Sarbia pertyi (Plötz, 1879)
Sarbia soza Evans, 1951
Sarbia xanthippe (Latreille, 1824)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Sarbia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Sarbia i Encyclopedia of Life 
(en) Sarbia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sarbia hos NCBI 
(en) Kategori:Sarbia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sarbia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Sarbia spp. [2]
Bilder av Sarbia xanthippe
La Arrolladora Banda El Limón

La Arrolladora Banda de Limón, også kjent som La Arrolladora, er ei meksikansk musikkgruppe fra Sinaloa som spiller musikk innen sjangerne ranchera, ballade, corrido og cumbia. Gruppa oppsto i 1965, men fikk sitt nåværende navn i 1988. Den ga imidlertid ikke ut sitt første album før i 1997.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
¡Más Arrolladora Que Nunca! (1997)
Corridos Arrolladores (1997)
Antes De Partir (1998)
Secretos De Mi Memoria (1999)
Es Cab... El Viejo (2000)
Simplemente Arrolladora (2000)
Pa' Adoloridos (2001)
Valió La Pena Equivocarme (2001)
Grandes Boleros Arrolladores (2002)
Más Allá De Mí (2003)
Se Me Acabó El Amor (2003)
Huele A Peligro (2004)
La Otra Cara De La Moneda (2006)
Y Que Quede Claro (2007)
Más Adelante (2009)
Todo Depende de Tí (2010)
Irreversible (2012)
Gracias Por Creer (2013)
Ojos En Blanco (2015)


=== Konsertalbum ===
En Vivo Desde Culiacán Sinaloa (2004)
Para Ti Exclusivo Desde Arandas, Jalisco En Vivo (2007)


=== Samlealbum ===
Éxitos Arrolladores' (2004)
Los Súper Éxitos (2006)
Las Número 1 (2007)
Lo Esencial de la Arrolladora Banda el Limón (2009)
Puros Corridos Chacalosos (2010)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Arrolladora Banda el Limón – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) La Arrolladora Banda El Limón på Apple Music 
(en) La Arrolladora Banda El Limón på MusicBrainz 
(en) La Arrolladora Banda El Limón på Spotify 
(en) La Arrolladora Banda El Limón på Songkick 
(en) La Arrolladora Banda El Limón på AllMusic
Mimardaris

Mimardaris er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kontrastrikt fargede smygere, blant de mer fargerike representantene for denne familien. Kroppen er svart med gulaktige striper, vingene svarte med tre gulaktige til røde tverrbånd, på bakvingen dekker disse det meste av vingen.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør-Amerika, langs den nordlige delen av Andesfjellene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Gruppen Pyrrhopygini Mabille, 1877
Slekten Mimardaris Mielke, 2002
Mimardaris aerata (Godman & Salvin, 1879)
Mimardaris lomax (Evans, 1951)
Mimardaris minthe (Godman & Salvin, 1879)
Mimardaris montra (Evans, 1951)
Mimardaris pityusa (Hewitson, 1857)
Mimardaris porus (Plötz, 1879)
Mimardaris sela (Hewitson, 1866)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Mimardaris på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Mimardaris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Mimardaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mimardaris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Mimardaris spp. [2]
Bilde av Mimardaris aerata
Parque Nacional Sangay - Mimardaris minthe [3]
Onjo av Baekje

Onjo av Baekje (født ?, død 28) var grunnlegger av det koreanske kongedømmet Baekje. Samguk Sagi skriver at han grunnla landets kongefamilie og er alle Baekjekongers stamfar.


== Bakgrunn ==
Han ble oppdratt som tredje sønn av kong Dongmyeong (Jumong), som grunnla det nordlige koreanske kongedømmet Goguryeo i 37 f.Kr.. Han var yngere halvbror av Yuri som ble Goguryeos andre konge, og yngere bror av Biryu, som i enkelte kilder er beskrevet som Baekjes grunnlegger.


== Grunnleggelse ==
Dongmyeong hadde tre sønner, Yuri, Biryu og Onjo. Etter at Yuri, født av Dongmyeongs forrige kone i Dongbuyeo kom til Goguryeo for å bli tronarving, flyttet Biryu og Onjo sørover for å etablere sine egne kongedømer.
Ifølge Samguk Yusa grunnla Biryu kongedømmet Michuhol (hangul: 미추홀, hanja: 彌鄒忽) men det varte ikke lenge. Det hersker usikkerhet om hvor Michuhol lå, den har lenge blitt identifisert som Incheon, men nyere forskning tyder på at det kan være Asan i Sør-Chungcheong. Onjo grunnla sitt kongedømme i Wiryeseong og gav det navnet Sipje (십제, 十濟).
Biryus folk slo seg sammen med Sipje etter Biryus død og Onjo endret kongedømmets navn til Baekje. Deretter flyttet han hovedstaden sørover fra Habuk Wiryeseong fordi malgalene holdt til faretruende nær i nord, mens Nangnang lå vest. Begge hovedstedene ligger i eller nær dagens Seoul. I 3 f.Kr. og 8 f.Kr. angrep malgalstammer fra nord, begge gangene ledet Onjo hæren og slo invasjonene tilbake. I 5 f.Kr. flyttet Onjo hovedstaden til en mer defensiv plass sør for Hanelva og gav den navnet Hanam Wiryeseong. Han sendte en brudbringer til kongen av Mahan for å fortelle han om hva som hadde skjedd.
På denne tiden hadde Onjo planer om å erobre både Mahan og Jinhan. I år 7 forbrede han hæren på krig og angrep året etter. I all hemmelighet førte han hæren over grensa etter å ha satt ut rykte om at han skulle på jakt i skogen. Raskt ble alle Mahans festninger med to unntak erobret. De siste to overgav seg og innbyggerne fikk amnesti. Mahankongen begikk selvmord og etterlot Onjo et brev, der han ble bedt om å ta imot Mahans innbyggere med vennlighet og barmhjertighet. Onjo respekterte den avdøde kongens siste ønske.
Baekje hadde ekspandert vesentlig fra grunnleggelsen, og en sørget for å bygge festninger hele tiden. Freden hersket inntil år 16 da en tidligere Mahangeneral gjorde opprør. Onjo ledet en hær på 5 000 soldater og slo ned opprøret. I år 22 invaderte Malgalstammer på ny, men ble også denne gangen slått tilbake.


== Arv ==
Onjo døde naturlig i år 28, etter å ha vært konge i 46 år. Han ble etterfulgt av hans eldste sønn Daru. Onjo la grunnlaget for et mektig kongedømme, som skulle vare de neste 632 årene og være ledet av 30 kommende monarker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
Daru av Baekje

Daru av Baekje (født ?, død 77) var 2. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var eldste sønn av Baekjes første monark, Onjo og ble tronarving i år 10. Onjo levde lenge og satt som Baekjekonge i 46 år.


== Konge ==
Ifølge Samguk Sagi beordret han kultivasjon av jord i sør og forbød alkoholproduksjon i år 38 på grunn av dårlige avlinger. Samme kilde forteller om flere militære trefninger med malgalene. Det er ikke klart hva dette viser til, det var Mohestammer som befant seg i Mandsjuria nordvest for det koreanske kongedømmet Goguryeo, langt fra Baekjes hovedstad, som trolig lå sør for dagens Seoul. Malgal refererer trolig verken til buyeofolket som grunnla Baekje eller Mahanstammene som ble kontrollert av Baekje. Trolig er referansen knyttet til en tidligere periode, som da kinesere angrep Baekje. Kampene viser at Baekje som en ny statsdannelse fremdeles utvidet sin kontroll i det sentrale av Koreahalvøya.

Kong Daru vant et slag mot malgalene i 30-31. Da malgalene på ny angrep nordgrensa i år 55, bygde han Ugokslottet (우곡성, 牛谷城) i 56.
I år 63 er det sagt at han sendte en emmisær til den rivaliserende koreanske staten Silla. I 64 angrep han Silla ved Jusanslottet, men ble slått tilbake ved Guyangslottet. I 66 angrep han Silla på ny og erobret Wasanslottet (와산성, 蛙山城). For en kort periode holdt han Jusan i 66 og 75 men Silla vant det tilbake.


== Eksterne lenker ==
(en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
(en) Korea Britannica
Aspåsen skole

Aspåsen skole i Bodø er bygget i 1966, opprinnelig for 1-6 trinn, hadde plass til ca 1000 elever. Bygget var meget moderne på sin tid, karakteristisk med høye vinduer som skulle gi god belysning bakfra og inn i klasserommene. Huset hadde også plass til gymsal/idrettshall/aula, og ble brukt slik i mange år. 1991 ble det foretatt en ombygging, slik at bygningen nå også rommer Bodø Kulturhus. I det kulturhuset ble også holdt konsert før, men nå har de flyttet kulturhuset.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Zhang Guowei (høydehopper)

Zhang Guowei (kinesisk: 張國偉 / 张国伟 Zhāng Guówěi, født 4. juni 1991 i Shandong) er en kinesisk høydehopper. Han fikk sølv ved asiamesterskapet innendørs i 2012.


== Karriere ==
Guowei fikk sølv ved juniorasiamesterskapet i friidrett 2010, med 2,23 meter, slått av Mutaz Essa Barshim.Ved Asiamesterskapet i friidrett 2011 i Kobe i Japan hoppet han 2,15 meter, og endte på 8.-plass, og ved VM i friidrett 2011 i Daegu satte han ny personlig rekord i kvalifiseringen, med 2,31 meter, men greide bare 2,25 i finalen, og endte på 10.-plass.I februar 2012 fikk han sølv ved Asiamesterskapet i friidrett innendørs 2012, igjen slått av Mutaz Essa Barshim. I mars kom han på fjerdeplass ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul. Han hoppet 2,31, som var ny kinesisk rekord innendørs. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Guowei – Olympics.com 
(en) Zhang Guowei – Olympic.org 
(en) Zhang Guowei – Olympedia 
(en) Zhang Guowei – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zhang Guowei – World Athletics
Sultanatet Egypt

Sultanatet Egypt (arabisk: السلطنة المصرية DIN: as-Salṭanat al-Miṣriyah; Det egyptiske sultanat) var navnet på det kortvarige britiske protektoratet over Egypt som varte fra 1914 og 1922. Sudan hadde etter mahdistopprørets avslutning i 1899 blitt et anglo-egyptisk kondominium kjent som Anglo-egyptisk Sudan. 
I sultanatperioden var det i Egypt en framvekst av nasjonalisme, og i 1919 ble en revolusjon gjennomført, som førte til at Egypt tre år senere ble uavhengig som Kongedømmet Egypt.
Flystyrten ved Hegland i 1945

Flystyrten ved Hegland i 1945 var flystyrten av Royal Air Force-flyet Short Stirling MK.IV LK 119, nedskutt av tyske nattjagere under andre verdenskrig, 30. mars 1945, og styrtet ved ved Hegland i Holt, nå Tvedestrand kommune.


== Oppdraget ==
Flyet, som var et firemotors bombefly ombygget for å ta med utstyr og våpen til motstandsgrupper i Norge, tok av fra RAFs flyplass Tempsford i Sør-England klokken 21:03 29. mars 1945. Flyet var lastet med utstyr til Milorggruppe D-14 og skulle droppes i droppsone 244, som var ved Grøllevann, åtte kilometer nordøst av Svene i Numedal. Det hadde et mannskap på syv briter.


== Nedskytning og styrt ==
Rundt midnatt kom flyet inn over kysten til Norge ved Risør. De måtte tyske nattjagere (Messerschmitt Bf 110 og Junkers Ju-88) stasjonert ved Kjevik flystasjon. Flyet hadde fått fjernet mye av bevæpningen grunnet at man ønsket å ha med mest mulig last, noe som gjorde at det var et lett bytte for de tyske nattjagerne. Flyet ble skutt ned og styrtet ikke langt fra  Næs Jernverk, ved gården Hegland. Selv om en av mannskapet antagelig klarte å hoppe ut i fallskjerm, ble alle syv funnet omkommet.


== Minnesmerke ==
Det er reist en minnebauta på styrtstedet, og det er også en bauta på Arendal kirkegård der de ble begravet. Vitner har fortalt at de omkomne ble behandlet med respekt, og de fikk granbar under hodene i kistene, etter tysk skikk.


== Mannskapet ==
Edward Patrick Cary Kidd - pilot, 32 år
Arthur Donald Shopland - skytter, 20 år
Harry Minshull - skytter, 20 år
Allan Murray Taylor - telegrafist, 21 år
Richard Arthur Burgess - maskinist, 32 år
Georg Alfred Heath - navigatør, 21 år
Thomas Scott MacAulay - dropper, 32


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Stein Vyrje: Luftkrigens minnesmerker, en dramatisk beretning om luftkrigens virkelighet 1940-45, sør i Norge Aschehoug  1991, ISBN 8203165427
Vertshuset Tavern

Vertshuset Tavern ligger på Sverresborg i Trondheim. Bygningen er fra 1739 og lå opprinnelig på Brattøra i Trondheim. Bygningen var bolig for fergemannen som ferget folk over Nidelva til og fra Bakke, Lade og bygdene øst for byen. Tavern var vertshus blant annet for reisende handelsmenn som drev handel fra losjiet. I 1949 ble Tavern flyttet til Sverresborg og drives som museumsrestaurant ved Sverresborg Trøndelag Folkemuseum.


== Litteratur ==
Alsvik, Elling: Bygningshistorisk veileder, Sverresborg Trøndelag Folkemuseum. ISBN 82-90348-26-6


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
«Vertshuset Tavern». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Serpent

Serpent er en slangeformet bassblåseinstrument i zinkfamilien. Instrumentet var i bruk fra 1500-tallet til 1800-tallet, og er stamfar til bass-horn, russisk fagott og ophicleide. 
Serpent er vanligvis laget av to stykker valnøttre, uthult og skåret til ønsket fasong. Trestykkene deretter blir limet sammen for å danne en konisk rør varierende fra ca 15 millimeter ved bøylen til ca. 10 cm ved bunnen. Røret er styrket ved å dekke det med skinn. Toppen avsluttes med en messingbøyle og koppformet munnstykke. Røret er gjennomboret med seks fingerhull, tre for høyre hånd og de andre for venstre. Når alle hullene er lukket produserer instrumentet en grunntone og opptil 7 toner i den harmoniske rekken over den, avhengig av utøverens ferdigheter i overblåsing.
Hver av hullene som blir åpnet i sin tur gir samme type harmoniske rekke over en ny grunntone, og dermed produserer en kromatisk omfang av tre oktaver ved hjelp av bare seks hull. Hullene er plassert langs røret med hensyn til enkelhet i å dekke dem med fingrene og er av svært liten diameter, noe som gir negativ påvirkning på intonasjon og klang. For å rette på dette ble en del senere instrumenter utstyrt med klaffer på samme måten som ophicleide, som gjorde det mulig å plassere hullene i omtrent riktig akustisk posisjon.  


== Litteratur ==
1911 Encyclopædia Britannica/Serpent
Reginald Morley-Pegge mfl. Serpent i The New Grove Dictionary of Music and Musicians (New York: Grove, 2001)


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'serpent'». 
http://www.serpentwebsite.com/
Khedivatet Egypt

Khedivatet Egypt (arabisk: الخديوية المصرية DIN: al-Ḫadīwīt al-Miṣriyah; egyptiskarabisk uttale: [xedeˈwejjet ˈmɑsˤɾ]; osmantyrkisk: میصیر حیضیوییهتی; Mısır Hidiviyet-i; engelsk: Khedivate of Egypt) var først en selvstyrt tributtstat under Det osmanske riket, men ble siden løsrevet fra osmansk styre og underlagt britisk okkupasjon. 
Sudan hadde etter mahdistopprørets avslutning i 1899 blitt et anglo-egyptisk kondominium kjent som Anglo-egyptisk Sudan. 


== Se også ==
Egypts historie (1803–1882)
Banská Štiavnica

Banská Štiavnica (tysk: Schemnitz, ungarsk: Selmecbánya) er en by i det sentrale Slovakia. Den ligger i en enorm kaldera som oppstod etter at en gammel vulkan kollapset. 
Byen hadde en befolkning på 10 409 innbyggere den 31. mai 2011 og har bevart sin middelalderske stil. Den ble i 1993 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== UNESCOs begrunnelse ==
Unesco fremholder i sin begrunnelse at byen Banská Štiavnica gjennom århundrene har vært besøkt av en rekke fremragende ingeniører og vitenskapsfolk som bidro til byens berømmelse. Gruvesenteret fra middelalderen utviklet seg til en by med renessanseslott, kirker fra 1500-tallet og elegante torg og palasser. Byens sentrum faller naturlig inn i det omkringliggende landskapet, og omegnen omfatter viktige kulturminner som fra fortidens gruvedrift og metallurgiske industri.


== Bilder ==

		
		
		


== Se også ==
Maximilian Hell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Banská Štiavnica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaveriet på Brattøra

Slaveriet på Brattøra i Trondheim ble oppført i 1780-årene og fredet i 1941. Bygningen kalles også Brattørvakta, og var i sin tid et av byens få murhus. Slaveriet var straffearbeidsanstalt opprettet i tilknytting til Trondheim festning. Med sitt framtrukne, søylebårne tak er den karakteristisk for tidens militærarkitektur. Opprinnelig hadde bygningen i 1. etasje en forstue med kamin, en offisers- og soldatstue forbundet med et lite kammers, samt forhørssal. I 2. etasje fantes sykestue for slavene, et rom for forbryterne, et arrestlokale, to slaveværelser og en liten kasjott, trolig for isoleringsfanger. Slaveriet ble nedlagt som selvstendig institusjon i 1879, og fangene ble da overført til Tukthuset i Trondheim. Til hovedvakten på Brattøra var det i 1815 tilknyttet en offiser, en underoffiser, 18 soldater og to militære musikanter. Tollvesenet overtok bygningen i 1847, og under difteriepidemien i 1889 brukte Trondheim kommune stedet som isoleringslasarett. Deretter fungerte huset som lager og forfalt mer og mer, før det i 1971 ble tatt i bruk som Trondhjems Sjøfartsmuseum. Bygningen eies av Trondheimsfjorden Interkommunale Havn.

		
		


== Eksterne lenker ==
«Slaveriet på Brattøra». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Liu Tianhua

Liu Tianhua (forenklet kinesisk: 刘天华; tradisjonell kinesisk: 劉天華; pinyin: Liú Tiānhuá; Wade-Giles: Liu T'ien-hua, født 4. februar 1895 i Jiangyin i provinsen Jiangsu i Kina, død 8. juni 1932 i Beijing) var en kinesisk musiker og komponist, best kjent for sin nyskapende beskjeftigelse med det tradisjonelle kinesiske musikkinstrumentet erhu (en slags totrengers fele).
Lius elever, som Jiang Fengzhi og Chen Zhenduo, fortsatte i sitt eget virke utviklingen av erhu-musikkulturen.Liu Tianhua var yngre bror av dikteren Liu Bannong.


== Liv og virke ==
Liu vokste opp i et moderne orientert foreldrehjem, og kom i berøring med musikk på middelskolen. Han mestret snart enkelte vestlige blåseinstrumenter. Etter Xinhairevolusjonen i 1911 arbeidet han som musiker i en operatrupp og lærte å spille klaver. 
Under sitt virke som musikklærer på en middelskole i Changzhou ble han kjent med folkemusikken i Jiangnanregionen og gjorde den til det nye midtpunkt for sin musikkinteresse. Han oppsøkte mestre innen den tradisjonelle musikk og lærte seg erhu og  pipa, og dessuten provinsen Henans qin-instrumenter. Han tok til med å samle og bevare tradisjonell musikk og begynte å komponere for erhu.
I 1922 reiste Liu Tianhua til Beijing og underviste der ved det nettopp opprettede musikkinstitutt (Beijing Daxue Yinyue Chuanxi Suo; Institutt for musikkoverlevering og -praksis ved Pekinguniversitetet). Foruten dsitt virke med å formidle vestlig og kinesisk musikk fortsatte han å samle inn folkemusikk og komponere stykker for tradisjonelle kinesiske instrumenter - med innflytelse fra vvestlig musikks strukturer. 
Han døde 37 år gammel, muligens av en sykdom som var blitt feildiagnostisert.


== Komposisjoner ==


=== Erhu ===
Bìng Zhōng Yín (病中吟) 1918 (recitation of ill-being; Soliloquy of a Convalescent)
Yuè Yè (月夜) 1924 (moon night)
Kǔmèn zhī Ōu (苦闷之讴) 1926 (song of melancholy)
Bēi Gē (悲歌) 1927 (song of lament)
Liáng Xiāo (良宵) 1928 (beautiful evening)
Xián Jū Yín (闲居吟) 1928 (recitation of leisure)
Kōng Shān Niǎo Yǔ (空山鸟语) 1928 (bird song in a desolate mountain)
Guāngmíng Xíng (光明行) 1931 (towards brightness)
Dú Xián Cāo (独弦操) 1932 (Étude on a single string)
Zhú Yĭng Yáo Hóng (烛影摇红) 1932 (shadows of candles, flickering red)
Studies for Erhu No 1 - 47


=== Pipa ===
Gē Wǔ Yǐn (歌舞引) (Dance Prelude)
Gǎi Jìn Cāo (改進操) (Improved Étude)
Xū Lài (虛籟) 1929 (Sound of Emptiness)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liu Tianhua på MusicBrainz 
youtube: Kōng Shān Niǎo Yǔ (空山鸟语)
youtube: Gē Wǔ Yǐn (歌舞引)
Straumebroen (Sotra)

Straumebroen er en bro i Øygarden kommune i Hordaland. Den knytter Bildøy sammen med Straume.


== Se også ==
Gamle Straumebroen
Bildøybroen
Gamle Bildøybroen
Gao Fenghan

Gao Fenghan (født 1683 i provinsen Shandong i Kina, død 1749) var en kinesisk maler, dikter og seglskjærer. Han ble senere regnet som en av tilhørende Yangzhouskolen innen malerkunsten. Disse malerne ble kjennemerket for sin eksentrisitet og innovasjon. 
Som sin far ble han en lavere mandarin, og fikk sent i livet en mindre post i embedsverket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Chinese Paintings in the Ashmolean Museum Oxford (48) Oxford ISBN 1-85444-132-9


== Eksterne lenker ==
(en) Kao Feng-han – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artnet-side om Gao
Brønshøj Boldklub

Brønshøj BK er en dansk fotballklubb fra den Københavnske bydelen Brønshøj. De spiller i 1. divisjon.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brønshøj Boldklub – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Helga saga Hallvarðssonar

Helga saga Hallvarðssonar («Sagaen om Helge Hallvardson») er en nyskrevet «islendingesaga» fra ca 1800-tallet, skrevet av Jónatan Þorláksson (1825-1906) fra Akureyri, på bakgrunn av lokale sagn og tradisjonsstoff. Historien foregår i Norge og på Island på  900-tallet. Sagaen har blitt beskrevet som «Islændingesaga, som i hvert fald ikke er skrevet før 19. årh.»Sagaen ble tatt med i Guðni Jónssons standardutgave av islendingesagaer.


== Referanser ==
Kostas Baniotis

Kostas Baniotis (gresk: Κώστας Μπανιώτης; født 6. november 1986 i Komotini i Rodopi prefektur) er en gresk høydehopper. Han har sølvmedalje fra Middelhavslekene 2009, og fjerdeplass fra VM i friidrett innendørs 2012.


== Karriere ==
Baniotis deltok ved sommer-OL 2008 i Beijing. Til tross for at han hoppet 2,27 i Athen i juni greide han bare 2,10 i kvalifiseringen, og gikk ikke videre til finaleomgangen.Ved EM i friidrett innendørs 2009 i Torino satte han først ny personlig rekord i kvalifiseringsrunden med 2,27, og deretter 2,29 i finalen. Han endte på sjetteplass i finalen. Ivan Ukhov vant EM, med 2,32 i finalen. Den 1. juli fikk han sølv i høyde ved Middelhavslekene 2009, bak Kyriakos Ioannou. Han deltok også ved VM i friidrett 2009, men ble her slått ut i kvalifiseringen.Han kom på 8.-plass ved EM i friidrett 2010, og 4.-plass ved EM i friidrett innendørs 2011 med ny personlig rekord på 2,32 meter. Ved VM i friidrett 2011 ble han slått ut i kvalifiseringen, med 2,28 meter.Ved VM i friidrett innendørs 2012 hoppet han 2,31 meter, som holdt til 5.-plass i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kostas Baniotis – Olympics.com 
(en) Kostas Baniotis – Olympic.org 
(en) Kostas Baniotis – Olympedia 
(en) Kostas Baniotis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kostas Baniotis – World Athletics 
(en) Kostas Baniotis – Track and Field Statistics