jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amundsenbreen

Amundsenbreen er en stor isbre i Ross Dependency i Antarktis. Den strekker seg fra polarplatået, der den drenerer området sør og vest for Nilsenplatået, gjennom en dal i Dronning Mauds Fjell ned til Rossbarrieren like vest for MacDonald Nunataks. Den er mellom syv og elleve kilometer bred og om lag 148 kilometer lang.
Isbreen ble oppdaget i november 1929 av Richard E. Byrd på den første flyturen til Sørpolen. Breen er navngitt etter Roald Amundsen etter forslag fra Laurence Gould, leder av den geologiske gruppen på Byrds ekspedisjon som passerte bremunningen med sleder i desember 1929.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 318
Teglværksbroen

Teglværksbroen er en 97 meter lang klaffebro mellom Sluseholmen og Teglholmen i Københavns Sydhavn. Broen har to kjørebaner til biler, samt sykkelstier og fortau på begge sider, og åpnet for trafikk i 2011. Det er den første kombinerte bil-, sykkel- og gangbro over havneløpet siden Kalvebodbroen ble bygget i 1987.
Selve broklappen er bygget i ett stykke på 20 x 20 meter i Gdańsk. Herfra ble den seilt til København hvor montasjearbeidet ble ferdigstilt i 2010.
Broen er tegnet av Hvidt Arkitekter.


== Eksterne lenker ==
Om Teglværksbroen fra Copenhagenx
Teglholmen

Teglholmen er et område i Sydhavnen i København og ligger mellom Sluseholmen og Enghave Brygge. 
Området er opprinnelig en oppfylling i farvannet mellom Amager og Sjælland. Oppfyllingen begynte på begynnelsen av 1900-tallet og den første bebyggelsen kom cirka 1920. Det var en blanding av industri, skur og fiskehytter, men også roklubber. 
Siden begynnelsen av 2000-tallet har Teglholmen vært under utvikling til boligområde.
Teglholmen har sitt navn etter et teglverk som lå her og leverte tegl til byggingen av Vesterbro. Rundt første verdenskrig ble den store leirgraven omdannet til  havnebasseng den nuværende Teglværkshavn.
I 2011 åpnet Teglværksbroen som forbinder Teglholmen med Sluseholmen.


== Eksterne lenker ==
Om Teglholmen fra By & Havn
Neoehrlichia mikurensis

Candidatus Neoehrlichia mikurensis er en bakterie som er påvist i flått og rotter. Den kan også i sjeldne tilfeller infisere mennesker.
Den er funnet i mennesker i Tyskland, Sveits og Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neoehrlichia mikurensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neoehrlichia mikurensis hos NCBI
Zayn Malik

Zain Javadd Malik (født 12. januar 1993), kjent mononymt som Zayn, er en britisk sanger. Malik er født og oppvokst i Bradford og gikk på audition som solodeltaker for den britiske musikkonkurransen The X Factor i 2010. Etter å ha tapt som soloartist ble Malik hentet tilbake til konkurransen, sammen med fire andre deltakere, for å danne boybandet One Direction, som ble et av de bestselgende boybandene gjennom tidene. Malik forlot gruppen i mars 2015 og signerte deretter en solokontrakt med RCA Records.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Zayn Malik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zayn Malik på Internet Movie Database 
(en) Zayn Malik hos The Movie Database 
(en) Zayn Malik på Apple Music 
(en) Zayn Malik på Discogs 
(en) Zayn Malik på Discogs 
(en) Zayn Malik på MusicBrainz 
(en) Zayn Malik på SoundCloud 
(en) Zayn Malik på Spotify 
(en) Zayn Malik på Songkick 
(en) Zayn Malik på Last.fm 
(en) Zayn Malik på Genius — sangtekster 
(en) Zayn Malik på AllMusic 
(en) Zayn Malik på AllMusic 
(en) Zayn Malik på Twitter 
(en) Zayn Malik på Facebook 
(en) Zayn Malik på Instagram 
(en) Zayn Malik på YouTube 
(en) Zayn Malik på YouTube 
(en) Zayn Malik på Tumblr 
(en) Zayn Malik på Snapchat
Only the Lonely

«Only the Lonely (Know the Way I Feel)» er en amerikansk sang fra 1960, skrevet av Roy Orbison og Joe Melson.Roy Orbison, Bob Moores Orchestra & Chorus spilte den inn på plate og ble hans første større hit. Som en operaaktig rockeballade, hadde den en sound som ingen hadde hørt på den tiden. «Only the Lonely» ble utgitt på singlen Monument 45-421 i mai 1960.
I 1989 ble den hedret med en Grammy Hall of Fame Award. I 2005 rangerte Rolling Stone sangen som # 232 på sin liste over The 500 Greatest Songs of All Time.
«Only the Lonely» finnes også på Orbisons album Roy Orbison's Greatest Hits (1962) og på hans posthumt utgitte album A Black & White Night Live (1989), fra HBOs TV-special (1988).


== Annen bruk av sangen og tittelen ==
I 1969 spilte countrysangeren Sonny James den inn på plate.
Chris Isaak har også gjort en coverversjon.
Orbisons versjon har blitt anvendt i spillefilmer, innbefattet The Love Letter (1999) og Only the Lonely (1991), som ble oppkalt etter og promotert av sangen.
Only the Lonely er tittelen på en bok om Roy Orbison av Alan Clayson, publisert i 1989, St. Martin's Press, New York City.
Sangen ble omfattende referert til i det satiriske skuespillet Red, White and Tuna. Den ble spilt non-stop på hver eneste jukebox i størsteparten av andre akt, hver gang Arles – en radio-disc jockey – barrikaderte seg inne på lokalradiostasjonen, etter at han og forloveden, Bertha, sloss og avlyste bryllupet.
Bruce Springsteen refererer til «Only the Lonely» i sin sang, «Thunder Road», men Orbisons innflytelse stikker dypere enn til kun en flyktig omnevnelse. Da Orbison ble opptatt i The Rock and Roll Hall of Fame i 1987, sa Springsteen: «I '75, da jeg gikk i studio for å lage Born to Run, ønsket jeg å lage en plate med tekster lik Bob Dylans, som låt som Phil Spector, men mest av alt ønsket jeg å synge som Roy Orbison». Springsteen hadde opprinnelig til hensikt å begynne sitt album med en alarmklokke etterfulgt av Orbisons sang spilt på radio.


== Norske versjoner ==
Einar Jemtland, Arne T. Elgesem, A. Epaas, Viggo Sandvik Hansen og Eldar Vågan samt T. Sæther har skrevet norske tekster. Jemtlands og Sæthers versjoner bærer tittelen «Den som er ensom». Elgesems versjon heter «Anne-Susanne». Epaas' versjon heter «En som er ensom». Sandvik Hansens og Vågans versjon heter «Aunli & Aunli».


=== Innspillinger ===


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Les Baxter

Les Baxter (født 14. mars 1922, død 15. januar 1996) var en amerikansk musiker og komponist.
Baxter fikk en rekke hits med sitt eget orkester, bl.a. «Ruby» (1953), «Unchained Melody» (1955) og «The Poor People Of Paris» (1956). Baxter skrev også temaet "Whistle" til TV-serien Lassie.
Les Baxter har en stjerne på the Hollywood Walk of Fame.


== Diskografi ==
Album

(1947) Music Out of the Moon
(1948) Perfume Set To Music
(1949) Music for Peace of Mind
(1950) Yma Sumac: Voice Of The Xtabay
(1951) Arthur Murray Favorites: Tangos
(1951) Ritual of the Savage (Le sacre du sauvage)
(1953) Festival of the Gnomes
(1954) Thinking of You
(1954) The Passions: Featuring Bas Sheva
(1955) Arthur Murray Favorites: Modern Waltzes
(1955) Kaleidoscope
(1956) Tamboo!
(1956) Les Baxter's La Femme
(1956) Caribbean Moonlight
(1957) Skins! Bongo Party with Les Baxter
(1957) 'Round the World with Les Baxter
(1957) Midnight on the Cliffs
(1957) Ports of Pleasure
(1958) Space Escapade
(1958) Selections from Rodgers and Hammerstein's South Pacific
(1958) Confetti
(1958) Love is a Fabulous Thing
(1959) African Jazz
(1959) Les Baxter's Jungle Jazz
(1959) Les Baxter's Wild Guitars
(1959) Barbarian (Goliath and the Barbarians)
(1960) The Sacred Idol
(1960) House Of Usher
(1960) Les Baxter's Teen Drums
(1960) Baxter's Best
(1960) Young Pops
(1961) Broadway '61
(1961) Alakazam the Great
(1961) Jewels of the Sea
(1961) Master of the World
(1961) Wild Hi-Fi Drums / Wild Stereo Drums
(1962) Sensational!
(1962) Exotica Suite
(1962) Voices in Rhythm
(1962) The Primitive and the Passionate
(1962) The Fabulous Sounds of Les Baxter: Strings, Guitars, Voices!
(1963) Les Baxter's Balladeers
(1963) The Academy Award Winners
(1963) The Soul of the Drums
(1966) Dr. Goldfoot and the Girl Bombs (1966)
(1966) The Forum: The River is Wide
(1966) Brazil Now
(1967) Love is Blue
(1967) African Blue
(1968) Moog Rock
(1968) Hell's Belles
(1969) All the Loving Couples
(1969) Bora Bora
(1969) Bugaloo in Brazil
(1970) Que Mango!
(1970) Million Seller Hits
(1970) Cry of the Banshee
(1971) Music of the Devil God Cult: Strange Sounds from Dunwich – The Dunwich Horror
(1973) Black Sabbath (1963)
(1975) Movie Themes
(1975) Hit Songs from Spain
(1978) Born Again
(1995) The Lost Episode of Les Baxter (1961)
(1996) By Popular Request
(1996) The Exotic Moods Of Les BaxterSingler

(1952) Blue Tango
(1953) I Love Paris
(1953) April in Portugal
(1955) Unchained Melody
(1955) Medic
(1955) Wake The Town And Tell the People
(1956) Foreign Intrigue
(1956) The Poor People Of Paris
(1959) Dance, Everyone Dance
(1960) Pepe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Les Baxter på Internet Movie Database 
(sv) Les Baxter i Svensk Filmdatabas 
(da) Les Baxter på Filmdatabasen 
(da) Les Baxter på Scope 
(fr) Les Baxter på Allociné 
(en) Les Baxter på AllMovie 
(en) Les Baxter hos The Movie Database 
(en) Les Baxter på Discogs 
(en) Les Baxter på MusicBrainz 
(en) Les Baxter på Spotify 
(en) Les Baxter på AllMusic
Thorsrudgården

Thorsrudgården er en 250 m² stor villa på campus til Norges miljø- og biovitenskapelige universitet i Ås kommune.


== Beskrivelse ==
Gården er en villalignende bygning i sveitserstil i 1 ½ etasje med saltak og vegger av panelt plankereisverk, bestående av hovedfløy med en smalere og noe lavere sidefløy i vinkel. Den er plassert fritt i parklandskapet. Bygningen er utvendig meget godt bevart med opprinnelige detaljer i behold. En del vindusrammer er skiftet ut i opprinnelige karmer, fortrinnsvis i sørlige fasader i sidefløyen. Eksteriørfarger med brukket hvitt og detaljer i rødt er tilnærmet de opprinnelige som ble påvist ved Riksantikvarens fargeundersøkelse 1978.


== Bygningshistorie ==
Bygningen ble oppført 1887–1888 da Den høiere landbrugsskole startet undervisning i hagebruk. Bygningen er omtalt med skiftende navn etter beboere (Misvær, Thorsrud), men også som Villa Granly og Gartnergården. Den inneholdt opprinnelig leilighet for gartneren, et tegne- og arbeidsværelse og tre værelser for seks gartnerelever. Den ble delt opp i tre leiligheter rundt 1958.
Abel Bergström som ble ansatt som gartner ved skolen i 1860 og fikk ansvar for parkanlegg og planteskole. I 1865 fikk Bergström arealer til planteskole der hvor dagens planteskole ligger. Arealene ble utvidet i 1875 og 1896. Disse utvidelsene frigjorde arealer i parken som til da var blitt utnyttet til planteskoleproduksjon. Det ble oppført gartnerbolig for Bergström etter at det i 1887 var innført hagebruksundervisning ved skolen. Boligen ligger midt mellom tunet og planteskolen, og lå praktisk til for gartneren som hadde tilsyn med veksthus både i hagebruket og planteskolen. Fra høsten 2008 har huset vært i bruk som studentkollektiv for seks studenter, samt en dublett.


== Kilder ==
Verneplan for UMB. Bygninger og park i det sentrale universitetsanlegget. Del 1. UMB 2006. Side 14, 93-94 m fl.
Norsk etnologisk gransking

Norsk etnologisk gransking (NEG) ble stiftet i 1946, og er i dag en seksjon ved Norsk Folkemuseum. Det er et kulturhistorisk arkiv som driver innsamling og bearbeiding av folks egne opplysninger om hverdagsliv og fest, i fortid og nåtid, gjennom utsending av spørrelister. Spørrelistene har blitt sendt til faste meddelere, og andre der temaet tilsier det, og tallet på meddelere har variert fra 63 til 1100.


== Historie ==
NEG sprang ut fra miljøer ved Norsk folkemuseum, med Marta Hoffman som drivende kraft, og etter inspirasjon og mønster fra tilsvarende institusjoner i andre nordiske land. 
Hoffmann ble ansatt som den første lederen for NEG, men gikk snart tilbake til stillingen sin som konservator ved Norsk Folkemuseum, og ble erstattet av Hilmar Stigum. I tillegg arbeidet Lily Weiser-Aall, Andreas Ropeid og Rigmor Frimannslund Holmsen i NEG den første tiden. I 1974 ble institusjonen fysisk flyttet til lokaler i Sjøfartsmuseet og samlokalisert med Institutt for folkelivsgransking ved Universitetet i Oslo, og i 1987 ble den en egen stiftelse.
De første spørrelistene tok for seg eldre tradisjon knyttet til materiell kultur – eksempler på temaer er Ard og plog og Bordskikk til hverdags. Meddelerne ble oppfordret til å fortelle både om egne erfaringer og om hvordan skikken var i deres miljø eller bygdelag - de skrev altså som representanter for et område. Med tida fikk spørrelistene et mer personlig preg, og de tok heller ikke bare tak i livet i eldre bondesamfunn, men også urbane og samtidige forhold. Eksempler er NEG-spørreliste 174 om russeklær fra 1997, eller undersøkelsen om minnemarkeringene etter 22.juli som ble foretatt i 2011.
De fleste spørrelistene har blitt sendt ut og besvart per papir og post, men fra 2012 har NEG også arbeidet med digitale spørreundersøkelser. Arkivet har også andre materialgrupper enn spørrelistesvarene, blant annet en stor dagboksamling, En dag i Norge, med ca. 17 000 dagbøker fra 26. april 1995.
2. desember 2014 ble spørrelistesvarene til Norsk etnologisk gransking innskrevet i Norges dokumentarv, som er en gren av det internasjonale UNESCO-programmet Memory of the World..


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grønstad, Line (2013): Norsk Etnologisk Gransking. I Anne Eriksen og Bjarne Rogan: Etnologi og folkloristikk. En fagkritisk biografi om norsk kulturhistorie. Oslo, Novus forlag
Moestue, Anne m.fl. (1996): Spørre og grave i 50 år. Norsk etnologisk granskings 50-års jubileum, 1996. Oslo. ISBN 82-91161-12-7
Rosander, Göran 1989: "Jakten på virkeligheten. NEG mot år 2000", i: Norsk folkeminnesamling 75 år. Årsberetning Institutt for folkeminnevitenskap


== Eksterne lenker ==
Norsk etnologisk granskings hjemmesider
(no) Arkiv etter Norsk etnologisk gransking på Arkivportalen
Store norske leksikon
Vikran

Vikran er ei bygd i Tromsø kommune. Den ligger helt nord på Malangshalvøya, på sørsida av Straumsfjorden. Bebyggelsen begynner i vest ved Ryøya og Rystraumen og strekker seg østover mot Storvika og Balsnesodden.
Fylkesvei 286 passerer gjennom bygda. Veiforbindelsen til Kvaløya og Tromsø går via Ryatunnelen og fylkesvei 858. Det gikk ferge mellom Vikran og Larseng på Kvaløya frem til 29. september 2011, da Ryatunnelen ble åpnet. Avstanden til Tromsø sentrum er rundt 14 kilometer i luftlinje og 35 km i kjørelengde.


== Referanser ==
Malangshalvøya

Malangshalvøya er ei halvøy i Balsfjord og Tromsø kommuner i Troms. Den avgrenses i øst av Balsfjorden, i vest av Malangen og i nord av Straumsfjorden. Den er rundt 30 km lang og opptil 15 km brei. De sentrale delene av halvøya domineres av fjell på over 1 000 moh, hvorav det største er den 1 168 meter høye Bentsjordtinden. Det er bebyggelse ved fjordsidene langs stort sett hele halvøya. Langs vest- og nordsida av Malangshalvøya går Fv286, mens fylkesvei 858 følger østsida til den krysser over til vestsida ved Malangseidet.


== Referanser ==
Rystraumen

Rystraumen (også kalt Storstraumen og Rya) er et sund lengst øst i Straumsfjorden mellom Kvaløya og Ryøya i Tromsø kommune i Troms. Sundet er bare rundt 500 meter bredt og relativt grunt, og danner en tidevannsstrøm som kan gå med en hastighet på opptil åtte knop.


== Referanser ==
Den første koalisjonskrigen

Den første koalisjonskrigen (fransk: Première Coalition) var den første konflikten under de franske revolusjonskrigene som fulgte etter den franske revolusjon. Den første koalisjonen var det første store forsøket til en rekke europeiske monarkier på å stoppe det revolusjonære Frankrike. Frankrike erklærte det habsburgske monarkiet Keiserriket Østerrike krig 20. april 1792, og et par uker senere sluttet Kongedømmet Preussen seg til østerrikerne. Koalisjonen ble i 1793 utvidet til også å inkludere Kongeriket Storbritannia, Portugal, Spania og de større italienske statene.
Disse statene igangsatte en rekke invasjoner av Frankrike fra tilgrensende landområder og fra havet. Preussen og Østerrike angrep fra De østerrikske Nederlandene og fra Rhinen, mens Storbritannia støttet provinsielle opprør i Frankrike og beleiret Toulon. Frankrike led flere nederlag, som slaget ved Neerwinden, og ble truet av indre opprør som krigen i Vendée, og franskmennene svarte med ekstreme tiltak: Komiteen for offentlig sikkerhet ble opprettet 6. april 1793 og massemobilisering (Levée en masse) i august samme år mobiliserte alle potensielle soldater som var mellom 18 og 25 år gamle.
De nye franske arméene gikk til motangrep, slo tilbake de invaderende hærene og rykket fram utenfor Frankrikes grenser. Frankrike opprettet satellittstaten Den bataviske republikk i Nederland, og i den første freden i Basel overtok Frankrike det prøyssiske Rhinland. Denne første konflikten endte med freden i Campo Formio, hvor det tysk-romerske rike ga fra seg de østerrikske nederlandene til Frankrike og Nord-Italia ble inndelt i franske søsterrepublikker. I 1795 inngikk Frankrike en separat fred med Spania, den andre freden i Basel, og det franske direktoriet satte i gang planer om å erobre mer av Tyskland og Nord-Italia.
Nord for Alpene hadde erkehertug Karl av Østerrike-Teschen framgang mot franskmennene, men i Nord-Italia knuste Napoléon Bonaparte all motstand hans fiender Østerrike og Sardinia gav ham i 1796-7 nær Podalen, noe som førte til freden i Leoben og den endelige freden i Campo Formio i oktober 1797. Den første koalisjonen brøt da sammen, og bare Storbritannia fortsatte sin krigføring mot den franske republikken


== Fotnoter ==
Stokkmaurmøll

Stokkmaurmøll Niditinea truncicolella er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Larvene lever i reirene/bolene til stokkmaur.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 8,5-13 millimeter), svartbrun møll. Antennene er trådformede og nesten så lange som forvingene. Hodet er kledt med brunoransje, hårlignende skjell. Forvingene er svartbrune med spredte, lysere skjell. Bakvingene er gråbrune.


== Levevis ==
Denne møllen ser ut til å værer sterkt knyttet til stokkmaur-arten Camponotus herculeanus. Larvene utvikler seg inne i maurenes reder i død ved, for eksempel stubber. De voksne sommerfuglene er aktive i juni-juli, men de flyr svært sjelden.


== Utbredelse ==
Den er spredt utbredt i Europa fra Finnmark i nord til Spania i sør, men er trolig sjelden. Fra Norge kjenner man foreløpig bare ett funn, fra Alta i Finnmark i 2005. Den ble vurdert til Nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2010.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Tineoidea
Familien ekte møll, Tineidae
Underfamilien Tineinae
Stokkmaurmøll Niditinea truncicolella (Tengström, 1848)


== Referanser ==


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 381 – 489. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås.
Nettsiden Norges sommerfugler: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Stokkmaurmøll i Encyclopedia of Life 
(en) Stokkmaurmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stokkmaurmøll hos Artsdatabanken 
(sv) Stokkmaurmøll hos Dyntaxa 
(en) Stokkmaurmøll hos Fauna Europaea 
(en) Stokkmaurmøll hos NCBI 
(en) Kategori:Niditinea truncicolella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Niditinea truncicolella – detaljert informasjon på Wikispecies
Skinnmøll

Skinnmøll (Monopis laevigella) er en liten sommerfugl som hører til familien ekte møll (Tineidae). Denne vanlige arten kan finnes i mange ulike miljøer, både uten- og innendørs. Larvene kan leve på ulike slags tørre, animalske materialer, blant annet fjær, huder og avfall av ulike slag.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 10-19 millimeter), mørkbrun møll. Antennene er trådformede og vel tre fjerdedeler så lange som forvingene. Hodet er kledt med brunoransje, hårlignende skjell. Forvingene er mørkbrune med en rund, lys flekk litt innenfor midten. De har en svak, purpuraktig glans. Bakvingene er gråbrune. Larven er hvitaktig med et brunt hode som er mørkere i kantene, og lysgul nakkeplate.


== Levevis ==
Skinnmøllens larver kan ete mange slags dødt, animalsk materiale, blant annet hår og fjær. Denne arten kan finnes i mange ulike miljøer, både uten- og innendørs.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Holarktis, men er sjelden i Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Overfamilien Tineoidea
Familien ekte møll, Tineidae
Underfamilien Tineinae
skinnmøll, Monopis laevigella (Denis & Schiffermüller, 1775)


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 381 – 489. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås.
Nettsiden Norges sommerfugler: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) skinnmøll i Encyclopedia of Life 
(en) skinnmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skinnmøll hos Artsdatabanken 
(sv) skinnmøll hos Dyntaxa 
(en) skinnmøll hos Fauna Europaea 
(en) skinnmøll hos NCBI 
(en) Kategori:Monopis laevigella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monopis laevigella – detaljert informasjon på Wikispecies
Programmeringsparadigme

Programmeringsparadigmer beskriver forskjellige fundamentale måter å programmere en datamaskin på. Det er vanligvis snakk om fire overordnede og relativt forskjellige programmeringsparadigmer – imperativt, funksjonsorienteret, objektorienteret og logikkbasert.


== Deklarativ programmering ==

Deklarativ programmering er logikkbasert, og brukes bl.a. i kunstig intelligens. Det mest kjente programmeringsspråket hvor logikkbasert programmering gjør seg gjeldende er Prolog.


== Funksjonell programmering ==

I funksjonell programmering behandles oppgaven som skal løses som en evaluering av matematiske funksjoner. Eksempler på programmeringsspråk hvor funksjonell programmering gjør seg gjeldende er Scheme, Erlang, OCaml, Haskell, SML og Lisp.


== Generisk programmering ==


== Imperativ programmering ==

Imperativ programmering hentyder til at man beskriver for datamaskinen – trinn for trinn – hva den skal gjøre, og hvordan den skal gjøre det. Paradigmet kan kalles for programmering på elektronikkens premisser. De mest kjente programmingsspråkene hvor imperativ programmering gjør seg gjeldende er C og Pascal.


== Objektorientert programmering ==

I objektorientert programmering løser vi oppgaven som skal løses ved hjelp av såkalte objekter. Et objekt i programmet representerer en forestilling av objektet i virkeligheten. F.eks. kan objektet bil også representeres som et objekt i objekorientert programmering. Vi vil da ha metoder/funksjoner som representerer ting objektet kan gjøre (f.eks. kjøre, bremse eller tute) og variabler som representerer verdier som objektet har (f.eks. farge, antall seter eller vekt). Objekter med lignende egenskaper kan samles i klasser. Eksempler på programmeringsspråk hvor objektorientert programmering gjør seg gjeldende er bl.a. Java, C++ og C#. Objektorientert programmering ble oppfunnet i Norge, og har av Steve Jobs blitt kalt «den industrielle revolusjonen innen programmering».


== Prosedyrisk programmering ==


== Strukturert programmering ==