jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eva Norberg

Eva Norberg Hagberg (født 1915 i Ludvika, død 2004 i Sunnansjö) var en svensk forfatter og oversetter.
Eva Norberg har skrevet tekst til 16 salmer i den svenske salmeboken 1986 års psalmbok. Hun er også representert med to salmer i den norske Salmer 1997 og tre i Norsk salmebok 2013.


== Bibliografi ==


=== Salmer ===
«Det gungar så fint»
«Det går en väg genom ökensand»
«Ej upplysta gårdar»
«En dag jag lämnar mitt hem»
«Evige Fader, evig är din strålglans»
«Jag tror på Gud som med sitt ord»
«Jag vill sjunga om min vän»
«Jungfru Maria, jungfru Maria, min Herres mor»
«Lyss till änglasångens ord»
«Lovad vare du, Herre Jesu Kristus!»
«Nu dagen är kommen»
«Och det hände vid den tiden»
«På Gud och ej på eget råd»
«Sju böner vår Herre har lärt oss»
«Så kort var den fröjd som i världen jag fann»
«Till möten och brunnar»
«Trofaste Gud»
«Vem visar väg genom växlingens värld»
«Vid Betlehem en vinternatt»
«Vi tackar dig, vår skapare»
«Änden på allting är alltid mig nära»


=== Diktsamlinger ===
Tidig vår 1943
Kvast 1945
Vingen 1951
Smide 1954
Vänta mig, vingar 1961
Var rädd om 1966
Biktbarn 1988
Rummet har ett fönster 1997


=== Annet ===
Evig låga 1941
Små ting och vanliga dagar 1957
Rya 1970
Hemma hos 1975
Tre rop 1975
Samtidigt 1988


== Priser og utmerkelser ==
Dan Andersson-prisen 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Litteraturberget.se
Nicolas de Grigny

Nicolas de Grigny (1672–1703) var en fransk organist og komponist.
Av Grignys verk er bare Livre d'orgue bevart. Dette er en stor samling orgelstykker som består av to deler; første del er en orgelmesse, den andre består av fem hymner, deriblant Veni, Creator Spiritus. 
Sammen med François Couperin representerer de Grigny høydepunktet i den franske barokke orgeltradisjonen. Johann Sebastian Bach beundret Grignys verk.


== Diskografi ==
La Messe, Pierre Bardon på Isnardorgelet i Saint-Maximin-la-Sainte-Baume
Hymnes, Pierre Bardon på Isnardorgelet i Saint-Maximin-la-Sainte-Baume


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas de Grigny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicolas de Grigny på Discogs 
(en) Nicolas de Grigny på MusicBrainz 
(en) Nicolas de Grigny på Spotify Lytteksempel: Utdrag av orgelboken Flere lytteeksempler
(en) Fritt tilgjengelige noter av Nicolas de Grigny i International Music Score Library Project
Øyvind Berg

Øyvind Berg, Øivind Berg eller Øivind Bergh er navnet til flere personer:

Øivind Bergh (1909–1987), orkesterleder
Øivind Berg (ishockeyspiller), født 1946
Øivind Berg (forfatter), født 1955
Øyvind Berg (lyriker), født 1959
Øivind Bergh (havforsker), født 1962
Øyvind Berg (skihopper), født 1971
Øivind Berg (fotballspiller), født 1976
Øyvind Berg (langrennsløper), født 1975
Blomsterdalen Senter

Blomsterdalen Senter ligger i Ytrebygda bydel i Fana. Senteret inneholder kjøpesenter med ni butikker, parkeringsanlegg og tre punkthus med 36 leiligheter. Senteret er lokalsenter for Blomsterdalen med boliger, forretninger, kontor, parkering og grøntområder. 


== Bygningene ==
Senteret er oppført i 2007, og åpnet januar 2008 og tegnet av Link Signatur. Det har bærende konstruksjon av betongelementer med flatt tak både på kjøpesenterdelen og på punkthusene. Kjøpesenteret har en fasade av hvite betongelementer. 
De tre punkthusene  har i hver etasje fire ulike leiligheter som er fra 65 til 80 kvadratmeter. 


== Eksterne lenker ==
Blomsterdalen Senter
Bygg.no: Blomsterdalen Senter
Le Creusot

Le Creusot er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Le Creusot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Le Creusot – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Taylor Henrich

Taylor Henrich (født 1. november 1995 i Calgary) er en canadisk skihopper. Hun representerer Altius Nordic ski club. 
I januar 2011 deltok hun i junior-VM i Otepää, der hun kom på 25.-plass. Under VM på ski 2011 i Holmenkollen i februar kom hun på 18.-plass i normalbakke. Daniela Iraschko vant dette rennet, foran Elena Runggaldier og Coline Mattel.
Under OL i Sotchi ble hun nummer 13. Henrich ble den første canadier på kvinnesiden som kom på pallen i et verdenscuprenn i hopp da hun ble nummer 3 i Oberstdorf 25. januar 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taylor Henrich – Olympics.com 
(en) Taylor Henrich – Olympic.org 
(en) Taylor Henrich – Olympedia 
(en) Taylor Henrich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taylor Henrich – Canadian Olympic Committee 
(en) Taylor Henrich – FIS (kombinert) 
(en) Taylor Henrich – FIS (skihopping) 
(pl) Taylor Henrich – skijumping.pl
Monte Brione

Monte Brione er et lite fjellparti i den italienske provinsen Trento. Monte Brione ligger på nordsiden av Gardasjøen og danner en naturlig grense og sperre mellom byen Riva del Garda i vest og landsbyen Torbole sul Garda i øst. På dens topp, som  ligger 376 meter over havet, finnes det et militærbatteri fra det 19.århundre. Det går en tunnel gjennom fjellets sørside – SS249 – der den motoriserte trafikken beveger seg.


== Referanser ==
Elmar Moser: Bike Guide, bind 11. Utgitt av Delius Klasing, ISBN 3-7688-1002-x
Nokoreach

"Nokoreach" (Khmer: បទនគររាជ; Kongelige rike) er Kambodsjas nasjonalsang. Tittelen på nasjonalsangen er avledet fra et gammelt navn (Nokor Reach) på Khmerriket i Angkor. Den var basert på en kambodsjansk folketone og teksten ble skrevet av Chuon Nath. Sangen ble opprinnelig vedtatt som nasjonalsang i 1941 og bekreftet i 1947, i tiden rundt uavhengigheten fra Frankrike. I 1970 ble monarkiet avskaffet, og dermed ble også nasjonalsangen erstattet. Etter kommunistenes seier i 1975 ble tidligere rojalistiske symboler, inkludert Nokoreach, gjeninnført for en kort stund, men Røde Khmer erstattet den med Dap Prampi Mesa Chokchey ("Strålende syttende april"). Nokoreach ble gjeninngørt som Kambodsjas nasjonalsang i 1993.
Global Financial Integrity

Global Financial Integrity (GFI) er en amerikansk tankesmie (non-profit) som driver med forskning og påvirkningsarbeid innen forebygging av korrupsjon, lokalisert i Washington D.C.
GFIs formål er å drive politisk påvirkningsarbeid og forske på nasjonal og multilateral politikk innen korrupsjonsforebygging og ulovlig kapitalflyt, og å styrke global utvikling og sikkerhet. Global Financial Inegrity ble grunnlagt i 2006, som en følge av utgivelsen av boken Capitalism`s Achilles Heel: Dirty Money and How to Renew the Free Market System, (John Wiley & Sons 2005), som er skrevet av direktør for GFI, Raymond W. Baker, som er Senior Fellow ved Center for International Policy.Global Financial Integrity arbeider blant annet med å få Organisasjonen for Økonomisk Samarbeid og Utvikling, OECD, og Financial Action Task Force (FATF) til å implementere ytterligere økonomiske sikringsmekanismer for å øke transparensen og samarbeidet i det globale finansielle systemet. GFI har støttet også den tverrpolitiske initiativet til loven Stop Tax Haven Abuse Act, som ble introdusert i USA av Senator Carl Levin.
I desember 2008 lanserte GFI en banebrytende og omfattende studie kalt «Illicit Financial Flows from Developing Countries: 2002-2006»,, som viste at i utviklingslandene i verden forsvinner om lag 1 billion amerikanske dollar (USD 1 000 000 000 000) årlig som illegale midler. Studien viste også en annen signifikant trend, at utviklingsøkonomier mister 10 amerikanske dollar i illegale midler for hver dollar de mottar i bistand fra andre land. I januar 2011 publiserte GFI studien «Illicit Financial Flows from Developing Countries: 2000-2009»,, som viste at illegal kapitalflyt har økt med 200 milliarder amerikanske dollar, fra 1,06 billioner amerikanske dollar til om lag 1,26 trillioner amerikanske dollar, fra 2006 til 2008. Den samme rapporten (2011) viser også at mellom 2000 til og med 2008 forsvant estimerte 6,5 billioner amerikanske dollar ut av utviklingsland i illegale midler.I januar 2009 samlet GFI representanter fra en rekke frivillige organisasjoner og myndigheter for å opprette en Arbeidsgruppe, Task Force on Financial Integrity & Economic Development. Arbeidsgruppen arbeider i praksis for økt transparens og ansvarliggjøring i det globale økonomiske systemetGFI er et program ved Center for International Policy.


== Referanser ==


== Se mer ==
Global Financial Integrity
Task Force on Financial Integrity and Economic Development
Offisielle Hjemmesider for Task Force on Financial Integrity and Economic Development


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Francesco Durante

Francesco Durante (1684–1755) var en italiensk komponist fra den napolitanske barokken.


== Liv og virke ==
Durante fikk sin musikkutdanning ved Napolis konservatorium dei Poveri di Giesù Cristo hvor Gaetano Greco var lærer.  Senere ble Durante elev av Alessandro Scarlatti ved Conservatorio di Sant'Onofrio. I Roma studerte han mesterverkene i den romerske skolen. Han kan ha studert under Bernardo Pasquini og Giuseppe Ottavio Pitoni, men dokumentariske belegg finnes ikke.
Rundt 1718 ble Durante direktør ved konservatoriet dei Poveri di Giesù Cristo i Napoli, og skal ha fungert som lærer ved Sant'Onofrio i 1725. I 1742 etterfulgte han Nicola Porpora som leder av Conservatorio di Santa Maria di Loreto, også det i Napoli. Denne posten holdt han til sin død tretten år senere.
Durante var en berømt lærer, blant hans elever var Niccolò Jommelli, Giovanni Paisiello, Giovanni Battista Pergolesi, Niccolò Piccinni og Leonardo Vinci. Som lærer insisterte han på at regler skulle følges slavisk, dette til forskjell fra Scarlatti som behandlet elevene individuelt.
Lite er kjent om Durantes liv, men han giftet seg tre ganger. En av konene hans led av spillegalskap og solgte samtlige av Durantes manuskripter, men han klarte å skrive ned alle komposisjonene etter hukommelsen. De oppevares i dag i 62 bind ved ved Conservatoire Paris.


== Verk ==
Durantes skrev bare kirke- og kammermusikk, hans oeuvre består av en mengde messer, salmer, motetter, oratorier, antifoner og annet; det meste for fire obligate stemmer i tidens nye konserterende stil.
Durantes hovedfortjeneste består i at han både som lærer og skapende kunstner holdt i hevd tradisjonene til Palestrinas romerske skole i en tid da den sto i fare for å drukne i den allestedsnærværende operaen. Av denne grunn fortjener han en plass blant de andre framtredende representantene for den napolitanske skolen, som Leonardo Leo, Giovanni Battista Pergolesi, Niccolò Piccinni, Niccolò Jommelli, Giovanni Paisiello og Ignazio Fiorillo.


=== Media ===
Vergine tutto amore 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesco Durante (composer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Francesco Durante på Internet Movie Database 
(en) Francesco Durante på Discogs 
(en) Francesco Durante på MusicBrainz 
(en) Francesco Durante på Spotify 
(en) Francesco Durante på Songkick 
(en) Francesco Durante på AllMusic 
(it) Istituto Internazionale per lo studio del '700 musicale napoletano
(it) D. Tortora: «Durante, Francesco» i Fiorella Bartoccini (red.): Dizionario Biografico degli Italiani (DBI). Bind 42 (Dugoni–Enza), Istituto della Enciclopedia Italiana, Roma 1993.

(en) Fritt tilgjengelige noter av Francesco Durante i Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
(en) Fritt tilgjengelige noter av Francesco Durante i International Music Score Library Project
Molins fontene

Molins fontene er en fonteneskulptur i bronse som står i Kungsträdgården i Stockholm.
Fontenen er utført av Johan Peter Molin (1814–1873) og ble avduket 25. september 1873 etter Molins død. Fontenen er omgitt av seks svaner og er dekket med figurer fra nordisk mytologi: Nøkk og Æge med ektefellen Rån og deres døtre. Den er plassert der den tidligere Näckströmmen ble forenet med Norrström. 
Rundt fontenen vokser det pil av arten Salix elegantissima som på grunn av sin nærhet til fontenen kalles fontänpil på svensk.
Molin fikk bestilling på fontenen våren 1866. Han utførte den i gips til Stockholmsutstillingen 1866 og den ble utstilt som midtgruppe i den store utstillingshallen. Den store hallen lå omtrent hvor dagens fontene står. Den ble en stor suksess og det ble bestemt at man skulle utføre en bronseutgave etter at det hadde blitt foretatt en pengeinnsamling til formålet.  
Oppdraget med å støpe fontenen ble gitt til kunststøperiet Lenz-Heroldt i Nürnberg som hadde en filial i Stockholm. Innsamlingen til fontenen gjorde at man kunne starte arbeidet i 1871. Imidlertid måtte både Stockholm by og kunstneren selv skyte inn kapital. Man begynte med støpingen på Kungliga Myntet under ledelse av Georg Heroldt som var deleier i støperiet i Nürnberg og leder for støperiets filial i Stockholm. Etter en dødsulykke 28. juli 1871 da et metallstykke falt over Georg Heroldt, fortsatte arbeidet i Nürnberg. 
Otto Meyer var med som lærling både i Stockholm og Nürnberg.


== Referanser ==
Giovanni Alberto Ristori

Giovanni Alberto Ristori (1692–1753) var en italiensk komponist, organist og kapellmester fra seinbarokken.


== Liv og virke ==
Giovanni Alberto Ristori var sønn av den italienske skuespilleren Tomaso Ristori som ble ansatt ved det saksiske hoffet som leder for en italiensk skuespillertrupp. Sønnen Giovanni Alberto markerte seg etterhvert som en dyktig komponist, klaverspiller og organist, og ble i 1717 ansatt ved det italienske hoffteateret som «compositeur». Ristori var samtidig leder for det polske kapellet. I 1733 fikk Ristori stilling som kammerorganist, i 1746 som kirkekomponist og i 1750 ble han utnevnt til visekapellmester under Johann Adolf Hasse.


== Verk ==
Den kongelige musikksamlingen i Dresden inneholdt et stort antall av Ristoris verk, blant annet elleve fullstendige messer, tre messer uten credo, fem glorias (hvorav fire dobbeltkorige), 21 motetter, tre rekviem, 20 salmetoner og tre oratorier. Ristori skrev dessuten 19 sceneverk, 16 kantater, flere arier, instrumentalkonserter og læreverket Esercizi per l’Accompagnamento.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Moritz Fürstenau: «Ristori, Giovanni Alberto». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 28, Duncker & Humblot, Leipzig 1889, s. 652.


== Eksterne lenker ==
Giovanni Alberto Ristori
(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Alberto Ristori i International Music Score Library Project
Necmettin Erbakan

Necmettin Erbakan (født 29. oktober 1926 i Sinop i Tyrkia, død 27. februar 2011 i Ankara) var en tyrkisk ingeniør, akademiker og høytstående politiker som også satt i en kortere periode som statsminister for Tyrkia.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Necmettin Erbakan ble født i Sinop ved kysten av Svartehavet. Hans far het Mehmet Sabri, og var en dommer fra det velrenommerte Kozanoğlu klanen av Kilikia, og hans mor Kamer var født i Sinop, og var den andre kona til Mehmet Sabri. 
Necmettin Erbakan hadde sin skolegang i Kayseri og Trabzon og ble uteksaminert fra Istanbul tekniske universitet i 1948 og han fikk en doktorgrad fra RWTH Aachen-universitetet i Tyskland. Etter hjemkomsten til Tyrkia, ble Erbakan foreleser ved Det islamske teknologiske universitet og ble der utnevnt til ordinært professor i 1965. Så vel som hans politiske karriere hadde Necmettin Erbakan mye suksess innen maskinteknikk og han har oppfunnet flere enheter. Han var maskinsjef i en gruppe som utviklet en type tysk stridsvogn, Leopard 1.


=== Politiker ===
Erbakan dannet sitt første politiske parti i 1970,  Det nasjonale ordensparti (Millî Nizam Partisi, MNP); dette ble forbudt etter et år etter militærkuppet i Tyrkia i 1970. Han dannet etter det et nytt parti, Det nasjonale helbredsparti (Millî Selamet Partisi, MSP. Begge disse partier var tilordnet Millî-Görüş-bevegelsen.
Med MSP var Erbakan i perioden 1974 til 1978 stedfortredende ministerpresident i tre forskjellige regjeringskoalisjoner.
I kjølvannet av militærkuppet i 1980 ble Erbakan og hans parti utestengt fra den tyrkiske politikken. Han gjenoppstod etter en folkeavstemning for å oppheve forbudet mot ham og i 1987 ble han leder for det politiske partiet Refah Partisi. Han ledet sitt parti til en overraskende suksess ved valget i 1995.


=== Statsminister ===
Han var Tyrkias første islamistiske statsminister og ble innsatt i 1996. I 1997 ble han presset ut av de militære og han ble tvunget til å gå av som statsminister.


=== Restriksjoner, senere politisk virke ===
Senere ble han utestengt fra all politisk virksomhet av den konstitusjonelle domstolen. I 2000 ble han dømt til ett års fengsel for å ha «framprovosert religiøst hat» ved en tale han holdt i 1994.Erbakan var til tross for de restriksjoner han ble gjenstand for, mentor og uformell rådgiver for tisligere Refah.medlemmer som grunnla partiet Fazilet Partisi, (FP, Dygdspartiet) i 1997, blant dem den senere tyskiske statsminister Recep Tayyip Erdoğan. Dette partiet ble i 2001 kjent som uforenlig med grunnloven og forbudt. På dette tidspunkt var Erbakans forbud mor politisk bvirksomhet utløpt. Han grunnla da Saadet Partisi (Lykksalighetspartiet), som han ledet i 2003–2004 og igjen fra 2010 til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Who is Erbakan? omtale på gencsaadet.com
Leila Trabesi

Leila Trabesi (født 20. juli 1957) er kona til Zine el-Abidine Ben Ali som var den tidligere presidenten i den tunisiske republikken og hun var dermed førstedamen i Tunisia. Hun er den nåværende presidenten i den arabiske Women Organization (AWO) og leder av Basma Association, en veldedig organisasjon som arbeider for å sikre sysselsetting for funksjonshemmede. I juli 2010 grunnla fru Ben Ali Saida, for å bedre omsorg for pasienter med kreft i Tunisia.


== Liv og virke ==
Leila Ben Ali er datter av Mohamed og Saida Trabelsi. Hun har 10 brødre og søstre. Før sitt ekteskap i 1992 med president Ben Ali, jobbet hun som frisør og hadde lite formell utdanning. Etter hennes romantiske forhold og påfølgende ekteskap med den tunisiske presidenten Zine El Abidine Ben Ali, steg hun og hennes familie til ulike posisjoner innen tunisisk politikk og andre fremtredende roller i Tunisia.Familien ble etter hvert kjent for sin grådighet, makt og hensynsløshet for å berike seg selv.Leila Ben Ali og mange av hennes slektninger flyktet fra Tunisia til Saudi-Arabia, den 14. januar 2011. Leila Ben Ali har vært aktiv innen filantropi og humanitært arbeid i rollen som Tunisias førstedame. Hun grunnla Basma Association i 2000 for å bidra med å sikre sysselsettingen for funksjonshemmede i arbeidslivet, og hun har ledet organisasjonen siden den gang.
Under hennes ledelse har hennes veldedige foreningen gitt mikrofinans-lån, sikret sysselsetting for mange mennesker, og de åpnet et senter for funksjonshemmede i oktober 2010. Senteret tilbyr teknisk opplæring på en rekke områder, inkludert informatikk, broderi, snekring, teater og musikk. Førstedamen har også tatt initiativ til å bedre kreftbehandlingen i Tunisia. Hun ga ofte foredrag, og var til stede ved offisielle seremonier og av og til holdt hennes mann taler. Leila Ben Ali og president Ben Ali har tre barn sammen.
Det er blitt rapportert at Leila Ben Ali fjernet 1,5 tonn gullbarrer (verdt ca. $ 65 mill. kroner) fra sentralbanken i Tunisia (som representerer en fjerdedel av den tunisiske gullbeholdningen) før hun flyktet fra landet da hennes ektemann ble styrtet den 14. januar 2011, imidlertid skal fjerningen av gullet blitt avvist av banken. Den sveitsiske regjeringen kunngjorde at de hadde fryst millioner av dollar som ble holdt i bankene.


== Referanser ==
Oberpfalz

Oberpfalz er både et Bezirk og et Regierungsbezirk i den tyske delstaten Bayern. 
Oberpfalz ligger i den østlige delen av Bayern og grenser til Tsjekkia og de bayeriske regierungsbezirke Oberbayern, Niederbayern, Mittelfranken og Oberfranken.
Administrasjonsby for både bezirk regierungsbezirk er Regensburg.


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Oberpfalz omfatter tre kreisfrie byer og syv landkreise:


=== Kreisfrie byer ===
Amberg
Regensburg
Weiden


=== Landkreise ===
Landkreis Amberg-Sulzbach
Landkreis Cham
Landkreis Neumarkt in der Oberpfalz
Landkreis Neustadt an der Waldnaab
Landkreis Regensburg
Landkreis Schwandorf
Landkreis Tirschenreuth


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Upper Palatinate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wendy Vuik

Wendy Vuik (født 25. november 1988) er en nederlandsk skihopper.
Hun deltok i junior-VM i Tarvisio i 2007 og Zakopane i 2008, der hun endte på hhv. 29.-plass og 24.-plass.
I 2009 kom hun på 23.-plass under Ski-VM 2009 i Liberec, og i 2011 kom hun på 23.-plass under Ski-VM 2011 i Holmenkollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wendy Vuik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wendy Vuik – FIS (skihopping) 
(pl) Wendy Vuik – skijumping.pl
Frank Frost

Frank Frost var en amerikansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
Frost vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1904 i St. Louis. Han var målvakt på det amerikanske laget St. Rose Parish, som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak det canadiske laget Galt Football Club og Christian Brothers College fra USA. St. Rose Parish tapte første kampen med 0-4 til det canadiske laget som også vant over det andre amerikanske laget, Christian Brothers, med 7-0 og ble olympiske mestere i fotball.
De amerikanske lagene St. Rose Parish og Christian Brothers College spilte siden tre kamper innen de kunne kåre en sølvvinner. De to første kampene endte 0-0 og den tredje kampen vant Christian Brothers College med 2-0. Det var kun tre lag som deltok i fotballturneringen som ble gjennomført 16. til 23. november 1904. 


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Bronse i fotball,  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Frost – Olympedia 
(en) Frank Frost – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mittelfranken

Mittelfranken er både et Bezirk og et Regierungsbezirk i den tyske delstaten Bayern.
Mittelfranken ligger i den nordvestlige delen av Bayern og grenser til Baden-Württemberg og de bayerske regierungsbezirke Oberbayern, Oberfranken, Unterfranken, Schwaben og Oberpfalz.
Administrasjonsby for både bezirk og regierungsbezirk er Ansbach.


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Mittelfranken omfatter fem kreisfrie byer og syv landkreise:


== Geografi ==


=== Andre større byer ===


=== Vann ===


==== Elver ====


==== Innsjøer ====
Ud over talrige fiskesøer der ofte er indrettet i forbindelse med områdets vandløb, er der det Fränkisches Seenland med disse større søer:

Altmühlsee
Großer Brombachsee
Igelsbachsee
Kleiner Brombachsee
Rothsee


=== Fjell ===
Deler av Fränkische Alb ligger i den østlige delen av Mittelfranken. Det høyeste fjellet er det 689 meter høye Hesselberg i den vestlige utkanten av fjellkjeden.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Middle Franconia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Regierung von Mittelfranken
Bayerische Landeszentrale für politische Bildungsarbeit
André Raison

André Raison (ca. 1640 – 1719) var en fransk organist og komponist.


== Liv ==
Raison fikk sin utdannelse ved klosteret Sainte-Geneviève i Nanterre, der han også holdt organistposten. Han ble dessuten organist ved jesuittkirken i rue Saint-Jacques i Paris, og ble regnet som en av de beste organistene i byen mot slutten av 1600-tallet. Louis-Nicolas Clérambault antas å ha vært en av hans studenter.
Johann Sebastian Bach brukte et tema av Raison for den kjente Passacaglia og fuge i c-moll (BWV 582).


== Verk ==
Raison etterlot seg to samlinger orgelverk, den første ble publisert i 1688, den andre i 1714. De besto av fem orgelmesser i ulike kirketonearter, «Noëls variés» (bearbeidelse og variasjon over folkelige julesanger), en magnifikat og ulike andre stykker.


=== Verk i utvalg ===
Livre d`Orgue contenant cinq Messes … et une Offerte … (Premier livre d`Orgue), 1688
Second livre d`Orgue sur les acclamations de la paix tant desirées … 1714
Offertoire du 5e ton
Messe du 3e ton


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Raison – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritt tilgjengelige noter av André Raison i International Music Score Library Project
(de) Verk av og om André Raison i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket