jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trond Nilssen

Trond Nilssen (født 22. august 1990) er en norsk skuespiller.
Han debuterte i filmen Kongen av Bastøy i 2010 som Olav. Trond Nilssen var også å se i rollen som Anton i Sønner av Norge.
I 2012 kom filmen Uskyld, hvor Trond Nilssen spilte rollen som den 18 år gamle Ruud. Trond Nilssen vant Amandaprisen i 2011 for beste mannlige bi-rolle for sin rolle som Olav i Kongen av Bastøy. Han ble nominert til Kanonprisen 2016 i klassen beste mannlige hovedrolle for Pyromanen som er basert på virkelige hendelser.


== Filmografi ==
2010: Kongen av Bastøy
2011: Sønner av Norge
2012: Uskyld
2016: Pyromanen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Nilssen på Internet Movie Database 
(sv) Trond Nilssen i Svensk Filmdatabas 
(da) Trond Nilssen på Filmdatabasen 
(da) Trond Nilssen på Scope 
(fr) Trond Nilssen på Allociné 
(en) Trond Nilssen på AllMovie 
(en) Trond Nilssen hos The Movie Database
Tesla

Tesla er en avledet SI-enhet for måling av magnetisk flukstetthet, oppkalt etter Nikola Tesla.
Symbolet for tesla er T.


== Definisjon ==
1 T = 1 Wb·m−2 = 1 kg·s−2·A−1= 1 N·A−1·m−1 = 1 kg·s−1·C−1=1V·s·m−2


== SI multiplum ==
Gornji Milanovac

Gornji Milanovac (serbisk: Гoрњи Милановац) er en by og en kommune i Serbia. Navnet betyr Øvre Milanovac, som skjelner byen fra Donji Milanovac eller Nedre Milanovac. Byen teller vel 24.000 innbyggere, mens det bor vel 44.000 i kommunen. Byens grunnleggelse fant sted i 1853. Det opprinnelige navnet var Despotovac, etter elven Despotovica. I 1859 fikk byen sitt nåværende navn på forespørsel fra fyrst Miloš Obrenović I.
Byen har vennskapsavtale med Vefsn kommune og herunder Mosjøen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sr) Offisielt nettsted 
(en) Gornji Milanovac – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ahold

Koninklijke Ahold N.V. er et stort nederlandsk konsern som driver supermarkeder i Europa og USA. Selskapet hadde i 2006 en omsetning på omtrent 45 milliarder euro og ca. 160 000 ansatte. Ahold er børsnotert på Euronext Amsterdam.
Selskapets røtter kan spores tilbake til 27. mai 1887 da Albert Heijn-supermarked ble grunnlagt i Oostzaan. Supermarkedkjeden ekspanderte gjennom første halvdel av det 20. århundre og ble børsnotert i 1948. Selskapet ble den største supermarkedkjede i Nederland og ekspanderte inn i spiritusforretninger og kosmetikkforretninger i 1970-årene og endret navn til Ahold (hvilket står for Albert Heijn Holdings) i 1973. Selskapet ekspanderte ytterligere fra midten av 1970-årene og kjøpte kjeder i Spania, USA og Portugal, og akselererte oppkjøpene i siste halvdel av 1990-årene med oppkjøp i Latin-Amerika, Øst-Europa og Asia.
I 2003 kunngjorde Ahold at et amerikansk datterselskap gjennom en årrekke bevisst hadde opplyst for stor inntjening. Etterfølgende ble størrelsen oppgjort til mere enn 1 milliard euro. En rekke ledende medarbeidere måtte tre tilbake, og i 2006 inngikk Ahold forlik i et gruppesøksmål anlagt i USA, hvoretter Ahold skal betale erstatninger på over 1 milliard euro til aksjonærer som kjøpte aksjer i Ahold i den relevante periode.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ahold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sulayman

Sulayman (arabisk سليمان) er en arabisk form av det tyrkiske mannsnavnet Süleyman, som er en tyrkisk form av Salomon. Navnet har opprinnelse i hebraiske שָׁלוֹם (shalom), «fred». Navnet transkriberes også som Sulaiman og Suleiman.


== Utbredelse ==
Sulayman er et utbredt arabisk mannsnavn ifølge Dictionary of Arab Names.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Sulayman og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Fornavn ===
Suleiman I den store (1494–1566), sultan over Det osmanske riket
Sulayman Al-Bassam (f. 1972), kuwaitisk dramatiker
Abu Sulayman Jazairi (d. 2008), algerisk al-Qaida-leder
Sulaiman Al-Habib, saudiarabisk lege og forretningsmann


=== Etternavn ===
Raja Sulayman (1558–1575), raja av Maynila
Shah Muhammad Sulaiman (1886–1941), indisk høyesterettsdommer
Omar Suleiman (1936–2012), egyptisk etterretningsoffiser
Elia Suleiman (f. 1960), palestinsk filmregissør og skuespiller
Muna AbuSulayman (f. 1973), arabisk akademiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Sulayman
(en) Think Baby Names: Sulayman
Konstantin (navn)

Konstantin (russisk Константин) er et mannsnavn med opprinnelse i det romerske navnet Constantinus, «konstant, trofast».
Andre former av navnet inkluderer: Constantin, Konstantinos, Kostadin, Kanstantsin, Konstantyn, Konstyantyn, Kostandin og Constantijn.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Konstantin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Konstantin den store (272–337), romersk keiser
Constantin Hansen (1804–1880), dansk historiemaler
Konstantin Tsiolkovsky (1857–1935), russisk rakettforsker
Constantin Brâncuși (1876–1957), rumensk billedhogger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Konstantin
(en) Think Baby Names: Konstantin
Skånske lov

Skånske lov (svensk: Skånelagen) er den eldste danske landskapslov og en av de eldste nordiske, nedskrevne lovsamlinger fra det 13. århundre.
Loven ble anvendt i den geografiske regionen Skåneland som den gang besto av Skåne, Halland, Blekinge og Bornholm. I en kortere periode, ble den også anvendt på Sjælland.
Skånske lov ses i flere middelaldermanuskripter, deriblant i Codex Runicus, datert til omkring 1300 og skrevet på runer. Foruten Skånske lov inneholder samlingen her også Skånsk kirkelov og danskenes eldste sang Drømte mig en drøm i nat.
Erkebiskop i Lund, Anders Sunesen, bearbeidet Skånske lov til latin i Liber Legis Scanie.Loven var gjeldende inntil 1683, da det ble innført svensk rett i Skåne, Halland og Blekinge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dübeck, Inger: Skånske lov og den europæiske baggrund, Jyske Samlinger, Bind Ny række, 18, 3, tidsskrift.dk
Rust og bein

Rust og bein (originaltitel: De rouille et d'os) er en fransk-belgisk romantisk dramafilm fra 2012, med regi av Jacques Audiard. Hovedrollene innehas av Marion Cotillard og Matthias Schoenaerts. 


== Handling ==
Filmens handling følger det kompliserte forholdet mellom Stéphanie, som trener spekkhoggere i akvariet i Antibes og den fattige alenefaren Ali. De møtes tilfeldig da Stéphanie får problemer utenfor nattklubben der Ali er dørvakt. Han kjører henne hjem, og gir henne telefonnummeret sitt. Stéphanie havner i en ulykke der hun mister begge bena, og flere måneder senere ringer hun Ali. Hun har sitt apatisk i leiligheten sin siden hun kom hjem fra sykehuset, men Ali får overtalt henne til å bli med ut. 
Ali har tatt med seg sønnen sin fra Belgia til Sør-Frankrike der søsteren bor, og tatt ulike strøjobber som utkaster på nattklubb og nattevakt. Så får han tilbudet om å delta i illegale boksekamper. 


== Spesialeffekter (VFX) ==
Ulykken fører til at kvinnen må amputere bena rett under knærne. For å skape illusjonen av at hovedrolleinnehaver Marion Cotillard hadde mistet begge ben, brukte hun grønne knestrømper som i postproduksjonen ble databehandlet.


== Medvirkende ==
Marion Cotillard som Stéphanie
Matthias Schoenaerts som Ali
Armand Verdure som Sam, Alis fem år gamle sønn
Corinne Masiero som Anna, Alis søster
Céline Sallette som Louise
Bouli Lanners som Martial, Alis illegale manager
Mourad Frarema som Foued, Alis kamerat
Jean-Michel Correia som Richard
Yannick Choirat som Simon


== Mottakelse ==
Rust og bein hadde premiere den 17. mai 2012 på Cannes filmfestival 2012. Filmen fikk god mottakelse, både internasjonalt og i Norge. Filmen ble nominert til Golden Globe 2013 for beste fremmedspråklige film og Cotillard ble nominert til beste kvinnelige skuespiller. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rust og bein på Internet Movie Database 
(no) Rust og bein hos Filmfront 
(no) Rust og bein på NRK TV 
(sv) Rust og bein i Svensk Filmdatabas 
(da) Rust og bein i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Rust og bein på Allociné 
(nl) Rust og bein på MovieMeter 
(en) Rust og bein på AllMovie 
(en) Rust og bein på Turner Classic Movies 
(en) Rust og bein på Rotten Tomatoes
Viliam Schrojf

Viliam Schrojf (født 2. august 1931, død 1. september 2007) var en Tsjekkoslovakisk målvaktlegende. Han har 39 landskamper, og har i karrieren spilt for Křídla vlasti Olomouc, Slovan Bratislava, Lokomotíva Košice. Han er oppvokst i Praha, der han spilte for lokale klubben Admira Praha XIII. (Prahas lokale fotballag). Schrojf gikk som 21-åring til Klubben  Křídla vlasti Olomouc. I 1955 ble han oppdaget av Slovan Bratislava hvor han var med på å vinne en seriemesterskap samme år. Schrojf etablerte seg på  Slovans A-laget og hadde en lang og suksessrik periode der.  Han fikk totalt 240 opptredener for Slovan. Han ble med Slovan cupmester i  årene 1962 og 1963. I år 1965 flytter Viliam Schrojf til Lokomotíva Košice, og forlot dermed Slovan, klubben han hadde spilt for ti år.


== Landslagskarriere ==
Han fikk sin debut for seniorlandslaget i 4. oktober 1953 i Praha, da han kom på som innbytter i andre omgang mot Ungarn. Han stod i mål i to store turneringer:EM i 1960 og VM i 1962.
I VM i fotball 1962 i den endte Tsjekkoslovakia på andreplass, ble Viliam Schrojf kåret til beste VM  keeper. Han har representert det Tsjekkoslovakiske landslaget 39 ganger. Schrojf' ferdigheter ga ham klengenavnet «Svart katt ».


== Meritter ==
VM i fotball 1962-sølv
Ble kåret til beste VM  keeper. Tsjekkoslovakia 1962
EM i fotball 1960- bronse
Tsjekkoslovakiske mesterskap med Slovan  1955
Tsjekkoslovakiske cupmester med Slovan 1962, 1963, 1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viliam Schrojf – FIFA 
(en) Viliam Schrojf – Transfermarkt 
(en) Viliam Schrojf – national-football-teams.com 
(en) Viliam Schrojf – WorldFootball.net 
(en) Viliam Schrojf – Soccerway 
(en) Viliam Schrojf – EU-Football.info 
(en) Viliam Schrojf – FAČR 
(en) Viliam Schrojf – FBref 
Profil - national-football-teams.com (engelsk)
The Girl in the Taxi (1921)

The Girl in the Taxi er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Lloyd Ingraham.


== Skuespillere ==
Flora Parker DeHaven som Mignon Smith
Carter DeHaven som Bertie Stewart
King Baggot som Frederick Smith
Grace Cunard som Marietta
Otis Harlan som Alexis
Tom McGuire som John Stewart
Margaret Campbell som Clara Stewart
Lincoln Plumer som Percy Peters


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Girl in the Taxi på Internet Movie Database
Nødlidenhetslån

Nødlidenhetslån er et lån som gis av norske utenriksstasjoner og ambassader underlagt utenriksdepartementet til norske statsborgere for å dekke hjemreise til Norge når særlige tilfeller gjør at vedkommende ikke er i stand til å dekke utgiftene selv eller ingen andre kan garantere for utgiftene.
For å få innvilget lån må søkeren være norsk statsborger, ha fast adresse og lønn, pensjon eller trygd i Norge. Hvis ikke lånet tilbakebetales ved hjemkomst kan beløpet innkreves av skattemyndighetene ved lønnstrekk.


== Eksterne lenker ==
Om nødlidenhetslån på utenriksdepartementets nettsider
Christian Fredrik Borchgrevink

Christian Fredrik Borchgrevink (født 1. september 1924 i Christiania) er en norsk lege som i 1969 ble landets første professor i allmenmedisin.Etter examen artium 1943 fra Frogner videregående skole ble han cand.med. 1951 ved Universitetet i Oslo. Så var han ett år 1951–1952 som kaptein og sjefshygieniker i Tysklandsbrigaden, utstasjonert i Polen som det norske bidrag til tuberkulosebekjempelse. Dernest forløp ett år som amanuensis hos distriktslegen i Gloppen. Fra 1953 til 1956 var han seniorrådgiver for Verdens helseorganisasjon stasjonert i Bandung i Indonesia, der han bedrev en kampanje for BCG-vaksine for bekjemping av tuberkulose. Under Suezkrisen i 1956 var han et halvår som lege i den første dansk-norske bataljon, ledet av FN. Fra 1957 var han stipendiat ved institutt for trombose-forskning i Oslo, og for avhandlingen Studies on the Haemostatic Mechanism mottok han dr.med. 1961 og var så ett år ved Stanford University på utveksling (research fellow). I 1968 ble han godkjent indremedisiner og året efter ble han tilsatt som professor ved det nyopprettede Institutt for Allmenmedisin. Professoratet kostet 600 000 og var en gave fra Den norske lægeforening. I 1992 fremkom det i et intervju med ham i bladet Humanist, at han hadde gitt tre svært syke pasienter hjelp til å begå selvmord. Han pensjonerte seg herfra i 1994, men var 1993–1997 koordinator for Norges forskningsråd (alternativ medisin) og kunne i 1996 innkassere en St. Olavs Orden.
I sitt virke ledet han 9 doktorstudenter og utga rundt 250 artikler om hjertesykdommer, blodsykdommer, medisinsk utdannelse, studier fra almennprasksis, etiske problemer i forskning, organisering av helsetjenesten.Han var sønn av ingeniøren Henrik Christian Juell Borchgrevink (1891–1967) og Wilhelmine Antonette (Minnie) Schibbye (1892–1973). Se Borchgrevink (slekt).


== Verv ==
Den Konservative Studenterforening, formann våren 1948.
Det Norske Studentersamfund, formann 1949.
Den norske lægeforening, viseformann 1975–1977.
Institutt for blødere (etablert 1966 som Foreningen for blødere i Norge, FBIN), styreformann 1970–1978.
Det norske råd for hjerte- og karsykdommer (etablert 1964, en del av Nasjonalforeningen for folkehelsen), formann 1973–1976.
Statens legemiddelkontroll (etablert 1973), Bivirkningsnemnda formann 1975–1985.
Foreningen Retten til en verdig død (etablert 1977), styremedlem.
Landsforeningen mot AIDS (etablert 1987), leder 1990.
Norad-rådgiver for å bygge opp primærhelsetjenesten i Nord-Portugal.
Norske leger mot atomvåpen (etablert 1975), en av initiativtakerne.
Norsk selskap for allmennmedisin (etablert 1983), dets første formann 1983–1985.
Scandinavian Journal of Primary Health Care, sjefredaktør 1989–1996.


== Priser ==
Deltagermedaljen
ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1996 
Løvetannprisen (etablert av Norsk forening for allmennmedisin i 1986), vinner i 1991
Nidarosprisen (deles ut på Nidaroskongressen), vinner i 1993 sammen med Bent Guttorm Berntsen


== Referanser ==
Sam Byram

Samuel Mark «Sam» Byram  (født 16. september 1993) er en engelsk fotballspiller som spiller for Norwich City FC.Han ble tatt ut til U20-landslaget til England i mai 2013, men en skade hindret ham i å være med til Tyrkia i 2013 FIFA U-20 World Cup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sam Byram – Transfermarkt 
(en) Sam Byram – WorldFootball.net 
(en) Sam Byram – Soccerbase.com 
(en) Sam Byram – Soccerway 
(en) Sam Byram – FBref
Gary Peterson

Gary Peterson (født 1966) er en amerikansk-norsk trompetist, komponist og dirigent.
Peterson har sin utdannelse fra Louisiana State University og Boston University, og har siden 1999 vært ansatt som solotrompeter ved Bergen filharmoniske orkester.
Hans komposisjoner har vært spilt inn på plate av blant andre Stavanger Brass Band, Dragefjellets Musikkorps og Martin Winter. Peterson har hatt flere solistoppdrag med blant andre BIT20 Ensemble, Singapore Symphony Orchestra og Bergen Filharmoniske Orkester.
Peterson var fra 1996 til 2000 musikalsk leder for Sinfonia Calcania i Boston, og har i Norge dirigert blant andre BIT20 Ensemble, Gazza's Razztime Orchestra, Forsvarets Musikkorps Vestlandet samt flere ensembler og kor ved Griegakademiet. Fra 1997 har han vært kunstnerisk leder for Dragefjellets Musikkorps, som han i 2006, 2007 og 2009 har vunnet NM for janitsjarkorps med.
Gary Peterson har dirigert både Krohnengen Brass Band og Tertnes Brass i forbindelse med norgesmesterskapet for brassband.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dirigentbiografi hos Dragefjellets Musikkorps


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Peterson på Internet Movie Database 
(en) Gary Peterson på Discogs 
(en) Gary Peterson på MusicBrainz
Sorteringssamfunnet

Sorteringssamfunnet er et begrep som beskriver et samfunn der enkelte individer er sortert bort fra samfunnet på bakgrunn av egenskaper. Begrepet blir brukt av Høyre og Kristelig Folkeparti (KrF) i den politiske debatten.
Begrepet «sorteringssamfunnet» er sammensatt av ordene sortering og samfunn. Det blir oftest brukt i sammenheng med etiske debatter om gen- og bioteknologi.


== Bruken av ordet ==
Begrepet sorteringssamfunn er ikke et nytt begrep og Hilde Frafjord Johnson tok i bruk begrepet allerede 4. september 1993 i et intervju med Aftenposten.  Begrepet sorteringssamfunn blir blant annet brukt i debatten rundt tidlig ultralyd.


== Debatten om sorteringssamfunn ==
Forfatteren Thorvald Steen har deltatt i debatten og advart mot farene ved det han mener kan utvikle seg til et sorteringssamfunn. Ola Didrik Saugstad, barnelege og professor i barnesykdommer ved Universitetet i Oslo har også deltatt i debatten og gitt uttrykk for sin bekymring. Både Steen og Saugstad har vunnet Livsvernprisen, henholdsvis i 2013 og 2007. KrF og Høyre bruker begge ordet for å advare mot ideen om at noen kan sorteres bort i fra samfunnet. Jens Stoltenberg har uttalt at det er urettferdig å påstå at kvinner som velger å ta tidlig ultralyd er for et sorteringssamfunn. I den politiske debatten finnes også de som hevder at sorteringssamfunnet allerede er her, og at det nødvendigvis ikke er noe negativt.


== Referanser ==
Sarpsborg Janitsjarkorps

Sarpsborg Janitsjarkorps (SJK) er et norsk musikkorps fra Sarpsborg.
Korpset ble stiftet 26. september 1923 som Sarpsborg Ungdomskorps, og byttet til det nåværende navnet i 1946.
Korpset er gjennom et samarbeid med Heimevernet også «HV-01 Musikkorps» og opptrer gjennom denne funksjonen som representasjonskorps for Heimevernet i Østfold.
Korpset har i en årrekke vært i det øverste sjiktet av norske janitsjarkorps og har foruten en rekke «pallplasseringer» også to NM-titler å vise til. SJK har gitt ut 1 LP, 3 CD-er og 1 DVD, og er i tillegg representert på en rekke CD-utgivelser med musikk fra norgesmesterskapene de har deltatt på.


== Faste dirigenter ==
1923–1929: Ole J. Hox
1929–1934: Ernst Jacobsen
1934–1947: Christian Grønstad
1947–1968: Holger Arvesen
1968–1971: John Dalene
1971–1973: Holger Arvesen
1973–1977: Christer Johannesen
1978: Arne Kvalø
1978–1997: Christer Johannesen
1998–2011: Geir Holm
2012: Ulike prosjektdirigenter
2013– Rune Halvorsen


== Kilder ==
Sarpsborg Janitsjarkorps' hjemmeside


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Saveh

Saveh er en by i Iran og var tidligere en del av Persia. Stedet er kjent som hjembyen til de tre vise menn.


== Eksterne lenker ==
(fa) Offisielt nettsted 
(en) Saveh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ola Rokkones

Ola Rokkones er navnet til flere personer:

Ola Rokkones (lege) (1921−2013), norsk lege, direktør for Norges Familieråd.
Ola Asdahl Rokkones (født 1983), norsk saksofonist og musikkfestivalsjef.
Ola Asdahl Rokkones

Ola Asdahl Rokkones (født 1983) er en norsk saksofonist, bosatt i Tromsø. Han er utdannet ved musikkonservatoriet i Tromsø.Rokkones lever som utøver av både klassisk musikk og jazz. Han figurerer i flere musikalske sammenhenger, og er blant annet medlem av bandene Marit Sandvik & Nova Onda, Treskatresk, Rio de Trokkones, Mike del Ferro Quintet, Cats vs. Kitchen Utensils og DripP. Han har vært solist med blant annet Mariinsky Symfoniorkester, Orchestre Regional de Normandie, Severnaya Sinfonia, Tromsø Kammerorkester, Bergen Filharmoniske Orkester, Arkhangelsk kammerorkester og Akademische Orchestervereinigung Göttingen. Han har bestilt og urframført verk av blant andre Lars Skoglund, Erik Stifjell, Bodvar Drotninghaug Moe, Kjell Habbestad, Martin Romberg, Alexander Manotskov, Erik Håkon Halvorsen, Håvard Lund og Bjørn Breimo. I 2010 var han Norges deltaker i EBUs europeiske storband European Jazz Orchestra, og i 2009 var han Tromsøs musikalske gave til Stavanger gjennom prosjektet Storbynettverket. Han var initiativtaker og festivalsjef for den latinamerikanske kulturfestivalen No Siesta Fiesta fra 2007 til 2012, og leder i Barentsjazz fra 2008 til 2012 og 2015 til 2016. Han har også vært med på å etablere plateselskapet Finito Bacalao Records som han driver fortsatt. Fra 2008 til 2011 var han ansatt i Kultur i Troms som en av prosjektlederne i Interreg-prosjektet Music on Top, og fra 2011 til 2014 var han produsent i Nordnorsk Opera og Symfoniorkester.  
Han er barn av Erik Rokkones og Anita Asdahl Hoff, og barnebarn av legen Ola Rokkones og tidligere stortingsmann Kristian Asdahl (H). 


== Priser og utmerkelser ==
2012 Tromsø kommunes kulturpris
2009 Tromsøs musikalske gave til Stavanger


== Referanser ==
Québec-avtalen

Québec-aftalen var et dokument som skisserte betingelsene for en koordinert utvikling av de grunnleggende vitenskapene og de tekniske utviklingene relatert til kjernefysisk energi mellom Storbritannia og USA. Avtalen ble underskrevet av Winston Churchill og Franklin D. Roosevelt 19. august 1943 i Québec i Canada.
Avtalen var nødvendig fordi samarbeidet rundt atomvåpen mellom USA, Storbritannia og Canada på det tidspunktet var så komplisert at Churchill hadde undersøkt muligheten for et rent britisk atombombeprosjekt. I juli 1943 hadde amerikanske embetsmenn oppklart noen misforståelser rundt Storbritannias motiver, og et utkast til avtalen ble utarbeidet.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Québec-avtalen
Living in the Past

Living in the Past er et dobbelt samlealbum utgitt av Jethro Tull i juni 1972. Samlingen består av albumspor, singler, to konsertspor og avsluttes med EPen Life Is a Long Song.De fire første albumene er representert med ett spor hver, som ikke alltid er blant de mer berømte fra albumene.
Etter at Jethro Tull slo igjennom i USA med Aqualung i 1971, og Thick as a Brick toppet listene i juni 1972, ble denne samlingen satt sammene av flere utgivelser fra før Aqualung, og som ikke var tilgjengelige i USA, pluss et fotoalbum.«Just Trying to Be» og «Wond'ring Again» er fra juni 1970 og var tidligere ikke utgitt noe sted. Konsertsporene på side tre fra Carnegie Hall, 4. november 1970 ble senere utgitt på Stand Ups deluxe-utgave i 2010.
Alle albumene til Jethro Tull utenom debutalbumet This Was hadde tidligere også vært topp 5 på VG-lista. Living in the Past nådde 8.-plass i Storbritannia og  3.-plass i USA i 1972.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Ian Anderson, med mindre noe annet er oppgitt.

Side én«A Song for Jeffrey» - 3.20 (fra This Was)
«Love Story» - 3.02
«Christmas Song» - 3.05
«Living in the Past» - 3.20
«Driving Song» - 2.39
«Bourée» (Bach arr. Jethro Tull) - 3.43 (fra Stand Up)Side to«Sweet Dream» - 4.02
«Singing All Day» - 3.03
«Teacher» - 4.08
«Witch's Promise» - 3.49
«Inside» - 3.49 (fra Benefit)
«Just Trying to Be» - 1.36Side tre (Konsertopptak)«By Kind Permission Of» (John Evan) - 10.11
«Dharma for One» (Anderson/Clive Bunker)  - 9.45Side fire«Wond'ring Again» - 4.12
«Hymn 43» - 4.24 (fra Aqualung)
«Life Is a Long Song» - 3.18
«Up the 'Pool» - 3.10
«Dr. Bogenbroom» - 2.59
«From Later» - 2.06
«Nursie» - 1.38


== Personell ==
Jethro TullIan Anderson - sang, akustisk gitar, fløyte, mandolin, balalaika, Hammondorgel og fiolin
Martin Barre - elektrisk gitar, akustisk gitar, perkusjon og kor på «Dharma for One»
John Evan - piano, orgel, Mellotron, cembalo, celeste, perkusjon og kor på «Dharma for One»
Glenn Cornick - bass, Hammondorgel på «Singing All Day».
Clive Bunker - trommer
Mick Abrahams - elektrisk gitar på «A Song for Jeffrey» og «Love Story»
Jeffrey Hammond-Hammond - bass på «Hymn 43» og Life Is a Long Song-sporene
Barriemore Barlow - trommer på Life Is a Long Song-sporeneØvrige medvirkendeDavid Palmer - strykearrangement og dirigent


== Referanser ==