jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rasmus Heisterberg

Rasmus Heisterberg (født 12. desember 1974) er en dansk manusforfatter og filmregissør.
Heisterberg begynte sin karriere som manusforfatter innen TV, før han beveget seg over i film. Hans første filmmanus var til Midsommer (2003), regissert av Carsten Myllerup. Senere skrev han blant annet Det var en gang en gutt (2006), før han begynte sitt samarbeide med Nikolaj Arcel med filmen Kongekabalen (2004). Andre titler fra paret er De fortaptes sjelers øy (2007) og Menn som hater kvinner.


== Filmografi ==
P.I.S. (TV-serie, tre avsnitt som medforfatter, 2000)
De utvalgte (TV-serie, seks avsnitt, 2001)
Midtsommer (2003)
Kongekabalen (sammen med Nikolaj Arcel, 2004)
Der var engang en dreng - som fik en lillesøster med vinger (sammen med Michael Wikke og Steen Rasmussen, 2006)
Fighter (sammen med Nikolaj Arcel og Natasha Arthy, 2007)
Cecilie (sammen med Nikolaj Arcel, 2007)
De fortaptes sjelers øy (sammen med Nikolaj Arcel, 2007)
Rejsen til Saturn (sammen med Nikolaj Arcel, 2008)
Det som ingen ved (sammen med Søren Kragh-Jacobsen, 2008)
Menn som hater kvinner (sammen med Nikolaj Arcel, 2009)
Flugten (sammen med Mette Heeno, 2009)
Sandheden om mænd (sammen med Nikolaj Arcel og Lars Kaalund, også medregissør, 2010)
En kongelig affære (sammen med Nikolaj Arcel, 2012)
Kvinnen i buret (manuskriptkonsulent, 2013)
Nordvest (sammen med Michael Noer, 2013)
Blodets bånd (manuskript 2013)
Fasandreperne (sammen med Nikolaj Arcel, 2014)
I blodet (manuskript og regi, 2016)
Christian IV – Den sidste rejse (manuskriptkonsulent 2018)


== Referanser ==


== Kilder ==
«Rasmus Heisterberg, co-writer». Music Box Films. Arkivert fra originalen 15. mars 2011. Besøkt 20. januar 2011. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rasmus Heisterberg på Internet Movie Database 
(sv) Rasmus Heisterberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Rasmus Heisterberg på Filmdatabasen 
(da) Rasmus Heisterberg på danskefilm.dk 
(da) Rasmus Heisterberg på danskfilmogtv.dk 
(da) Rasmus Heisterberg på Scope 
(fr) Rasmus Heisterberg på Allociné 
(en) Rasmus Heisterberg på AllMovie 
(en) Rasmus Heisterberg hos The Movie Database
Nikolaj Arcel

Nikolaj Arcel (født 25. august 1972) er en dansk manusforfatter og filmregissør.
Arcel er utdannet ved Den Danske Filmskole. Han slo gjennom som regissør for filmen Kongekabalen (2004). I 2007 regisserte han De fortaptes sjelers øy, som han også skrev sammen med sin skrivepartner gjennom flere filmer, Rasmus Heisterberg. Paret har også skrevet manus til blant annet Menn som hater kvinner (2009) og En kongelig affære hvorav sistnevnte i februar 2012 mottok en sølvbjørn under Berlinalen i Berlin for beste manuskript.


== Filmografi ==
2020: Rettferdighetens ryttere (Idé)
2018: Journal 64 (Manuskript sammen med Bo Hr. Hansen og Mikkel Nørgaard etter en kriminalroman av Jussi Adler-Olsen.)
2016: Flaskepost fra P (Manuskript etter en kriminalroman av Jussi Adler-Olsen.)
2014: Fasandreperne (Idé, manuskript sammen med Rasmus Heisterberg etter en kriminalroman av Jussi Adler-Olsen.)
2013: Kvinnen i buret	(Konsept, manuskript etter en kriminalroman av Jussi Adler-Olsen.)
2012: En kongelig affære  (Regi, manuskript sammen med Rasmus Heisterberg etter en roman av Bodil Steensen-Leth.)
2010: Sandheden om mænd  (Regi, manuskript sammen med Rasmus Heisterberg og Lars Kaalund.)
2009: Menn som hater kvinner (Manuskript sammen med Rasmus Heisterberg etter en roman av Stieg Larsson.)
2007: Fighter	(Manuskript sammen med Natasha Arthy og Rasmus Heisterberg)
2007: De fortaptes sjelers øy	 (Regi, manuskript sammen med Rasmus Heisterberg.)
2007: Cecilie (Manuskript sammen med Rasmus Heisterberg.)
2004: Kongekabalen (Regi, manuskript sammen med Rasmus Heisterberg etter en roman av Niels Krause-Kjær. Filmen vant åtte Robertpriser og to Bodilpriser i 2005.)
2003: Bagland (Manuskriptkonsulent, filmen vant Robertprisen for årets barne- og familiefilm i 2004)
2002: Klatretyven (Manuskript, idé sammen med Erlend Loe og Hans Fabian Wullenweber.)


== Priser og nominasjoner ==
2008: Nominert til Robertprisen for årets regissør for De fortaptes sjelers øy. Filmen vant priser innen fem kategorier av Robertprisen.
2005: Bodilprisen for beste danske film, Robertprisen for årets danske spillefilm , Robertprisen for årets regissør og Robertprisen for årets tilrettelagte manuskript (delt med Rasmus Heisterberg) for Kongekabalen.
2003: Nominert til Robertprisen for årets originale manuskript for Klatretyven. Filmen vant Robertprisen for årets barne- og familiefilm


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Arcel på Internet Movie Database 
(sv) Nikolaj Arcel i Svensk Filmdatabas 
(da) Nikolaj Arcel på Filmdatabasen 
(da) Nikolaj Arcel på danskefilm.dk 
(da) Nikolaj Arcel på danskfilmogtv.dk 
(da) Nikolaj Arcel på Scope 
(fr) Nikolaj Arcel på Allociné 
(en) Nikolaj Arcel på AllMovie 
(en) Nikolaj Arcel hos The Movie Database
Michael Arndt

Michael Arndt er en amerikansk manusforfatter.
Arndt ble uteksaminert fra New York University, og jobbet som manusleser og som assistenten til Matthew Broderick, før han satset på en karriere som manusforfatter.
Hans første produserte manus, var den prisbelønte Little Miss Sunshine (2006).
Arndt skrev manuset til Toy Story 3, basert på et utkast av Andrew Stanton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Arndt på Internet Movie Database 
(sv) Michael Arndt i Svensk Filmdatabas 
(da) Michael Arndt på Filmdatabasen 
(da) Michael Arndt på Scope 
(fr) Michael Arndt på Allociné 
(en) Michael Arndt på AllMovie 
(en) Michael Arndt hos Turner Classic Movies 
(en) Michael Arndt hos The Movie Database
Chris Renaud

Chris Renaud (født 1966) er en amerikansk animatør og filmregissør. Renaud er Oscar-nominert for kortfilmen No Time for Nuts.
Renaud ble uteksaminert fra Syracuse University med en grad i illustrasjon. Han jobbet som grafisk designer innen sportsindustrien, og designet blant annet for NFL og NBA. Han begynte så med tegneserier, som han både skrev og tegnet. Han har jobbet både for Marvel og DC.
Via barnefjernsyn begynte han i Blue Sky Studios, der han blant annet har jobbet på filmene Robotene (2005), Istid 2 (2006), Horton hører en Hvem (2008) og Istid 3: Dinosaurene kommer (2009).
Renaud jobber for tiden i Illumination Entertainment og regidebuterte med Grusomme meg (2010).


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Renaud på Internet Movie Database 
(sv) Chris Renaud i Svensk Filmdatabas 
(da) Chris Renaud på Filmdatabasen 
(fr) Chris Renaud på Allociné 
(en) Chris Renaud på AllMovie 
(en) Chris Renaud hos The Movie Database 
Profil hos lambiek.net om hans karriere som tegneserietegner
Intervju med Renaud
Altmarkkreis Salzwedel

Altmarkkreis Salzwedel er en krets (Landkreis) i den nordvestlige delen av den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Kretsen grenser i vest til Landkreis Gifhorn, i nordvest til Landkreis Uelzen, og i nord til Landkreis Lüchow-Dannenberg, alle beliggende i Niedersachsen. I øst grenser den til Landkreis Stendal og i sør til Landkreis Börde, begge i Sachsen-Anhalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Altmarkkreis Salzwedel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mats Berggaard

Mats Søhagen Berggaard (født 24. august 1995 i Hønefoss) er en norsk skihopper, som representerer Stranden IL/Flying Team Vikersund. 
Han markerte seg internasjonalt i desember 2010, da han vant to FIS-renn på Notodden 15 år gammel. Dette gjør ham til den yngste nordmannen som har vunnet et renn i FIS-cup.Han deltok i junior-VM og ungdoms-OL i 2011. I junior-VM i Otepää i Estland i januar fikk han bronsemedalje i laghopp, sammen med Espen Røe, Anders Fannemel og Sigurd Hagehaugen, Østerrike vant, foran Tyskland. I den individuelle konkurransen kom han på 21.-plass. Ved European Youth Olympic Winter Festival i Liberec i Tsjekkia i februar ble det bronse bak Jarkko Maata og Ulrich Wohlegenannt.Ved NM 2011 i februar fikk han 14.-plass i stor bakke., og i mars vant han gull i normalbakke i junior-NM. I tillegg fikk han sølv i laghopp og fjerdeplass i stor bakke.2012 startet med ungdoms-OL i Innsbruck i Østerrike i januar. Her fikk han sølv, bak Anže Lanišek fra Slovenia.I slutten av februar deltok han i junior-VM i skihopping 2012 i Erzurum i Tyrkia. Individuelt kom han på 25.-plass, der slovenske Nejc Dežman vant rennet, mens i lagkonkurransen vant Norge gull, med Berggaard, Espen Røe, Simen Key Grimsrud og Phillip Sjøen på laget.Ved junior-NM 2012 vant han gull i normalbakke, i Midtstubakken. Daniel Andre Tande tok sølvet, og Simen Key Grimsrud bronsen. Han deltok også ved NM for seniorer i Granåsen i 2012, der kom han på 12.-plass i stor bakke, og NM i laghopp i Voss, der han vant bronse for Buskerud sammen Anders Jacobsen, Daniel-André Tande og Fredrik Aalien.Mats har i senere tid startet med å trene barn i skihopping. Han studerer norsk og historie ved universitet UiO i tillegg til å trene barna. Han var også tredje beste Jax-spilleren i verden på ett punkt i League of Legends som toplane-main før han byttet til ADC-rollen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mats Berggaard – Olympedia 
(en) Mats Berggaard – FIS (skihopping) 
(pl) Mats Berggaard – skijumping.pl
Björgvin Páll Gústavsson

Björgvin Páll Gústavsson (født 24. mai 1985 i Hvammstangi) er en islandsk håndballspiller. Han er målvakt på klubblaget SC Magdeburg i Tyskland og på Islands herrelandslag i håndball.Björgvin Páll Gústavsson ble født i Hvammstangi og vokste opp i Kópavogur. Han har tidligere spilt for  HK Kópavogs og Fram Reykjavík på Island, TV Bittenfeld i Tyskland og  inntil 2011 i Kadetten Schaffhausen i Sveits.
Han deltok på det islandske laget som tok OL-sølv i 2008 og EM-bronse i 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Björgvin Páll Gústavsson – Olympedia 
(en) Björgvin Páll Gústavsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Björgvin Páll Gústavsson – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Christer Hultgren

Christer Hultgren (født 25. desember 1945) er en svensk komponist og tekstforfatter til kristne salmer og viser.
Han er bosatt i Karlskrona, arbeider med IKT og er musikkleder i pinsebevegelsen.
Blant hans kjente sanger kan nevnes Herre, till dig får jag komma og Jag vill ge dig, o Herre, min lovsång. Han er representert med én salme i Salmer 1997 og to i Norsk salmebok 2013.


== Eksterne lenker ==
Kort om Hultgren hos Svenske kyrkan
Eleanor Hull

Eleanor Henrietta Hull (født 15. januar 1860, død 13. januar 1935) var en irsk-engelsk journalist og forfatter.
Hennes familie kom fra grevskapet Down i Nord-Irland, og hun fikk sin utdannelse på pikeskolen Alexandra College i Dublin. Hun studerte irsk litteratur og arbeidet som journalist. Hun deltok i 1899 i etableringen av Irish Texts Society som foresto utgivelsen av eldre manuskripter. Hun var også president i Irish Literary Society. Ettertiden husker henne også for den engelske teksten til salmen Deg å få skode i 1912.


== Forfatterskap i utvalg ==
The Cuchulain Saga in Irish Literature (1898)
Pagan Ireland (Dublin, 1923)
Early Christian Ireland (1905)
A Text Book of Irish Literature (2 bind) (1906)
The Poem-Book of the Gael (London, 1912)
The Northmen in Britain (New York, 1913)
A History of Ireland and her People (2 bind) (1926)
Folklore of the British Isles (1928)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dictionary of Ulster Biography


== Eksterne lenker ==
Pagan Ireland (1923), Internet Archive.
The Northmen in Britain (1913), Internet Archive
The Poem-Book of the Gael (1912), Internet Archive
A Text Book of Irish Literature, vol 1 (1906), Internet Archive
A Text Book of Irish Literature, vol 2 (1906), Internet Archive
The Cuchulain Saga in Irish Literature (1898), Internet Archive
A History of Ireland and her People hos Prosjekt Gutenberg Australia
Hard valuta

Hard valuta en betegnelse på en valuta med sikker verdi, kjennetegnet av liten inflasjon og høy omsetning. Blant slike valutaer er amerikansk dollar, euro og sveitsisk franc.


== Se også ==
Dollarisering
Bengt Jonzon

Bengt Ivar Johannes Jonzon (født 19. februar 1888, død 27. august 1967 i Stockholm) var en svensk biskop og salmedikter.
Han var først prest i Stockholm og senere biskop i Luleå stift 1937–1956. Han har skrevet én salme Vi tro på Gud, som himmel, jord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 151
Erik Westerby

Erik Westerby (født 9. mai 1901 på Frederiksberg, død 14. februar 1981 i Ringkøbing) var en dansk arkeolog og jurist. Ved siden av sin advokatvirksomhet foretok Westerby fremragende utgravninger, dokumentert ved utgivelsen av boken Stenalderbopladser ved Klampenborg (1927). I 1944 påviste han det som den gang ble regnet som Danmarks den gang eldste boplass fra Brommekulturen. Til hans ære ble Erik Westerby-prisen innstiftet i 1981.


== Referanser ==
Hammerklaver

Hammerklaver (tysk Hammerklavier) betegner i moderne tid flygel med mekanikk og lyd omtrent som de instrumenter som ble brukt på 1700-tallet og tidlig 1800-tall, for eksempel av Bach, Haydn, Mozart og den unge Beethoven.
Opprinnelig var «hammerklaver» et overordnet begrep for klaviaturinstrumenter der lyden skapes ved at en liten trehammer, ofte trukket med lær (senere også med filt), slår an mot et strengekor. Andre tidlige betegnelser på slike instrumenter var fortepiano, pianoforte og annet.


== Historie ==
Forsøk på å bygge strengeinstrumenter med hammere som slår på strengene går langt tilbake i tid, men den første som lyktes med konstruksjonen var Bartolomeo Cristofori på 1690-tallet. Ideen slo ikke riktig gjennom før den berømte orgelbyggeren Johann Gottfried Silbermann og andre noen tiår senere videreforedlet teknikken og begynte å bygge slike instrumenter for salg. Ifølge Johann Sebastian Bachs elev Johann Friedrich Agricola var Bach noe forbeholden til Silbermanns første generasjon hammerklaver, men tross såret stolthet tok Silbermann Bachs kritikk ad notam, og en forbedret modell fikk komponistens fulle anerkjennelse.


== Klang ==
Hammerklaveret er lettere bygd og har en lavere strengespenning enn moderne pianoer; klangen er sprøere og lysere, volumet lavere, det dynamiske omfanget mindre, og tonene dør hurtigere bort.  Bassen er klar med tendenser til skurring, høyt i diskanten er klangen skarp og skimrende, mens den i mellomregisteret er rundere og minner mer om det moderne pianoet. Hammerklaverets klang kan beskrives som mer fargerik enn det moderne pianoet som har en mer likelydende klang i alle registre.


== Kjente hammerklaver-utøvere ==
Robert Levin
Alfred Brendel
Liv Glaser
Ronald Brautigam


== Referanser og fotnoter ==


== Litteratur ==
Robert Marshall: 18th Century Piano Music, Routledge, 2003
Martha Novak Clinkscale: Makers of the Piano, 1700–1820. Oxford: Oxford Univ. Press, 1993.
Stewart Pollens: The Early Pianoforte.  Cambridge:  Cambridge University Press, 1995.
Wolff, Christoph (2001). Johann Sebastian Bach: The Learned Musician. W. W. Norton & Company. ISBN 0393322564. 


== Eksterne lenker ==
(en) Fortepiano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Ti minutters videoforedrag om hammerklaveret  (kalt fortepiano i videoen)
«DigitaltMuseum: Søk:  'Hammerflygel'».
Okeanidene

Okeanidene (gammelgresk: Ὠκεανίδες, flertall av: Ὠκεανίς) var i gresk mytologi de 3000 døtrene til titanene Okeanos og Tethys. De er regnet blant nymfene og hver av dem var skytsguder for bestemte elver, kilder, lunder og hav. En del av dem var nært assosiert med titangudene, slike som Kalypso, Klymene, Asia, Elektra, eller personfiserte abstrakte konsepter, som Tyche, Peitho.
En av disse mange døtrene er også sagt å ha vært gemalinnen til guden Poseidon, ofte nevnt som sjøgudinnen Amfitrite, men oftest nevnt som en av nereidene.Okeanos og Tethys hadde også 3000 sønner, elvegudene potamoene (Ποταμοί, Potamoi «elver»), som ble far til najadene. Selv om en del kilder begrenser begrepene «okeanidene» til døtrene, er det andre som inkluderer både sønnene og døtrene i dette.Den greske forfatteret Hesiod har i sitt verk Theogonien en liste over Okeanidene.
Den finske komponisten Jean Sibelius skrev et orkesterverk kalt for Aallottaret (Okeanidene) i 1914.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oceanides», Theoi Project
Trubizj

Trubizj  (Ukrainsk: Трубіж) er en 113 km lang elv i Ukraina. Den er en venstre sideelv til Dnepr som renner ut i Kanivreservoaret. Byen Perejaslav-Chmelnytskyj ligger der hvor sideelven Alta møter Trubizj.
Elvens nedslagsfelt er om lag 4 700 km².


== Eksterne lenker ==
(en) Trubizh River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Langshaw Austin

John Langshaw Austin (født 26. mars 1911 i Lancaster i England, død 8. februar 1960 i Oxford) var en britisk filosof innen emnet språkfilosofi.
Han ble utdannet ved Shrewsbury School og Balliol College, Oxford University. Austin er viden knyttet til begrepet talehandling og ideen om at talen i seg selv er en form for handling. Følgelig, i hans forståelse, er språket ikke bare en passiv praksis med å beskrive en gitt virkelighet, men en bestemt praksis som kan brukes til å oppfinne og påvirke realiteter. Hans arbeid på 1950-tallet har gitt både en teoretisk oversikt og terminologi for det moderne studiet av talehandlinger som ble utviklet på et senere tidspunkt, for eksempel av den amerikanske filosofen John R. Searle som også ble utdannet ved Oxford, François Recanati, Robert M. Harnish og William P. Alston. 
Austin gjorde også andre viktige bidrag til filosofi, av en helt annen sort. Han oversatte flere viktige filosofiske verker som skaffet ham en plass innen analytisk filosofi. Hans oversettelser blir fremdeles mye brukt den dag i dag. Etter å ha tjenestegjort i Secret Intelligence Service under andre verdenskrig, ble Austin ansatt som professor i moralfilosofi ved Oxford University. 
Austin besøkte Harvard flere ganger i midten av femtiårene, der han også holdt flere forelesninger og debatter om filosofi og språk. Han var president for den Aristotelian Society fra 1956 til 1957. Austin døde i en alder av 48 år, av leverkreft, i 1960. På denne tiden utviklet han en semantisk teori basert på lydsymbolikk.


== Referanser ==
Landkreis Stendal

Landkreis Stendal er en krets (Landkreis) i den nordøstlige delen av den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Kretsen grenser i vest til Altmarkkreis Salzwedel i Sachsen-Anhalt, i nordvest til Landkreis Lüchow-Dannenberg i Niedersachsen, i nord til Landkreis Prignitz i Brandenburg, i øst til Landkreis Ostprignitz-Ruppin og Landkreis Havelland i Brandenburg, og i sør til Landkreis Jerichower Land og Landkreis Börde i Sachsen-Anhalt.
I areal er Landkreis Stendal den sjette største kretsen i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Landkreis Stendal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thomas Ken

Thomas Ken (født i juli 1637, død 19. mars 1711) var en engelsk biskop og salmedikter.
Han ble ordinert til prest i 1662, og hadde ulike sognekall før han i 1672 ble kapellan ved Winchesterkatedralen. I denne tiden begynte han sitt forfatterskap. I 1679 ble han hoffpredikant for prinsesse Maria ved hoffet i Amsterdam. Fra 1680 var han predikant ved den engelske kong Karl IIs hoff. I 1684/85 ble han utnevnt til biskop i Bath and Wells, men ble fratatt bispeembedet igjen i 1691. Da hadde han sittet en periode i Tower sammen med seks andre biskoper, etter at de hadde kritisert Karl II.  Året han ble biskop utga han sin mest kjente bok Exposition on the Church Catechism, The Practice of Divine Love.
Hans dikt og salmer ble utgitt i fire bind i 1721 under tittelen Hymns for all the Festivals of the Year. Andre tekster utkom i ett bind i 1838. Han er representert med én salme i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013.
Han var svoger av fiskebokforfatteren Izaac Walton.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 52
FriFagbevegelse.no

FriFagbevegelse.no er nyhetsportal på Internett for magasinet LO-Aktuelt og LO-forbundenes fagblader. Utgiver er stiftelsen LO Media. FriFagbevegelse lager også podkasten Rørsla.
Hovedformålet er å fremme samfunnsengasjement og debatt gjennom saklig og fri journalistikk med hovedvekt på LO og forbundenes virksomhet, fagbevegelsen nasjonalt og internasjonalt, arbeidslivet og andre samfunnsspørsmål som måtte angå LOs medlemmer. Grunnsynet til FriFagbevegelse.no er tuftet på fagbevegelsens idealer om frihet, likhet og solidaritet. FriFagbevegelse.no er medlem av Den Norske Fagpresses Forening.
FriFagbevegelse redigeres etter redaktørplakaten.
Ansvarlige redaktører:

Tore Ryssdalsnes (fra 1. januar 2018)
Frode Rønning (1. oktober 2014 - 31. desember 2017)
Hanne Kullerud Nielsen (2002 - september 2014)


== Historie ==
Fri Fagbevegelse dukket første gang opp som navn på LOs illegale medlemsblad under den nazistiske okkupasjonen av Norge i årene 1940–1945. Tross gjentatte opprullinger og arrestasjonsbølger lyktes det å holde avisa gående fra starten sommeren 1941 og til krigens slutt. Minst 122 medarbeidere ble arrestert som følge av den illegale virksomheten, og 19 ble drept av okkupasjonsmyndighetene.
Etter krigen beholdt LO navnet Fri Fagbevegelse fram til 1985, da bladet endret navn til LO-avisa Fri Fagbevegelse. Senere ble navnet endret på nytt, til LO-Aktuelt. På 2000-tallet ble navnet gjenopplivet som betegnelse på den felles nettportalen til LO-Aktuelt og LO-forbundenes fagblader. Selve nettportalen begynte som nettavisen LO-Nytt foran LO-kongressen i 2001. Portalen og papirmagasinet fikk felles ansvarlig redaktør fra 1. januar 2018, og er begge eid av stiftelsen LO Media.


== Eksterne lenker ==
FriFagbevegelse.no
Bartolomeo Cristofori

Bartolomeo Cristofori (1655–1731) var en italiensk musikkinstrumentmaker som regnes som oppfinner av hammerklaveret.


== Liv og virke ==
Cristofori ble døpt i S.Luca 6. mai 1655. Foreldrenes navn var Francesco og Laura. Ellers er lite kjent om Cristoforis barndom og oppvekst.
I 1690 ansatte Ferdinando de' Medici, sønnen til den toskanske storhertugen Cosimo III, Cristofori som instrumentbygger og -stemmer ved hoffet i Firenze. Cristofori arbeidet på denne tida med en ny anslagsmekanikk som gjorde det mulig å spille dynamisk. Inventarfortegnelsen fra år 1700 lister opp et «arpicembalo che fà il piano e il forte» (dvs «cembalo som kan spille sterkt og svakt») med et toneomfang på fire oktaver. Instrumentet er datert 1698 og regnes som historiens første piano. I årene som fulgte forbedret Cristofori teknikken, men hammerklaveret slo først gjennom etter ytterligere forbedringer av Gottfried Silbermann.
Bare tre originale hammerklaver fra Christoforis verksted er bevart, ett står i Leipzig, ett i Roma og ett i New York.
Christofori bygde også en rekke andre instrumenter, tilsammen er det bevart ti eksemplarer av ulik type fra hans verksted. Han restaurerte enkelte verdifulle eldre cembali og utviklet to nye tangentinstrumenter, spinettone (stort spinett med flere registre) og et ovalt spinett med bass-strengene i midten, dvs der instrumentet er lengst. Dessuten bygde han instrumenter av eksisterende typer, også disse er dokumentert i inventarlista fra år 1700: et clavicytherium (cembalo med vertikalt stilte strenger) og to cembali av italiensk 2 x 8' konstruksjon; en av dem med ramme i det uvanlige materialet ibenholt.


== Referanser ==


== Kilder ==
Annalisa Bini: «CRISTOFORI, Bartolomeo», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani – Volume 31 (1985). 


== Litteratur ==
David Crombie: Piano. Evolution, Design and Performance, London 1995, ISBN 1-871547-99-7
Frank Hubbard: Three Centuries of Harpsichord Making.  Cambridge, MA 1967, Harvard University Press; ISBN 0-674-88845-6.


== Eksterne lenker ==
Spinett (1693) Arkivert 10. juli 2016 hos Wayback Machine. og hammerklaver (1726) Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine. av Cristofori, Museum für Musikinstrumente der Universität Leipzig
Cristofori-Hammerflügel (1720) im Metropolitan Museum of Art, New York (Englisch, mit Bild und Hörbeispiel)