jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oxylides

Oxylides er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Små til middelsstore stjertvinger (vingespenn 25-30 millimeter) med brede, avrundede vinger, bakvingen med tre korte stjerter. Oversiden er brun med et hvitt område nær bakvingens bakkant, eller blåaktig med svarte ytterkanter, undersiden hvit med rødbrune tverrstreker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Oxylidini Eliot, 1973
slekten Oxylides Hübner, 1819 – 7 arter
Oxylides albata (Aurivillius, 1895)
Oxylides bella Aurivillius, 1899
Oxylides binza Berger, 1981
Oxylides faunus (Drury, 1773)
Oxylides feminina (Sharpe, 1904)
Oxylides gloveri Hawker-Smith, 1929
Oxylides stempfferi Berger, 1981


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oxylides i Encyclopedia of Life 
(en) Oxylides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxylides hos NCBI 
(en) Kategori:Oxylides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oxylides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Oxylides i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Oxylides
Seyni Kountché

Seyni Kountché (født 1. juli 1931 i Fandou, Niger, Fransk Vest-Afrika, død 10. november 1987 i Paris, Frankrike) var en nigersk offiser og politiker for Parti Progressiste Nigérien-Rassemblement Démocratique Nigerien fra djerma-folkegruppen. I 1974 styrtet han regjeringa til Nigers første president, Hamani Diori, og fram til 1987 styre han landet som militært statsoverhode. Nigers nasjonalstadion, Stade Général Seyni Kountché, er oppkalt etter ham. 


== Referanser ==
Deutsches Technikmuseum Berlin

Deutsches Technikmuseum Berlin (DTMB) (norsk: Tysk teknisk museum i Berlin) er et museum i Kreuzberg i Berlin. Det ble stiftet 1983 som Museum für Verkehr und Technik (museum for trafikk og teknikk) og fikk sitt nåværende navn i 1996.  Museet ser seg som en etterfølger av over 100 tekniske samlinger i Berlin gjennom flere hundre år, sist samlingen til et trafikkmuseum i DDR (i Hamburger Bahnhof). Museet har et utstillingsområde på mer ennr 25.000 m² og blir årlig besøkt av 500 000 mennesker. Tyngdepunkter i utstillingen er skips- og jernbanetrafikk i og rundt Berlin, samt øl-, smykke- og energiproduksjon i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) German Museum of Technology Berlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Deutsches Technikmuseum Berlin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Nikolaj Tikhonov

Nikolaj Aleksandrovitsj Tikhonov, russisk Николай Александрович Тихонов, (født 14. mai 1905 i Kharkiv, død 1. juni 1997 i Moskva) var Sovjetunionens statsminister fra 1980 til 1985.
Han var utdannet ingeniør i 1930 og arbeidet den første tiden i Dnipropetrovsk, byen hvor han fikk sin utdanning. Her møtte han Leonid Brezjnev, den fremtidige lederen av Sovjetunionen. Han ble med i kommunistpartiet og ble sjefsingeniør på Lenin metallurgiske verk i Dnipropetrovsk i 1941 og sjef for hele verket ved slutten av tiåret. Midt på 1950-tallet ble han viseformann i Gosplan, og i 1966 ble han fullverdig medlem av sentralkomiteen etter å ha vært medlem uten stemmerett i fem år. Fra 1979 var han også medlem av Politbyrået i Sovjetunionen.
Da Mikhail Gorbatsjov kom til makta i Sovjetunionen i 1985, hadde han en plan om å fornye byråkratiet, deriblant også de mest konservative medlemmene av Politbyrået. Nikolaj Ryzjkov erstattet da Tikhonov, som da var eldste medlem av Sovjetunionens lederskap, som statsminister. Fram til 1989 var han likevel med i ledelsen i landet, men da mistet han plassen i sentralkomiteen. Resten av livet bodde han i stillhet på sin datsja.


== Heder ==
Leninordenen 9 ganger
Arbeidets røde flaggs orden 2 ganger
Røde stjernes orden
Stalinprisen to ganger
Flere medaljer og utenlandske tildelinger
Et monument av ham er reist i fødebyen Kharkiv


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1982 side 99 ISBN 82-516-0862-7
Engelsk Wikipedias artikkel om Nikolai Tikhonov besøkt 15. april 2012
Aija

For kvinnenavnet, se Aija (navn).Aija er hovedstaden for provinsen Aija og for distriktet Aija og ligger i regionen Ancash i Peru. Byen ligger om lag 3 363 moh. og har 1 270 (2005) innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Aija i World Gazetter
Chu Chaoxin

Chu Chaoxin (kinesisk: 褚朝新) er en kinesisk journalist og mikroblogger. Det var han som i mars 2012 var først ute med å bekjentgjøre at den avdøde britiske forretningsmannen Neil Heywood (død i november 2011 i Chongqing) etter alt å dømme ble tatt livet av. Han trakk i bloggen ingen forbindelseslinjer til den ledende kommunistiske politikeren Bo Xilais hustru Gu Kailai, antagelig fordi han ikke var kjent med noen slik mulig forbindelse. Bloggposten utløste en rykte- og spekulasjonsflom på weibo og andre kinesiske internettfora, og kort tid etter ble Bo Xilao fjernet fra sine politiske verv.
Ali Saibou

Ali Saibou (født 1940 i Dingajibanda, Ouallam arrondissement, Niger, Fransk Vest-Afrika, død 31. oktober 2011 i Paris, Frankrike; IPA: [aˈli sɛˈbu]) var en nigersk offiser og politiker for Mouvement National pour la Société du Développement-Nassara (fra 1989) fra djerma-folkegruppen. Fra 1987 til 1993 tjente han som Nigers tredje statsoverhode.
Saibou kom fra samme landsby som Seyni Kountché, men de var ikke beslektet. Han ble tidlig interessert i en militær karriere, og han studerte så ved den forberedende skolen i Saint-Louis, Senegal fra 1954, og ble så med i det første senegalesiske tirailleur-regiment. I 1960 deltok han i kamper i Kamerun, hvor han ble såret.Da Niger ble uavhengig i 1960, ble Saibou overført til den nye nigerske hæren som sersjant. Han gikk så på offiserskole, og i 1969 ble han gjort til kommandant for en enhet i N'guigmi. Etter å ha flyttet til en ny enhet i Agadez, fikk han rangen kaptein. Saibou støttet Kountché i hans statskupp i 1974, og han brakte sine soldater fra Agadez til Niamey. Som belønning ble han forfremmet til major, gjort til minister for den rurale økonomien og klimaet, og 20. november ble han gjort til stabssjef.Likevel var Kountché mistenksom mot Saibou, og i juni 1975 fjernet han Saibou fra regjeringa og ba han trekke seg fra sin militære stilling. Saibou møtte dette ved å be om å få pensjonere seg, noe som skal ha fjernet Kountchés tvil. Saibou forble lojal fram til Kountchés død 10. november 1987.
Deretter sikret Saibou seg sin nominasjon til det øverste militære råd som Koutchés etterfølger, og etterpå sendte han sine rivaler til utlandet på diplomatiske oppdrag, og han gjorde Mouvement National pour la Société du Développement-Nassara til det eneste lovlige partiet i landet. I 1989 fikk han godkjent en ny grunnlov, og det året stilte han som eneste kandidat i presidentvalget i desember.
På begynnelsen av 1990-tallet førte studentdemonstrasjoner og tuaregenes angrep på Tchin-Tabaraden til nasjonalkonferansen i 1991, som avviklet militærstyret og gjorde Saibou nesten maktesløs. På partikongressen i mars det året klarte han å holde på sin stilling som partileder, med god støtte fra hæren. Men senere samme år hindret nasjonalkonferansen ham fra å delta i det planlagte presidentvalget, og på en ny partikongress i november ble han erstattet som partileder av Tandja Mamadou. Etter Mahamane Ousmane ble valgt til president, trakk Saibou seg fra sin stilling 16. april 1993, og dro tilbake til hjemlandsbyen. Han døde 31. oktober 2011.


== Referanser ==
Mahamane Ousmane

Mahamane Ousmane (født 20. januar 1950 i Zinder, Niger, Fransk Vest-Afrika) var en nigersk politiker for Convention démocratique et sociale-Rahama. Fra 1993 til 1996 tjente han som Nigers fjerde president – den første som var demokratisk valgt. Han har fortsatt å stille i presidentvalgene etter han ble styrtet i et statskupp 27. januar 1996, og fra desember 1999 til mai 2009 var han Nasjonalforsamlingens president. Hans parti er et viktig politisk parti som for tiden er i opposisjon.


== Referanser ==
Qzone

Qzone (kinesisk: QQ空间) er et kinesiskspråklig nettsted for sosiale nettverk. Det ble etablert av det kinesiske internettselskapet Tencent i 2005. Brukerne kan skrive blogger, dagbøker, sende fotografier og lytte til musikk.
I januar 2009 hadde Qzone oppnådd mer enn 200 millioner brukere, og antallet har siden steget ytterligere. Det er sterkt utbredt i Folkerepublikken Kina.


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted
Motmakt

Motmakt er en norsk frihetlig sosialistisk organisasjon, som gjennom direkte aksjon kjemper for et statsløst, klasseløst samfunn. Organisasjonen er tilknytta det internasjonale Anarkismo.net-prosjektet.
Motmakt arrangerte den 7. september 2011 Hinsides statssosialismen med Noam Chomsky, på Litteraturhuset i Oslo, og har ved flere anledninger arrangert folkekjøkken for å sette fokus på overproduksjon og det de mener er umoralsk matkultur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Motmakt.no
Colin N’kee

Colin Ngelingono N'kee (født 14. januar 1991) er en norsk fotballspiller. Han har som senior spilt for Strømsgodset, Strømmen og Lørenskog.


== Eksterne lenker ==
(en) Colin N'kee – Transfermarkt 
(no) Colin N'kee – Norges Fotballforbund 
(en) Colin N'kee – FBref
Rolf Kaarby

Rolf Kaarby (født 6. oktober 1909, død 7. mars 1976) var en norsk kombinertløper og skihopper. 
Han vokste opp på Kårby i Hof i Vestfold, men flyttet i ung alder til Oslo og representerte SFK Lyn. Han tok sølvmedalje i kombinert i VM i Chamonix i 1937. I Sollefteå i 1934 ble han nummer 10 i spesielt hopp.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hermann Hansen, Knut Sveen: VM på ski '97 Trondheim. Adresseavisens Forlag, Trondheim 1996. ISBN 82-7164-044-5, s. 49 og 57 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Tore Asplin: Heia Hof! – Hof Idrettslag 100 år. Hof Idrettslag 1998. ISBN 82-992235-4-7, s. 19


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Kaarby – FIS (kombinert)
Þórodds þáttr Snorrasonar

Þórodds þáttr Snorrasonar («Tåtten om Torodd Snorrason») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Trøndelag og Jemtland ca år 1026–1027 og handler om en reise som Torodd Snorrason gjør på kong Olavs vegne til Jemtland for å kreve inn skatt. Tåtten tilsvarer kapittel 141 i Olav den helliges saga i Heimskringla.Torodd Snorrason er en islending i kong Olavs tjeneste. Han mistrives med lediggangen ved hirden, og melder seg til et risikabelt oppdrag som skatteoppkrever i Jemtland. Fortellingen har et eventyrpreg, hvor Torodd og hans følgesvenn både blir tatt til fange hos en bonde, og møter en menneskeetende trollkjerring. De blir reddet av Arnljot Gelline, som introduseres i dette kapittelet av sagaen. Historien foregår under julefeiringen. Torodd vender hjem til Island den påfølgende sommeren.


== Se også ==
Jökuls þáttr Bárðarsonar, en annen tått som tilsvarer et kapittel fra samme saga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
heimskringla.no, norrøn fulltekst av tåtten
heimskringla.no, norsk fulltekst av Olav den helliges saga
Foliokonto

Foliokonto er en brukskonto i banken som kan disponeres uten varsel, ment for daglige inn- og utbetalinger. Lav eller ingen rente. Kalles også bankinnskudd «på folio»  (egentlig foliovilkår). Begrepet brukes ofte til å omtale bankers konto i Norges Bank.


== Norges Bank ==
Alle norske banker må ha en konto i Norges Bank hvor de plasserer det meste av sin ansvarlige kapital («reserver»). Kontoen brukes til transaksjoner mellom Norges Bank og bankene (øke/minke basispengemengden), uttak av kontanter fra Norges Bank og transaksjoner mellom bankene.
Denne kontoen er en foliokonto og renten de mottar heter foliorenten, bedre kjent som styringsrenten. Innskudd over en gitt innskuddskvote mottar reserverenten som er foliorenten minus en prosent.


== Eksterne lenker ==
Foliokonto (Lederkilden.no/ordliste)
Folio – Bankinnskudd (Store norske leksikon)
Hvordan styrer Norges Bank renten din? (Aftenbladet)
Foliokonto (Sparebanken Hemne)
Valget i Liberia 1857

Valget i Liberia i 1857 var et presidentvalg. Resultatet var seier til den sittende president, Stephen Allen Benson.


== Referanser ==
Sune Almkvist

Sune Almkvist (født 4. februar 1886 i Uppsala, død 8. august 1975) var en svensk bandy- og fotballspiller.
Sune Almkvist regnes som den første svenske bandystjernen og ledet sitt lag IFK Uppsala til en rekke triumfer. Uppsala vant i 1907 det første svenske mesterskapet som ble arrangert og Almkvist var med på å vinne 11 mesterskap i perioden 1907-1920. Ingen andre har så mange SM-gull. Han var dessuten den første formannen i Sveriges bandyforbund. Dette vervet hadde han fra 1925 til 1950. Almkvist utga flere bøker om bandy.
Almkvist startet karrieren i Upsala Gymnasisters Hockeyklubb som 15-åring i 1901. Klubben vant dette året Nordiske lekers vandrepokal etter å ha beseiret Stockholms Hockeyklubb 2-0. Han var også med på å vinne denne turneringen i 1905. I 27-1-seieren over Krigsskolen skåret han hele 19 mål.
Almkvist spilte fire landskamper i fotball i 1908, blant annet i fotballturneringen i de olympiske leker i 1908.


== Meritter ==
Klubber: Upsala Gymnasisters Hockeyklubb og IFK Uppsala
Svenske mesterskap: 11 (1907, 1910, 1911, 1912, 1913, 1915, 1916, 1917, 1918, 1919 og 1920)
Landskamper i bandy: 2
Landskamper i fotball: 4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sune Almkvist – Olympedia 
(en) Sune Almkvist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Sune Almkvist – Sveriges olympiske komité 
(en) Sune Almkvist – FIFA 
(en) Sune Almkvist – Transfermarkt 
(en) Sune Almkvist – national-football-teams.com 
(en) Sune Almkvist – EU-Football.info
Parlamentsvalget i Belgia 1857

Parlamentsvalget ble avholdt i Belgia i 1857. I valget til representantkammeret var resultatet seier for det Liberale parti, som vant 70 av 108 seter. Valgdeltagelsen var på 85,0%, men bare 90 543 personer (2% av landets befolkning) hadde stemmerett.


== Resultater ==


=== Representantkammer ===


== Referanser ==
Bergsbok

Bergsbok (Bergsbók, Bergs abóta bók) er en islandsk bok, en kodeks, fra ca år 1400. Håndskriftet er oppbevart i Kungliga Biblioteket i Stockholm som perg. fol. nr. 1. Boka er på 210 blad. En faksimileutgave ble utgitt i 1963.


== Innhold ==
Boka inneholder seks større sagatekster:
Den større saga om Olav Tryggvason (Óláfs saga Tryggvasonar en mesta)
Rekstefja
Dråpa om Olav Tryggvason
Lilja
Geisli
Saga om Olav den helligeBergsbok er eneste kilde til Dråpa om Olav Tryggvason og Rekstefja. Det inneholder også en av to kjente overleveringer av Geisli av den islandske skalden Einar Skuleson.
I tillegg også en rekke mindre sagaskrifter, som:

Hallfred Vandrådeskalds saga (Hallfreðar saga)
Færøyingenes saga (Færeyinga saga)
Fosterbrødrenes saga
Tåtten om Torvald den vidfarne (Þorvalds þáttr víðfǫrla)
Tåtten om Ragnvald Raude (Rögnvalds þáttr ok Rauðs)
Tåtten om Ogmund Dott Ögmundar þáttr dytts
Tåtten om Torvald Tasalde Þorvalds þáttr tasalda
Sveins þáttr ok Finns
Rauðúlfs þáttr
Tåtten om Tidrande og Torhall Þiðranda þáttr ok Þórhalls
Tåtten om Svade og Arnor Kjerringnese Svaða þáttr ok Arnórs kerlingarnefs
Tåtten om Torhall Knapp Þórhalls þáttr knapps
Eindriða þáttr ilbreiðs
Tåtten om Olav Geirstadalv, Óláfs þáttr Geirstaðaálfs
Tåtten om Egil Side-Hallsson Egils þáttr Síðu-Hallssonar


== Eiere av Bergsbok ==
Midt på 1500-tallet var Bergsbok i norske eie hos Oslo-kjøpmannen Knut Orm. Etter dette var boka hos Peder Hanssøn Litle, slottshøvding på Akershus (1536–1551) som fikk boka innbundet. Senere, på 1600-tallet, kom boka til Danmark og var i 1650-årene i den danske samleren Jørgen Seefelds eie. Senere på 1600-tallet kom boka i svensk eie.
Fem personer har skrevet randnoter i boka oppgjennom årene. Den første var Jon Simonsson (1512-1575, lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme 1545-1575) som har skrevet mer enn 100 noter i boka. Den andre, som har skrevet 16 noter, er ukjent. Den tredje var islendingen Jón Guðnason på 1590-tallet.
Ifølge den islandske litteraturhistorikeren Jón Helgason har Bergsbok hatt 6 eller 7 blad til. Dette med henvisning til Jón Guðnasons notat om at «Her fauttis Jtt Bladt i bogen» (s 198) og «Hier vanttar Eitt Blad j Bokina Broder Min» (s 199)


== Referanser ==
Saguia el-Hamra

Saguia el-Hamra (arabisk الساقية الحمراء, al-Saqiyah al-Hamra'a, "Rød kanal") er sammen med Río de Oro, et av de to territoriene som dannet den spanske provinsen Spansk Sahara etter 1969. Navnet kommer fra vannveien som går igjennom hovedstaden.
Saguia el-Hamra opptar den nordlige delen av Vest-Sahara og ligger mellom den 26. breddegrad og 27°50'N. Byen Cape Bojador skiller mellom regionene. Hovedstaden er El Aaiún (Laâyoune), og den innbefatter også byen Smara.
Territoriet har sitt navn fra en elv som tidvis oppstår: Saguia el-Hamra. Elven renner vest fra sør for El Farcya til den når Atlanterhavet i Laayoune.
Området er ca. 82 000 km² noe som utgjør omtrent en tredje del av landet.


== Eksterne lenker ==
Saguia-el-Hamra hos britannica.com
Skjersjøelva

Skjersjøelva (også skrevet Skjærsjøelva) er en elv i Nordmarka, Oslo. Elva springer ut fra Skjersjøen og renner 2,8 kilometer sørøstover til Maridalsvannet ved Hammeren. Elva inngår i den vestre gren av nordmarksvassdraget. I dette vassdraget var tømmerfløtingen viktig helt til 1960-tallet. Langs elva finnes rester av forbygninger fra denne tiden.Ved nedre del av elva lå det i tiden 1793 til 1872 en stangjernshammer, som ga navnet til området Hammeren. Senere ble det bygget kraftverk her, Hammeren kraftstasjon som ble satt i drift i 1900. Dette er det eneste kraftverket innenfor Oslos grenser, og samtidig landets eldste som fortsatt er i drift.
Elva ligger i hele sin lengde innenfor Maridalen landskapsvernområde.


== Se også ==
Liste over elver i Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skiforeningen, markadatabasen om Skjærsjøelva, med bilder
Liste over norske stauder

Dette er en liste over norske stauder som dyrkes i hager i Norge. Disse staudene er godt tilpasset det norske klimaet og dyrkes i hele landet. 
Staudene er delt inn i fire hovedkategorier: lave studer, middels høye stauder, høye stauder og krydderurter.


== Lave stauder ==


== Middels høye stauder ==


== Høye stauder ==


== Krydderurter ==
Helmelk

Helmelk er kumelk der fløten ikke er fjernet. Helmelk må ifølge Melkevareforskriften ikke være oppblandet med separert eller på annen måte helt eller delvis skummet melk. Dette gir en fettprosent på rundt 3,8 prosent, men denne kan variere noe avhengig av blant annet fôr og sesong.
Til tross for definisjonen har Tine siden slutten av 2011 hatt tillatelse til å fjerne fett fra helmelken. Det er foreslått å endre forskriften til å la helmelk betegne all melk med fettprosent 3,5 eller høyere. Med dette regelverket kan fettinnholdet i helmelken standardiseres til et fast nivå.Vanligvis blir melken homogenisert og pasteurisert. Slik melk kalles også H-melk (homogenisert melk).


== Referanser ==
H-melk

H-melk (forkortelse for homogenisert melk) er helmelk som er fettstabilisert ved behandling i homogenisator, clarifikator eller stabilisator.Selv om all H-melk er helmelk, gjelder ikke det omvendte. Ordene er altså ikke synonymer, men brukes i praksis om hverandre fordi så godt som all melk i Norge homogeniseres.


== Referanser ==
Erichsens konditori

Erichsens konditori var et konditori i Nordre gate i Trondheim fra 1856 til 2007. Ernst Erichsen grunnla familiebedriften Erichsens konditori og kafé, som den gang lå rett bak Vår Frue kirke. Med bakgrunn fra konditorskole i Tyskland og byens første sjokoladefabrikk leverte han varer fra Vardø i nord til Lillehammer i sør. Eksempelvis til kroningen av kong Karl XV i 1860 leverte Ernst Erichsen den store kroningskaken. Det samme gjorde han i 1873 til kroningen av kong Oscar II. Med etableringen av Freia og Nidar ble konkurransen for stor, og fabrikken nedlagt og driften ble bare konditori, kafé og butikk.I 1886 tok sønnen og senere stortingsmann Ole Erichsen over driften. I 1912 kjøpte han gården i Nordre gate 8 og flyttet konditoriet dit. Det ble bygd om og åpnet i 1914. Hans sønn Odd Erichsen overtok driften i 1920 og igjen hans sønn, Eyolf Erichsen fulgte som leder fra 1949. I 1985 tok femtegenerasjons Ole Erichsen over driften.I 2007 ble familiebedriften lagt ned etter 151 års drift, og kafeens inventar og gjenstander ble solgt på auksjon.


== Referanser ==
Global Assessment of Functioning

Global Assessment of Functioning (GAF) er en numerisk skala fra 0 til 100 som benyttes av psykiatere og leger som en subjektiv rangering av den sosiale, yrkesmessige og psykologiske funksjonsdyktigheten til voksne mennesker, dvs hvor bra man møter varierende livsproblemer. Skalaen er presentert og beskrevet i DSM-IV-TR på side 34.
Helmholtznotasjon

Helmholtznotasjon er et musikalsk system for å navngi noter i den vestlige musikks kromatiske skala, utviklet av den tyske forskeren Hermann von Helmholtz. 
Mens fysikken angir tonehøyde med frekvenstall i enheten Hertz, bruker musikken bokstaver, spesialtegn og grafiske symboler for å kjennetegne et visst utvalg av tonehøyder. Med helmholtznotasjon kalles den midterste oktavens c (261,6 svingninger/sekund) enstrøken c, c'. Tonen c i oktaven over, tostrøken c, c'', og i oktaven under, lille oktavs c, c. Det er også vanlig i Norge å bruke et tilsvarende system med tall i stedet for apostrofer, slik at vi får c¹ og c² for hhv. enstrøken og tostrøken c. En skala i helmholtznotasjon starter alltid på noten C og slutter på H (C, D, E, F, G, A, H) (internasjonalt kalles H for B), og får navn tilsvarende enkelttoner, altså f.eks. enstrøken oktav eller tostrøken oktav. Helmholtznotasjon er ett av to systemer for å navngi noter i de forskjellige oktaver; det andre er scientific pitch notation.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Music theory online: staffs, clefs & pitch notation
Octaves and the Major-Minor Tonal System
Lille Åklungen

Lille Åklungen er et mindre vann 258 meter over havet i Nordmarka, Oslo. Vannet er demmet opp med en forholdsvis stor demning, som i sin tid gjorde dette til et betydelig vannreservoar for byen. Vannet har tilsig fra Store Åklungen i nord, og utløp i sør gjennom Pinabekken til Sognsvann.
Det går skogsbilvei langs vestsiden av vannet, og det er godkjent bålplass ved vannet.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lille Åklungen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Skiforeningen, markadatabasen om Lille Åklungen