Carole Landis

Carole Landis (født 1. januar 1919 i Fairchild i Wisconsin i USA, død 5. juli 1948 i Pacific Palisades i  California), pikenavn Frances Lillian Mary Ridste, var en amerikansk skuespiller på film som fikk sitt store gjennombrudd da hun ble tildelt den kvinnelige hovedrollen i filmen One Million fra 1940. 
Landis har blitt tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame, ved 1765 Vine Street. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Carole Landis Landis ble født Wisconsin. Hennes mor var en polsk bondedatter som var gift med den norske Alfred Ridste, som forlot familien før Carole ble født, og det var Charles Fenner, hennes mors andre ektemann, som mest sannsynlig var Carole biologiske far. Carole var den yngste av fem barn, hvorav to døde i løpet av barndommen. Hun ble oppdratt innen katolismen. 
I januar 1934 giftet den da 15 år gamle Landis med sin 19 år gamle nabo, Irving Wheeler, men dette ekteskapet ble annullert i februar samme år. De giftet seg senere på nytt den 25. august 1934. Landis droppet ut av high school i en alder av 15 år og begynte på sin karriere innen underholdningsbransjen. 


=== Skuespillerinne, danserinne ===
Hun startet som en hula danser på forskjellige nattklubber i San Francisco og senere sang hun i et danseband. Hun farget håret blondt og endret navnet sitt til «Carole Landis» etter at hennes favoritt skuespiller, Carole Lombard. Hennes filmdebut kom med filmen A Star Is Born i 1937. Hun har også vært med i flere operaer og teater-oppsetninger.


=== Filmskuespillerinne ===
Landis dukket opp i en rekke vellykkede filmer i begynnelsen av førtiårene, vanligvis som den andre kvinnelige hovedrollen. Landis fikk på denne tiden en kontrakt med 20th Century Fox og begynte et seksuelt forhold med regissør Darryl F. Zanuck. Hun hadde rollen som Betty Grable i filmen Moon Over Miami og I Wake Up Screaming, som begge kom ut i 1941. Da Carole avsluttet sitt forhold til Zanuck, fikk hennes karriere en liten smell og hun ble de neste årene nesten utelukkende tildelt roller i B-filmer. I 1945 spilte hun på Broadway i musikalen A Lady say Yes med Jacqueline Susann, som hun angivelig hadde en affære med. 
Regissør-koreograf Busby Berkeley, fridde til henne i juni 1939, men senere brøt de forlovelsen. I 1940 giftet hun seg med yacht megler Willis Hunt Junior. Men dette var en mann hun kalte «sarkastisk» og forlot etter to måneder.  To år senere, møtte hun en kaptein i Army Air Corps ved navn Thomas Wallace i London, og de giftet seg i en kirke før de ble skilt et par år senere. Hun døde nesten av amøbedysenteri og malaria da hun reiste utenlands da hun skulle underholde amerikanske styrker under andre verdenskrig.
I 1945 giftet Landis seg med Broadway-produsent W. Horace Schmidlapp. I 1948, var hennes skuespiller-karriere i tilbakegang og hennes ekteskap med Schmidlapp kollapset. Hun inngikk en romanse med skuespiller Rex Harrison, som var gift med skuespillerinnen Lilli Palmer på denne tiden. Landis ble angivelig knust da Harrison nektet å skille seg fra sin kone på grunn av henne. Hun taklet det ikke lenger, og begikk selvmord ved å ta en overdose av Seconal. Hun hadde tilbrakt sin siste natt i live sammen med Harrison. 
Carole Landis ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California. Blant kjendisene som var i begravelsen hennes var Cesar Romero, Van Johnson og Pat O'Brien. Hennes tidligere elsker Harrison deltok også i begravelsen sammen med sin kone. På Landis sin families offisielle nettsted hevdet familien at Caroles død ikke var noe selvmord, og de mener at noen myrdet henne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carole Landis på Internet Movie Database 
(sv) Carole Landis i Svensk Filmdatabas 
(fr) Carole Landis på Allociné 
(en) Carole Landis på AllMovie 
(en) Carole Landis hos The Movie Database 
(en) Carole Landis hos Internet Broadway Database