jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kate Augestad

Kate Elisabeth Augestad (født 1956 i Bergen) er en norsk vokalist kjent fra band som Johnny Banan Band og Program 81/82, og er moren til sangerinne og skuespiller Tora Augestad (f. 1979). Hun ble senere førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen, avdeling for Informasjonsvitenskap og Mediastudier, og ved Handelshøyskolen BI i Bergen. Hun har også medvirket som skuespiller på Den Nationale Scene i Bergen.


== Musikalsk karriere ==
Augestad var sammen med Lasse Myrvold (1953-2006) frontfigur i «Johnny Banan Band», som senere ble til The Aller Værste!, og var blant de drivende kreftene i den såkalte Bergensbølgen. På albumet Pictures (1982) med bandet "Program 82" lyden kraftfull syntbasesert i retning av cool, sofistikert post-punk à la Japan.Augestad var også med i bandet «Poplins», sammen med Arne Moe Vindedal, Frank Hovland og Lasse Myrvold fra «TAV!». Hun startet også sammen med  Lars Ove Toft, Kåre Thomsen, Frank Hovland og Arne Moe Vindedal, bandet «One Step Limbo» (1990).


== Diskografi ==


=== Program 81/82 ===
Pictures (1982)
Slippe fri (1983)


=== Deltar på ===
Shit Tapes: 5000 råkks (1981)
Sosialistisk opplysningsforbund: Prøve/Dokument SO's sommerskole "For full musikk" (1982)
Home's Musikk: Norsk pop på topp Vol. 2 (1983)
Lasse Myrvold & Kristian Stangebye: Göbbels a-go-go (1983)
Forente artister: Sammen for livet (1985)
Det norske teatret: Knut Gribb tar Bergenstoget (1986)
Avenue Talk: Cry for Mercy (1988)
Lasse Myrvold-hyllest: Dans til musikken (2006)


== Referanser ==
Henry Draper-medaljen

Henry Draper-medaljen (engelsk: Henry Draper Medal) er en amerikansk utmerkelse for astrofysikk. Den ble første gang utdelt i 1886. Medaljen utdeles av National Academy of Sciences. Den er innstiftet til minne om amatørastronomen Henry Draper (1837–1882). Medaljen tildeles høyst annet hvert år og for innsats publisert i tiden etter forrige tildeling. Med medaljen fulgte i 2021 prispenger på 25 000 amerikanske dollar.


== Mottagere ==
Disse har mottatt medaljen:

1886: Samuel Pierpont Langley
1888: Edward Charles Pickering
1890: Henry A. Rowland
1893: Hermann Carl Vogel
1899: James Edward Keeler
1901: William Huggins
1904: George Ellery Hale
1906: William Wallace Campbell
1910: Charles Greeley Abbot
1913: Henri-Alexandre Deslandres
1915: Joel Stebbins
1916: Albert Abraham Michelson
1918: Walter Sydney Adams
1919: Charles Fabry
1920: Alfred Fowler
1921: Pieter Zeeman
1922: Henry Norris Russell
1924: Arthur Eddington
1926: Harlow Shapley
1928: William Hammond Wright
1931: Annie Jump Cannon
1932: Vesto Slipher
1934: John Stanley Plaskett
1936: Charles E. Mees
1940: Robert Williams Wood
1942: Ira S. Bowen
1945: Paul Willard Merrill
1947: Hans Bethe
1949: Otto von Struve
1951: Bernard Lyot
1955: Hendrik Christoffel van de Hulst
1957: Horace Welcome Babcock
1960: Martin Schwarzschild
1963: Richard Tousey
1965: Martin Ryle
1968: Bengt Edlén
1971: Subrahmanyan Chandrasekhar
1974: Lyman Spitzer
1977: Arno Penzias og Robert Woodrow Wilson
1980: William Wilson Morgan
1985: Joseph Hooton Taylor jr.
1989: Riccardo Giovanelli og Martha P. Haynes
1993: Ralph Alpher og Robert Herman
1997: Bohdan Paczynski
2001: R. Paul Butler og Geoffrey Marcy
2005: Charles L. Bennett
2009: Neil Gehrels
2013: William J. Borucki
2017: Barry C. Barish og Stanley E. Whitcomb
2021: Sheperd Doeleman og Heino Falcke


== Referanser ==
Comstockprisen i fysikk

Comstockprisen i fysikk (engelsk: Comstock Prize in Physics) er en amerikansk utmerkelse som belønner forskning på elektrisitet, magnetisme og  strålingsenergi. Prisen ble første gang utdelt i 1913. Den er etablert av Cyrus B. Comstock Fund og er oppkalt etter ingeniøroffiseren Cyrus B. Comstock  (1831–1910). Prisen kan utdeles til personer som er bosatt i Nord-Amerika. Comstockprisen utdeles av National Academy of Sciences.


== Mottagere ==
Disse har mottatt prisen:

2019: Michal Lipson
2014: Deborah S. Jin
2009: Charles L. Bennett
2004: John N. Bahcall
1999: John Clarke
1993: E. L. Hahn og Charles P. Slichter
1988: Chu Ching-wu og Maw-Kuen Wu
1983: Theodor W. Hänsch og Peter P. Sorokin
1978: Raymond Davis jr.
1973: Robert H. Dicke
1968: Leon Cooper og John Robert Schrieffer
1963: Chien-Shiung Wu
1958: Charles Hard Townes
1953: William Shockley
1948: Merle Tuve
1943: Donald William Kerst
1938: Ernest Lawrence
1933: Percy Williams Bridgman
1928: Clinton Davisson
1923: William Duane
1918: Samuel Jackson Barnett
1913: Robert Andrews Millikan


== Referanser ==
Spiritchaser

Spiritchaser er det britisk-australske bandet Dead Can Dances syvende studioalbum. Etter albumets utgivelse gikk de to medlemmene Lisa Gerrard og Brendan Perry hver sin vei, men gjenopptok samarbeidet i forbindelse med en verdensturne i 2005.


== Sporliste ==
«Nierika» – 5:44
«Song of the Stars» – 10:13
«Indus» – 9:23
«Song of the Dispossessed» – 4:55
«Dedicacé Outò» – 1:14
«The Snake and the Moon» – 6:11
«Song of the Nile» – 8:00
«Devorzhum» – 6:13


== Eksterne lenker ==
(en) Spiritchaser på Discogs 
(en) Spiritchaser på MusicBrainz
Harveyprisen

Harveyprisen (engelsk: Harvey Prize) er en israelsk pris som tildeles for nyvinninger i vitenskap og teknologi, samt for fredsinnsats. Prisen utdeles av Technion, Israels tekniske institutt. Den er oppkalt etter den amerikanske forretningsmannen og oppfinneren Leo M. Harvey (1887–1973).
Harveyprisen dekker forskjellige fagfelt etter en fastsatt syklus der årlige priser for vitenskap og teknologi er supplert av priser for helse hvert annet år og for fredsskapende innsats i Midtøsten hvert sjette år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Harvey Prize, Technion – Israel Institute of Technology
Frank Hovland

Frank Hovland (født 6. juni 1960 i Bergen) er en norsk rockemusiker og musikkprodusent, kjent fra band som Program 81/82 og samarbeid med musikere som Terje Rypdal, Chris Thompson and Mads Eriksen.


== Karriere ==
Hovland startet tidlig å spille med ulike rockeband som Program 81/82, «Avenue Talk» og «Spastisk Ekstase» i Bergen. Med «Avenue Talk» var han oppvarmingsband for a-ha på deres norgesturné i 1987.Han har i en årrekke samarbeidet med Mads Eriksen som fast bassist og plateprodusent, og har etterhvert også spilt med Chris Tompson. I 2007 ga han ut albumet Mad & Hungry  med Magnar Bernes og Mads Eriksen. I 2009 turnerte han med Ronni Le Tekrø, Terje Rypdal og Mads Eriksen (N3) «E.X.P»/«Group», kompet han sammen med Gunnar Bjelland og Paolo Vinaccia.


== Diskografi ==


=== Med Program 81/82 ===
1981: Program 81 (mini-LP)
1981: Try to reach ... (Norwegian Label A / S)
1982: Pictures (Norwegian Label A / S)
1983: Unleash (Pro-Gram O'Phone3)


=== Med Avenue Talk ===
1988: Cry for Mercy (Slagerfabrikken)


=== Med Stain Monsters ===
1991: Stain Monsters (Stageway Records)


=== Med Mads Eriksen ===
1990: Journey (Storyteller Records)
1991: Storyteller – (Storyteller Records)
1993: Intermission Troldhaugen (Lightbringer, 1993)
1994: M.E. (Storyteller Records)
1997: The Plough Boy (Storyteller Records)
1998: Suburban Cowboy (MTG Music)
2001: Redhanded (Grappa Records)
2010: Just What the World Needs (MTG Music)


=== Med Chris Thompson ===
2004: Rediscovery (VME), with 
2008: Live (Voiceprint)
2009: Timeline (Voiceprint)
2011: Acoustic (2011), med Chris Thompson live & unplugged opptreden tatt opp ved radiostasjonen WDR2 i Köln 2006
2011: Berlin Live & The Aschffenburg Remains Live At The Colos-Saal (Gonzo Multimedia)


=== Tribute til Lasse Myrvold ===
2006: Dans Til Musikken (Reel Noise Records), med forskjellige artister


=== Med Mad & Hungry ===
2007: Travelin (Hungry records)


== Referanser ==
Christian Albrecht Jakhelln

Christian Albrecht Jakhelln (født 31. desember 1863 i Bodø, død 7. mai 1945 samme sted) var en norsk forretningsmann og politiker (H). Han var ordfører i Bodø i 10 1/2 år fordelt på 1899-1900, 1902, 1908-10, 1917 og 1919-22, samt varaordfører i 7 1/2 år. I 1922-24 var han vararepresentant på Stortinget, innvalgt for kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark, og møtte for Karl Marenius Ivarsson og Johan Henrik Rye Holmboe.
Jakhelln arbeidet fra 1879 i farens firma Christian Jakhelln, som var oppkalt etter farfaren, forretningsmannen og politikeren Christian Albrecht Jackhelln, men oppholdt seg også flere år i utlandet. Han var medeier i firmaet fra 1895. I årene 1896-1917 var han russisk visekonsul. Jakhelln var medlem av Bodø bystyre fra 1896 til 1931. På Stortinget var han medlem i Lagtinget og universitets- og fagskolekomiteen i 1922 og konstitusjonskomiteen i 1923-24.

Se Jakhelln (slekt)


== Referanser ==


== Kilder ==
Vilhelm Haffner: Stortinget og statsrådet 1915-1945 - Bind 1 Biografier. Oslo 1949 (s. 365-366, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (besøkt 14. oktober 2012)
Axel Coldevin: Bodø  by 1816-1966


== Eksterne lenker ==
(no) Christian Albrecht Jakhelln hos Norsk senter for forskningsdata
Bjørnabakktunnelen

Bjørnabakktunnelen var en veitunnel på riksvei 5 i Sunnfjord kommune i Vestland. Tunnelen var 434 meter lang og åpnet i 1981 og ble tatt ut av bruk da Kjøsnestunnelen åpnet.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Nesetunnelen (Gulen)

Se også Nesetunnelen (E134) i Etne kommune i Hordaland.Nesetunnelen er en 44 meter lang tunnel på fylkesvei 57 i Gulen kommune i Vestland.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Ulla-Lena Lundberg

Ulla-Lena Lundberg (født 14. juli 1947 på Kökar, Åland) er en svenskspråklig finsk forfatter, bosatt i Borgå.
Lundberg debuterte som 15-åring i 1962 med diktsamlingen Utgångspunkt. Senere har hun både skrevet lyrikk, romaner, hørespill, reiseskildringer og andre sakprosabøker. På 1970-tallet oppholdt hun seg i lengre perioder i Afrika, noe som gjenspeilte seg i dokumentarboken Öar i Afrikas inre og flere skjønnlitterære verk. Studier i etnologi og religionsvitenskap ved Åbo Akademi ga henne graden filosofie magister i 1985, og har siden vært et grunnlag både for fakta- og fiksjonsbøkene hennes.
Et hovedverk i forfatterskapet er Ålands-trilogien om øyenes sjøfartstradisjoner gjennom flere generasjoner: Leo, 1989, Stora världen, 1991 och Allt man kan önska sig, 1995.
Lundberg var statlig «konstnärsprofessor» mellan åren 1994-1999, og hun ble utnevnt til æresdoktor ved Åbo akademi i 1993.


== Bibliografi ==
1962 – Utgångspunkt (dikt)
1966 – Strövtåg (reisebok)
1968 – En berättelse om gränser (reisebok)
1970 – Gaijin-utlänning i Japan (reisebok)
1974 – När barometern stod på Karl Öberg och andra hörspel (hørespill)
1976 – Kökar (reportasjebok)
1977 – Tre afrikanska berättelser (novellesamling)
1981 – Öar i Afrikas inre (antropologisk fagbok)
1982 – Kungens Anna (roman)
1984 – Ingens Anna (roman)
1985 – Franciskus i Kökar
1986 – Sand (roman)
1989 – Leo (roman)
1991 – Stora världen (roman)
1993 – Sibirien: Ett självporträtt med vingar (resebok)
1995 – Allt kan man önska sig (roman)
1997 – Regn (roman)
2001 – Marsipansoldaten (roman)
2005 – Människan och målaren (biografi om Åke Hellman, skrevet med Erik Kruskopf)
2010 – Jägarens leende (faktabok om bergkunst)
2012 – Is (roman)


== Litteraturpriser ==
Tack för boken-medaljen 1990 for Leo
Svenska Akademiens Finlandspris 1990
Landsbygdens författarstipendium 1993
Runebergsprisen 1998
Tidningen VI:s litteraturpris 2001 (for romanen Marsipansoldaten)
Stina Aronsons pris 2004
Tollanderska priset 2011
Finlandiaprisen 2012 for Is
Nominert til Nordisk råds litteraturpris fra Finland flere ganger; for Kökar (1977), Stora världen (1992), Sibirien (1994), Marsipansoldaten (2002), Is (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Ulla-Lena Lundberg». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5159-1416928957765. 
Ulla-Lena Lundberg i Uppslagsverket Finland
Biografi
Bibliografi
Kvernbergtunnelen

Kvernbergtunnelen er en tunnel på fylkesvei 609 i Sunnfjord kommune i Vestland. Den er 779 meter lang og åpnet i 1996. Den erstattet da en kortere tunnel, denne er i dag brukt som gang og sykkelvei.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kvernbergtunnelen på Google StreetView
Norsk Forum for Ytringsfrihet

Norsk Forum for Ytringsfrihet (forkortet NFY) ble etablert i 1995 av Den norske Forleggerforening som et uavhengig samarbeidsorgan for organisasjoner som arbeider for ytringsfrihet.


== Bakgrunn ==
NFY ble grunnlagt med bakgrunn i artikkel 19 i FNs erklæring av 1948 om universelle rettigheter, menneskerettighetserklæringen. 
Organisasjonen ble nedlagt i 2001. 


== Eksterne lenker ==
Norsk Forum for Ytringsfrihet i  SNL
Norsk Forum for Ytringsfrihet i Allkunne
Norsk Forum for Ytringsfrihet hos Riksarkivet
Thomas Eidem

Bastian Thomas Laurits Eidem (født 31. januar 1859 på Eidem i Sykkylven, død 22. mars 1954) var en norsk lærer og politiker (V).Eidem var utdannet lærer fra Tromsø Seminarium i 1877, og virket som lærer i Lenvik og Nannestad, deretter som bestyrer av en privatskole i Harstad (fra 1884), som lærer ved Tromsø folkeskole fra 1892 og adjunkt (1902) og senere overlærer ved Tromsø lærerskole til 1918. I perioden 1919–26 var han borgermester (rådmann) i Tromsø.Eidem satt i bystyret i Tromsø i årene 1896–1919 og 1927–31. Han var byens ordfører 1900–03, 1906 og 1910–12. Han hadde også andre kommunale verv. Fra 1901 til 1938 var han administrator ved Norges hypotekbanks kontor i Tromsø, formann fra 1912. Han var styremedlem i Tromsø arbeiderforening fra 1896 til 1918 og ble året etter utnevnt til æresmedlem. I 1936 ble han æresmedlem i Troms fylkeslag av Noregs Mållag. Han var formann i Venstres lokallag i Tromsø fra 1894 til 1925. Han hadde også verv i lærerorganisasjonene i Tromsø og Troms. Eidem var videre aktiv i avholdsbevegelsen.Han var stortingsrepresentant i årene 1913–18 (innvalgt for Tromsø) og 1925–27 (innvalgt for kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark). Her var han medlem i sosialkomiteen de to første periodene og av justiskomiteen den siste perioden (nestformann 1927). Han var medlem av Lagtinget 1925–27.Eidem var styremedlem i Det Norske Teatret 1915–18.


== Referanser ==


== Kilder ==
Vilhelm Haffner: Stortinget og statsrådet 1915-1945 - Bind 1 Biografier. Oslo 1949 (s. 200-201, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Tallak Lindstøl: Stortinget og statsraadet 1814-1914. 1ste bind, 1ste del. Steen'ske Bogtrykkeri, Kristiania 1914 (s. 206, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Pål Christensen og Gunnar Pedersen: Tromsø gjennom 1000 år - Bind 3: Ishavsfolk, arbeidsfolk og fintfolk 1900-1945. Tromsø kommune 1995. ISBN 82-993206-0-7 (s. 372, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (besøkt 14. oktober 2012)


== Eksterne lenker ==
(no) Thomas Eidem hos Norsk senter for forskningsdata
Tomas Eneroth

Karl Tomas Eneroth (født 4. desember 1966 i Växjö) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 1994. Han ble valgt inn i riksdagen for Kronobergs läns valkrets på plass 292. Eneroth er metallarbeider av yrke, men har også gjort studier innen statsvitenskap og sosiologi ved Växjö universitet.
Eneroth er nestleder i sosialsikringskomiteen, og er medlem av Sveriges krigsdelegasjon. Eneroth har også deltatt i statlige utredninger, blant disse en komité for utredning av datalagringsdirektivet, og en komité for utredning av det svenske vernepliktssystemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomas Eneroth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tomas Eneroth på Twitter 
Tomas Eneroth på Instagram 
(sv) Tomas Eneroth hos Sveriges riksdag 
Tomas Eneroth på Sveriges riksdags nettside
Socialdemokraterna.se – Tomas Eneroth Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
Cappelens upopulære skrifter

Cappelens upopulære skrifter er en norsk bokserie utgitt siden 1948. Første rekke i serien utkom fra 1948 til 1972, og serien ble gjenopptatt i 1991. Serien har særlig presentert kulturfilosofiske essays og har hatt som mål å presentere europeisk intellektuell debatt for norske lesere. Tilsammen har 150 titler utkommet i serien, som nå forvaltes av Cappelen Damm Akademisk. 
Cappelens forlegger Henrik Groth tok initiativ til serien på slutten av 1940-tallet. Cappelens upopulære var relativt innflytelsesrik i offentlig debatt på 50- og 60-tallet og opplagene kunne nå opp i flere tusen eksemplar. Serien omfattet moderne kvalitetslitteratur, både skjønnlitteratur og sakprosatekster. I andre serie, er de fleste titlene oversatt fra tysk, fransk, italiensk eller russisk debattbøker på disse språkene er mindre tilgjengelig for norske lesere enn engelskspråklig litteratur.Serien har beholdt Cappelen-navnet, selv om dette selskapet er fusjonert til Cappelen Damm. Omslagsdesign fra serie 2 er av Aud Gloppen.Fra 2018 har det også blitt laget en podcastserie kalt Cappelens upopulære podcast.


== Serie 1 (1948-1972) ==
At den siste boka i serien var Kulturindustri: opplysning som massebedrag, har blitt tolket som en protest fra redaktøren Per Glads side mot nedleggelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forlagets presentasjon av serien
Cappelens upopulære skrifter på Facebook
August Soller

Johann August Karl Soller (født 14. mars 1805 i Erfurt, død 6. november 1853 i Berlin) var en tysk arkitekt.
Soller var elev av Karl Friedrich Schinkel. Han er mest kjent for sine tegninger til Sankt Michaels kirke i Berlin. 

		
		


== Referanser ==
Was-septer

Was-septer eller bare was er et langt, stavformet septer som symboliserte makt og guddommelighet i det gamle Egypt. Det forekommer i oldegyptiske bilder og som hieroglyf. Septeret var utformet som en glatt, loddrett, skulderhøy kjepp med et stilisert, smalt dyrehode øverst og en todelt, gaffelformet fot nederst.
Andre verdighetstegn i oldtidas Egypt var blant annet ankh (nilnøkkel eller hankekors), stilisert sliul (piskformet treskestokk) og hyrdekrok og uraeusslange.

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Was sceptre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over ordførere i Norderhov

Dette er en liste over ordførere i tidligere Norderhov herresdskommune i Buskerud. Listen er ikke fullstendig.
Herresdskommunen ble opprettet som Norderhoug formannskapsdistrikt da formannskapslovene ble innført i 1837. Den 22. april 1852 ble Hønefoss formannskapsdistrikt (kommune) utskilt fra Norderhov. Den gjenværende delen av Norderhov hadde da 8 263 innbyggere. Ådal kommune ble utskilt fra Norderhov i 1857; den gjenværende delen av Norderhov hadde 6 846 innbyggere. Senere ble det foretatt flere mindre grensejusteringer - en del av Norderhov med 238 innbyggere ble overført til Hønefoss i 1938, en del av Hole med 24 innbyggere overført til Norderhov i 1948, samtidig ble en annen del av Norderhov med 36 innbyggere overført til Hole.
1. januar 1964 ble herredskommunene Norderhov, med 15 143 innbyggere, Tyristrand, Hole, Ådal, en mindre del av Krødsherad, og bykommunen Hønefoss slått sammen til nye den nye storkommunen Ringerike.


== Kilder ==
Ola Brænden (red.): Norderhov kommune - Det kommunale sjølstyre 1837-1937-1945. Norderhov kommune 1946 (s. 58-74, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Dag Juvkam: Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen. Statistisk sentralbyrå 1999. ISBN 82-537-4684-9
Vindfylletunnelen

Vindfylletunnelen er en 1 083 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av riksvei 15.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Vindfylletunnelen på Google StreetView
McDonald Observatory

McDonald Observatory er et astronomisk observatorium beliggende nær det kommunefrie området Fort Davis i Jeff Davis County i Texas. Anlegget ligger på Mount Locke i Davis Mountains i West Texas, med ytterligere fasiliteter på Mount Fowlkes, omtrent 1,3 km mot nordøst. Stedet eies av University of Texas og finansieres primært gjennom delstatens Texas' budsjett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) McDonald Observatory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(engelsk) McDonald Observatory
(engelsk) McDonald Observatory at the University of Texas at Austin
(engelsk) StarDate Online and Universo Online
(engelsk) McDonald Observatory Clear Sky Chart Forecasts of observing conditions.
Breisvortunnelen

Breisvortunnelen er en 1382 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av europavei 39 og riksvei 15. Tunnelen åpnet i 1992.


== Galleri ==

		
		
		


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Kongenestunnelen

Kongenestunnelen er en 1118 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av riksvei 15 og europavei 39. Tunnelen åpnet i 1992.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Marajøltunnelen

Maragjøltunnelen er en 885 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av europavei 39 og riksvei 15. Tunnelen åpnet i 1992.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Lisjejøltunnelen


== Referanser ==
Lisjejøltunnelen

Lisjegjøltunnelen er en 219 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av europavei 39 og riksvei 15. Tunnelen åpnet i 1992.


== Galleri ==

		


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Marajøltunnelen


== Referanser ==
Krokabergtunnelen

Krokabergtunnelen er en 561 meter lang veitunnel i Stad kommune i Vestland. Den er en del av riksvei 15. Tunnelen åpnet i 1988.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Brunsviktunnelen

Brunsviktunnelen er en 709 meter lang veitunnel i Kinn kommune i Vestland. Den er en del av riksvei 15. Tunnelen åpnet i 1997.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Framfjordtunnelen

Framfjordtunnelen er en 864 meter lang veitunnel i Vik kommune i Vestland. Den er en del av fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane).


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Vamråktunnelen

Vamråktunnelen er en 241 meter lang veitunnel i Høyanger kommune i Vestland. Den er en del av fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane).


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Andreas Zeier

Andreas Zeier (født 6. februar 1799 på Haarstad i Selbu, død 20. mai 1869 på Øvergaard i Faaberg) var en norsk jurist og politiker. Han var ordfører i Norderhov i periodene 1838–39, 1842–45 og 1850, og var stortingsrepresentant for Buskeruds amt 1839–41. 
Han kom til Norderhov i 1822 og bosatte seg på Ask, tok juridisk eksamen året etter, og var sorenskriver i Ringerike og Hallingdal 1824-27 og deretter underrettsprokurator i Norderhov. Han flyttet til Fåberg i 1851, etter at han året før var blitt utnevnt til sorenskriver i Søndre Gudbrandsdal, byfogd, magistrat og politimester på Lillehammer. På Stortinget var han sekretær i decisionskomiteen.
Den 10. august 1850 ble han befordret til sorenskriver i Søndre Gudbrandsdalen og byfogd og magistrat på Lillehammer.Han var morfar til høyesterettsadvokat Andreas Martin Seip ((1859–1920), som var president i Norges Røde Kors fra 1908 til 1912.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og statsraadet 1814-1914. 1ste bind, 2den del. Steen'ske Bogtrykkeri, Kristiania 1914 (s. 966-967, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Ola Brænden (red.): Norderhov kommune - Det kommunale sjølstyre 1837-1937-1945. Norderhov kommune 1946 (s. 58, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Biografi hos Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (besøkt 14. oktober 2012)


== Eksterne lenker ==
(no) Andreas Zeier hos Norsk senter for forskningsdata
Dørefjelltunnelen

Dørefjelltunnelen er en 800 meter lang veitunnel i Høyanger kommune i Vestland. Den er en del av fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane). Tunnelen åpnet i 2005, og erstattet da den eldre Dørefjelltunnelen som var 165 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Blombakktunnelen

Blombakktunnelen er en 303 meter lang veitunnel i Høyanger kommune i Vestland. Den er en del av fylkesvei 92 (Sogn og Fjordane).


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Gong Linna

Gong Linna (kinesisk: 龚琳娜, født 14. mai 1975 i Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk fusionsangerinne. Hennes stil er å kombinere den tradisjonelle kinesiske sanglige «letthet» og «qi» med nye tekster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted