jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mette Møller

Mette Møller (født 7. august 1934, død 29. januar 2001) var en norsk danser, koreograf og dansepedagog. Hun var elev ved Rita Toris ballettskole fra 1945. Hun studerte videre  i London og New York hvor hun bl.a. opptrådte i Radio City Music Hall. I New York studerte hun blant annet med Vladimir Dokoudovsky. Mette Møller var tilknyttet Den Norske Ballett i Norsk Operaselskap fra starten i 1954, og ansatt i Den Norske Operas ballettkompani fra starten i 1958. Hun danset store roller både i det moderne og det klassiske repertoar i 1950- og 1960-årene, bl.a. i Tudors Paris' Dom, Ashtons Facade, Fokins Carneval og også i Svanesjøen, Giselle og som Swanhilda i Coppelia. Hun medvirket som danserinne i filmen Ni liv (1957). På slutten av sin karriere danset hun i Munch-balletten Mot Solen (Festspillene i Bergen/Nationaltheatret 1969). Mette Møller var en av initiativtakerne til Studio Oscar i Oslo hvor hun virket som pedagog.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mette Møller (dancer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Mette Møller hos Sceneweb 
(no) Norges opera & ballett historie – Opera forlag
Sosial loffing

Sosial loffing er en form for rolleadferd som oppstår når mennesker arbeider i grupper. Sosial loffing ser ut til å være begrenset til situasjoner hvor gruppen utfører enkle oppgaver og hvor det er mulig å skjule unnasluntringen. Dette kalles Ringelmann-effekten. Ringelmanns arbeider fra 1913 viste at når den enkeltes innsats kan kamufleres så sluntrer folk unna.Det er typisk for Ringelmann-effekten at gruppen har utført enkle oppgaver av additiv art, for eksempel at flere personler løfter i flokk, roper høyt sammen eller konkurrerer i tautrekking. Det er også observert at folk med bind for øynene har hatt senket ytelse mens de har trodd de opptrådte i en gruppe. Dersom gruppen opplever at deres individuelle prestasjoner blir evaluert av utenforstående er det mindre sannsynlig at sosial loffing oppstår.I en gruppe som arbeider med oppgaver som krever alles makismale bidrag og hvor det blir synlig om individuell ytelse mangler, vil gruppemedlemmene heller ha en tendens til å hjelpe dem som yter mindre slik at gruppens totale ytelse øker. Dette er det motsatte av Ringelmann-effekten og kalles Köhler-effekten. Det ser ut til at forskjellen i prestasjon ikke må være for stor for at Köhler-effekten skal inntreffe. Det er ting som kan tyde på at Köhler-effekten oppstår når medlemmene opplever oppgaven som viktig og/eller er sterkt knyttet til gruppen eller oppgaven.  Köhler sine arbeider ble publisert i 1926.I 1979 publiserte Latané, Williams og Harkins forskning basert på Ringelmanns forsøk. De viste at det er flere kilder til prosesstap i grupper og trakk frem motivasjonstap og koordinering som to sentrale faktorer. Lavere effektivitet oppstår både på grunn av tap av motivasjon og på grunn av dårlig koordinering og blir større jo større gruppen er. Koordinasjonstap har med gruppens evne til å kombinere og utnytte sine ressurser. Tap av motivasjon er knyttet til sosial loffing.Free-riding kan ligne på sosial loffing. Gratispassasjerproblemet og den kollektive handlings logikk har blitt diskutert i spesielle sammenhenger i årtusener. Free-riding er et gammelt fenomen og har blant annet blitt diskutert av filosofene Adam Smith, David Hume og John Stuart Mill.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Podcast fra foredrag om sosial loffing av Henning Bang fra Åpen dag ved UiO 2011
Nemzeti Bajnokság I 1901

Sluttstilling i den ungarske fotballserien i 1901-sesongen. Dette var det første fotballmesterskapet avholdt i Ungarn, og bare lag fra Budapest deltok.


== Sluttstilling ==
S = Spilte kamper; V = Kamper vunnet; U = Uavgjorte kamper; T = Tapte kamper; + = Scorede for; - = Innslupne mål; MF = Målforskjell; P = Poeng


== Eksterne lenker ==
IFFHS link
Aija (distrikt)

Aija er et distrikt i provinsen Aija i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet La Merced i nord, til provinsen Recuay i øst og i sør og til distriktene Succha, Huacllán og Coris i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020201 og hovedstaden er Aija.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Budapesti TC

Budapesti TC var en ungarsk fotballklubb fra Budapest. Klubben vant de to første sesongene av Nemzeti Bajnokság I (den ungarske fotballserien), i 1901 og 1902.


== Referanser ==
Nemzeti Bajnokság I 1902

Sluttstilling i den ungarske fotballserien i 1902 sesongen. Det deltok fem lag i serien, og Budapesti TC vant mesterskapet.


== Sluttstilling ==
 S = Spilte kamper; V = Kamper vunnet; U = Uavgjorte kamper; T = Tapte kamper; + = Scorede for; - = Innslupne mål; MF = Målforskjell; P = Poeng 


== Eksterne lenker ==
Hungary – List of final tables (RSSSF)
Coris (distrikt)

Coris er et distrikt i provinsen Aija i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til provinsen Huaraz i nord, til distriktene La Merced, Aija, Huacllán og Succha i øst og til provinsen Huarmey i sørvest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020202 og hovedstaden er Coris. Distriktet ble opprettet den 10. februar 1922 med lov nr. 4 488.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Matthias Corvinus-monumentet

Matthias Corvinus-monumentet (rumensk: Monumentul Matia Corvin; ungarsk: Mátyás király emlékmű) er et monument i Cluj-Napoca, Romania. 
Dette klassifiserte historiske monument som forestiller Matthias Corvinus, ble skapt av János Fadrusz og avduket i 1902. Det er et historisk monument i Romania, klassifiserte under nummeret CJ-III-m-A-07819.


== Se også ==
Wesselényi-monumentet


== Referanser ==
Huacllán (distrikt)

Huacllán er et distrikt i provinsen Aija i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet Aija i nordøst, til distriktet Succha i sør og til distriktet Coris i nordvest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020203 og hovedstaden er Huacllán.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
János Fadrusz

János Fadrusz (født 2. september 1858 i Pressburg, død 26. oktober 1903 i Budapest) var en ungarsk billedhugger. Han var en feiret kunstner som fikk mange viktige offentlige oppdrag.


== Tidlig liv ==
Fadrusz ble født i Pozsony (tysk: Pressburg), Ungarn, Fadrusz kom fra en bondefamilie og gikk på skole i Pressburg hvor han fikk seks års utdannelse før han begynte i lære som låsesmed. Etter at læretiden var over, vant han en gullmedalje for designet av en portal og han ble raskt møtt med anerkjennelse for sine utskårne arbeider. Han ble innskrevet i en skole som underviste i treskjæring i Uhrovec.


== Skulpturelle verk ==
Under militærtjenesten i Praha mellom 1879 og 1883 møtte ham Josef Václav Myslbek, en kjent tsjekkisk billedhugger og hans innflytelse spilte en rolle i at Fadrusz valgte å gå i retning av porselensmaling og arbeid med skulpturer. «Ahusversus' hode», et gipsarbeide, ble møtt med ros og skaffet ham støttespillere. Som vinner av et stipend, arbeidet han under Viktor Tilgner, en nybarokk billedhugger, i Wien fra 1886, og ble så elev av Edmund Hellmer ved Wien-akademiet. Fadrusz formet også en rekke portretter (Cézar Scomparini i 1886, Károly Naszidler i 1889, og Fru Tivadar Ortvay i 1888).
Hans «Krusifiks», som han skapte i Wien i 1892, gjorde ham kjent over hele Ungarn.
Seint i 1892, fikk Fadrusz i oppdrag å utforme en rytterstatue av «Maria Theresa» i Pressburg, som han arbeidet med mellom 1892 og 1896, men som seinere ble fullstendig ødelagt i 1921 av slovakiske nasjonalister. I 1894 fikk han første pris for sitt utkast til «Kong Matthias», en annen rytterstatue, som ble avduket i Kolozsvár (Cluj-Napoca) i 1902. Han fullførte to allegoriske statuer til Det ungarske justispalasset i 1893 (som nå eies av Det ungarske etnografiske museum).
Hans hovedverk i det tjuende århundre kort tid før han døde innbefatter modeller av Rytterstatue av Béla Wenckheim (Kisbér, 1901), Statue av Wesselényi (Zilah, 1901), Tuhutum Memorial (Zilah, 1902), og Statue av Lajos Tisza (Szeged, 1903).
Fadrusz laget også modeller for to «Atlasfigurer» i 1897 og to løver for de store inngangspartiene til Budaslottet mellom 1901 og 1902.
Fadrusz døde i 1903.


== Referanser ==


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) János Fadrusz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
La Merced (distrikt)

La Merced er et distrikt i provinsen Aija i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til provinsen Huaraz i nord og i øst, til distriktet Aija i sør og i vest og til distriktet Coris i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020204 og hovedstaden er La Merced. Distriktet ble opprettet den 5. mars 1936 med lov nr. 8 188.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Liste over sørkoreanske filmer fra 1959

Liste over sørkoreanske filmer fra 1959 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1959.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South Korean film Arkivert 22. januar 2009 hos Wayback Machine. at the Internet Movie Database
1945-1959 at koreanfilm.org
Liste over sørkoreanske filmer fra 1963

Liste over sørkoreanske filmer fra 1963 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1963.


== Eksterne lenker ==
South Korean films of 1963 at the Internet Movie Database
1960-1969 at koreanfilm.org
Liste over sørkoreanske filmer fra 1966

Liste over sørkoreanske filmer fra 1966 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1966.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South Korean films of 1966 at the Internet Movie Database
1960-1969 at koreanfilm.org
Liste over sørkoreanske filmer fra 1969

Liste over sørkoreanske filmer fra 1969 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1969.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South Korean films of 1969 at the Internet Movie Database
1960-1969 at koreanfilm.org
Liste over sørkoreanske filmer fra 1971

Liste over sørkoreanske filmer fra 1971 er en kronologisk liste over filmer som ble lansert i Sør-Korea i 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South Korean films of 1971 at the Internet Movie Database
1970-1979 at www.koreanfilm.org
Succha (distrikt)

Succha er et distrikt i provinsen Aija i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet Aija i nordøst, til provinsen Huarmey i sør og til distriktene Coris og Huacllán i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 020205 og hovedstaden er Succha. Distriktet ble opprettet den 21. desember 1907 med lov nr. 715.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Sollar Akos

Sollar J. Akos (født 1942 i Veszprém Ungarn) er en ungarsk billedhugger og maler.
Akos studerte ved Den kunstindustrielle høyskolen i Budapest 1961-1962 og ved Kunstakademiet i Warszawa 1963-1965. Han fortsatte deretter ved Académie des Beaux-Arts i Paris 1965-1967 og Konstfack i Stockholm 1967-1969.
Han er representert i Nässjö bys kunstsamlinger. Akos var lærer i tegning ved Centralskolan i Nässjö i en kort periode på begynnelsen av 1970-åra og fortsatte med å arbeide som kunstlærer ved Sörängens Folkhögskola fram til 2008.
Fülöp Ö. Beck

Ö. Fülöp Beck (født 23. juni 1873 i Pápa i Ungarn, død 31. januar 1945 i Budapest) var en ungarsk billedhugger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Beck var sønn av András Beck og hans hustru Ernesztin Gold. Fra 1888 utdannet han seg til gullsmed ved skolen Applied Arts i Budapest fram til 1893 da han etter å ha besøkt Wien reiste til Paris etter å ha fått et stipend.


=== Kunstner ===
I Paris deltok han i en konkurranse der man skulle skape en medalje om Millennumutstillnngen. Han vant konkurransen mens han var elev av Ponscarme, i École des Beaux-Arts. 1898 var det første året medaljer ble stilt ut ved museet Industriell Design og Becks medalje var med på utstillingen. Seinere vant han sølvmedalje på Verdensutstillingen i Paris 1900.
Han tilbrakte flere år i Tyskland og i Italia der han vant grand prix i Milano 1906.I Milano vokste hans interesse for å skape statuer, og han flyttet tilbake til hjemlandet og åpnet et atelier i Göd. Blant hans tidlige verk kan nevnes Animal Reliefs fra 1911, Saint Sebastian fra 1914 og Aphrodite fra 1915. Han fikk også kontrakt på å dekorere varehuset Corvin i Budapest med skulpturer i 1916.
I 1928 begynte han å arbeide med gravminnesmerker og skapte blant annet Baumgarten-gravstedet og Fellners grav 1932, Ferenc Liszt-minnesmerket 1935, Kölcsey-minnesmerket og Iron Founders 1943.
Han er mest kjent for sine medaljonger av Endre Ady, Sándor Petõfi, Ferenc Liszt, Mihály Babits og Kelemen Mikes og gjorde mer enn 500 av slike i karrieren. Sensre skapte han bemerkelsesverdige skulpturer (de viste overkroppen på et menneske) av Zoltán Kodály og Zsigmond Móricz og flere graver, han skapte også en grein av postimpresjonisme influert av jugendstilen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hungarian art
Thorvald Boeck

Thorvald Olaf Boeck (født 15. august 1835 i Kristiania, død 21. april 1901 samme sted) var en norsk jurist, embedsmann og boksamler, kjent for å ha sin tids største private bibliotek i Norge.Sin første bok samlet han som 9-åring. Boeck tok examen artium 1854 fra Heltbergs studentfabrikk og cand.jur. 1860 fra  Det Kongelige Frederiks Universitet. Han  hadde da samlet 2000 bøker og  jobbet et par år som konstituert sorenskriver i Namdal, før han i 1863 flyttet tilbake til fødebyen Christiania og ny jobb som kopist (en underordnet sekretær) i Kirkedepartementet. Han vant i 1864 H.K.H. Kronprinsens gullmedalje på en avhandling om priser på trelast og fisk. 
Boeck ble i 1874 forfremmet til kongelig fullmektig.  Han var formann i Kristiania Arbeidersamfund 1877–79 og møteleder i «Flaggmøtet» den 13. mars 1879, der man vurderte et nytt trefarget flagg som Hagbart Berner hadde foreslått.Etter å ha giftet seg i 1866 flyttet han inn i en større enebolig i Professor Dahls gate 29, og fikk plass til sin store boksamling. Men, det var lite plass, og ved et tilfelle solgte han 754 bind til nasjonalbiblioteket på Island.
I 1899 solgte han 31 467 bøker for kroner 25 000 til Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim, sammen med en stor mengde kart, brev og 610 manuskript.  Salgskontrakten fastslo at samlingen ikke skulle kunne splittes. Det meste ble innlemmet i Gunnerusbiblioteket og ble blant annet et vesentlig bidrag til dets samling av autografer.  I dag er samlingen stort sett intakt og går under navnet Thorvald Boecks boksamling med egen håndskriftsamling. Boksamlingen ble katalogisert av Aagaat Daae i  Den inneholder blant annet

førsteutgave av Saxo Grammaticus fra 1514,
Ludvig Holberg-samlingen på tre hundre bind og 4 brev),
mye av Henrik Ibsen,
Bjørnstjerne Bjørnson (håndskrevne utkast til Ja vi elsker),
Henrik Wergeland-samlingen, komplett med hundre bind, samt en del manuskript (utkast til Til min gyldenlak)Boeck var sønn av naturviter og zoolog Christian Boeck (1798–1877), født på Calmeyerløkken og oppvokst i Kristiania i likhet med sine brødre, herunder fiskeforsker Jonas Axel Boeck (1833–1873). Boeck giftet seg i 1866 med Julie Pauline Louise Maschmann (1841–1923), datter av presten Bernt Sverdrup Maschmann. Deres datter Elisabeth (1868–1958) giftet seg i 1889 med arkitekt Herman Backer. Datteren Antoinette Augusta (1871–1939) giftet seg med grosserer Jacob Schram.
I Nasjonalgalleriet henger et maleri av Harriet Backer som viser Boecks privatbibliotek fra 1902.


== Utgivelser ==
Thorvald Boeck (1870). Tvende Breve angaaende Begivenhederne i Norge 1814. M. Bentzens trykkeri.  [25 sider. Undertekst:  Brevene ere skrevne af Statsraad Jonas Collett til hans Hustru Maren Kirstine, født Collett]
Thorvald Boeck (1870). Efterretninger om geistlige Embeder i Norge. Jacob Dybwads forlag.  [660 sider]
Thorvald Boeck (1880). Chronologisk Fortegnelse over Skrifter og Afhandlinger om de norske Fiskerie. R. Hviids enkes bogtrykkeri.  [26 sider]


== Referanser ==
Antonio Raymondi (provins)

Antonio Raymondi er en provins i regionen Ancash i Peru. Den grenser til regionen Huánuco i nordøst, til provinsen Huari i øst og i sør og til provinsen Carlos Fermín Fitzcarrald i vest. Provinsens UBIGEO er 0203 og hovedstaden er Llamellín.
Provinsen er oppkalt etter den innfødte italienske geografen Antonio Raymondi, en kjente peruanske vitenskapsmann i den senere halvdelen av det 1900-tallet.


== Politisk inndeling ==
Provinsen er delt inn i 6 distrikter.


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Was gesagt werden muss

«Was gesagt werden muss» (norsk: «Det som må sies») er et politisk prosadikt av Günter Grass som 4. april 2012 ble offentliggjort i avisene Süddeutsche Zeitung, La Repubblica og El País. I diktet hevder Grass at staten Israels atomvåpenpolitikk er en fare for verdensfreden. Han tematiserer i sammenhengen også leveransen av tyske ubåter i Dolphin-klassen til den israelske marine.


== Reaksjoner ==
Etter offentliggjørelsen utspant det seg en bred offentlig debatt, særlig i Tyskland. Politikere, journalister og representanter for jødiske organisasjoner kommenterte diktet. Delvis ble forfatteren anklaget for antisemittisme.En talsperson for den israelske innenriksminister Eli Jishai meddelte 8. april 2012 at Günter Grass som følge av diktet var persona non grata i Israel. Forfatteren kunne dermed ikke lenger reise inn i landet.
Det ble i reaksjonene trukket fram at det ikke er innholdet, men måten Grass framførte kritikken på som var det problematiske. Tysk kritikk av israelsk militarisme og opprustning er også framført av blant andre forsvarsminister Thomas de Maizière. Problemet for kritikerne har vært at Grass, som tidligere Waffen-SS-soldat, aldri kan påberope seg noen som helst form for nøytralitet i noen spørsmål knyttet til Israel, og at han omtaler seg selv som «en overlevende», som er samme begrep som brukes om de som overlevde Holocaust. Videre ble det hevdet at selve diktformatet gjorde budskapet upresist og hemmet den politiske debatten.Det ble videre hevdet at Grass' utspill inneholdt en del faktafeil, som at det faktisk ikke hersker taushet rundt denne saken, og virkelighetsforvrengninger når Mahmoud Ahmadinejad kalles «storskryter» mens det underslås at han også er en holocaustbenekter som ønsker å utslette Israel.


== Grass' egne kommentarer ==
I et intervju med 3sat-kulturmagasin Kulturzeit, uttalte Grass at han ikke ville gå tilbake på sine formuleringer i diktet. Han innrømmet imidlertid en feil: Det hadde vært bedre å tale om «dagens israelske regjering» og ikke generelt om Israel. Leveransen av en sjette ubåt til Israel var imidlertid etter Grass' oppfatning uansett en feil form for «Wiedergutmachung» («gjøre godt igjen» etter Holocaust). I et intervju med Tom Buhrow for Tagesschau svarte Grass på spørsmål om hvorfor diktet var valgt som ytringsform at dette var en tysk tradisjon helt fra Walter von der Vogelweide. Også Goethe, Heinrich Heine, Erich Fried og Bertolt Brecht blant andre, hadde ytret seg politisk gjennom dikt. I et innlegg i Süddeutsche Zeitung 11. april 2012 sammenliknet Grass innreiseforbudet han hadde fått av den israelske innenriksministeren, med de innreiseforbud han tidligere hadde fått av DDR og Burma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversettelse til norsk av Erik Fosnes Hansen på aftenposten.no Besøkt 8. april 2012
Originaltekst offentliggjort i sueddeutsche.de 4. april 2012 Besøkt 6. april 2012
Günter Grass: Was gesagt werden muss Günter Grass leser Was gesagt werden muss. Videoopptak av NDR fra 5. april 2012. Besøkt 6. april 2012
Intervju med Günter Grass av Tom Buhrow, videooptak av Tagesschau 5. april 2012. Besøkt 6. april 2012
Rottungen

Rottungen er et vann i Nordmarka, Oslo kommune. Vannet er regulert 2 meter, og ligger da 310 meter over havet, mellom Bjørnsjøen i vest og Gåslungen i øst. Den nordlige delen kalles av vannet kalles Rottungrumpa. Nedslagsfeltet er ikke særlig stort, tilsiget kommer fra mindre bekker i nord, vest og sør, mens avløpet er i øst ved Gåslungen gård. Det er flere gode teltplasser ved vannet, som er lett tilgjengelig. Det går skogsbilvei forbi vannet, mot Skjærsjøen og Maridalen i sør, og mot Movatn i øst.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rottungen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Markadatabasen om Rottungen, med bilder
Deutsche Kinderschar

Deutsche Kinderschar,  Deutsche Kinderschar der N.S. Frauenschaft («Nasjonalsosialistisk kvinneligas tyske barneskare») eller Kindergruppen der NS.-Frauenschaft var en organisert virksomhet for barn fra seks til ti år i det nasjonalsosialistiske Tyskland fra 1933 til 1945.
Deutsche Kinderschar var barnegrupper som ble drevet av småskolelærere i N.S. Frauenschaft innenfor lokale partiområder. I 1938 skal det ha vært flere enn 350 000 barn med i gruppene. Aktiviteter med lek og fellesskap fortsatte også under andre verdenskrig. Barn i samme lokallag var likt kledt, men uniformeringa var ikke standardisert, og draktene kunne variere mellom gruppene. Emblemet var en Wolfsangel, ulvekork-rune formet som en N eller Z med tverrstrek, for eksempel påsydd jentenes kjoler eller på guttenes beltespenner. Lederne bar partinål med rødt hakekors.Deltakelse i «de tyske barneskarene» skulle blant annet legge til rette for videre organisering og innordning i den militaristisk gjennomorganiserte staten. Når barna fylte ti, ble jentene medlemmer i Deutsche Jungmädel (JM), guttene i Deutsche Jungvolk (DJ). Når de ble 14, fortsatte de i henholdsvis Bund Deutscher Mädel (BDM) og Hitlerjugend (HJ) der de ble inntil de var 18. Disse organisasjonene var underlagt toppledelsen i Hitlerjugend. Fra 1936 ble medlemskap i den statlige ungdomsorganisasjonen obligatorisk.


== Se også ==
Jungmädelbund, for jenter 10-14 år
Deutsche Jungvolk, for gutter 10-14 år


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Deutsche Kinderschar i samlerforum på nett
Viqar ul-Umara

Viqar ul-Umara (født 13. august 1856 i Hyderabad, død 15. februar 1902) var en hyderabadsk adels- og tjenestemann. Han var diwan eller statsminister i staten Hyderabad fra 1893 til 1901.
Viqar ul-Umara kom fra den framstående Paigah-familien og hadde nære bånd til nizamdynastiet, herskerne over Hyderabad. Han var gift med en søster av nizam Mahbub Ali Khan. Etter at han fikk bygget Falaknuma-slottet, ble det gitt som seremoniell gave til nizamen.I 1893 ble det innført reformer i statsledelsen i Hyderabad og et regjeringsråd ble innført. Diwanen ledet dette, og Viqar ul-Umara ble utnevnt til denne stillingen. I 1901 ble han syk og Kishen Pershad fungerte som statsminister et års tid inntil Viqar ul-Umara døde, og Kishen Pershad overtok da statsministerposten på fast basis.
Viqar ul-Umara var ridderkommandør av Den indiske imperieordenen og mottok medaljen Kaisar-i-Hind.


== Referanser ==
Wiluna (Vest-Australia)

Wilunda er en by i Vest-Australia i Australia. Den ligger sentralt i delstaten 947 kilometer nordøst for delstatshovedstaden Perth. Byen er administrasjons og servicesenter for den lokale aboriginske befolkningen, landbruksindustrien og gruveindustrien. Store deler av arbeidsstokken er ukependlere (Fly-in fly-out via Wiluna flyplass). 
Det ble funnet gull i området i 1896 og på få måneder hadde 300 gullgravere funnet veien til stedet. I 1930-årene hadde byen over 9000 innbyggere, men på grunn av andre verdenskrig måtte flere gruver stenge og i 1963 hadde folketallet falt til mindre enn 100 innbyggere. Gullgruvedriften ble gjenopptatt i 1981. Wiluna-området har også en omfattende urangruvedrift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wiluna, Western Australia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hakklokroktjern

Hakklokroktjern er et mindre vann 441 meter over havet vest for Hakkloa i Nordmarka, Oslo kommune. Vannet ligger relativt høyt, og har derfor et beskjedent nedslagsfelt, hovedsakelig fra mindre tjern i vest. Avløpet er mot sør gjennom Puttedalen og ut i Bjørnsjøen ved Bonna. Vannet er kalket flere ganger (6,3 tonn i 2010), og er da et godt fiskevann. Her finnes ørret, og det er også tidligere satt ut noe bekkerøye.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oslo


== Referanser ==