jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fjodor Okhlopkov

Fjodor Matvejevitsj Okhlopkov (russisk: Фёдор Матвеевич Охлопков; født 2. mars 1908, død 28. mai 1968) var en sovjetisk soldat og skarpskytter under den andre verdenskrig. Han ble etter krigen kreditert med så mange som 513 drepte tyskere.
Han ble født i landsbyen Krest-Khaldzhay, i regionen som nå heter Tomponsky Ulus i republikken Sakha, Russland. Han jobbet som en maskinoperatør, jeger og gruvearbeider etter gull på en kollektivgård. I juni 1941, da krigen mot det nasjonalsosialistiske Tyskland brøt ut, ble Okhlopkov og hans bror med i den sovjetiske hæren, og hans bror ble snart drept i en kamp. Okhlopkov arbeidet først som en maskin-skytter, og i oktober 1942 utdannet han seg til skarpskytter.
Okhlopkov var en av de mest effektive skarpskyttere i den røde armé under den andre verdenskrig. Han ble innvilget status som Helt av Sovjetunionen i 1965 som nummer 10 678 i rekken, samt at han ble tildelt Leninordenen. Disse tildelingene ble han ikke tildelt før lenge etter at krigen var over, mye på grunn av etnisiteten hans (han var en etnisk jakut). I 1974 ble et kommersiell sovjetisk lasteskip navngitt i hans ære.


== Referanser ==
O Gine, du deilige mø

«O Gine, du deilige mø» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956. Han forteller at melodien skal være «Der vanker en kunstner ved Tiberens bredd».


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Kong David og Profeten Nathan

«En samtale mellom Kong David og profeten Nathan» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte visen i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, 1973
Elskerens avskjed

«Elskerens avskjed» er et skillingstrykk. Det ble presentert i «Magasinet for alle» av Alf Prøysen i 1956.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Ivan Sidorenko

Ivan Mikhajlovitsj Sidorenko (russisk: Иван Михайлович Сидоренко; født 12. september 1919, død 19. februar 1994) var en offiser i den sovjetiske Røde Hær, som tjenestegjorde under den andre verdenskrig. Han ble regnet som en av de beste sovjetiske snikskytterne under krigen, med over fem hundre bekreftede drap på tyske soldater og offiserer.
Han ble født som en fattig bonde i Smolensk, Russland. Sidorenko deltok i ti graderinger av skolen, og studerte senere ved Penza Art College i Penza, sørøst for Moskva. I 1939 droppet han ut av denne skolen, og han ble innkalt til å tjenestegjøre i Den røde armé, og han ble sendt på trening ved Simferopol Military Infantry School, på Krim.
I 1941 deltok han i slaget ved Moskva, i kampen mot tyskerne. Han var stasjonert som løytnant og senere ble han utnevnt til assisterende sjef i Hovedkvarteret til 1122ndre Rifle Regiment, og han kjempet som en del av den første baltiske fronten. Selv om han hovedsakelig instruerte andre soldater, så kjempet han stundom i noen av kampene. I en av disse utfluktene hans, ødela han en fiendtlig tank og tre traktorer ved hjelp brannstiftende kuler.
Imidlertid ble han såret gjentatte ganger, mest alvorlig i Estland, i 1944. Denne skaden gjorde at han ble innlagt frem til slutten av krigen. Mens han gikk gjennom rehabilitering av disse skadene, ble Sidorenko tildelt tittelen Helt av Sovjetunionen, den 4. juni 1944. Sidorenko ble av sin overordnede forbudt fra å se kamp igjen, fordi han var for verdifull som trener for fremtidige snikskyttere.
Ved slutten av krigen, ble Sidorenko kreditert med fem hundre bekreftede drepte, og han hadde trent mer enn to hundre og femti snikskyttere. Han hadde rank som major ved slutten av krigen. Etter krigens slutt, pensjonerte Sidorenko seg fra Den røde armé, og han slo seg ned i Tsjeljabinsk oblast, i Ural-fjellene, hvor han en stund jobbet som formann i en kullgruve. I 1974 flyttet han til republikken Dagestan, i Kaukasus. Han døde i 1987 i en alder av 68 år.
Śatakatraya

Śatakatraya (sanskrit: शतकत्रय, «de tre århundrer») er en indisk diktsamling i tre deler på sanskrit, som hver enkelt inneholder hundre vers. De tre århundrer eller śatakas har titlene Nītiśataka, Śṛṅgāraśataka og Vairāgyaśataka, og er i indisk tradisjon tilskrevet den indiske forfatteren Bhartṛhari fra det 5. århundre.
DS «Storstad»

DS «Storstad» var et 6 000 tonns norsk tørrlasteskip eid av A. F. Klaveness & Co, bygget i Newcastle upon Tyne i 1910.
På en tur fra Sydney i Nova Scotia til Quebec, med kull fra Dominion Coal Company, støtte «Storstad» sammen med RMS «Empress of Ireland» på St. Lawrence-elva nær Pointe-au-Père 29. mai 1914. Det ble revet et 14 fots hull i skroget på «Empress of Ireland», og skipet sank på 14 minutter, med det resultat at 1012 av passasjerene og mannskapet døde, 473 personer overlevde. Ombord var 21 nordmenn, 14 av dem omkom. DS «Storstad» ble stygt skadet i sammenstøtet, men kom seg til land for egen maskin.
«Storstad»s besetning gjorde en heltmodig innsats og reddet de 473 passasjerer og besetning fra «Empress of Ireland».
Etter sammenstøtet, da «Storstad» kom seg til land I Québec, ble hun tatt i arrest.


== Rettslig etterspill ==
Etter ulykken ble det holdt sjøforklaring og etterfølgende søksmål. Rettssaken gikk ikke til «Storstad»s fordel. Canadian Pacific hadde fordelen å spille på hjemmebane. De norske sjøfolkene snakket dårlig engelsk og de to kapteinene beskyldte hverandre gjensidig for ikke å ha fulgt vikeplikten. The Canadian Pacific Railway, som eide «Empress of Ireland», saksøkte eierne av DS «Storstad» for 3 000 000 dollar. DS «Storstad» ble gitt til Canadian Pacific Railway som del av oppgjøret, og hun ble igjen solgt på auksjon for 175 000 dollar. Tilslaget gikk til forsikringsselskapene Vidar og Skuld.
Storstad ble frigitt og flyttet til verft for reparasjon. Deretter ble den satt i vanlig drift med samme mannskap.
DS «Storstad» ble torpedert av en tysk ubåt i Atlanterhavet sørvest for Irland, og sank den 8. mars 1917. Mannskapet gikk i livbåtene og ble reddet tre dager senere.


== Norske passasjerer på RMS «Empress of Ireland» ==


== Eksterne lenker ==
Tragedie med norske syndebukker. nrk.no. 5. januar 2012.
The Collision between the S/S Empress of Ireland and the S/S Storstad
Wreck Site – SS Storstad
Hongqikanalen

Hongqikanalen eller Røde fane-kanalen (forenklet kinesisk: 红旗渠, pinyin: Hongqi qu, Wade-Giles: Hung-ch'i ch'ü) er en irrigasjonskanal i  Linzhou i Folkerepublikken Kina, i hjørnet mellom provinsene Henan, Shanxi og Hebei. 
Den ble bygd mellom februar 1960 og juli 1969 for å vanne de tørre delene av fylket Lin (Linxian 林县, dagens Linzhou) ved foten av Taihangfjellene vest for Anyang. Kanalen ble besluttet bygd under «det store spranget», men arbeidet kom ikke i gang med det samme. Anlegget er et resultat av tusener av arbeideres håndkraft, uten maskineri, og mye av hovedkanalen er langs harde fjellsider. En rekke propagandafilmer ble laget under Maos tid til pris for dette kommunistiske fellesprosjektet rettledet av «Mao Zedongs tanker».
Hovedkanalen er ca. 71 km lang, med sidekanaler dreier det seg om 2000 km.
Kanalen ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Litteratur ==
Lin Min: Der Rote-Fahne-Kanal. Forlaget for fremmedspråklig litteratur, Beijing, 1974.
Judith Shapiro: Mao's war against nature - Politics and the Environment in Revolutionary China. Cambridge University Press, Cambridge 2001, ISBN 0-521-78680-0.


== Eksterne lenker ==
Red Flag Canal
Hongqi qu
Zhongguo Linzhou – Hongqi qi wang
Linzhou Hongqi qu
I låga ryttertorpet

«I låga ryttertorpet» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte den i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956, og han mener at den skriver seg fra Karl den 12tes tid. Margareta Kjellberg sang den inn på plate i 1959, og der oppgis opphavsmannen til å være Wilhelm von Braun.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
Trine Aadalen Lo

Trine Aadalen Lo (født 1976 i Skien, oppvokst i Bamble), filmprodusent fra Lillehammer.
Trine Aadalen Lo har siden hun var ferdig på filmskole i England i 2001 og fram til 2018 bemerket seg som filmprodusent med sitt sterke engasjement for norsk barnefilm og regional filmproduksjon på Lillehammer, med spillefilmene Bestevenner (2009), De tøffeste gutta (2013) og Los Bando (2018) og en rekke kortfilmer for barn som hun produserte i Filmbin AS, produksjonsselskapet hun startet sammen med regissør Christian Lo og klipper Arild Tryggestad.Hennes spillefilmdebut Bestevenner ble tidenes første spillefilm produsert av et lokalt selskap i Oppland. Og filmen hadde lokalt manus skrevet av Morten Hovland på Lillehammer. Bestevenner og Los Bando deltok begge på Berlin Film Festival.Los Bando som hun produserte sammen med Nicholas Sando som ble med i Filmbin etter Bestevenner ble den mestvinnende norske filmen på festivaler i 2018. Den ble nominert til European Film Awards EFA Young Audience Award i 2019.Trine har også produsert spillefilmen De tøffeste gutta som vant publikumsprisen på Barnefilmfestivalen i Kristiansand og hun var co-produsent i utviklingen av den kroatiske spillefilmen Min Bestefar er en Alien. Trine deltok på EAVE Producers Workshop 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Aadalen Lo på Internet Movie Database 
(en) Trine Aadalen Lo hos The Movie Database
På lugnare vatten

På lugnare vatten er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1990.


== Sporliste ==
«Vem vet»
«Låt kärleken slå rot»
«Vägg i vägg»
«På lugnare vatten»
«Vi ska dansa hela natten»
«Cliff-medley»
«Living Doll»
«Travellin' Light»
«The Young Ones»
«Ge mig sol, ge mig hav»
«Längtans vind»
«Hollywood»
«Blå nätter»
«Det var det ingenting på»
«I god tradition»
«Dansa hela natten»


== Eksterne lenker ==
(en) På lugnare vatten på Discogs
En enda gång

En enda gång er et musikkalbum med Kikki Danielsson, utgitt i 1992.


== Sporliste ==
«En enda gång»
«Take Good Care of My Baby»
«Sjunger i regnet»
«Du finns i mina drömmar»
«Ring mig i morgon»
«Jag önskar dig allt gott på jorden»
«My Love»
«Natt efter natt»
«När du kommer»
«You Don't Have to Say You Love Me»
«Rockin' Robin»
«Come on Over»
«Härom da'n»
«Kvällens sista dans»
«En enda gång» (karaokeversjon)


== Eksterne lenker ==
(en) En enda gång på Discogs
Jörg Müller

Jörg Müller er navnet til flere personer:

Jörg Müller (illustratør) (født 1942), barnebokillustratør,
Jörg Müller (syklist) (født 1961), deltok blant annet i Sykling under Sommer-OL 1984
Jörg Müller (racerkjører) (født 1969), deltok blant annet i Formel 1-sesongen 2000
Vet du vad jag vet

Vet du vad jag vet er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1994.


== Sporliste ==
«Vet du vad jag vet»
«Långt bortom bergen»
«Hela vägen hem»
«Har du kommit för att stanna?»
«I Ain't That Lonely Yet»
«När du viskar mitt namn»
«Jag hör din röst»
«Jag älskar hur du älskar mig»
«Get to the Church»
«Min bästa vän»
«Kom tillbaka igen»
«I'm Gonna Knock on Your Door»
«Tillbaks till fantasin»
«Vi har hunnit fram till refrängen»
Liste over kardinaler utnevnt av Callistus III

Liste over kardinaler utnevnt av Callistus III er en liste over de ni kardinalene pave Callistus III utnevnte under to konsistorium i perioden 17. september til 17. desember 1456.


== 17. september 1456 ==
Luis Juan del Milà
Jaime de Portugal
Rodrigo de Borja y Borja, senere pave Alexander VI.


== 17. desember 1456 ==
Rinaldo Piscicello
Juan de Mella
Giovanni Castiglioni
Enea Silvio Piccolomini, senere pave Pius II.
Giacomo Tebaldi
Richard Olivier de Longueil


== Referanser ==
Hem till Norden

Hem till Norden er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«All min kärlek»
«En skimrande minut»
«Ingenting är längre som förut»
«Sången från bergen»
«Då räknar jag til hundra»
«Bara du älskar mig»
«Beautiful Sunday» – synges av Kjell Roos
«Du är solen i mitt liv»
«Hem till Norden»
«Ung, blåögd och blyg»
«Du och jag» – med Kjell Roos
«I mitt hjärta»
«När du kommer hem»
«Så länge mitt hjärta kan slå»
«Ett vänligt ord»
«A Way With a Broken Heart»
Ett hus med många rum

Ett hus med många rum er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1997.


== Sporliste ==
«Ett hus med många rum»
«Kärleken har fått vingar»
«Som ett ljus»
«Jag kan aldrig leva utan dig»
«Låt ett ljus få brinna»
«Låt oss leva för varann»
«Tro mig om du vill»
«Lova mig att alltid stanna här»
«Tjejer»
«Du ska veta»
«Aldrig ta farväl»
«Jag älskar dig»
«Om det är mig du vill ha»
«Make It Through the Gray»
«Kärlekens vindar»
«Stilla stormen»


== Eksterne lenker ==
(en) Ett hus med många rum på Discogs
Milorgs bedriftsorganisasjon

Milorgs bedriftsorganisasjon (også kalt B.org eller B-org) ble etablert i 1942 som et hemmelig bedriftsvern for industrien. B.org var organisert etter mønster av Milorg. Organisasjonens formål var å drive «stille sabotasje» ved krigsviktige bedrifter og forberede lammelse av disse bedriftene i tilfelle en alliert invasjon. Det siste krigsåret ble den viktigste oppgaven beskyttelsesplaner mot mulig tysk ødeleggelse i Norge. B-org var underlagt Forsvarets Overkommando gjennom Milorgs Sentralledelse, men drev i grenselandet mellom militær og sivlil motstand. Medlemmer ble tildelt en nål for å vise at de var medlemmer.
B.orgs aktive innsats bestod i «stille sabotasje» innenfor industrien på samme måte som Milorgs jernbaneorganisasjon (J.org) drev sabotasje innenfor jernbanen og Milorgs etatsorganisasjon (E.org) drev sabotasje innenfor offentlige tjenestegrener, transport, politi og andre etater. Således var lederen for B.org på Rjukan, Rolf Sørlie, aktiv i aksjonen for å senke DF Hydro på Tinnsjøen. En annen som var med, var Nils Antonsen (1901-1944) fra Kongsberg som var formann på Den Kongelige Mynt.Milorgs bedriftsorganisasjon disponerte ca 350 mann mai 1945.
«Catterick» var navnet på B.orgs plan for beskyttelse av vitale anlegg ved krigsavslutningen. I Sandefjord gjaldt dette følgende: Prioritet A  Sandar Fabrikker, Vera Fabrikker, Prioritet B: Framnes mekaniske verksted, Stub transformatorstasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
11.6.4.2 Beredskaps- og sabotasjegrupper i NOU 1988-12
Tanja Baramzina

Tatjana Nikolajevna Baramzina (russisk: Татьяна Николаевна Барамзина; født 19. desember 1919 i Glazov i Udmurtia i Sovjetunionen, død 5. juli 1944 i Smaljavitsij) var en sovjetisk skarpskytter under den andre verdenskrigen. Hun ble etter sin død tildelt medaljen Zolotaja Zvesda, og hun oppnådde status som Helt av Sovjetunionen.


== Skarpskytter ==
Hun ble uteksaminert fra statens pedagogiske institutt og underviste i en barnehage i en landsby i Kachkashur. I 1940 begynte hun på universitetet i Perm, og da Tyskland invaderte Sovjetunionen, deltok hun i sykepleiekurs om kvelden, mens hun fikk trening for å bli skarpskytter. I juni 1943 ble hun sendt til den sentrale skarpskytterskolen for kvinner i Podolsk utenfor Moskva og, etter endt eksamen i april 1944, ble hun sendt til den tredje hviterussiske front. I løpet av sine første tre måneder i felten, hadde hun drept minst 16 fiendtlige soldater.
Den 5. juli 1944 fulgte Baramzina med sin fallskjermbataljon inn bak fiendens linjer for å delta i en større operasjon der et veikryss i nærheten av landsbyen Pekalin i Smaljavichih i Hviterussland skulle tas i håp om å blokkere de tyske styrkenes retrett. Bataljonen hennes støtte på en gruppe tyske soldater før de nådde målet sitt, og harde kamper brøt ut og bataljonen led store tap. Etter å ha drept ca. 20 tyske soldater ble Baramzina satt til å ta seg av de sårede på grunn av sin medisinske utdannelse.
Grøften som ble brukt av de sårede sovjetiske soldatene ble tatt av tyske styrker, og etter å ha blitt såret av artilleriild, ble hun tatt til fange og utsatt for tortur i et forsøk på å få henne til å røpe informasjon om hvor andre sovjetiske styrkene befant seg. Etter at øynene hennes var stukket ut ble Baramzina senere skutt på kloss hold med en antitankrifle.
I tillegg til et monument i den lokale Gaslov-parken, ble Proletarskaya-gaten, der hun ble født og hadde vokst opp, omdøpt til hennes ære. Gater i Minsk og Izhevsk og utenfor skarpskytterskolen i Podolsk ble også oppkalt til minne om henne. Et diorama på et museum for den store hviterussiske fedrelandskrigen skildrer hennes siste kamp mot tyskerne.


== Referanser ==
Dagar som kommer och går

Dagar som kommer och går er et musikkalbum med Kikki Danielsson og Roosarna, utgitt i 1998.


== Sporliste ==
«Den enda sanna mannen»
«Mitt hjärta slår för dig»
«En gång till»
«Har du glömt» med Kjell Roos
«Silverfallet»
«Dagar som kommer och går»
«Ta en dag i taget»
«Bara att se dig igen»
«Min egen väg»
«Varje gång det handlar om kärlek»
«I morgondagens ljus»
«Tropical Depression»
«Natten är vår»
«When I Found You»
«Papaya Coconut»


== Eksterne lenker ==
(en) Dagar som kommer och går på Discogs
Lasse Holm

Lars-Eric Gustav «Lasse» Holm (født 9. desember 1943 i Stockholm) er en svensk låtskriver, pianist, produsent og sanger. I 1960-årene spilte han inn plater under navnet Larry Moon. Holm er mest kjent som tidligere bandmedlem i Chips til bandet ble oppløst i 1983. I 1986 platedebuterte han som soloartist med albumet Lasse Holm og året etter kom albumet Vindarna vänder om. Holm representerte Sverige i Eurovision Song Contest 1986 med «E' de' det här du kallar kärlek» sammen med Monica Törnell. Han har vært programleder i Sikta mot stjärnorna, Melodifestivalen 2000, Pictionary og Diggiloo. I 1995 kom samlealbumet Lasse Holms bästa.
Han har vært komponist av fem av Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest, blant annet Carolas «Främling».


== Diskografi ==
Studioalbum

Säg Godmorgon (Lasse Holm med Moonlighters) (1974)
Olles Sångbok - Kapitel N - Ö (Gunnar Bernstrup, Lars Holm) (1984)
Lasse Holm (1986)
Vindarna vänder om (1987)Singler (utvalg)

«En Sån Chans» / «Nånstans Finns Kärleken» (Lasse Holm och Moonlighters) (1972)
«Do Re Mi» (Med sin datter Paula) / «Only One You» (Lasse Holm & Rankarna) (1983)
«E' De' Det Här Du Kallar Kärlek» (Lasse Holm & Monica Törnell) / «En Kärleksmagi» (Lasse Holm) (1986)
«Canelloni Macaroni (Pizzeria Fantasia)» (Lasse Holm) / «Another Kind Of Loving» (Lasse Holm & Monica Törnell) (1986)
«Hjältar Från Havet» / «Vindarna Vänder Om» (Lasse Holm & Arja Saijonmaa) (1987)
«Sikta Mot Stjärnorna» / «Sikta Mot Stjärnorna (Musikbakgrund)» (1994)
«Allt Ljus På Mig» / «Allt Ljus På Mig (Karaokeversion)» (Lasse Holm med Diggiloogänget) (2006)Samlingsalbum

Showtime (1988)
Lasse Holms bästa (1995)
Lasse Holms Bästa (Bonus CD) (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Holm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lasse Holm på Internet Movie Database 
(en) Lasse Holm hos The Movie Database 
(en) Lasse Holm på Apple Music 
(en) Lasse Holm på Discogs 
(en) Lasse Holm på MusicBrainz 
(en) Lasse Holm på SoundCloud 
(en) Lasse Holm på Spotify 
(en) Lasse Holm på Last.fm 
(en) Lasse Holm på Genius — sangtekster 
(en) Lasse Holm på AllMusic
Lasse Holm (album)

Lasse Holm er et musikkalbum med Lasse Holm, utgitt i 1986. Dette er hans første plate som soloartist.


== Sporliste ==
«Canelloni, Macaroni»
«Jag garanterar dej»
«All den tid»
«Shop Around»
«Greenpeace»
«E' de' det här du kallar kärlek» med Monica Törnell
«Det var så jag förlorade dej»
«Such a Miracle»
«En kärleksmagi»
«Gryning»


== Referanser ==
Rudolf von Roth

Rudolf von Roth (født Walter Rudolph Roth 3. april 1821 i Stuttgart, død 23. juni 1895 i Tübingen) var en tysk indolog og grunnleggeren av vedisk filologi. Hans verk Zur Litteratur und Geschichte des Veda (Om vedaenes litteratur og historie) fra 1846 var en hjørnestein i vestlig vedisk forskning.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hermann Oldenberg: Vedaforschung. Stuttgart, Berlin 1905, s. 5 ff.
Heinrich von Stietencron: Attraktion und Ausstrahlung. Das Wirken Rudolf von Roths. I: Heidrun Brückner [u.a.] (Hrsg.): Indienforschung im Zeitenwandel. Analyse und Dokumente zur Indologie und Religionswissenschaft in Tübingen. Tübingen: Attempto 2003, ISBN 3-89308-345-6, s. 77-90
Ernst Windisch: Geschichte der Sanskrit-Philologie und indischen Altertumskunde. 1., 2. Teil sowie nachgelassene Kapitel des 3. Teils. Berlin, New York 1992, ISBN 3-11-013013-0, kapittel 35 (s. 254 ff.)
Zeller, Gabriele (Bearb.): Rudolf von Roth: 1821 - 1895. Die weite Welt nach Tübingen geholt. Texte und Materialien einer Ausstellung anlässlich des 100. Todestages ... vom 23. Juni bis 15. August 1995. Wiesbaden: Harrassowitz 1996, ISBN 3-447-03789-X
(de) Rüdiger Schmitt: «Roth, Walther Rudolph von.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, s. 109 f. (digitalisering).
(de) Klaus-Gunther Wesseling: «ROTH, Rudolf» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 24, Nordhausen 2005, ISBN 3-88309-247-9, sp. 1232–1242.
(de) Richard Garbe: «Roth, Rudolph von». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 53, Duncker & Humblot, Leipzig 1907, s. 549–564.
Lasse Holms bästa

Lasse Holms bästa er en samleplate med diverse artister som har samarbeidet med Lasse Holm, utgitt i 1995. Albumet inneholder også sanger som han selv synger.


== Sporliste ==
Lasse Holm: «Cannelloni Macaroni»
Sofia Källgren: «Längtans vind»
Janne Lucas Persson: «Växeln hallå»
Arja Saijonmaa: «Högt över havet»
Lotta Engberg og Haakon Pedersen: «Ringar på vatten»
Lasse Holm og Monica Törnell: «E' de' det här du kallar kärlek»
Carola: «Främling»
Black Jack: «Inget stoppar oss nu»
Arvingarna: «Eloise»
Kikki Danielsson: «Bra vibrationer»
Mats Rådberg: «Den vita duvan»
Chips: «Dag efter dag»
Tommy Körberg: «Jag är...»
Vikingarna: «Albatross»
Sweet n'Chips: «God morgon»
Håkan Södergren og Hockeylandslaget: «Nu tar vi dom»
Wizex og Lasse Holm: «Miss Decibel»
Herreys: «Sommarparty»
Carola: «Det regnar i Stockholm»


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Holms bästa på Discogs
Vindarna vänder om

Vindarna vänder om er et musikkalbum med Lasse Holm, utgitt i 1987.


== Sporliste ==
«Jag väcker dig»
«Musiken på min radio»
«Det bästa jag har»
«Giddy Up a Ding Dong»
«Ditt liv mitt liv»
«Hjältar från havet»
«Om du vill»
«Vindarna vänder om»
«Bad Manners»
«Splish Splash»
«Cannelloni Macaroni»
«Greenpeace»
«Det var så jag förlorade dig»


== Eksterne lenker ==
(en) Vindarna vänder om på Discogs
100% (album)

100% er et musikkalbum med Lotta Engberg, utgitt i mars 1988.


== Sporliste ==
«100%»
«Do re me»
«Två ska man va'»
«Lång natt mot gryning»
«Fånga en vind»
«En liten mänska»
«Kan man gifta sig i jeans»
«Två blåa ögon»
«Ge mig ett hav»
«Pick och pack»
«Jag gör som jag vill»
«A lá carte»


== Kilder ==
Lotta Engberg – 100% på Discogs
Otto von Böhtlingk

Otto von Böhtlingk (født 30. maijul./ 11. juni 1815greg. i St. Petersburg, død 1. april 1904 i Leipzig) var en betydningsfull russisk–tysk indolog og sanskrit-filolog. Hans magnum opus var en banebrytende sanskrit-grammatikk som ble utgitt i samarbeid med Rudolph von Roth ved universitetet i St. Petersburg i årene 1855–1875.


== Bibliografi i utvalg ==


=== Sanskritleksikografi ===
Sanskrit-wörterbuch (1855-1875)
Sanskrit-wörterbuch in kürzerer fassung (1 band, 1879-1889)


=== Utgaver med sanskrittekst, tysk oversettelse og anmerkninger ===
Kalidasas Shakuntala: Ring-çakuntala (1842, 1846)
Mugdhabodha, en grammatikk av Vopadeva (1847)
Indische Sprüche (3 bind, 1863-1865; 2 opplag 1870-1873)
Paninis Grammatik (1887)
De to upanishadene Khāndogjopanishad og Brhadāranjakopanishad (1889)
Dandins poetik (1890)


=== Artikler ===
"Zeitschrift der deutschen morgenlänischen Gesellschaft" og
"Berichte d. sächs. ges. d. wissenschaften" en mengde indologiske monografier og artikler vedrørrnde grammatikk, ordforråd og litteratur.


=== Annet ===
Sanskrit-chrestomathie (Lesebok) (1845; omarbeidet og utvidet opplag 1877),
Über die Sprache der Jakuten (3 bend, tekst, grammatikk, ordbok)


== Referanser ==