jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nicolas-Théodore de Saussure

Nicolas-Théodore de Saussure (født 14. oktober 1767 i Genève i Sveits, død 18. april 1845 i Genève) var en sveitsisk-født kjemiker, vitenskapsmann og student innen plantefysiologi som gjorde flere banebrytende fremskritt innenfor enkelte områder av kjemi. 


== Liv og virke ==
Nicolas-Théodore var den eldste sønnen til aristokrat og fysiker Horace-Bénédict de Saussure og han ble født i Genève i Sveits. 
Saussure levde i stor grad et stille liv og unngikk resten av samfunnet samtidig som han viet mye oppmerksomhet til forskjellige offentlige anliggender i Genève. I de siste årene av livet hans ble han stadig mer tilbaketrukket fra omverdenen og døde i Genève i april 1845, da han var 78 år gammel. Som en ung mann, akkompagnerte Nicolas-Théodore sin far under mange av hans utflukter i de sveitsiske alpene og han hjalp faren med en forsiktig fastsettelse av mange fysiske konstanter. Saussure var tiltrukket av kjemien og dens underverker store deler av livet og han tok en ledende rolle med å forbedre prosessene for en bedre organisk analyse, og han bestemte sammensetningen av etanol, eter og enkelte andre vanlig forekommende stoffer.Saussure studerte også prosessen med gjæring, hvordan konvertering fra stivelse til sukker fant sted og en rekke andre prosesser av noe mindre betydning. Mange av hans titalls publiserte artikler i forskjellige vitenskapelige magasiner gjennomgår forskjellige prosesser innenfor kjemi og fysiologi av en rekke planter, jord, og betingelsene for et vegetabilsk liv. Saussure gjennomførte også omfattende forskning på blant annet glukose, fotosyntese og CO2. 
Hans søster, Albertine Necker de Saussure, var en anerkjent forfatter og aktivist for bedre utdannelse av kvinner.


== Verker ==
Chemische Untersuchungen über die Vegetation . Vol.1&2 . Engelmann, Leipzig 1890 Digital edition by the University and State Library Düsseldorf


== Referanser ==


== Litteratur ==
P. Robin, M. Blondel-Mégrelis: «1800 et 1840, physiologie végétale et chimie agricole», in Comptes rendus de l'Académie d'agriculture de France, 87, 2001, 31-59.
Augustin-Pyramus de Candolle (2004): Mémoires et Souvenirs (1778-1841) édités par Jean-Daniel Candaux et Jean-Marc Drouin avec le concours de Patrick Bungener et René Sigrist. Georg Éditeur (Chêne-Bourg, Genève), collection Bibliothèque d’histoire des sciences : xv + 591 s. ISBN 2-8257-0832-1.
Viliam Ostrozlik

Viliam Ostrožlík (født 8. februar 1969 i Surany i Slovakia) er en slovakisk økonom, som var visesentralbanksjef i Slovakias nasjonalbank fra 2007 til 2012.
Han er utdannet ved Slovak Technical University, med spesialisering innen økonomi og ledelse i 1992. I 2000 tok han i tillegg en MBA ved University of Pittsburgh. 
Hans arbeidskarriere startet i 1992, i VUB Bank. Her jobbet han fram til 2002, hvorav årene 1998 til 2000 som generaldirektør i regnskapsavdelingen, og årene 2000 til 2002 til avdelingsdirektør i samme avdeling. I 2003 gikk han til Banka Slovakia, som endret navn til Privatbanka i 2005. Her jobbet han fram til 2007, og var generaldirektør og styreformann. 
Den 31. januar 2007 ble han utnevnt til styremedlem i Slovakias sentralbank, og han begynte i stillingen 1. mars. Fra juli 2007 til juli 2012 var han visesentralbanksjef. Ján Tóth overtok stillingen som visesentralbanksjef etter ham.Han er gift og har et barn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Slovakias nasjonalbank – Viliam Ostrozlik
Slaget ved Fort Beauséjour

Slaget ved Fort Beauséjour markerte åpningen på en britisk offensiv i den franske og indianske krig (den nordamerikanske delen av syvårskrigen). Fra 3. juni 1755 beleiret en britisk arme under oberstløytnant Robert Monckton en liten fransk garnison ved Fort Beauséjour med mål om å få kontroll over Chignecto-eidet. Å ha kontroll over dette eidet var kritisk for franskmennene, fordi det var den eneste veien mellom Quebec og Louisbourg på vinterstid. Etter en to uker lang beleiring, den 16. juni, kapitulerte Louis Du Pont Duchambon de Vergor, kommandanten på fortet. 


== Kilder ==
Hand, Chris M. (2004), The Siege of Fort Beausejour 1755, Fredericton: Goose Lane Editions/New Brunswick Military Heritage Project,
Hugh Shaw

Hugh Shaw (født ? - død 1976) var en skotsk fotballspiller og senere manager, som er mest kjent fra sin tid i Edinburgh-klubben Hibernian. Han spilte for Hibs i mellomkrigstiden, og hadde sin debut i løpet av 1918-1919-sesongen. Shaw spilte vekselsvis som midtbanespiller og vingback på Hibs-laget som nådde cupfinalen både i 1922-1923 og 1923-1924, og tapte respektivt for Celtic og Airdrie.Shaw ble hyret inn som Hibs' hovedtrener av Willie McCartney, etter at McCartney ble utnevnt til manager i 1936. Hibs hadde hatt tøffe tider tidlig i 1930-årene, etter at laget opplevde å rykke ned for første gang i 1930-1931-sesongen og deretter slet med å oppnå og beholde sin eliteseriestatus. I løpet av de sene 1930-årene og under den andre verdenskrig bygget McCartney det store Hibs-laget som i hovedsak skulle dominere skotsk fotball i tiåret etter krigen. Med Hibs på topp i ligaen midtveis i 1947-1948-sesongen kollapset McCartney på sidelinjen under en skotsk cupkamp og døde senere samme dag (24. januar 1948). Selv om Matt Busby ble knyttet til den ledige stillingen, ble Shaw utnevnt som manager for Hibs i løpet av den neste uken da Hibs forberedte seg for en kamp mot sin hovedutfordrer, Rangers. Hibs vant kampen 1-0 med et mål i siste spilleminutt og fortsatte med å vinne seriemesterskapet for 1947-1948-sesongen.
Shaw kompletterte den berømte angrepslinjen Famous Five ved å introdusere Bobby Johnstone på laget i 1948, og alle de fem spilte sammen for første gang den 21. april 1949. Han ledet laget til ytterligere to ligamesterskap i 1950-1951 og 1951-1952, og var en hårsbredd fra å ta titlene også i 1949-1950 og 1952-1953. Klubben deltok også i europacupen i 1955-1956 som første britiske lag, og nådde helt til semifinalen.
Den velfungerende angrepslinjen ble brutt opp med salget av Bobby Johnstone til Manchester City i 1955, og de gjenværende spillerne begynte å trekke på årene. Hibs fortsatte med å gjøre det godt i reservelagsfotballen, men mange av disse spillerne greide ikke å imponere særlig på førstelaget, med et strålende unntak i den den gang unge Joe Baker. Derfor måtte Shaw ta på seg noe av skylden for at han ikke godt nok hadde erstattet det engang så briljante laget. Etter at laget slet med å hevde seg i starten av 1961-1962-sesongen, leverte Shaw inn sin oppsigelse i november 1961. Han hadde deretter et kort opphold som Raith Rovers-manager.I 2003 kåret avisen Sunday Herald Shaw som den 31. beste manageren av i alt 50 skotske fotballtrenere gjennom alle tider, og avisen fremhevet spesielt hans «sense and man-management skills».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mackay, John (1986). The Hibees. John Donald Publishers Ltd. ISBN 0-85976-144-4. 


== Eksterne lenker ==
Hugh Shaw Arkivert 15. desember 2018 hos Wayback Machine., www.ihibs.co.uk
Juan (bind)

Juan (kinesisk: 卷, pinyin: juǎn) er enhetsbetegnelsen for kinesiske skriftverker. I eldre tider, da kinesiske skrifter var i skriftrullsform, var juan betegnelsen på hver enkelt skriftrull. Senere, ikke minst med boktrykkerkunsten, ble ordet juan brukt om innbindingsenheten, altså som fasciculum eller bind.
Selve glosen juǎn betyr rull, og benyttes også på kinesisk for eksempel som annet ord i vårrull (春卷, Chūn juǎn). Når juan benyttes om marginnbundne enheter av boksider dreier det seg  altså om en betydningsforskyvning, en overført betydning.
Union Rhythm Kings

Union Rhythm Kings er en norsk- svensk musikkgruppe innen tradisjonell new orleans jazz. 
Gruppen ble etablert av trombonisten Kristoffer Kompen i 2008.
Besetning;
Bent Persson (Sverige), trompet,
Lars Frank (Norge), klarinett og saxofon,
Kristoffer Kompen (Norge), trombone,
Jacob Ullberger (Sverige), banjo og gitar,
Frans Sjöström (Sverige), bassaxofon,
Morten Gunnar Larsen (Norge), piano,
Union Rhythm Kings har siden 2008 turnert en rekke ganger i Norge og Sverige der de har spilt på ulike jazzklubber, konserthus, kulturhus og jazzfestivaler som Oslo Jazzfestival og Gøteborg Jazzfestival, Molde Jazzfestival og Classic Jazzparty (Newcastle).
Bandet er en kombinasjon av svenske og norske musikere i to generasjoner, som har utviklet en genuin interesse for den tradisjonelle new orleans-jazzen fra 1920 og -30 tallet.     


== Utgivelser ==
Union Rhythm Kings – A Hot Reunion (Herman Records, 2008)
Kotelett

Kotelett (fra fransk côtelette, som betyr «ribben») er et stykke kjøtt, gjerne av svin, lam eller storfe, som vanligvis blir stekt eller grillet under tilberedning. Koteletten er karakteristisk gjenkjennelig av benet som sitter igjen i kjøttet.
Fjellbekksmerling

Fjellbekksmerling er en art i gruppen karpefisker.
Tross populærnavnet er den ingen smerling (Cobitidae), men tilhører i likhet med slekten Sewellia til familien Balitoridae.
Den finnes i hurtigstrømmende elver i Kinas høyland og innland; ikke minst i elvesystemet Xijiang og den autonome region Guizhou. Kweichow i det latinske navnet på fisken er en gammel stavemåte for Guizhou.
Den blir opptil 5,4 cm lang.


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellbekksmerling i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellbekksmerling i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fjellbekksmerling hos FishBase 
(en) Fjellbekksmerling hos ITIS 
(en) Fjellbekksmerling hos NCBI 
(en) Kategori:Beaufortia kweichowensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Beaufortia kweichowensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Beaufortia kweichowensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Beaufortia kweichowensis (Fang, 1931) - FishBase
(no) Beaufortia kweichowensis Fjellbekksmerling - akvaforum.no
Det drønner gjennom dalen

Det drønner gjennom dalen er en norsk film fra 1937 som ble regissert av  Olav Dalgard, og produsert for LO.  Det drønner gjennom dalen er den andre i en «arbeider-trilogi». De to andre er Lenkene brytes (1938) og Gryr i Norden (1939).
Et spennende tidsbilde fra 1931 - arbeidsløshetens og elendighetens år i skogsbygdene i Norge. Filmen er viktig både som filmhistorie og samfunnsskildring. Vi får et innblikk i arbeidsforhold og klassemotsetninger mellom tømmerfløtere og skogseiere. Med utgangspunkt i hendelsene i Julussakonflikten og Vestmarka skildres gryende organisering, samhold og streik.
(NFI)


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det drønner gjennom dalen på Internet Movie Database 
(no) Det drønner gjennom dalen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Det drønner gjennom dalen hos Filmfront
Rune Vindheim

Rune Vindheim (født 15. mai 1972) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Da han i 1998 spilte for Fana IL, ble han solgt til Burnley, hvor han spilte åtte ligakamper, en FA-cup-kamp og en Football League Trophy-kamp. Han ble deretter solgt til Hartlepool United i 1999, hvor han spilte syv ligakamper og en FA-cup-kamp.I november 2010 tok han over som hovedtrener for klubben Fana IL, etter at laget nettopp hadde rykket ned fra 2. til 3. divisjon.
I sin andre sesong som trener for Fana IL erklærte han at "topp 5" var målet.


== Referanser ==
Cocoradalen

Cocoradalen (spansk: Valle de Cocora) er en dal i departementet Quindío nordvest i Colombia. Den ligger i Andesfjellenes Cordillera Central, og er en del av Los Nevados nasjonalpark. Dalen er særlig kjent for sine mange Quindío-vokspalmer (Ceroxylon quindiuense), som er Colombias nasjonaltre.
Der vester mellom skjær og bå

«Der vester mellom skjær og bå» er en barnesang med tekst av Nordahl Rolfsen til en tradisjonell melodi. Denne var å finne i hans lesebøker.
Hendelsen er fra Listerfjorden mellom Hidra og Lista. Skipet var engelsk, og jenta («Ingeborg los») var hushjelp i Rasvåg. Det sies også at husbonden var svært støtt over at hun på slikt vis hadde forlatt jobben, og endt opp på fastlandet der hun måtte vente på bedre vær for å komme seg tilbake.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter med Elin Prøysen, Damm 2007
Elverim

«Elverim» er en barnesang med tekst av Nordahl Rolfsen (1848–1928) til en tradisjonell melodi. Lesebøkene skulle favne mye. Ikke bare skulle barna få innblikk i skjønnlitteratur, de skulle og lære geografi og historie, og det favner Rolfsen i denne visa. Den finnes også i en lengre nynorsk versjon.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Og mannen ville fra nissen flytte

«Og mannen ville fra nissen flytte» er en barneregle av ukjent opprinnelse. Hver gård hadde sin egen nisse. Hvis han ble stelt godt med, gikk det bra for folkene på gården. Men han kunne også være en egensindig stabeis, som det ikke var godt å komme ut for. Over hele Europa finnes fortellinger om mannen som prøvde å flytte fra nissen, men han fulgte med på lasset.


== Teksten ==


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Steinar Solhaug

Steinar Solhaug (født 25. januar 1968 på Brumunddal) er en norsk tidligere skihopper. I 1993 hadde han bakkerekord i Holmenkollbakken med en lengde på 114,5 meter.Han ble også norgesmester i laghopp i NM 1994 for Hedmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinar Solhaug – FIS (skihopping)
Peter Kleppa

Peter Kleppa (født 30. oktober 1903 i Hjelmeland, død 6. desember 1991) var en norsk bibliotekar og forfatter av sakprosa.
Han studerte til cand.real. ved Universitetet i Oslo 1932.  Fra 1926 var han ved Universitetsbiblioteket i Oslo, i 1947 forfremmet  til 1. bibliotekar med ansvar for de tekniske tjenester (trykkeri, fotoatelier, bokbinderi, verksted, innredning) samt fagfeltet naturhistorie (innkjøp, bibliografier) spesielt innen botanikk og ornitologi.  Han satt også i styret for Østlandske Naturvernforening.


== Bibliografi ==
Wollert Keilhau, Peter Kleppa og Knut Tvedt, red. (1948–1954). Kringla Heimsins konversasjonsleksikon. Nasjonalforlaget.  [Åtte bind]
Peter Kleppa, red. (1951). Studentene fra 1922, biografiske opplysninger og statistikk samlet til 25-års jubileet 1947. Oslo. 
Ivar Herstrøm, Peter Kleppa, Jan Strand og Einride Waksvik, red. (1966). Det Nye leksikonet for skole og hjem : Med spesialtillegg om geologiske tidsperioder, historisk tabell og det viktigste av regning og matematikk. Norsk faglitteratur. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link) [To bind (A-L og M-Å)]
Peter Kleppa (1973). Norsk botanisk bibliografi 1814-1964. Universitetsforlaget. ISBN 82-00-08931-2.  [Utgitt av Norsk Botanisk Forening]
Peter Kleppa (1976). Norsk ornitologisk bibliografi 1924-1973. Universitetsforlaget. ISBN 82-7000-042-6.  [Utgitt av Norsk Ornitologisk Forening, en fortsettelse av H. Tho. L. Schaannings «Bibliotheca ornithologica Norvegica» 1591-1924 (Norsk ornithologisk tidsskrift. Ser. II, 1924-26, s.57-131)]
Francesca Greenoak (1981). Trær. Faktum. ISBN 82-540-0029-8.  [Oversatt av Peter Kleppa]
Peter Kleppa (1982). Norsk botanisk bibliografi 1965-1975. Universitetsforlaget. ISBN 82-7000-042-6. 
Peter Kleppa (1989). Norsk botanisk bibliografi 1976-1985. Universitetsforlaget. ISBN 82-7000-154-6. 


== Referanser ==
Daniel Bahr

Daniel Bahr (født 4. november 1976 i Lahnstein) er en tysk politiker (FDP). Fra 12. mai 2011 til desember 2013 var han Tysklands helseminister, til da var han parlamentarisk statssekretær i samme departement.Bahrs utdannelse er Master of Business Administration med tyngdepunkt International Health Care and Hospital Management. Han var FDPs helseekspert.
Fra 29. oktober 2009 til 11. mai 2011 var han parlamentarisk statssekretær i Tysklands helsedepartement. Den 27. november 2010 ble han valgt til formann for FDP i Nordrhein-Westfalen.
I 2014 begynte han i ledelsen for Allianz Private Krankenversicherung.


== Referanser ==
Liste over bokseklubber i Norge

Dette er en liste over bokseklubber i Norge. Ifølge Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité var det i 2010 registrert 62 bokseklubber i Norges Bokseforbund, hvorav 30 var særidrettslag og 32 var fleridrettslag.


== Oslo ==

Sentrum Bokseklubb
Sportsklubben av 1909
Idrettsforeningen Ørnulf
OSI Boksing
Oslo Bokseklubb
Fighter Kickboxingklubb
Partner Kickboxingklubb/Bokseklubb
Stovner Bokseklubb
Bokseklubben Pugilist


== Akershus ==
Drøbak Bokseklubb
Vestby Idrettslag
Kolbotn Bokseklubb
Bærums Verk Bokseklubb
Nedre Romerike Kickbokseklubb
Romerike Bokseklubb Nak Muay
Ski Bokseklubb
Funnefoss/Vormsund Idrettslag
Pugilist Bokseklubb Eidsvoll


== Vestfold ==

Tønsberg-Kameratene
Tønsberg Kickboxing Club


== Østfold ==
Moss Bokseklubb
Askim Bokseklubb
Fredrikstad Bokseklubb
Sarpsborg Bokseklubb


== Buskerud ==
Drammens Atletklubb
Hønefoss Sportsklubb
Åmot Idrettsforening
Eiker Bokseklubb
Drammen Bokseklubb
Idrettslaget Røyken og Spikkestad


== Telemark ==
Idrettsforeningen Pors
Sundjordet Idrettsforening
Helle Idrettsforening


== Aust-Agder ==
Grimstad Bokseklubb


== Vest-Agder ==
AIK Lund
Flekkefjord Bokseklubb
Londskråga Idrettsklubb


== Rogaland ==

Gausel bokseklubb
Haugesund Bokseklubb
Viking Bokseklubb
Stavanger Idrettsforening
Dingo Bokseklubb
Aktiv Kickboxing Klubb


== Hordaland ==

Bergens Atletklubb
Bokseklubben Bergen Sparta
Atletklub Bjørgvin
Stord Bokseklubb
Bergen Boxing Klubb
Voss Bokseklubb
Leirvik Bokseklubb
Flaktveit Idrettsklubb
Fyllingen Kickboxing Klubb


== Sogn og Fjordane ==
Aurland Idrettslag


== Møre og Romsdal ==
Moldekameratene Bokseklubb
Åndalsnes Bokseklubb
Ålesund Bokseklubb
Idrettslaget Braatt


== Hedmark ==
Hamar Bokseklubb


== Oppland ==

Gran Bokseklubb
Raufoss Bokseklubb
Sjårdalen Atletklubb
Sør-Odal Kickboxing Klubb
Valdres Kampsportklubb


== Trøndelag ==

Bokseklubben av 1930
Trym Idrettslag
Trondhjem Bokseklubb
Sportsklubben Ulf-an
Box-Team Trondheim
Apollo Bokseklubb
Trondheim Kickboxing Klubb
Stjørdal Kickboxingklubb


== Nordland ==

Bodø Bokseklubb
Mo Bokseklubb
Idrettslaget Tjalg
Drevja Idrettslag


== Troms ==
Harstad Bokseklubb
Tromsøstudentenes Idrettslag
Finnsnes Kickboxingklubb


== Finnmark ==
Alta Bokseklubb
Øksfjord Bokseklubb
Polar Bokseklubb Vardø


== Referanser ==


== Kilder ==
Bokseklubber i Norge hos Norges Bokseforbund
Heinrich Menu von Minutoli

Heinrich Menu von Minutoli (født 12. mai 1772 i Genève, Sveits, død 16. september 1846 i Lausanne, Vaud i Sveits) var en prøyssisk generalmajor, oppdagelsesreisende og arkeolog. 
Minutoli tjenestegjorde i to år i et feltartilleri-korps før han fikk sin befalsutdannelse i et infanteriregiment som hovedsakelig var stasjonert i Magdeburg. Minutoli snakket flytende gresk, latin, italiensk og engelsk. Minutoli ble invalidisert og kunne ikke lenger fortsette sin karriere i militæret i en alder av bare 21 år, etter å ha blitt alvorlig skadet i den ene armen under forsvaret av et fort den 29. juni 1793 under beleiringen av byen Mainz.


== Referanser ==
Knut Tvedt

Knut Tvedt (født 27. september 1906 i Lier, død 30. september 1989 i Oslo) var en norsk jurist og kulturmann, kjent som ekspert på opphavsrett og åndsverk.
Etter examen artium 1925 og juridikum 1930 var han dommerfullmektig og 
sekretær i Sosialdepartementet, før han i 1938 startet som juridisk konsulent i NRK. Fra 1940 var han eksaminator og sensor ved juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo, og holdt sogar forelesninger i statsrett, forvaltningsrett og romerrett. Tilbake i kringkastingen ble han  i 1946 adm.dir. og økonomisjef; i praksis var han kringkastingssjef 1946-48 før Kaare Fostervoll overtok. Tvedt kåserte også i radio i denne tiden.
Etter å ha tapt for Hans Jacob Ustvedt om å bli kringkastingssjef i 1962, ville Knut heller være høyesterettsadvokat (som han ble i 1960) og adm.dir. for TONO i 1965-77.
Det var Tvedt som i 1958 seiret i rettssak Agnes Mowinckel og Ellen Isefjær vs Nationaltheatret; de to ville ha feriepenger fra 1955 og oppsetningen av Lille Eyolf i 1956.Han ble i 1984 omtalt som «åndshøvding» og «tolerant», da hans  Tyve kulturprofiler ble anmeldt av Kjell Bækkelund, som syntes kapitlet om bysbarnet Sigurd Christiansen gjorte størst innrykk, tett fulgt av passusen om Kaare Fostervoll: «De gamle åndshøvdinger hadde---når de var på sitt beste---en toleranse som mange av oss i dag ikke bør glemme».


== Utgivelser ==
Andreas Olai Schei og Knut Tvedt (1941). Bestemmelser om rasjonering og forsyning. Tanum.  221 s. [Utgitt av Forsyningsdepartementet]
Wollert Keilhau, Peter Kleppa og Knut Tvedt, red. (1948–1954). Kringla Heimsins konversasjonsleksikon. Nasjonalforlaget.  [Åtte bind]
Hallvard S. Bakken, Knut Tvedt og Ragnar Anker Nilsen, red. (1973). Hvor Drammenselven iler. Drammens sparebank 150 år. Lyche, Drammen. ISBN 82-990080-1-8.  313 s.
Knut Tvedt (1975). Regelverk for statens anskaffelsesvirksomhet. Universitetsforlaget. ISBN 82-00-70197-2.  171 s. [Utvalg oppnevnt ved Kronprinsregentens resolusjon av 8. september 1967. Utredning avgitt til Industridepartementet 27. juni 1974]
Kristen Andersen m.fl. (1976). Tanke og tone: Til Knut Tvedt. Aschehoug. ISBN 82-03-08654-3.  [13 artikler på bursdagen]
Knut Tvedt (1985). Tyve kulturprofiler. Aschehoug. ISBN 82-03-11013-4.  122 s. [Aschehougs julebok 1984]


== Verv og premier ==
St. Hallvard-medaljen
Norsk Komponistforening æresmedlem
Norsk Sceneinstruktørforening æresmedlem
St. Olavs Orden kommandør 1973
Nationaltheatret, med i styre og representantskap
Statens Teaterskole, styremedlem
Drammen Teater, representantskapet
Aschehoug, styremedlem i 17 år
Norsk forening for opphavsrett, stifter og formann i tyve samfulle år
Festspillene i Bergens rådsmedlem
Nordisk-kulturelt samarbeid, styret
De norske teatres forening, sekretær


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Tvedt på Internet Movie Database