jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Poanes

Poanes er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter), brune og oransje smygere, sjeldnere brune med hvite flekker.


== Levevis ==
Larvene lever på gress og halvgress.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Poanes Scudder, 1872
Poanes aaroni (Skinner, 1890) 
Poanes azin (Draudt, 1924)
Poanes benito Freeman, 1979
Poanes hobomok (Harris, 1862)
Poanes inimica (Butler & Druce, 1872)
Poanes macneilli Burns, 1992 
Poanes massasoit (Scudder, 1863)
Poanes melane (Edwards, 1869)
Poanes monticola (Godman, [1900])
Poanes niveolimbus (Mabille, 1889)
Poanes taxiles (Edwards, 1881) 
Poanes ulphila (Plötz, 1883)
Poanes viator (Edwards, 1865)
Poanes yehl (Skinner, 1893) 
Poanes zabulon (Boisduval & Le Conte, [1837])
Poanes zachaeus (Plötz, 1883) 


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Poanes på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Poanes i Encyclopedia of Life 
(en) Poanes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Poanes hos ITIS 
(en) Poanes hos NCBI 
(en) Kategori:Poanes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Poanes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Poanes spp. [2]
Anders Linder

Anders Hjalmar Linder (født 27. august 1941 i Solna) er en svensk jazzmusiker og skuespiller, kjent fra barnprogrammer som Ville, Valle och Viktor, Vintergatan, Björnes magasin og Kapten Zoom. Han er sønn av Erik Hjalmar Linder og far av Olle Linder.
Linder har studert til arkitekt ved Kungliga Tekniska högskolan og var arkitekt på halvtid før han ble skuespiller.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Anders Linder på Internet Movie Database 
(sv) Anders Linder i Svensk Filmdatabas 
(en) Anders Linder på Apple Music 
(en) Anders Linder på Discogs 
(en) Anders Linder på MusicBrainz 
(en) Anders Linder på Spotify 
(en) Anders Linder på Songkick 
(en) Anders Linder på Last.fm 
(no) Anders Linder på Rockipedia 
(en) Anders Linder på Genius — sangtekster 
(en) Anders Linder på AllMusic
Trygve Christensen

Trygve Christensen (født 27. juli 1940) er en norsk forfatter og lokalhistoriker.


== Bibliografi ==
Bærum og krigen 1940-1945, Bærum bibliotek (1995) Innbundet
Ankerveien, Greveveien, Krokskogveien – langs gamle ferdselsveier gjennom Oslomarka, Cappelen (1995) Heftet
Marka og krigen – Oslomarka 1940-1945, Eget forlag, Oslo (1993) ISBN 9788299291606 (Ebok fra bokhylla.no)
Skogfinner og finnskoger – vandringene vestover på 1500- og 1600-tallet, Innbundet
Sørkedalsvassdraget og Sørkedalen – fra Kjerraten i Åsa til Sagene ved Lysakerelva, vannveien fra Tyrifjord til Oslofjord, 1997 Innbundet
Bærumsmarka før og nå – med området Kolsås-Dælivann, 1999 Innbundet
Nordmarkas skiløpere – noen av dem, 2007 Innbundet
Minner om Peter Christen Asbjørnsen – slik så samtiden ham, Asbjørnsenselskapet 2010 Innbundet


== Eksterne lenker ==
«Åpen dag på Sellanrå turisthytte - Trygve Christensen forteller om marka og krigen», fra nettstedet skjerioslo.dittoslo.no
Song Ping

Song Ping (kinesisk: 宋平, pinyin: Sòng Píng; født i april 1917 i fylket Ju i provinsen Shandong i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. 
Han var medlem av Politbyråets stående komité. Han ble tatt inn i den stående komité den 24. juni 1989, på samme møte som Zhao Ziyangs meningsfeller Hu Qili, Rui Yingwen og Yang Mingfa ble ekskludert.
Song Ping forsvarte myndighetens inngripen under demonstrasjonene på Den himmelske freds plass i 1989 og stod partiveteranene Peng Zhen og Yao Yilin nær. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Song Ping, fra nettstedet chinavitae.com (engelsk)
Philomène Grandin

Philomène Grandin (født 23. september 1974 i Stockholm) er en svensk skuespiller og programleder, kjent fra blant annet programmene Philofix og Vintergatan. Hun er datter av Izzy Young. Hun er gift med musikeren Lars Demian..


== Filmografi (utvalg) ==
2010 Vid Vintergatans slut
2010 Puss
2008 Värsta vännerna
2008 Om ett hjärta
2007 Philofix
2004 Min f.d. familj
2004 Kvinnor emellan
2003 Tillbaka till Vintergatan
2001 Vintergatan 5b
2001 Anderssons älskarinna
2000 Vintergatan 5a
1995 Jag heter Mitra


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Philomène Grandin på Internet Movie Database 
(sv) Philomène Grandin i Svensk Filmdatabas
Norsk fotball 2000


== Herrelandslaget ==
Utdypende artikkel: Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 2000


== Norgesmesterskapet for herrer ==
Utdypende artikkel: NM fotball 2000


== Tippeligaen ==
Utdypende artikkel: Tippeligaen 2000


== 1. divisjon ==
Utdypende artikkel: 1. divisjon 2000Grunnet utvidelse av 1. divisjon fra 14 til 16 lag var det kun to lag som rykket ned


=== Kvalifisering til 1. divisjon 2001 ===


== 2. divisjon herrer ==
Utdypende artikkel: 2. divisjon 2000


=== Kvalifisering til 2. divisjon 2001 ===


== 3. divisjon herrer ==
Utdypende artikkel: 3. divisjon 2000


== 4. divisjon herrer ==
Utdypende artikkel: 4. divisjon 2000


== 5. divisjon herrer ==
Utdypende artikkel: 5. divisjon 2000


== Kvinnelandslaget ==


== Norgesmesterskapet for kvinner ==
Utdypende artikkel: NM i fotball for kvinner 2000


== Toppserien ==
Mal:Toppserien 2000 tabell


== 1. divisjon kvinner ==
Mal:1. divisjon kvinner 2000 tabell


== Kilder ==
rsssf.no
Washington Irving

Washington Irving (født 3. april 1783 i New York, død 28. november 1859 i Sunnyside, Tarrytown) var en amerikansk forfatter. Han huskes særlig for sin spøkelsesnovelle Legenden om Sleepy Hollow, som er filmet flere ganger. 


== Liv og virke ==
Irvings foreldre var den skotske innvandrer William Irving og hans engelske hustru Frau Sarah (f. Sanders). I de var 1763 utvandret fra Europa til New York og hadde klart å bygge opp et lite handelsforetak som gav dem en rimelig velstand. De hadde i alt elleve barn, tre døtre og åtte sønner - tre av sønnene døde i spebarnsalder.
Washington Irving studerte jus men måtte gi opp studiene på grunn av sykdom.
Under pseudonymet Diedrich Knickerbocker utgav han i 1809 et parodisk heltedikt, History of New York. I 1815 reiste han til England, der han blant annet utgav The Sketch Book of Geoffrey Crayon, Gent (1820), som inneholdt fortellinger som Rip Van Winkle og Legenden om Sleepy Hollow.
Irving ble i Europa i sytten år. 1826-29 arbeidet han for den amerikanske legasjonen i Madrid. I sin tid i Spania reiste han mye rundt i landet og skrev fortellinger om sine reiser, blant annet besøkte han den mauriske borgen Alhambra i Andalucía, han skrev boken Tales of Alhambra om sine opplevelser av stedet. Boken ble en stor suksess og gjorde borgen til et populært turistmål. Han skrev en biografi om Kristoffer Columbus som ble en viktig kilde til den slitesterke myten om at middelalderens europeere trodde at jorden var flat. 
I 1832 vendte han i triumf tilbake til New York, som han den første amerikanske forfatter som var blitt berømt også i Europa. Han reiste rundt i USA og skrev reisefortellinger. I årene 1842-1845 var Irving USAs minister i Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Washington Irving – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Washington Irving – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Washington Irving på Internet Movie Database 
(en) Washington Irving hos The Movie Database 
(en) Washington Irving hos Internet Broadway Database 
(en) Washington Irving på Discogs 
(en) Washington Irving på MusicBrainz 
(en) Washington Irving hos American National Biography 
(en) Bøker av Washington Irving, fra Internet Archive
(en) Bøker av Washington Irving, fra Project Gutenberg
Hyperfinstruktur

Hyperfinstruktur er et begrep innenfor atomfysikken. Det refererer til en gruppe forskjellige effekter som fører til mindre forandringer og oppdelinger av energinivåene til atomer, molekyler og ioner. Navnet refererer til finstrukturen som oppstår fra interaksjonen mellom magnetiske momenter knyttet til elektronspin og elektronenes drivmomentoperator. Hyperfinstrukturer, med energiforandringer som typisk er flere grader mindre enn finstrukturer, resulterer fra interaksjonen mellom molekylenes atomkjerneer og internt genererte elektriske og magnetiske felter.


== Eksterne lenker ==
Om hyperfinstruktur, fra Store norske leksikon
Norsk fotball 1970


== Herrelandslaget ==
Utdypende artikkel: Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1970


== Norgesmesterskapet for herrer ==
Utdypende artikkel: NM fotball 1970


=== Kvartfinale ===


=== Semifinale ===


=== Finale ===


== 1. divisjon ==
Utdypende artikkel: 1. divisjon fotball for herrer 1970


== 2. divisjon ==
Utdypende artikkel: 2. divisjon fotball for herrer 1970


== Kilder ==
rsssf.no
Det tyrkiske alfabetet

Det tyrkiske alfabetet er et alfabet som er basert på det latinske alfabetet og som brukes for å skrive tyrkisk. Alfabetet består av 29 bokstaver, hvor sju (Ç, Ğ, I, İ, Ö, Ş, og Ü) har blitt modifisert fra latin for å uttrykke fonetiske lyder i språket.


== Eksterne lenker ==
Det tyrkiske alfabetet og uttaleguide
Det tyrkiske alfabetet
Online Turkish
Alanyaspor

Alanyaspor er en tyrkisk fotballag, som kommer fra Alanya. Klubben ble stiftet i 1948 og spiller sine hjemmekamper på Bahçeşehir Okulları Stadyumu som har en kapasitet på 10 842. Alanyaspor rykket opp fra Tyrkisk førstedivisjon etter å ha slått Adana Demirspor 3-1 på straffer i Playoff-finalen i mai 2016. Alanyaspor spiller dermed i Tyrkias øverste liga Spor Toto Süper Lig for første gang i klubbens historie fra høsten 2016.  


== Spillerstall ==
Oppdatert 5. mai 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alanyaspor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ole Dørje Haug

Ole Dørje Haug (1888–1952) var en norsk kunstmaler, best kjent som teknisk konservator og senere leder av Nasjonalgalleriets skulptur- og maleriatelier. 
Dørje Haug gikk på Kunst- og håndtverksskolen i Oslo 1915–1916, og deretter på Kunstakademiet i København. Han var senere elev av Oluf Wold-Thorne.Tidlig i 1920-årene reiste Dørje Haug til Alte Pinakothek i München for å utdanne seg innenfor restaureringsarbeid. Da han kom hjem til Norge i 1923 ble han ansatt som Nasjonalgalleriets konservator, og han virket som dette frem til sin død i 1953.Dørje Haug har blant annet tegnet veggdekorasjonene i Festsalen på Norsk Folkemuseums restaurant. 


== Referanser ==
Per Krogh: Ved Nasjonalgalleriets hundreårsfest, Kunst og kultur XXIII, 1937 s. 73 – 78.
John Ogilvie

John Ogilvie (født 1579 i Drum-na-Keith, Banffshire, Skottland, død 10. mars 1615 ved Glasgow Cross, Glasgow var en skotsk katolsk jesuitt, prest, martyr og helgen. Hans festdag feires på hans dødsdag 10. mars.


== Biografi ==


=== Bakgrunn, virke på kontinentet ===
John Ogilvie ble oppdratt som kalvinist, men konverterte til Den katolske kirke i 1596. Tre år senere sluttet han seg til Jesuittordenen og virket i Østerrike, i første rekke i Graz og Wien. Han hadde også utdannelse fra Universitetet i Helmstedt. Han ble ordinert til prest i Paris i 1610 og etter å ha tjenestegjort i Frankrike vendte han hjem til Skottland i 1613.


=== Virke i Skottland, henrettelse ===
Ogilvie tjenestegjorde blant de i Glasgow-området som forble katolikker etter reformasjonen i Skottland i 1560 da det hadde blitt forbudt å preke og undervise i den katolske tro, samt forbudt å lese messer og feire eukaristi i Skottland. Ogilvie feiret messe hjemme hos katolikker og ga sjelesorg.
Hans sjelesørgeriske tjeneste skulle ikke vare lenger enn et knapt år. I 1614 ble Ogilvie angitt og arrestert i Glasgow og erkebiskop John Spottiswoode sørget for og kastet i fengsel i Paisley. Han ble utsatt for grusom tortur, blant annet ved å bli holdt våken i åtte fager og ni netter, et forsøk på å få ham til å avsverge sin katolske tro og troskap mot paven og til å røpe navnene til andre katolikker. Men han gav ikke etter. 
Ogilvie stod i mot og ble til slutt dømt til døden ved hengning, trekking og kvartering for å ha nektet å anerkjenne kongens kirkelige jurisdiksjon. Henrettelsen ble gjennomført 10. mars 1615. Han var da 36 år gammel. Han ble ført gjennom Glasgows gater til retterstedet ved Glasgow Cross.
Hans siste word var 

«If there be here any hidden Catholics, let them pray for me but the prayers of heretics I will not have».Etter å ha blitt skjøvet fra trappen kastet han sine skjulte rosenkransperler ut i mengden. Det fortelles at en av hans motstandere fikk tak i dem og senere ble en from katolikk for resten av sitt liv.
Etter henrettelsen ble Ogilvies følgesvenner arrestert og fengslet. De fikk kraftige bøter, men ble ikke henrettet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Farmer, David Hugh, The Oxford Dictionary of Saints. 3rd ed. Oxford: Oxford University Press 1992. ISBN 0-19-283069-4
The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994. ISBN 0-304-34357-9
Biografi på katolsk.no
Morten Thrane Esmark

Hans Morten Thrane Esmark (født 21. august 1801 på Kongsberg, død 24. april 1882) var en norsk luthersk prest og mineralog.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Morten Thrane Esmark var sønn av professor Jens Esmark og Wibeche Thrane f. Brünich. Navnet hadde han etter bestefaren Morten Thrane Brünnich. Han var gift med Ulriche Benedicte Wiborg (1810-1898) fra Ørvik ved Brevik. Naturforskeren Birgitte Esmark (1841–1897) var deres datter.


=== Prest ===
Esmark tok teologisk eksamen i 1825 og begynte som kapellan i Eidanger. Han var en tid sogneprest i Ramnes i Jarlsberg, før han vendte tilbake til Eidanger.


=== Mineralog ===
Han beskrev en rekke nye mineraler, blant annet thoritt som er det vanligste mineralet av thorium. Han fant det sistnevnte mineralet på Løvøya, klarte ikke å identifisere det og sendte derfor en prøve til sin far. Denne sendte det videre til Jöns Jacob Berzelius, som i 1828 konstaterte at det var et mineral som inneholdt et tidligere ukjent element. Dette ledet til oppdagelsen av grunnstoffet thorium. 
Esmarkitt, en variant av ortoklas feltspat fra Bamble, er oppkalt etter ham. 
Esmark bisto Svend Foyn med utvikling av en granatharpun som eksploderte først når fangstlinen ble strammet. Denne oppfinnelsen var basert på Esmarks tidligere oppfinnelse av en tennsats som gjorde at granater eksploderte først ved anslag, den såkalte «spissbomben».Den engelske presten Richard Carter Smith møtte den unge Esmark i 1838 og beskrev ham som «en intelligent ung mann som er entomolog og ornitolog.» Carter noterte at Esmark hadde en insektssamling som omfattet 2000 arter og en samling på 120 fuglearter (alle norske). Esmarks mineralsamling ble forært det naturhistoriske museet i Tromsø.


== Referanser ==
Carl Stamitz

Carl Philipp Stamitz (1745–1801) var en tysk bratsjist og komponist.


== Liv ==
Carl Stamitz var komponisten Johann Stamitz' eldste sønn. Faren var virtuos på fiolin, bratsj og viola d'amore og gav sønnen den første undervisningen på fiolin, bratsj og cello. Etter farens tidlige død i 1757 overtok  Christian Cannabich, Ignaz Holzbauer og Franz Xaver Richter undervisningen.
Stamiz var andrefiolinist ved det berømte hoffkapellet i Mannheim fra 1762 til 1770, da han ble hoffkomponist hos hertug Louis de Noailles. To år senere bodde han i Versailles og komponerte sin første programsymfoni, La promenade royale. I 1779 reiste han til Den Haag, der han gav 28 konserter ved  Vilhelm V av Oraniens hoff. Den tolv år gamle Ludwig van Beethoven spilte fortepiano på en av dem. Årene etter foretok Stamiz en lang rekke reiser som brakte ham til Straßburg, London, Sankt Petersburg, Augsburg, Nürnberg, Kassel, Lübeck, Magdeburg og Jena. I 1786 ledet han en oppføring av  Händels Messiah.
Carl Stamitz regnes til den andre generasjonen av den såkalte Mannheimerskolen.


== Stil ==
Stilistisk er Stamitz' musikk ikke ulik den unge Mozarts eller Haydns i hans midtre periode.
Stamitz' verk kjennetegnes av regulære perioder og tiltalende melodier med en stemmeføring i terser, sekster og desimer. Solomusikken er idiomatisk og forholdsvis virtuos.
Åpningssatsene i Stamitz' konserter og orkesterverk er i en regulær sonatesatsform med en omfattende dobbel eksposisjon. Strukturen er additiv uten den tematiske utviklingen som er typisk for wienerklassisismen. Mellomsatsen er ekspressive og lyriske, noen ganger kalles de «romanse» og er vanligvis oppbygd på liedformen (ABA, ABA' or AA'B). Avslutningssatsen er ofte – i konsertene nesten alltid – en rondo i fransk stil.
I likhet med læreren Franz Xaver Richter foretrakk Stamitz molltonearter og brukte vanligvis flere ulike tonearter, ofte fjerntliggende.


== Verk i utdrag ==
2 operer (tapt)
11 klarinettkonserter
1 obokonsert
15 fiolinkonserter
bratsjkonserte i D-dur op.1
7 fløytekonserter
4 cellokonserter
80 symfonier, delvis med konserterende sologrupper
triosonater
6 kvartetter op.14
12 stryketrioer op.16
6 duoer for fiolin og cello op.19
19 duoer for fioline og bratsj
fiolinduetter
7 Fagottkonsserter
1 bassetthornkonsert
3 hornkonserter (tapt)


== Litteratur ==
Klaus Stübler, Christine Wolf: Harenberg Komponistenlexikon. MAYERS Lexikonverlag, Mannheim 2004, ISBN 3-411-76117-2, s. 895.
Don Michael Randel (red): The Harvard Biographical Dictionary of Music. Cambridge, Massachusetts: The Belknap Press of Harvard University Press, 1996.
Nicolas Slonimsky (red): Baker's Biographical Dictionary of Musicians. 5. reviderte utgave. New York, 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Carl Stamitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Carl Stamitz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Carl Stamitz i International Music Score Library Project
Laurits Martin Esmark

Laurits Martin Esmark (født 22. januar 1806 i Kongsberg, død 14. desember 1884) var en norsk zoologiprofessor ved Det Kongelige Frederiks Universitet 1863–1884. Han var sønn av Jens Esmark og bror av Morten Thrane Esmark. Faren var født i Danmark og kom til Kongsberg der han ble embetsmann og lektor ved ved bergseminaret.Esmark ble student i 1827 og studerte medisin i tillegg til zoologi uten å ta embetseksamen. Han ble universitetsstipendiat i zoologi i 1843 samt 1854 lektor og 1863 professor i samme emne i Kristiania. Fra 1847 var han konservator ved universitetets zoologiske samlinger, som han gjorde betydelig større, og som han var intendant for fra 1854. Han opparbeidet en betydelig zoologisk samling av insekter og alle hvirveldyr som fantes i Norge samt flere arter som tidligere ikke var påvist i Skandinavia. Hans bidrag til forskningslitteraturen var beskjedent. I 1879 ble han dessuten intendant for universitetets zootomiske samlinger. Han foretok flere vitenskapelige reiser til forskjellige verdensdeler.


== Referanser ==
Blåvier

Blåvier (latin: Salix starkeana) er en liten og krypende busk av pilefamilien (vierfamilien) av maksimalt 1,5 meters høyde, hvor bladene har jevn bølgekant eller er bølget helrandete. Den har små, nyreformede øreblad. Den foretrekker fuktitørr-frisk jord, skogsbryn, kulturmark, steinur eller langs bekker.
Blåvier er en busk på normalt 30–150 cm meters høyde. Kvistene er snaue og rød-brune, med få furer under barken. Bladskaftene er bare 2–6 mm lange, tidvis brhåret, og bladene  er helrandete eller bølgete og 1,5-3,5 cm lange. Bladet er mellomgrønt oppå og blågrønt under, med 5-9 par av sidenerver fra midtnerven og tidvis svakt korthåret oppå. Blomstring i mai-juni, starter like før løvspretten.
Raklene er inntil 6 cm lange og står på 5 – 15 mm lange skaft, og dette rakleskaftet har 0-4 blad. Raklene har lyse skjell, gule, gul-brune eller lysbrune og tidvis hårete. Den blanke og korthårede grønne kapselen er 4–8 mm lang, og står på 2–5 mm lange skaft.


== Utbredelse ==
Blåvier vokser i Eurasia og er i Norden en nordøstlig art med utbredelse i nesten hele Finland, midtre Sverige ned til nordligste Småland, og nordover rundt hele Bottenviken. I Norge spredt fra Sør-Trøndelag i nord til Buskerud hvi sør. I Nord-Fron når den opp til 1250 moh.


=== Hybrider ===
Blåvier danner ikke hybrider som er kjente i Norden.


== Kilder ==
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Blåvier i Encyclopedia of Life 
(en) Blåvier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Blåvier hos Artsdatabanken 
(sv) Blåvier hos Dyntaxa 
(en) Blåvier hos NCBI 
(en) Blåvier hos The International Plant Names Index 
(en) Blåvier hos Tropicos 
(en) Kategori:Salix starkeana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salix starkeana – detaljert informasjon på Wikispecies
Lars-Erik Berenett

Lars-Erik Berenett (født 23. desember 1942 i Skellefteå, død 1. februar 2017 i Vindö) var en svensk skuespiller, kjent for sin rolle som Roland Hassel i Roland Hassel-filmene.
Han var gift med Evabritt Strandberg som han hadde sønnen Matti Berenett med. Senere var han gift med Maria Kulle.


== Utvalgt filmografi ==
1965 - Flygplan saknas
1981 - Tuppen
1982 - Polisen som vägrade svara (TV)
1983 - Spanarna (TV)
1985 - Rød snø (TV)
1985 - Nya Dagbladet (TV)
1986 - Kunglig toilette
1987 - Mälarpirater
1988 - Kråsnålen (TV)
1989 - Tre kärlekar (TV)
1990 - Den svarta cirkeln (TV)
1994 - Dreamplay
1995 - Kristin Lavransdotter
1996 - Skilda världar (TV)
1999 - Ivar Kreuger (TV-serie)
2005 - Kvalster (TV)
2011 - Stockholm Östra


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars-Erik Berenett på Internet Movie Database 
(sv) Lars-Erik Berenett i Svensk Filmdatabas 
(da) Lars-Erik Berenett på Filmdatabasen 
(en) Lars-Erik Berenett hos The Movie Database 
Svensk filmdatabas
Bryan Oviedo

Bryan Josué Oviedo Jiménez (født 18. februar 1990) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den amerikanske fotballklubben Real Salt Lake.
Oviedo var med på å vinne den danske Superligaen i 2009/2010-sesongen og den danske cupen i 2011/2012-sesongen med FC København. Han var også med på å vinne den danske cupen i 2010/2011-sesongen med FC Nordsjælland.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Costa Ricas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Costa Ricas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bryan Oviedo – FIFA 
(en) Bryan Oviedo – UEFA 
(en) Bryan Oviedo – Major League Soccer 
(en) Bryan Oviedo – Transfermarkt 
(en) Bryan Oviedo – national-football-teams.com 
(en) Bryan Oviedo – WorldFootball.net 
(en) Bryan Oviedo – Soccerbase.com 
(en) Bryan Oviedo – FootballDatabase.eu 
(en) Bryan Oviedo – Soccerway 
(en) Bryan Oviedo – FBref
Vanadzor

Vanadzor er en by som ligger i den nordre delen av Armenia, 128 km nord for hovedstaden Jerevan. Byen er både hovedstaden og den største byen i provinsen Lori. I 2009 hadde byen et innbyggertall på 104 800, noe som gjorde den til den tredje største byen i Armenia bak Jerevan og Gjumri.
Byen fikk sitt nåværende navn etter sammenbruddet til Sovjetunionen i 1991. Før det hadde byen hatt navnene Karakilisa, Martunakan og Kirovakan. Byen het Karakilisa da byen var under Det russiske keiserdømmet, mens byen hadde navnene Martunakan og Kirovakan i Sovjettiden.


== Vennskapsbyer ==
 Bagneux, Frankrike
 Pasadena, USA
 Podolsk, Russland
 Batumi, Georgia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vanadzor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Armeniapedia.com: Vanadzor