jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stina Wirsén

Stina Wirsén (født 1968 i Stockholm) er en svensk illustratør og avistegner. Hun er særlig kjent for lette, raske strektegninger i den svenske riksavisa Dagens Nyheter (DN) og en serie bildebøker for småbarn.
Wirsén studerte ved Konstfack i Stockholm fra 1985 til 1992. Hun har vært hovedillustratør i riksavisen Dagens Nyheter fra 1997. Der har hun laget tallrike modellillustrasjoner, karikaturtegninger av politikere og tegninger fra reisereportasjer. Stilen er minimalistisk; med få pensel- eller pennestreker fanger og formidler hun det vesentligste og mest karakteristiske ved motovet. Hun har selv forklart i intervjuer at tegnearbeidet «går fort, men mange tegninger havner i papirkurven».
Wirsén har hatt oppdrag for IKEA, Telia og aviser og magasiner i flere land. Hun har atelier på Södermalm i Stockholm.


== Bokutgivelser ==
1991: Jag har fått en klocka!
1995: Sakboken
1995: Djurboken
1995: Liten och stor
1999: Rut och Knut ställer ut (sammen med moren Carin Wirsén)
2003: Rita och måla med Rut och KnutSmåbarnsboksserien  En bok för de minsta små2005: Vems byxor?
2005: Vem är arg?
2006: Vem bestämmer?
2006: Vem blöder?
2007: Vems mormor?
2007: Vem är ensam?
2008: Vem är söt?
2008: Vem är borta?
2009: Vem är bäst?
2009: Vem sover inte?
2010: Vem är död?
2010: Vems kompis?


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
Stina Wirsén har mottatt en rekke utmerkelser, deriblant gull- og sølvmedaljen av The Society of Newspaper Design i åra fra 1997 til 2001. I 1999 fikk hun den presitsjefylte prisen av The Society of Scandinavian Illustrators som blir delt ut til en illustratør hvert tredje år. 

2000: Elsa Beskow-plaketten for Rut och Knut ställer ut
2007: Expressens Heffaklump for Supershow med Rut och Knut


== Referanser ==
Fursetgruppen

Fursetgruppen, formelt Bjørn Tore Furset AS, er et norsk selskap som består av 20 restauranter i Oslo. Gruppen eies av Bjørn Tore Furset. Furset var kjøkkensjef ved Lofoten Fiskerestaurant da han i 1997 kjøpte restauranten. Siden har Fursetgruppen vokst både ved oppkjøp av restauranter og ved nyetableringer. 
Restauranter som er del av Fursetgruppen:

Argent Restaurant
Dyna fyr
Ekebergrestauranten
Festningen Restaurant
Grilleriet
Ingierstrand Bad Restaurant
Konserthuset Restaurantdrift
Lofoten Fiskerestaurant
Restauranthuset Operaen
Sanguine Brasserie
Tjuvholmen Sjømagasin
Ullevaal Restaurantdrift
Restaurantene i Paleet: Pizza Crudo, Public Matpub, Sabaki, Taqueria og The Room.
Grand Café
Ling LingFursetgruppen vant konkurransen om å drive restauranten på den norske paviljongen under verdensutstillingen Expo 2010 i Shanghai. Kjøkkensjefer fra alle restaurantene deltok, og hver hadde en måned hvor de satte sitt særpreg på menyen. I løpet av de seks månedene utstillingen varte ble omtrent 50 000 kinesere servert fersk norsk sjømat.Fursetgruppen har ca. 500 ansatte og hadde i 2017 en omsetning på i underkant av 500 millioner kroner.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bjørn Tore Furset

Bjørn Tore Furset (født 4. januar 1969 på Stranda) er en norsk kokk og restauranteier. I 1996 gikk han fra å jobbe som kokk på Lofoten Fiskerestaurant, til å bli restaurantsjef. Kort tid etter overtok han restauranten. Siden har han blitt eier av 20 restauranter i Oslo som nå er samlet i Fursetgruppen restaurant group. Ekebergrestauranten er den mest kjente av disse. 
Furset har også skrevet bøkene I godt selskap og Hygiene i praksis for kokker og servitører.


== Bibliografi ==
I godt selskap, Sirene, 2005. ISBN 9788292410066
Hygiene i praksis for kokker og servitører. Universitetsforlaget 1995. ISBN 9788200415060


== Eksterne lenker ==
Osloyrke: Restauranteier
Offisielt nettsted Fursetgruppen
Johan Otto von Spreckelsen

Johan Otto von Spreckelsen (født 4. mai 1929 i Viborg, død 16. mars 1987 i Hørsholm) var en dansk arkitekt. Han er særlig kjent for Arche de la Défense i bydelen La Défense i Paris.
Etter studentereksamen i 1948 utdannet von Spreckelsen seg til arkitekt ved Kunstakademiet i København. Han ble senere lektor ved Akademiet og fra 1978 var han professor ved Kunstakademiets Arkitektskole. 
Spreckelsen ble tildelt Eckersbergmedaljen i 1984, men han mottok den ikke.
I 1983 vant han den internasjonale konkurransen om bygging av Arche de la Défense for enden av l'Axe historique i Paris, som den daværende franske presidenten François Mitterrand sto bak. Ingeniør Erik Reitzel medvirket.
I 1988 ble han tildelt Nykredits Arkitekturpris post mortem, sammen med Erik Reitzel.


== Bygninger – utvalg ==
Sankt Nikolaj kirke (katolsk) i Hvidovre 1960
Sankt Nikolaj kirke (katolsk) i Esbjerg 1969
Vangede kirke i Vangede 1974
Stavnsholtkirken i Stavnsholt 1981
Arche de la Défense i Paris 1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Johan Otto von Spreckelsen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Bagsværd

Bagsværd er en forstad til København som ligger i Gladsaxe kommune omtrent 12 kilometer nordvest for København.  Stedet har ca. 10 000 innbyggere.
Legemiddelfirmaet Novo Nordisk har sitt hovedkontor i Bagsværd. Forstaden er ellers kjent for Bagsværd kirke.


== Eksterne lenker ==
(en) Bagsværd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens hjemmeside
María Zambrano

María Zambrano (født 22. april 1904 i Vélez-Málaga, Provinsen Málaga i Spania, død 6. februar 1991 i Madrid) var en spansk essayist og filosof.
Zambrano studerte under og ble kraftig påvirket av professor José Ortega y Gasset før hun begynte å undervise i metafysikk ved Madrid University mellom 1931 og 1936. Hennes engasjement under den spanske borgerkrigen forårsaket hennes eksil da Francisco Franco og hans regime kom til makten. Etter å ha bodd i Cuba, Puerto Rico, Italia, Frankrike og Sveits var Zambrano endelig tilbake til Madrid i 1984. Zambrano var høyt respektert av hennes kolleger, og hun holdt kontakten med flere italienske intellektuelle fra denne tiden samt hennes egne landsmenn Rafael Alberti og Jorge Guillén. 
En langsom prosess med anerkjennelse av arbeidet hennes begynte i Spania på 1960-tallet med utgivelsen av artikkelen "Los Sueños de María Zambrano" (María Zambrano's drømmer) som ble publisert i den viktige kulturelle og vitenskapelige avisen Revista de Occidente som var grunnlagt av Ortega y Gasset og som flere moderne filosofer også har fått publisert sine artikler. I 1981 ble Zambrano tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora og i 1983 kåret Malaga University henne til Doctor honoris causa. En film om hennes liv og virke ble regissert av José Luis García Sánchez og kom ut i 2004.


== Referanser ==
Ivar Bentsen

Ivar Bentsen (født 13. november 1876 i Vallekilde i Odsherred, død 21. mai 1943 i København) var en dansk arkitekt og professor. Han var en sentral skikkelse i både Bedre Byggeskik-bevegelsen, nyklassisismen og funksjonalismen.
Bentsen var tømrer og ble tatt opp på Kunstakademiet i 1899. Han fullførte aldri utdannelsen og forlot Akademiet i 1902. En stor del av hans arkitektuddannelse foregik som elev og tegner hos P.V. Jensen Klint, samt som tegner og konduktør hos Ulrik Plesner og Carl Brummer.
Dette var typisk for de unge nytenkende arkitekter rundt 1900 som anså Jensen Klint som en lederskikkelse; at Akademiet var stivnet i gamle former og hadde mistet kontakten til håndverket, og at de derfor på samme måte som sin læremester var autodidakte eller fant alternative utdanningsveier.
I 1943 mottok han C.F. Hansen-medaljen.
Bentsen var gift med Helle Klint Bentsen, datter av P.V. Jensen Klint.


== Bygninger- utvalg ==
Husene Sømarksvej 27-28-29-30 i Studiebyen, Hellerup, 1920-24, sammen med Thorkild Henningsen
Bakkehusene ved Hvidkildevej, Brønshøj, 1921-23 sammen med Thorkild Henningsen, fredet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Ivar Bentsen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Dani Alves

Daniel Alves Da Silva (født 6. mai 1983) bedre kjent som Dani Alves, er en brasiliansk fotballspiller.
Alves innehar dobbelt statsborgerskap, både brasiliansk og spansk.


== Klubbfotball ==


=== Sevilla ===
Alves ble kjent for sine offensive kvaliteter som back. Han var med å vinne UEFA-cupen to ganger på rad, i 2006 og 2007.


=== Barcelona ===
Den 7. juni 2008 bekreftet Alves en overgang fra Sevilla til Barcelona. Ifølge spanske medier måtte Barcelona betale 29,5 millioner euro (ca. 230 millioner kroner) for den brasilianske backen. 
Den kommende sesongen bidro Alves til at Barcelona vant både La Liga og Copa del Rey. Han var også med å spille Barcelona til finale i Mesterligaen, men selv måtte han stå over finalen 27. mai mot Manchester United på grunn av gule kort. Han var derimot på banen da de samme to lagene møttes til ny Mesterligaen-finale i mai 2011, en kamp Barcelona vant 3-1.


=== Juventus ===
Den 27. juni 2016 skrev han under en kontrakt med Juventus til 30. juni 2018, med en opsjon på et tredje kontraktsår.


== Landslagsspill ==
Alves debuterte for Brasil som innbytter i en vennskapskamp mot Ecuador 10. oktober 2006. Tre dager senere debuterte han fra start i en annen vennskapskamp mot den kuwaitiske klubben Al Kuwait Kaifan. 15. juli 2007 hadde Alves en målgivende pasning og scoret et mål i finalen av Copa América 2007 mot Argentina i en 3-0 seier. Han scoret også vinnermålet mot Sør-Afrika i Confederations Cup, med et frispark etter at han kom inn som innbytter i det 84. minuttet.
Han ble tatt ut i Brasils tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
Esporte Clube Bahia
Copa do Nordeste: (1) 2002
Sevilla FC
Copa del Rey: (1) 2006/2007
Supercopa de España: (1) 2007
UEFA-cupen: (2) 2005/2006, 2006/2007
UEFA Super Cup: (1) 2006
FC Barcelona
La Liga: (6) 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016
Copa del Rey: (4) 2008/2009, 2011/2012, 2014/2015, 2015/2016
Supercopa de España: (4) 2009, 2010, 2011, 2013
Mesterligaen: (3) 2008/2009, 2010/2011, 2014/2015
UEFA Super Cup: (3) 2009, 2011, 2015
VM for klubblag: (3) 2009, 2011, 2015
Juventus
Serie A: (1) 2016/2017
Coppa Italia: (1) 2016/2017
Paris Saint-Germain Football Club
Ligue 1: (2) 2017/2018, 2018/2019
Coupe de France: (1) 2017/2018
Coupe de la Ligue: (1) 2017/2018
Trophée Des Champions: 2017, 2018
São Paulo
Campeonato Paulista: (1) 2021
Brasil
FIFA Confederations Cup: (2) 2009, 2013
Copa America: (2) 2007, 2019
Brasil U23
Sommer-OL: (1) 2020
Brasil U20
U20-VM: (1) 2003
Personlige utmerkelser
UEFA Cup Most Valuable Player 2006
UEFA Super Cup Most Valuable Player 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Dani Alves – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dani Alves – Olympics.com 
(en) Dani Alves – Olympedia 
(pt) Dani Alves – Brasils olympiske komité 
(en) Dani Alves – FIFA 
(en) Dani Alves – UEFA 
(fr) Dani Alves – LÉquipe 
(en) Dani Alves – Transfermarkt 
(en) Dani Alves – national-football-teams.com 
(en) Dani Alves – WorldFootball.net 
(en) Goal.com profile
Official website
BDFutbol
Laura San Giacomo

Laura San Giacomo (født 14. november 1962) er en amerikansk skuespiller. Hun spilte rollen som Maya Gallo i NBC-serien Just Shoot Me! og rollefiguren Kit De Luca i filmen Pretty Woman, samt mange andre roller på TV og i filmer.
San Giacomos første TV-opptredener var i forskjellige TV-serier i løpet av 1987. Hennes første store skuespiller­opptreden var i episoden «Leap of Faith» på TV-serien Miami Vice i 1989, der hun spilte rollen som Tania Lewis. Giacomo hadde en rolle i filmen Pretty Woman fra 1990, der hun spilte venninnen til Julia Roberts' rollefigur. Giacomo har også hatt gjesteroller i flere amerikanske TV-serier, inkludert den kortvarige CBS-dramaserien The Handler fra 2003 og HBOs Unscripted i 2005.
San Giacomo har vært gift to ganger, først med skuespilleren Cameron Dye fra 1990 til 1998, som hun fikk sønnen Mason sammen med, som ble født i 1996. I 2000 giftet hun seg med Matt Adler, som også var skuespiller. San Giacomo er kusine av Torry Castellano fra rockebandet The Donnas. Giacomos hobbyer er ridning, gymnastikk, skøyter, ballett, tennis, golf og piano. San Giacomo er sterk tilhenger av veldedige organisasjoner, for det meste organisasjoner som er relatert til funksjonshemminger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laura San Giacomo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laura San Giacomo på Internet Movie Database 
(sv) Laura San Giacomo i Svensk Filmdatabas 
(da) Laura San Giacomo på Filmdatabasen 
(da) Laura San Giacomo på Scope 
(fr) Laura San Giacomo på Allociné 
(en) Laura San Giacomo på AllMovie 
(en) Laura San Giacomo hos Turner Classic Movies 
(en) Laura San Giacomo hos The Movie Database 
(en) Laura San Giacomo hos Behind The Voice Actors
Skeleton suit

Skeleton suit, eller bare Skeleton, («skjelettdress») er det engelske navnet på en drakt eller dress for små gutter som var vanlig i engelsk og annen vestlig empiremote fra ca. 1790 til 1820. Den bestod av en tettsittende jakke eller trøye, med korte eller lange ermer, som var festet med knapper under en stram bukse med høyt liv til oppunder armene. Buksa og trøya var sydd i samme stoff. Disse plaggene blir ofte beskrevet som en av de tidligste eksemplene på barnemote med eget snitt som var spesielt utformet for barn og ikke bare var voksenklær i liten størrelse.
Tidligere, og også seinere, bar små gutter kjoler, det vil si serker eller barnekitler, inntil de ble store nok til å kunne gå i bukser, en overgang som på engelsk har blitt kalt breeching. Likenende plagg ble båret av små gutter fram til 1930-tallet.
Dressen fikk kallenavnet skeleton suit fordi den gjorde barnekroppen slank og tynn som på et skjelett.
Den engelske forfatteren Charles Dickens beskriver i Sketches by Boz fra 1836 en skeleton suit slik: «(...) en av disse stramme, blå tøykassene som smågutter pleide å pakkes inn i før belter og tunikaer hadde kommet inn og gamle begreper hadde gått ut: en genial innretning for å vise en guttekropps fulle symmetri ved å feste ham inne i en meget tettsittende jakke, med dekorative knapper over hver skulder, og så kneppe på bukser over denne, for å gi inntrykk av at beina var hektet på like under armhulene.» Selv om Dickens skriver at slike dresser var blå, ble de lagd i mange andre farger. De ble vanligvis båret sammen med en hvit bluse eller skjorte med blondekrage og rysjer. Skoene var gjerne lave med flate såler.
Skeleton suits er vanlige plagg i de nostalgiske og idylliserte illustrasjonene til Kate Greenaway, en stildannende billedbokskaper som var tilknyttet Arts and Crafts-bevegelsen i England sist på 1800-tallet.

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Skeleton suits – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om skeleton suits og andre empireplagg (på engelsk)
Om barnemote gjennom historien (på tysk)
The Shitsez

The Shitsez er en electrorock-gruppe fra Oslo. Gruppa ble dannet av Caroline Ingeberg og Jeanette M. Larsen i 2008, og ga ut albumet «Taking out the Trash» i 2010. Larsen valgte i 2010 å forlate bandet, og Şirin M. Våge Corbacioglu ble ny vokalist.
Bandets låt «Next Big Thing» ble brukt i promoen for NBCs program «America's Next Great Restaurant» i mars 2011


== Medlemmer ==
Caroline Ingeberg (vokal)
Şirin Marie Våge Corbacioglu (vokal)
Marcus A. Trana (trommer)
Bill Louch (keyboard)
Paul Tonning (gitar)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kallhovde

Kallhovde eller "omnskall" er  brukt på Vestlandet som betegnelse på en stående stolpe som er plassert i det fremre hjørnet på røykovnen. Betegnelsen kallhovde kommer fra norrønt ”karlahofði” – mannshode. Øvre enden av kallhovden kunne være formet som et mannshode eller være dekorert med karveskurd. 
Det har vært noe uklare oppfatninger om at kallhovden skulle ha en beskyttende funksjon. Fra Ullensvang forteller Halldor O. Oppedal følgende: "Stolpen var heilag, og lukkemunen i heimen var knytt te honom. I stova åt Sjurd Sekse (f.1813, d. 1898) stod det ein ven kallhovde. Kring 1870 reiv sonen ut røykovnen. Men då han vilde taka kallhovden, spela Sjurd upp. «Kallhovden fær du ékje rikka! han hel`'du da vonda burte irfrao hu'se, han», sa han. Men sonen totte kallhovden laut fylgja ovnen. Sjurd gøymde honom då vel under bui. Men fyrst han slokna, hogg dei kallohovden sund og nytta honom til kaffived."


== Litteratur ==
Norsk ordbok. Bind 6. (2007). Spalte 69. Oslo. ISBN 978-82-521-7026-9
Visted, Kristoffer og Stigum, Hilmar, (1951): Vår gamle bondekultur. Bd. 1 s. 73-74. Oslo..
Kåre Strande

Kåre Strande (født 29. mai 1961 i Etnedal) er en norsk friidrettsutøver og trener i Fagernes Idrettslag. 
Han har trent fram utøvere som Vetle, Oda og Hedda Utsi Onstad, som alle har tatt medaljer i norske seniormesterskap i friidrett. Han har også trent søstrene Sidsel og Synnøve Bjørgo Adam, som i henholdsvis 2014 og 2015 var deltakere i 100 meter hekk under junior-VM i friidrett i  Eugene i USA og junior-EM i friidrett i Eskilstuna, Sverige. I 2015 førte han også Kristine Berger Akervold til U18-VM i friidrett i Cali, Colombia, der hun deltok på 200 meter og 4x400 meter miksstafett. I 2017 deltok Berger Akervold i U20-EM i italienske Grosseto, der det ble semifinale på 100 meter hekk på 14,17 sekunder.
Strande er trener i Hedmark og Oppland friidrettskrets og er også kursholder i Norges Friidrettsforbund.
Strande har vært aktiv utøver siden 1972. Han har over 100 NM-gull samt tolv gull, åtte sølv og to bronse i nordiske mesterskap.
Hans beste internasjonale plassering er bronsemedalje i lengde under veteran-VM i Porto Allegre i Brasil i oktober 2013. Han tok bronse i innendørs-VM for veteraner i finske Jyväskylä i april 2012 i lengdehopp og har også en sjetteplass på 60 meter fra innendørs-EM i Bordeaux i Frankrike i 2001, der han løp på 7,37 sekunder i en alder av 40 år.


== Utmerkelser ==
I februar 2012 ble han, sammen med mossingen Morten Røraas, kåret til «årets mannlige friidrettstrener» av Norges Friidrettsforbund.
Diamantsliping

Diamantsliping brukes for å få smykkediamanter til å fremstå med full glans fra alle synsvinkler. De fleste stener slipes til briljanter, mens enkelte kan gjøres i andre fasonger, avhengig av struktur og form på rådiamanten.
Slipingen foregår ved ar fasett etter fasett presses mot en slipeskive innsatt med diamantstøv.Støvet er nødvendig fordi diamant i seg selv er et av de hardeste mineralene som finnes, og dermed lite påvirkelig for mekanisk påvirkning av mykere slipemidler. Diamantsliping blir i Norge utøvd av et fåtall personer.
En diamantair (Fransk opprinnelse) er også kjent som "master diamond cutter". En diamantaire har dyp kunnskap og erfaring med behandling av edelstener, spesielt med tanke på å øke kvaliteten og verdien av uslepne diamanter. En diamantair er en håndverker som utfører sliping, polering og kvalitetskontroll av prosessen som kreves for å gjøre en rådiamant til en edelsten som kan brukes i smykker.
Noen medlemmer av de større familiene som styrer diamanthandelen blir også kalt med tittelen diamantair. 


== Se også ==
Diamant
Morten Flygel
Bermudas herrelandslag i fotball

Bermudas herrelandslag i fotball representerer Bermuda i internasjonal fotball for herrer. Deres første kamp var et 3-4 tap mot Island i 1964.


== Resultater i mesterskap ==


== Kjente spillere ==
Clyde Best
Shaun Goater
Kyle Lightbourne
John Barry Nusum
Khano Smith


== Eksterne lenker ==
BermudaFA.com – Offisielle nettsider
CONCACAF Gold Cup for menn

CONCACAF Gold Cup for menn eller Copa de Oro de la Concacaf er et fotballmesterskap arrangert av det nord- og mellomamerikanske fotballforbundet CONCACAF, og er det nord-, mellomamerikanske og karibiske mesterskapet i fotball for menn. Mesterskapet blir arrangert hvert oddetallsår. 


== Historie ==
CONCACAF Gold Cup for menn ble for første gang arrangert i 1991, og tok da over for CONCACAF-mesterskapet som hadde blitt arrangert siden 1963.


== Se også ==
CONCACAF Gold Cup for kvinner


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) CONCACAF Gold Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Georgios Kountouriotis

Georgios Kountouriotis (født 1782, død 1858) var en gresk politiker som var statsminister i Hellas fra mars til oktober 1848.
Georgios var bror av Lazaros Kountouriotis, som kjempet under den greske selvstendighetskrigen og han var bestefar til Pavlos Kountouriotis som kjempet under den første balkankrigen, og senere tjenestegjorde som første president av den greske republikken. Da uavhengighetskrigen brøt ut støttet Georgios sammen med resten av Kountouriotis-familien, arbeidet med sjenerøse donasjoner så vel som med deres egne skip. Etter den greske uavhengigheten fra Det osmanske riket i mars 1821, ble Georgios medlem av kabinettet til Ioannis Kapodistrias, den første guvernøren i Hellas. Georgios døde i 1858, da han var 76 år gammel.


== Referanser ==
Tzvetan Todorov

Tzvetan Todorov (født 1. mars 1939 i Sofia, død 7. februar 2017) var en fransk-bulgarsk lingvist, filosof, historiker, litteraturviter og litteraturkritiker.Todorov bodde i Frankrike fra 1963 sammen med sin kone Nancy Huston og deres to barn. Der skrev han bøker og essays om litterær teori, historie og kultur. Todorov publiserte totalt 21 bøker. Todorovs historiske interesser fokuserte på spørsmål som erobringen av Amerika og de nazistiske og stalinistiske konsentrasjonsleirene. Todorov var gjesteprofessor ved flere universiteter, blant annet Harvard University, Yale University, Columbia University og University of California, Berkeley.
Todorovs utmerkelser inkluderer bronsemedalje fra CNRS, Charles lÉvêque Prize av Académie des Sciences Morales et Politiques. I 2008 mottok Todorov utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for samfunnsvitenskap. Todorov var også offiser av Ordre des Arts et des Lettres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tzvetan Todorov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tzvetan Todorov på Internet Movie Database
Sekkeløp

Sekkeløp er en lek eller konkurranse som består i at deltakerne stiger opp i en striesekk, holder denne ved hoften og hopper så fort de kan over en på forhånd avtalt distanse. Sekkeløp er en populær lek ved 17. mai-feiring i Norge.


== Se også ==
Potetløp


== Eksterne lenker ==
(en) Sack racing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stop Beggin’ Me

«Stop Beggin' Me» er en sang av Alejandro Fuentes, utgitt fredag 6. mai 2011.
Sangen er skrevet av Alejandro Fuentes, Hans Petter Aaserud og Bernt Rune Stray, og er spilt inn i Whiteroom Studio i Asker.
Singelen er fra Alejandro Fuentes' 3. soloalbum som er ventet utgitt til høsten 2011.
Gracie Allen

Gracie Allen (født 26. juli 1895, død 27. august 1964) var en amerikansk komiker og skuespiller som ble internasjonalt kjent på grunn av sin ektemann, George Burns. 
På grunn av hennes mange bidrag til den amerikanske TV-bransjen ble Gracie Allen hedret med en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6672 Boulevard Hollywood. På 1930-tallet adopterte Burns og Allen de to små barna Sandra Jean og Ronald John, etter at de oppdaget at de ikke kunne føde egne barn. Ekteparet ble enige om at barna skulle vokse opp som katolikker, og deretter la dem ta sine egne religiøse valg som voksne. Som barn, var Allen blitt skåldet på den ene armen og hun fikk en arrdannelse på armen på grunn av denne skaden. Allen var født med heterokromi og hadde derfor både et grønt øye og ett blått øye. Gracie Allen kjempet en lang kamp mot en alvorlig hjertesykdom og til slutt døde hun av hjerteinfarkt i Hollywood i august 1964. Hun ble gravlagt i en krypt ved Freedom Mausoleum på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California. Ektemannen George Burns ble gravlagt ved hennes side da han døde 32 år etter henne. Allen var 69 år gammel da hun døde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gracie Allen på Internet Movie Database 
(sv) Gracie Allen i Svensk Filmdatabas 
(da) Gracie Allen på Filmdatabasen 
(fr) Gracie Allen på Allociné 
(en) Gracie Allen på AllMovie 
(en) Gracie Allen hos Turner Classic Movies 
(en) Gracie Allen hos The Movie Database 
(en) Gracie Allen hos Internet Broadway Database 
(en) Gracie Allen hos Internet Broadway Database