jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mengxi Bitan

Mengxi Bitan (forenklet kinesisk: 梦溪笔谈; tradisjonell kinesisk: 夢溪筆談; pinyin: Mèng Xī Bǐ Tán; Wade–Giles: Meng Hsi Pi-t'an) er et oppslagsverk fra 1088 skrevet av polyhistoren Shen Kuo (1031-1095) i Songdynastiets tid (960-1279) i Kina. Boktittelen betyr ordrett noe i retning av «Penseldiskusjoner fra en liten drømmestrøm», noe som henger sammen med at Shen Kuo, som han selv skriver, bare hadde sin pensel og sitt tusjsett som dialogpartnere. På engelsk kalles verket Dream Pool essays. 
Boken tar for seg et stort antall emner, innen geologi, astronomi, trykkekunsten med bevegelige typer, tro, filosofi, botanikk, zoologi, naturfenomener (som lynet), våpen, klesplagg, og meget annet .


== Kapitler ==
Samfunnsfag:

Embedsmannssfæren og keiserhoffet (60 avsnitt)
Akademiske og eksaminasjonsanliggender (10 avsnitt)
Litteratur og kunst (70 avsnitt)
Jus og politi (11 avsnitt)
Militær (25 avsnitt)
Flanding av historier og anakditer (72 avsnitt)
Spådomskunst, magi og folklore (22 avsnitt)Naturvitenskaper:

Om I Ching, Yin og Yang, og de fem elementer (7 avsnitt)
Matematikk (11 avsnitt)
Astronomi og kalender (19 avsnitt)
Meteorologi (18 avsnitt)
Geologi og mineralogi (17 avsnitt)
Geografi og kartografi (15 avsnitt)
Fysikk (6 avsnitt)
Kjemi (3 avsnitt)
Ingeniørkunst, metallurgi og teknologi (18 avsnitt)
Irrigasjon og hydroteknikk (6 avsnitt)
Arkitektur (6 avsnitt)
Biologiske fag, botanikk og zoologi (52 avsnitt)
Jordbruksfag (6 avsnitt)
Medisin og farmasi (23 avsnitt)Humaniora:

Antropologi (6 avsnitt)
Arkeologi (21 avsnitt)
Filologi (36 avsnitt)
Musikk (44 avsnitt)


== Litteratur ==
Alan Kam-leung Chan, Gregory K. Clancey, Hui-Chieh Loy : Historical Perspectives on East Asian Science, Technology and Medicine. Singapore: Singapore University Press, 2002 ISBN 9971-69-259-7
Joseph Needham:  Science and Civilization in China: Volume 1, Introductory Orientations, 1986. Taipei: Caves Books, Ltd.
Joseph Needham: Science and Civilization in China: Volume 3, Mathematics and the Sciences of the Heavens and the Earth, 1986. Taipei: Caves Books, Ltd.
Joseph Needham: Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 3: Civil Engineering and Nautics, 1986. Taipei: Caves Books, Ltd.
Joseph Needham: Science and Civilization in China: Volume 5, Chemistry and Chemical Technology, Part 1: Paper and Printing, 1986. Taipei: Caves Books, Ltd.
Joseph Needham: Science and Civilization in China: Volume 6, Biology and Biological Technology, Part 1: Botany, 1986. Taipei, Caves Books Ltd.
Nathan Sivin: Science in Ancient China: Researches and Reflections. Brookfield, Vermont: VARIORUM, Ashgate Publishing, 1995.
Paul S. Ropp: Heritage of China: Contemporary Perspectives on Chinese History. Berkeley: University of California Press, 1990. ISBN 978-0-520-06440-9
Cefu Yuangui

Cefu Yuangui (forenklet kinesisk: 册府元龟; tradisjonell kinesisk: 冊府元龜; pinyin: Cèfǔ Yuánguī) var det mest omfattende oppslagsverket som ble kompilert i Songdynastiets tid i Kina. 
Arbeidet med verket ble påbegynt i 1005 på oppdrag av keiser Zhenzong og ferdigstilt 1013 av Wang Qinruo og mange andre høylærde, i alt 15 i tallet.  
Oppslagsverket het opprinnelig Fremstillinger om monarker og embedsmenn i forgangne dynastier men fikk senere navn etter skilpaddeorakelbenskall Yuangui og det keiserlige litteraturlager Cefu - og blir på engelsk omtalt som The Prime Tortoise of the Record Bureau. Verket inneholder mange biografier om fremstående kinesere. Hovedhensikten med det var å beskrive godt statsmannsskikk, til bruk for herskere - altså som de europeiske middelalderske fyrstespeil. Kompilatorene trakk stoff og inspirasjon fra de kinesiske klassikere og gamle historieverk, og eldre encyklopedier som for eksempel Xiu wendian yulan 修文殿御覽. 
Verket var organisert i 1 104 emner (men, 門, «porter») i 31 seksjoner eller kapitler (bu, 部, «deler»). Hele verket var på 1 000 fascicler (卷, juan, «bind»). 


== Litteratur ==
Hu Wenjie: «Cefu Yuangui» («Prime Tortoise of the Record Bureau»). Encyclopedia of China, 1. utg.
Johannes Kurz: «The Compilation and Publication of the Taiping yulan and the Cefu yuangui», i Florence Bretelle-Establet og Karine Chemla (red.): Qu'est-ce qu'écrire une encyclopédie en Chine?. Extreme Orient-Extreme Occident Hors série (2007), 39-76.


== Eksterne lenker ==
Cefu yuangui «The Prime Tortoise of the Record Bureau» — Chinaknowledge.de.
Politireform 2000

Politireform 2000 var en reform av Politi- og lensmannsetaten i Norge som trådte i kraft 1. januar 2002. Sentrale mål for reformen var mer effektiv forebygging og bekjemping av kriminalitet, mer tjenesteytende og publikumsorientert og mer kostnadseffektiv drift. Reformen er oppkalt etter en stortingsmelding av 1. januar 2000, som ble vedtatt av Stortinget den 21. mai 2000.
Fase 1 av reformen ble behandlet av Stortinget 21. mai 2001, og medførte at antallet politidistrikt ble redusert fra 54 til 27, med virkning fra 1. januar 2002. I fase 2 var det meningen at antallet lensmannskontorer også skulle reduseres. I en rapport til Politidirektoratet som ble gjennomført av Norconsult og Agenda i januar 2005, slås det fast at fase 2 stanset opp som følge av politiske uenigheter sommeren 2003.


== Referanser ==
Femundshytta

Femundshytta var ei smeltehytte  ved Femund i Engerdal kommune i Hedmark. Smeltehytta var i bruk fra 1743 til 1822. Smelteanlegget smeltet kobber vesentlig fra Storwartz gruve ved Røros.  Under tida da smeltehytta var i drift var det 11 garder der  som sognet til smeltehytta, og det var over 60 mennesker som bodde og arbeidet her. Det var også skole (omgangsskole) her. Gårdene drev fedrift i tillegg til at mennene arbeidet i smeltehytta. Da smeltehytta ble nedlagt, ble en del av mannskapet med til den nye smeltehytta på Drevsjø og bygde gårder der.  Andre flyttet til Jonasvollen, Elgå og Svukuriset. I dag er det bare steinmurene av smelteovnene og slagghaugene igjen av hytta. En av gårdene (Unnsgård) drives fortsatt, men kalles bare Femundshytten som også er beboernes slektsnavn. Husdyrbruket er avviklet og beboerne lever vesentlig av turisme og hytteutleie både på gården og i Femundsmarka Nasjonalpark.
Femundshytta og området rundt ble i 2010 innlemma i oppføringa Røros bergstad og Circumferensen på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Røros bergstad og Circumferensen hos UNESCOs verdensarvsenter
Røros bergstad og Circumferensen hos Riksantikvaren
Jørn Martinussen

Jørn Martinussen (født 26. mai 1959) er en norsk lokalpolitiker  som var ordfører i Øksnes kommune fra 2011 til 2015.
Han har vært medlem av Øksnes kommunestyre siden 2007. Han ble valgt for Øksnes tverrpolitiske liste i 2007 og 2011, og ble valgt til ordfører i et valgteknisk samarbeid med Høyre, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti. Martinussen meldte seg inn i Høyre i 2012, men beholdt tilknytningen til Øksnes tverrpolitiske liste i kommunestyret frem til høsten 2014.Han vokste opp på Liland i Evenes. Han er utdannet økonom fra Nordland distriktshøgskole, og gikk til ordførervervet fra stillingen som daglig leder ved fiskeredskapsfabrikanten Myre Redskapssentral.


== Referanser ==
Lillian Rasmussen

Lillian Irene Rasmussen (født 30. desember 1957) er en norsk lokalpolitiker (LL) som siden 2011 er ordfører i Moskenes kommune som representant for Moskenes bygdeliste, støttet av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti. Hun ble gjenvalgt i 2015 og 2019, i 2019 støttet av SV.


== Referanser ==
Guttorm Nergård

Guttorm Rune Nergård (født 19. august 1955) er en norsk lokalpolitiker (V) som var ordfører i Berg kommune fra 2011 til 2015, som representant for Berg Samlingsliste. Han var varaordfører i kommunen fra 2007 til 2011, og er varaordfører i inneværende periode 2015-2019. 
Nergård har vært lærer i kommunen i mange år. Siste jobb før ordførervervet var som driftsleder i arbeidsmarkedsbedriften Berg Vekst Drift.


== Eksterne lenker ==
«Overtok ordførerklubba», Troms Folkeblad 27. oktober 2011; besøkt 18. juni 2013.
«Guttorm ble varaordfører» på Berg Venstres nettsted 3. oktober 2007; besøkt 18. juni 2013.
«Guttorm Nergård blir ordfører i Berg» på Berg Venstres nettsted 26. september 2011; besøkt 18. juni 2013.
Naturlig drepercelle

En naturlig drepercelle eller NK-celle (fra engelsk: natural killer cell) er en cytotoksisk lymfocytt som er viktig i det medfødte immunforsvaret. NK-celler er en stor del av førstelinjeforsvaret mot virusinfiserte celler og angriper kreftceller, og er i funksjon omtrent tre dager etter infeksjonen oppstår. Vanligvis gjenkjenner de naturlige drepercellene vevstypeantigener (MHC) som uttrykkes på celleoverflaten til infiserte celler, og dette gjør at lytiske og apoptotiske cytokiner slippes ut. Naturlige dreperceller er imidlertid særegne ved at de kan gjenkjenne stresset selv eller endret selv i fravær av antigen og MHC, og dette gir en raskere immunreaksjon. De ble kalt naturlige dreperceller siden de ikke må aktiveres før de kan drepe celler som mangler MHC-1.Naturlige dreperceller er store granulære lymfocytter og er den tredje celletypen som differensieres fra den felles lymfoide progenitorcellen, de andre to er B-cellen og T-cellen. De differensieres og modnes i benmargen og lymfatisk vev som lymfeknuter, milt, tonsiller og brissel, og deretter går de inn i blodomløpet. Naturlige dreperceller skiller seg fra naturlige T-dreperceller (NKT-celle) fenotypisk, opprinnelsessted og effektorfunkjoner; NKT-celler kan aktivere NK-celler ved å skille ut interferon gamma, og naturlige dreperceller kan ikke uttrykke reseptorproteinene T-cellereseptor, CD3 eller B-celle-overflateimmunglobuliner. De kan imidlertid uttrykke overflatemarkørene CD16 (FcγRIII) og CD56 i mennesker. Inntil 80 % av menneskets naturlige dreperceller kan også uttrykke CD8.
Ny forskning har oppdaget av naturlige dreperceller har aktiverende og hemmende NK-cellereseptorer som er viktige for å regulere selvtoleranse og opprettholde NK-cellekativitet. Naturlige dreperceller er også med i det ervervede forsvaret ettersom de har evnen til å tilpasse det omliggende området og hjelpe til i den antigenspesifikke immunologiske hukommelsen, noe som er viktig for å kunne utvikle en sekundærespons mot samme antigen. At naturlige dreperceller både kan virke på medfødt og ervervet forsvar er viktig når det forskes på å benytte naturlige dreperceller til eventuell kreftbehandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Løvik, G: Naturlige drepeceller – viktig immunologisk førstelinjeforsvar, Tidsskrift for Den norske legeforening, 20.05.2000. Oversiktsartikkel om naturlige dreperceller.
Sparresholm

Sparresholm (av slektsnavnet Sparre og holm) er et gods (setegård) ca. 12 km øst for Næstved på Sjælland.
Her lå tidligere det tidligere Paddeborg fra 1200-tallet, hvorfra det er funnet rester av ringmur og borganlegg samt et rektangulært munkestenstårn. I 1341 utstedte kong Valdemar Atterdag et brev her vedrørende Estland.Hovedbygningen i renessansestil ble oppført i rød tegl av munnskjenk og hoffmarskal Jens Sparre i 1609, og er oppført på ruinene av middelalderborgen. To sidefløyer ble tilføyd i 1703, og hovedbygningen ble modernisert på 1780-tallet. To avlsbygninger er oppført etter en brann i 1927. Her lå fra 1971–2002 en offentlig tilgjengelig samling av vogner som i 2002 ble flyttet til Andelslandsbyen Nyvang i nærheten av Holbæk.Sparresholm ble fredet i 1918.


== Brann i hovedbygningen ==
Natten til torsdag den 20. juni 2013 brant hovedgården ned, muligens som følge av et lynnedslag.


== Referanser ==
Sibirhumle

Sibirhumle (Bombus semenoviellus) er en østlig humleart som har ekspandert vestover.


== Kjennetegn ==
Sibirhumla er sort med to gule striper på brystet og en forrest på bakkroppen og den har hvit bakroppsspiss. Arbeiderne har gul pels foran i ansiktet, noe dronningene ikke har. Hannene har mer gult på seg. Både hunner og hanner kan variere mye i utseende.
Sibirhumle kan til forveksling likne på lynghumle som har samme fargetegninger på kroppen og samme runde ansiktsform. Sibirhumla kjennetegnes imidlertid på den gule barten og lyse hår på leggene. Den er dessuten mer korthåret enn andre humler. Lynghumla har svarte hår på beina og mer rufsete behåring.


=== Forvekslingsarter ===
Sibirhumle er svært lik lynghumla som har samme fargetegninger på kroppen og samme runde ansiktsform og skilles best på forskjeller i hannenes genitalier. Den kan skilles fra lynghumle på at båndet på T1 er skittenhvit, mens det er gult hos lynghumle. Dessuten har arbeidere av sibirhumle en lys hårdusk i ansiktet, noe som mangler hos lynghumle. Ellers er det ingen som har slike fargetegninger.


== Størrelse ==
Det er en stor humle. Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.


== Bolet ==
Ingen kjente bolfunn i Norge.


== Utbredelse ==
Sibirhumla har sin opprinnelige forekomst i et bredt belte gjennom sørlige delene av Sibir. Etter 1990 har arten ekspandert raskt vestover, kanskje som følge av å ha passert en geografisk barriere som Uralfjellene. Så langt er den påvist i Finland, Baltikum og Nord-Tyskland. Se kart Arkivert 26. oktober 2014 hos Wayback Machine.
Hittil finnes det ingen publiserte funn verken i Sverige eller i Danmark. Og i Sverige har forskerne spekulert i om de første innvandrerne ville komme østfra via Finland eller lenger sør, via Tyskland, Polen og Baltikum. Hvordan humla endte opp i Norge er foreløpig uvisst.


== Litteratur ==
Løken, Astrid. 1985. Humler, tabeller til norske arter (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sibirhumle i Encyclopedia of Life 
(en) Sibirhumle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sibirhumle hos Artsdatabanken 
(sv) Sibirhumle hos Dyntaxa 
(en) Sibirhumle hos Fauna Europaea 
(en) Sibirhumle hos ITIS 
(en) Sibirhumle hos NCBI 
(en) Kategori:Bombus semenoviellus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bombus semenoviellus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norske Insekttabeller; 9 Løken, Astrid. 1985. Humler, tabeller til norske arter (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.
Bombus bumblebees of the world hos Natural History Museum
P.A. Larsen

P.A.Larsen er en samlebetegnelse for to firmaer. Det første firmaet, P.A.Larsen, eksisterte fra 1848 til 1922 i Christiania/Oslo, det andre firmaet, P.A.Larsen AS ble opprettet i 1922 og eksisterer fortsatt. Denne artikkelen handler om disse selskapenes forretnings virksomhet frem til 1973, gjennom 125 år.
Petter Andreas Larsen overtok den av herr. Stub lenge drevne kolonialforretning i Rådhusgaten 3 i Christiania i 1848. Larsen var lensmanns sønn fra Løiten på Hedmarken. De første årene ble virksomheten drevet i samarbeid med H.Poulsen som etter avtalen dem i mellom trådte ut av firmaet i 1861 da Larsen følte seg regnskapskyndig nok til å drive videre alene. Virksomheten kom gradvis til å dreie seg mer og mer om vinimport, spesielt Bordeaux viner. H.Poulsen etablerte sin egen vinhandel i bygget ved siden av i Rådhusgaten i Christiania. Da AS Vinmonopolet ble etablert i 1922, ble denne virksomheten startet med utgangspunkt i de to firmaet P.A.Larsen og H.Poulsen.
Norsk Vegetarforening

Norsk Vegetarforening (NV), stiftet i 1995, er et fellesorgan for norske vegetarianere og veganere, og driver informasjonsarbeid om vegetarianisme ovenfor både medlemmer, offentlighet, presse og media. Foreningen har sine røtter i Norges Vegetariske Landforbund, som ble grunnlagt i 1930.
Norsk Vegetarforening består av et kompetansenettverk av ernæringsfysiologer, dyrevernere, vegetarkokker og andre eksperter på vegetarisk livsstil. Norsk Vegetarforenings daglige drift besørges av et sekretariat i Oslo, som også utgir bladet Vegetarnytt 2–3 ganger årlig. Foreningen er tilsluttet både den europeiske og den internasjonale vegetarunionen.


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider for Norsk Vegetarforening
Lærdalske lette infanterikompani

Det Lærdalske lette infanterikompani også kjent som Leirdalske lette Infanterie Compagnie var en norsk militæravdeling opprettet i 1801 som Leirdalske Skiløbercompagnie, skiftet navn til infanterikompani året etter. Avdelingen deltok i krigshandlingene i 1808 og 1814. Til 1811 ble kompaniet ledet av den danske offiseren Wilhelm Jürgensen som få år tidligere hadde ledet en straffeekspedisjon mot lærdølene som nektet å gjøre militærtjeneste. Våren 1808 marsjerte avdelingen fra Lærdal til Hedmark og deltok blant annet i slaget ved Trangen og slaget på Jerpset.
I 1813–1814 deltok kompaniet i grensevakten i Østfold, kom i kamp sommeren 1814.Bøndene i Lærdal hadde fra 1563 vært fritatt fra militærtjeneste på grunn av de store pliktene med vedlikehold av veier og skyss i Lærdal og over Filefjell. Da kongen i 1801 ville innrullere lærdøler i hæren ble det opprør og lederen, Anders Olsen Lysne, ble henrettet. Flere andre fikk lange fengselsstraffer. Kongen benådet i 1808 de som fortsatt satt i fengsel på grunn av kompaniets store innsats i strid.Omkring 1900 gikk avdelingen under navnet «4de kompani af Sogns linjebataljon». Både ved Hole kirke (Jürgensen hadde slått seg ned på Hole på Ringerike) og på Lærdalsøyri er det reist bautastein til minne om avdelingen.
Henrik Angell skrev historien om kompaniet i boken Kaptein Jürgensen og Leirdølerne hans (1901).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Henrik Angell (1901). Kaptein Jürgensen og Leirdølerne hans. Kristiania: Aschehoug. 
Barstad, H.J. (1901). Leirdølernes Saga, eller Leirdalske Kompagnies Historie fra 1801-1817. Kristiania: I Kommission hos Haffner & Hille.
Tsáŋátjåhkka

Tsáŋátjåhkka er et fjell vest i Arjeplog kommune i Norrbottens län, ikke langt fra grensa mot Sorsele kommune i Västerbottens län. Fjellets sekundærfaktor på 54 kilometer er blant de 30 lengste i Skandinavia.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
An-Nuṣrah-fronten

Forsvarsfronten for Stor-Syrias folk (arabisk: جبهة النصرة لأهل الشام DIN: Ǧabhat an-Nuṣrah li-Ahl aš-Šām), forenklet til an-Nuṣrah-fronten (جبهة النصرة DIN: Ǧabhat an-Nuṣrah) er en syrisk Salafist organisasjon med forbindelser til al-Qaida. Gruppa erklærte seg selv for opprettet 23. januar 2012, under borgerkrigen i Syria. 
Den frie syriske armé hevder an-Nuṣrah-fronten har mellom 6 000 og 10 000 medlemmer. Den har blitt erklært for å være en terroristorganisasjon av De forente nasjoner, og av Amerikas forente stater i desember 2012.
I april 2013 hevdet lederen for Den islamske staten Irak og Levanten at an-Nuṣrah-fronten var dens gren i Syria, mens lederen for fronten, Abū Muḥammad al-Ǧūlānī, nektet for at hans gruppe hadde slått seg sammen med den irakiske, men bekreftet deres troskap til al-Qaidas-lederen ʾAyman aẓ-Ẓawāhirī. I mai 2013 hadde en fraksjon av fronten lojal til Den islamske staten Irak og Levanten begynt å ta i bruk navnet «Den islamske staten Irak og aš-Šām».


== Litteratur ==
François Burgat og Romain Caillet: « Le groupe Jabhat an-Nusra : la fabrique syrienne du “jihadisme” », Les Carnets de l’Ifpo. La recherche en train de se faire à l’Institut français du Proche-Orient (Hypotheses.org), 8 juin 2012. [En ligne] http://ifpo.hypotheses.org/3540
Marie Kostrz: « Idleb sous la férule de Jabhat Al-Nosra », Orient XXI, 15 février 2016. (lire en ligne)
Atletklubben av 1928

Håndballklubben AK 28 er en håndballklubb i Kristiansand.  Klubben ble stiftet 21. september 1928 under navnet Atletklubben Løven, men endret seinere navn til Atletklubben av 1928, forkortet til AK28.  Før andre verdenskrig var klubben en bryteklubb som også hadde terrengløp, friidrett og orientering på programmet.
Etter krigen drev klubben stadig mer med håndball, og håndball er i dag eneste idrett.  Klubbens senior damelag spiller i 2. divisjon og senior herrelaget i 4. divisjon.  Klubben trener og har hjemmearena i Odderneshallen og har eget klubbhus like ved. AK28 driver håndballaktiviteter for aldersgrupper fra juniorer til veteraner.


== Eksterne lenker ==
Håndballklubben AK28, hjemmesider
Katalog til arkiv etter AK 28 hos Statsarkivet i Kristiansand
Chantal Spitz

Chantal T. Spitz (født 18. november 1954 i Papeete) er en franskpolynesisk forfatter, som har gjort seg bemerket i landets litteratur som representant for en nasjonalistisk strømning.I 1991 ga hun ut romanen L'île des rêves écrasés fra 2003 («Øya med de knuste drømmene»), som følger tre generasjoner på ei øy der en fremmed makt bygger anlegg for atomprøvesprengninger. Romanen ble oversatt til engelsk som Island of Shattered Dreams (2007). I 2002 fulgte romanen Hombo, transcription d'une biographie, i 2006 en samling av fortellinger med tittelen Pensées insolentes et inutiles og i 2011 romanen Elles, terre  d'enfance. I sitt forfatterskap bearbeider Spitz kolonihistorie og legger vekt på å bekjempe stereotype oppfatninger om Polynesia som også har gjort seg gjeldende i litteraturen.Spitz deltok i 2001 i etableringen av litteraturmagasinet Littérama'ohi.


== Utgivelser ==
L'Ile des rêves écrasés, 1991
Hombo, transcription d'une biographie, 2002
Pensées insolentes et inutiles, 2006
Elles, terre d'enfance, 2011


== Referanser ==
Flora Devatine

Flora Devatine (født Aurima 16. oktober 1942 i Pari ved Tautira på Tahiti) er en franskpolynesisk poet. Hun har benyttet pseudonymet Vaitiare.
Devatine har arbeidet som spansklærer i skolen og også undervist ved Université française du Pacifique. Hun ledet litteraturmagasinet Littérama'ohi fra starten.Tidlig i forfatterskapet vektla hun kulturforskjellene i det franskpolynesiske samfunn, men har etter hvert blitt mer opptatt av likhet og styrken i kulturelt mangfold. Hun er opptatt av «polynesisk bevissthet».
I 2017 ble hun hedret av Académie française med Prix Heredia for diktsamlingen Au Vent de la piroguière. Tifaifai.Devatine er medlem av Académie Tahitienne – Fare Vāna'a.


== Referanser ==
Ann Brashares

Ann Brashares (født 30. juli 1967) er en amerikansk forfatter som skriver ungdomsromaner. Hun er best kjent for serien Jenter i jeans, som også er filmet.


== Bibliografi ==
Jenter i jeans-serienEn jeans og fire jenter (Sisterhood of the travelling pants) 2001
En sommer og fire jenter (The second summer of the sisterhood) 2003
Den tredje sommeren (Girls in pants the third summer of the sisterhood) 2005
Den fjerde sommeren (Forever in blue: The forth summer of the sisterhood) 2007
Søstre i gode og onde dager (Sisterhood everlasting) 2011Andre romaner(The last summer) 2007
Søsterskapet spirer: the venninner (3 willows: The sisterhood grows) 2009
Sjelevandreren (My name is memory) 2010


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ann Brashares – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ann Brashares – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ann Brashares på Internet Movie Database 
(en) Ann Brashares hos The Movie Database
Streaplers

Streaplers er et danseband fra Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Streaplers på Discogs 
(en) Streaplers på MusicBrainz 
(en) Streaplers på Songkick
Arvingarna

Arvingarna er et danseband fra Sverige. Bandet vant Melodifestivalen 1993 og representerte Sverige i Eurovision Song Contest 1993 med sangen «Eloise».


== Diskografi ==


=== Album ===
1992 – Coola killar
1993 – Eloise
1994 – Tjejer
1995 – För alltid
1996 – Nu & då
1997 – Nya spår
1998 – Airplane
1999 – Lime
2001 – Diamanter
2002 – Collection
2005 – 8
2007 – All Included
2009 – Underbart
2013 – Änglar och en massa kärlek


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Arvingarna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arvingarna på Apple Music 
(en) Arvingarna på Discogs 
(en) Arvingarna på MusicBrainz 
(en) Arvingarna på SoundCloud 
(en) Arvingarna på Spotify 
(en) Arvingarna på Songkick 
(en) Arvingarna på Last.fm 
(en) Arvingarna på Genius — sangtekster 
(en) Arvingarna på AllMusic 
Arvingarna på Facebook 
Arvingarna på YouTube 
Arvingarna på Myspace 
Arvingarna