jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tutte Lemkow

Tutte Lemkow (født 28. august 1918, død 10. november 1991) var en norsk skuespiller og danser, hovedsakelig utenfor Norge. Han hadde blant annet flere skurkeroller i britiske TV- og filmproduksjoner. Mest kjent er rollene som «spelemannen» i filmversjonen av musikalen Spelemann på taket, Fiddler on the Roof (1971), og den gamle mannen («Imam») som er tolk for Indiana Jones i Raiders of the Lost Ark (1981). Han dukket også opp som danser i John Hustons film fra 1952 Moulin Rouge samt Blake Edwards' A Shot in the Dark som kosakken som drikker giften tiltenkt Peter Sellers i hans rolle som inspektør Clouseau. Lemkow spilte også sammen med Peter Sellers i kriminalkomedien The Wrong Arm of the Law fra 1963.
Han spilte tre roller i TV-serien Doctor Who med William Hartnells Doctor: Kuiju i Marco Polo (1964), «Ibrahim» i The Crusade (1965) og «Cyclops» i The Myth Makers (1965), i tillegg hadde han koreografi i The Celestial Toymaker (1966). Han hadde også en rolle i Morecambe og Wises komediefilm The Intelligence Men (1965).
Lemkow gjestespilte ved noen anledninger i Club 7 i Oslo, der han framførte Franz Kafkas monolog Apen. Da gjerne iført en apemaske av gummi.
Han tilpasset Henrik Ibsens drama Vildanden til den australske filmen The Wild Duck (1984) med Liv Ullmann og Jeremy Irons i de fremste rollene.


== Privatliv ==
Lemkow var født i en jødisk familie i Oslo. Han var gift med den svenske skuespillerinnen Mai Zetterling fra 1944 til 1953. Lemkow og Zetterling har en datter, Etienne, og en sønn, Louis, som er professor i miljøsosiologi ved Universidad Autónoma de Barcelona. Tutte Lemkow døde i London, 73 år gammel.
Biografien Tutte Lemkow; På tå hev, skrevet i samarbeid med Margaret Ljunggren, ble utgitt i 1989 på Gyldendal Norsk Forlag.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tutte Lemkow i Scenewebarkivet
Om Tutte Lemkow i The New York Times
(en) Tutte Lemkow på Internet Movie Database 
(no) Tutte Lemkow hos Nationaltheatret 
(no) Tutte Lemkow hos Sceneweb 
(sv) Tutte Lemkow i Svensk Filmdatabas 
(da) Tutte Lemkow på Filmdatabasen 
(da) Tutte Lemkow på danskefilm.dk 
(da) Tutte Lemkow på danskfilmogtv.dk 
(da) Tutte Lemkow på Scope 
(fr) Tutte Lemkow på Allociné 
(en) Tutte Lemkow på AllMovie
Sverre Knutsen

Sverre Richard Knutsen (født 23. juni 1945) er en norsk historiker, tidligere forsker og tidligere politisk aktivist i den norske ml-bevegelsen.


== Aktivitet i ml-bevegelsen ==
Knutsen var en av lederne i den norske ml-bevegelsen. Han var medlem av SUFs, senere SUF(m-l)s sentralstyre fra 1968 til 1973. I årene 1971–1973 var han formann i organisasjonen. I den politiske debatten fremholdt han Josef Stalin som et stort forbilde og ble bredt kjent i media under kallenavnet «Stalin-Knutsen». I perioden 1973–1982 var han medlem av sentralkomiteens arbeidsutvalg i AKP(m-l). Han var også partisekretær. Knutsen var forfatter av notatet «Framlegg til fråsegn om homofili» (kort omtalt som «Fråsegna») i 1974, der han beskrev homofili som et seksuelt avvik med røtter i samfunnsmessige og sosiale forhold og som en form for borgelig dekadanse. I 1979 rettet AKP-ledelsen en kraftig «sjølkritikk» mot notatet og beskrev det som reaksjonært; i Røde Fane i 1979 fordømte AKP «fråsegna», som ble beskrevet som «et negativt lærestykke av rang». På landsmøtet i 1981 ble homofile gitt full anerkjennelse. Knutsen brøt med partiet og meldte seg ut i 1982.


== Senere virke ==
Knutsen utga i 1985 håndboken Hvordan starte egen bedrift. I 1990 ble han dr.philos. i økonomisk historie ved Universitetet i Oslo. Samme år ble han ansatt som forsker ved Handelshøyskolen BI, der han senere ble professor i økonomisk historie og næringshistorie, og leder ved Institutt for Innovasjon og økonomisk organisering. Han forsket og publiserte hovedsakelig innen finansiell historie, finansiering av innovasjoner, samferdselshistorie og institusjonell økonomi. Han ble pensjonist i 2015.
Knutsen har vært ansvarlig redaktør av Scandinavian Economic History Review, visepresident i Scandinavian Society for Economic and Social History og SEHRs «Co-editor» for Norge.Per 2021 er Knutsen fagansvarlig for områdene bank- og forsikringshistorie, internasjonale bank- og forsikringsbedrifter samt norske bank- og forsikringsbedrifter i Store norske leksikon.


== Bibliografi ==
Norsk Vegpolitikk etter 1960. Stykkevis og delt (sammen med Knut Boge) Cappelen, Oslo (2005) ISBN 9788202243487
Veier til modernisering, Pax Forlag, Oslo (2009) ISBN 9788253032221
Staten og kapitalen i det 20. århundre-Regulering, kriser og endring i det norske finanssystemet 1900-2005, unipubavhandlinger, Acta Humaniora No. 287, Oslo (2009)
Vern mot kriser? Norsk finanssystem gjennom 100 år (med G. Ecklund), Fagbokforlaget, Bergen (2000)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sverre Knutsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Sverre Knutsen i BIBSYS
Sverre Knutsens hjemmeside på BI  (Besøkt 13. mai 2013)
Klokkaren synger

«Klokkaren synger» er et skillingstrykk med undertittelen «Lita vise». Alf Prøysen tok den med i sin visespalte i Magasinet for alle årgang 1957.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo, 1975
Kunståret 2001

Kunståret 2001 er en oversikt over blant annet hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til kunst i 2001.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Utstillinger ==
" Erfarenhet – Upplösning "; Göteborgs første internasjonale kunstbiennale.


== Priser ==
Caldecott-medaljen: David Small for So You Want to Be President?
Eckersbergmedaljen:
Jes Fomsgaard, maler
Michael Kvium, maler
Lone Høyer Hansen, billedhugger
Anita Jørgensen, billedhugger
Ingeborg og Per Palle Storms ærespris:
Tone Thiis Schjetne
Nils Aas
Kulturministeriets Illustratørpris: Hanne Bartholin
Prins Eugen-medaljen tildeles Laris Strunke, kunstner, Eva Lange, skulptør, Signe Persson-Melin, keramiker, og Oiva Toikka, finsk kunsthåndverker
Turnerprisen: Martin Creed
Ulrik Hendriksens minnestipend: Grete Marstein
Wynneprisen: Aida Tomescu for Platra
Årets avistegning: Inger Giskeødegård, Sunnmørsposten


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2001 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Soldaten og hans utro kjæreste

«Soldaten og hans utro kjæreste» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.


== Teksten ==


== Kilder ==
De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975
Jeg vil glemme!

Jeg vil glemme! er det tredje studioalbumet til Håkon Banken og kom i salg høsten 1979. Selv om det solgte til gull etter hvert (den gang 50 000 eks.), nådde det bare 17.-plass på VG-lista og holdt seg på platebarometret i seks uker.
Albumet inneholder sterke tekster av Banken selv, som tittelsporet «Jeg vil glemme», men han skrev og laget melodi til også «Taperen fra brakke nr. 1» og «Den silverfärgade drömmen», samt oversatte mange av de andre sporene på platen. På sangen «Pappas lille gull» har han med seg Hege Monica Dahlsheim som gjestevokalist.


== Sporliste ==
«Jeg vil glemme»  (Håkon Banken)
«Taperen fra brakke nr. 1»  (Håkon Banken)
«På jakt etter lykken» (Berman / Håkon Banken)
«Den gamle smeden»  (Thore Skogman / Clara Johansson / Håkon Banken)
«Når du går over floden»  (Pelle Karlsson / Per Johan Skjærstad)
«Brevet til mamma»  (Arne Qvick / Håkon Banken)
«Fangen»  (Øivind/Per Johan Skjærstad)
«Den silverfärgade drömmen»  (Håkon Banken)
«Ødemarkens ro»  (Anna Märtha Larsson / Håkon Banken)
«Balladen om en ukjent komponist»  (R. Steward /A. Finne)
«Pappas lille gull»  (Hazel Smith / Rune Wallebom / Håkon Banken / Hege Monica Dahlsheim)
«Det er du som gir meg glede»  (Ole Bergman / Håkon Banken)


== Andre medvirkende ==
Produsent: Jan Høyland
Arrangør: Ottar Johansen
Studio: Arne Bendiksen A/S
Tekniker: Rolf Kjernet
Foto: Helge Jørgensen
Design: Lasse Jacobseb
Gjestevokalist på «Pappas lille gull»: Hege Monica Dahlsheim


== Utgivelser ==
1979 LP/MC Arne Bendiksen A/S TNLP 66
2007 mps Arne Bendiksen Samlingen


== Eksterne lenker ==
(en) Jeg vil glemme! på Discogs
Hvem skal dømme?

Hvem skal dømme? er det fjerde albumet til Håkon Banken og kom i salg høsten 1980. Etter tre tidligere suksesser skuffet ikke Banken med denne produksjonen heller. I tillegg til tittelsporet «Hvem skal dømme?» finner vi på denne platen Håkon Bankens signaturlåt «Riktige venner». Sangen ble etterhvert spilt inn av en rekke artister og har oppnådd enorm popularitet i Danmark. På denne produksjonen skrev Banken sju av låtene selv, samt samskrev/oversatte resten. Platen kom imidlertid ikke inn på VG-lista, selv om den har oppnådd et salgstall på rundt 50 000 eksemplarer.


== Sporliste ==
«Hvem skal dømme»  (Håkon Banken)
«På Flisa»  (Håkon Banken)
«Share Løverud Busfrø»  (Håkon Banken)
«Riktige venner»  (Håkon Banken)
«Semesterminnen från Dalarna»  (Håkon Banken)
«Pappa kan jeg kalle henne mamma»  (Bill & Dotti West/Håkon Banken)
«I rettssalen»  (R.Hendelson/M.Dickson/H.Duelien/R.Row/Håkon Banken)
«Minnenes sång»  (Tommy Andersson/Anne Märtha Larson)
«I Hof er det gæt»  (Ted & Kenneth Gårdesstad/Håkon Banken)
«Jeg forlanger ingen roser»  (Håkon Banken)
«Jeg savner deg i kveld»  (Håkon Banken)
«Om jeg gråter»  (G.Lindberg/Håkon Banken)


== Andre medvirkende ==
Piano, el.piano: Ole Petter Berger
Gitar: Ottar Johansen
El.gitar: Gard Christensen
Bass: Rolf Kjernet
Trommer: Alan Graves
Kor: Kari Gjærum, Anne Sofie Quale
Produsent: Jan Høyland
Tekniker: Rolf Kjernet
Studio: Arne Bendiksen A/S
Design: Lasse


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Arne Bendiksen A/S TNLP 76


== Eksterne lenker ==
(en) Hvem skal dømme? på Discogs
Ralph L. Wilson

Ralph L. Wilson (født 1872, død 1951) var teknisk ingeniør i Bergen. I 1891 reiste han til USA og var blant annet med som konstruktør for verdensutstillingen i Chicago i 1893. Han reiste også til München hvor han fullførte sin tekniske utdannelse og tok sin ingeniøreksamen. I 1909 ble han vannverkssjef i Bergen og kommer til å lede damprosjektene i byfjellene. Han hentet mange av ideene sine fra utlandet og en del av utstyret konstruerte han selv. Deriblant brannhydrantene med byvåpenet på som gikk under navnet ”Bergenshydranten”.
Ralph Wilson var også en dyktig amatørfotograf. Han begynte å fotografere rundt 1895 og fotograferte aktivt både i jobbsammenheng og på fritid. Bildene er som oftest estetiske vakre og mange viser hans humoristiske side. Ralp L. Wilson var også eksperimentell i måten han presentere sine bilder på. Deler av hans fotografiske uttrykk høre hjemme i piktoralismen. Bildene er donert til Billedsamlingen ved Universitetsbiblioteket i Bergen og består av ca 2800 negativer.


== Eksterne lenker ==
Billedsamlingen, Universitetsbiblioteket i Bergen
Vivian Maier

Vivian Maier (født 1. februar 1926 i New York, død 21. april 2009) var en amerikansk gatefotograf, oppvokst i Frankrike. 
Hun var datter av franske Maria Jaussaud og østerrikske Charles Maier av jødisk bakgrunn. Faren forlot moren og datteren på 1930-tallet. Da hun var 25 flyttet hun til New York, og etterhvert havnet hun i Chicago, hvor hun begynte å arbeide som barnepike, noe hun holdt på med i omtrent 40 år. I løpet av den tiden tok hun rundt 100 000 fotografier, hovedsakelig av mennesker på gatene i Chicago, men også i andre land da hun reiste noe. Selvportrettene var i form av speilbilder  i speil, glass og andre blanke flater på gaten.Hennes fotografier var ukjent inntil lokalhistorikeren John Maloof kjøpte noen av negativene hennes på en auksjon i 2007. Han ble fascinert og klarte å spore opp resten av negativene og eiendelene hennes i 2009, etter hennes død. Bildene har blitt vist på auksjoner i Norge (av The Apartment no. 2 på Tjuvholmen) og i Danmark, og hennes første separatutstilling var på Chicago Cultural Center i Chicago fra januar til april 2011. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Vivian Maier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vivian Maier på Internet Movie Database 
(en) Chicago Tonight - historien om oppdagelsen av bildene på YouTube (film)
Wikitravel

Wikitravel er et wiki-prosjekt for å lage en reiseguide for hele verden. Den engelskspråklige versjonen startet 24. juli 2003.
Den 20. april 2006 meddelte Wikitravel at de gikk sammen med World66. Wikitravel eies av Internet Brands.
I 2007 vant Wikitravel Webby Awards.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Wikitravel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wikitravel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Strandskuddvikler

Strandskuddvikler (Lobesia littoralis) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor vikler (vingespenn 12-15 millimeter), forholdsvis tettbygd. Forvingen er brunlig med to brede, gulaktige tverrbånd. Bakvingen er lyst brunlig.


== Levevis ==
Arten lever nesten utelukkende ved kysten, der hovednæringsplanten fjærekoll (Armeria maritima) vokser. Den kan imidlertid også forekomme i hager der denne er plantet. Larvene lever på blomsterhoder og frø av fjærekoll, av og til også på tiriltunge (Lotus corniculatus). De voksne viklerne flyr i juni-juli og igjen i en ny generasjon i september, fra ettermiddag utover.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Nord-Afrika og det vestlige Europa, inkludert Island.
I Norge finnes den langs kysten nord til Hordaland.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Lobesia Guene, 1845
strandskuddvikler, Lobesia littoralis (Humphreys & Westwood, 1845)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Lobesia littoralis på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Lobesia bicinctana i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lobesia bicinctana hos Artsdatabanken 
(sv) Lobesia bicinctana hos Dyntaxa 
(en) Lobesia bicinctana hos Fauna Europaea 
(en) Lobesia bicinctana hos NCBI 
(en) Kategori:Lobesia littoralis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lobesia littoralis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lobesia littoralis – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Smørbukkskuddvikler

Smørbukkskuddvikler (Lobesia bicinctana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter) vikler, nokså tettbygd. Forvingen er mørkbrun innerst ved roten, så følger et bredt, hvitt tverrbånd og en rødbrunt område med en svart skråstrek, deretter et smalt, hvitt tverrbånd og en stor, rødbrun flekk. Vingespissen er mørk. Bakvingen er lys brunlig, blekere ved roten.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i stilker og toppskudd av smørbukk (Hylotelephium maximum).


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Vest- og Mellom-Europa, bortsett fra Storbritannia, og finnes også i det nordlige Asia.
I Norge finnes den langs kysten til Vest-Agder.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Lobesia Guene, 1845
smørbukkskuddvikler, Lobesia bicinctana (Duponchel, 1844)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) smørbukkskuddvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smørbukkskuddvikler hos Artsdatabanken 
(sv) smørbukkskuddvikler hos Dyntaxa 
(en) smørbukkskuddvikler hos Fauna Europaea 
(en) smørbukkskuddvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Lobesia bicinctana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lobesia bicinctana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
David Thompson

David Thompson er navnet til flere personer:

David Thompson (kartograf)
David Thompson (politiker)
David Thompson (fotballspiller)
Rudolf Barsjaj

Rudolf Borisovitsj Barsjaj (russisk Рудольф Борисович Баршай, født 28. september 1924 i Krasnodar kraj i Russland, død 2. november 2010 i Basel i Sveits) var en sovjetisk / russisk dirigent og musiker. Han spilte for det meste på instrumentet bratsj.
Barsjaj ble født i Lobinskaja i Krasnodar kraj, og han studerte ved Moskva-konservatoriet under Lev Tseitlin og Vadim Borisovskij. Han opptrådt som solist og flere ganger sammen med kjente sovjetiske musikere Svjatoslav Richter, David Oistrakh, og som medlem av en trio der også Mstislav Rostropovitsj og Leonid Kogan var med. Han vant flere sovjetiske og internasjonale konkurranser. Han var grunnleggeren av Borodinkvartetten i 1945 og han var medlem av den kvartetten frem til 1953.
I 1955 dannet han Barsjaj Moskva kammerorkester, som han ledet frem til han emigrerte til Vesten i 1977. Han var kunstnerisk leder for Israel Chamber Orchestra fra 1976 til 1981. Fra 1981 til 1982 Barsjaj var sjefsdirigent for Vancouver Symphony Orchestra. Han var gjestedirigent for Orchestre National de France (Det franske nasjonalorkesteret) mellom 1985 og 1986. Han var sjefsdirigent for Bournemouth Symphony Orchestra i perioden 1982-1986.
Barsjaj oppnådde berømmelse som en musikalsk tolk. Han er særlig kjent for sitt arrangement av Sjostakovitsjs Strykekvartett nr. 8 som spilte kammerorkester. I 2000, produserte Barsjaj en fullføring av Gustav Mahlers tiende symfoni, som ble etterlatt uferdig ved komponistens død. I tillegg har han spilt inn en rekke av Sjostakovitsjs originale verk. Mange av hans innspillinger har fått strålende kritikker og har vunnet flere internasjonale priser:
I 1954 giftet Barsjaj seg med Anna Martinson, en russisk maler og kostymedesigner, som var datter av den sovjetiske tegneserie-skaperen Sergey Martinson. De fikk en sønn, Walter Barsjaj, født 6. juni 1955. Etter deres skilsmisse i 1963, og hans neste ekteskap var med en japansk oversetter, ved navn Teruko Soda. Han giftet seg for tredje gang med en konsert-organist Elena. Barsjaj bodde i Sveits frem til sin død i 2010, i en alder av 86 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Barshai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudolf Barsjaj på Internet Movie Database 
(en) Rudolf Barsjaj på Discogs 
(en) Rudolf Barsjaj på MusicBrainz 
(en) Rudolf Barsjaj på Spotify 
(en) Rudolf Barsjaj på AllMusic
Tana Fellesliste

Tana Fellesliste (samisk: Deanu Oktasašlistu), forkortet TaFe/DeOl, er en norsk, samisk valgliste som ble etablert til kommunestyrevalget i Tana i 2007, der de fikk inn 2 representanter til kommunestyret. 
Tana Fellesliste fikk til sammen 175 stemmer, som var 11,4% av stemmene. Dette gjorde at Hartvik Hansen og Karen Inga Vars ble stemt inn i kommunestyret for Alta kommune. Sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fikk de flertall i kommunestyret, og dannet en felles politisk plattform.


== Referanser ==


== Se også ==
Felleslista
Tistelskuddvikler

Tistelskuddvikler (Lobesia abscisana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter), tettbygd vikler. Forvingen er gråbrunt spraglete med to lyse tverrbånd. Bakvingen er lyst gråbrun.
Larven er brungrønn med gulbrun hodekapsel.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg inne i skudd av tistler (Cirsium spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai og igjen i juli-august, i to årlige generasjoner.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa. I Norge finnes den langs kysten til Vest-Agder.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Lobesia Guenèe, 1845
tistelskuddvikler, Lobesia abscisana (Doubleday, 1849)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Lobesia abscisana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) tistelskuddvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tistelskuddvikler hos Artsdatabanken 
(sv) tistelskuddvikler hos Dyntaxa 
(en) tistelskuddvikler hos Fauna Europaea 
(en) tistelskuddvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Lobesia abscisana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Røsslyngsigdvikler

Røsslyngsigdvikler (Ancylis unguicella) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 13-18 millimeter) vikler med sigdformede forvinger. Forvingens grunnfarge er gulbrun eller gråbrun. Ved forkanten er den tallrike, tynne, hvite streker, den del av disse går sammen og danner to brede tverrbånd som når til bakkanten. Vingespissen er svart. Bakvingen er 
brunhvit.


== Levevis ==
Larvene lever på røsslyng (Calluna vulgaris) og purpurlyng (Erica cinerea).
De voksne sommerfuglene flyr mellom mai og juli.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, unntatt i sørøst, og også i det nordlige Asia og Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
delgruppe Enarmoniini
slekt Ancylis Hübner, 1825
røsslyngsigdvikler, Ancylis unguicella (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Ancylis unguicella på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) røsslyngsigdvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) røsslyngsigdvikler hos Artsdatabanken 
(sv) røsslyngsigdvikler hos Dyntaxa 
(en) røsslyngsigdvikler hos Fauna Europaea 
(en) røsslyngsigdvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Ancylis unguicella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancylis unguicella – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Piktorialisme

Piktorialismen var en retning innen fotografisk kunst som oppsto omkring 1895, da det ble lettere for fotografer å bearbeide bilder selv. Både USA og England hevder å være opphav til retningen.
Bildene var gjerne viderebehandlet i mørkerommet eller fotografert med soft-fokusvirkemidler, med henblikk på virkninger som tilsvarte de herskende stilretninger innen malekunsten, og kanskje mest impresjonismen. Mange av bildene fra den tid er ettertraktede samlerobjekter.