jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
William Rosecrans

William Starke Rosecrans (født 6. september 1819 i Ohio, død 11. mars 1898 i Redondo Beach i California) var en oppfinner, diplomat, politiker og offiser i United States Army. Rosecrans ble kjent for sin rolle som general under den amerikanske borgerkrigen. Hans militære karriere ble raskt avsluttet etter nederlaget i slaget ved Chickamauga i 1863. 
Rosecrans hadde liten formell utdannelse, og ble hovedsakelig utdannet ved å lese bøker. Fordi han ikke hadde råd til college begynte han ved US Military Academy. Han ble intervjuet av kongress-medlem Alexander Harper, som hadde tenkt å reservere utnevnelsen til sin egen sønn, men han ble så imponert av Rosecrans at han nominerte ham i stedet. Til tross for mangelen på formell utdannelse, utmerket Rosecrans seg ved United States Military Academy i West Point, spesielt i matematikk, men også i grammatikk og språk. Han ble uteksaminert fra West Point i 1842.
Da borgerkrigen brøt ut, oppnådde Rosecrans tidlig suksess i Vest-Virginia. I 1862 sto han under kommando av generalmajor Ulysses S. Grant. Hans frittalende måte å krangle åpenlyst med overordnede forårsaket en profesjonell rivalisering med Grant og det påvirket hans videre karriere.Etter borgerkrigen var Rosecrans fra 1868 til 1869 USAs minister i Mexico.I 1881 ble valgt til Kongressen, som representant for delstaten California.
Rosecrans giftet seg den 24. august 1843 og fikk åtte barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Starke Rosecrans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Rosecrans hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) William Rosecrans hos American National Biography 
(en) William S. Rosecrans biography Arkivert 19. januar 2012 hos Wayback Machine.
(en) William S. Rosecrans Source Page and photo gallery
(en) General Rosecrans' Department of  The Ohio Headquarters Unit
(en) Photograph of the Rosecrans memorial in Sunbury, Ohio
(en) William Rosecrans biography ved Civil War Trust
(en) Photograph of Major General Rosecrans and staff c. 1863 from the Maine Memory Network
Athyma

Athyma er en asiatisk slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av store, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger.


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brune sommerfugler. De to kjønnene kan se ganske ulike ut (kjønnsdimorfisme). Oversiden er brun med hvite eller oransje striper – mange av artene ligner mye på Neptini, men er kraftigere bygde. Undersiden er mer eller mindre brunoransje med hvite tegninger.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia fra Tibet i vest til Salomonøyene i øst, men mangler på Ny-Guinea


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae Behr, 1846
Limenitidini – 173 arter, mangler i Afrika
Slekten Athyma Westwood, 1850 – 35 arter
Athyma abiasa Moore, 1858
Athyma alcamene C. & R. Felder, 1863
Athyma adunora
Athyma arayata C. & R. Felder, 1863
Athyma asura Moore, 1858
Athyma cama Moore, 1858
Athyma cosmia Semper, 1878
Athyma disjuncta Leech, 1890
Athyma epimethis C. & R. Felder, 1863
Athyma eupolia Murayama & Shimonoya, 1962
Athyma fortuna Leech, 1889
Athyma glora Kheil, 1884
Athyma godmani Staudinger, 1889
Athyma gutama Moore, 1858
Athyma inara Doubleday, 1850
Athyma jagori Fruhstorfer, 1906
Athyma jina Moore, 1857
Athyma kanwa Moore, 1858
Athyma karita Doherty, 1891
Athyma kasa Moore, 1858
Athyma libnites (Hewitson, 1859)
Athyma nefte (Cramer, [1780])
Athyma maenas C. & R. Felder, 1863
Athyma marguritha Fruhstorfer, 1898
Athyma mindanica Murayama, 1978
Athyma minensis Yoshino, 1997
Athyma opalina (Kollar, [1844])
Athyma orientalis Elwes, 1888
Athyma perius (Linnaeus, 1758)
Athyma pravara Moore, 1857
Athyma punctata Leech, 1890
Athyma ranga Moore, 1857
Athyma recurva Leech, 1893
Athyma reta Moore, 1858
Athyma rufula de Nicéville, [1889]
Athyma selenophora (Kollar, [1844])
Athyma separata Staudinger, 1889
Athyma speciosa Staudinger, 1889
Athyma sulpitia (Cramer, [1779])
Athyma zeroca Moore, 1872


== Kilder ==
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Athyma på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Athyma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Athyma hos NCBI 
(en) Kategori:Athyma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Athyma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 6.1. 2012
San Carlos (Uruguay)

San Carlos er en by i Maldonado-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 24 771 innbyggere. 


== Historie ==
San Carlos ble grunnlagt i 1763 av Pedro Antonio de Cevallos, den spanske guvernøren i Montevideo.


== Befolkning ==
San Carlos har 24 771 innbyggere (beregning 2004)

Kilde:


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Gregorio Quintana.


== Transport ==
 Ruta 9 forbinder San Carlos med Canelones og Chuy.


== Kjente personer fra San Carlos ==
Manuel Basilio Bustamante (1785–1863), politiker. Uruguays president fra 1855 til 1856.
Francisco Antonino Vidal (1825–1889), politiker. Uruguays president fra 1880 til 1882.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) San Carlos, Uruguay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Maldonado offisielle sider (spansk)
Kart over San Carlos (INE)
Piriápolis

Piriápolis er en by i Maldonado-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 7 899 innbyggere. 


== Historie ==
Piriápolis ble grunnlagt i 1890 av Francisco Piria.


== Befolkning ==
Piriápolis har 7 899 innbyggere (beregning 2004)

Kilde:


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Mario Invernizzi.

		
		


== Transport ==
 Ruta 37 forbinder Piriápolis med Ruta  og Ruta .


== Se også ==
Cerro del Toro
Cerro de las Ánimas
Cerro de los Burros
Cerro Pan de Azúcar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piriápolis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Piriápolis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
www.piriapolis.com (spansk)
Maldonado offisielle sider (spansk)
Kart over Piriápolis (INE) Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
Pan de Azúcar (Uruguay)

Pan de Azúcar er en by i Maldonado-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 7 098 innbyggere. 


== Historie ==
Pan de Azúcar ble grunnlagt i 1874 av Félix de Lizarza.


== Befolkning ==
Pan de Azúcar har 7 098 innbyggere (beregning 2004)

Kilde:


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Miguel Plada.


== Transport ==
 Ruta 9 forbinder Pan de Azúcar med Canelones og Chuy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Maldonado offisielle sider (spansk)
Kart over Pan de Azúcar (INE)
Aiguá

Aiguá er en by i Maldonado-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 2 676 innbyggere. 


== Historie ==
Aiguá (guaraní for «rennende vann») ble grunnlagt i 1892 av Margarita Muñiz.


== Befolkning ==
Aiguá har 2 676 innbyggere (beregning 2004)

Kilde:


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Ruben Álvarez.


== Transport ==
 Ruta 13 forbinder Aiguá med Lavalleja og Velázquez (øst).
 Ruta 39 forbinder Aiguá med Punta del Este (sør) og Lavalleja (nord).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aiguá – Maldonado offisielle sider (spansk)
Kart over Aiguá (INE)
Diplomatisk note

Diplomatisk note er en kommunikasjonsform innen diplomati i form av et skriftlig dokument utstedt av en stats ambassade og sendt til vertslandets utenriksdepartement eller omvendt. Noter kan også utveksles mellom to lands ambassader. Noter er den vanlige kommunikasjonsformen mellom ambassader og et utenriksdepartement.
 Er noten skrevet i tredjeperson kalles den verbalnote. Når en utenriksminister er avsender, kalles noten ministerbrev. Formell kommunikasjon mellom stater angående forslag til innhold i nye avtaler eller tolkning av eksisterende kalles også noter. 
Noter utformes etter et oppsett med faste høflighetsfraser innledningsvis og til avslutning. De er ikke undertegnet, men påføres tjenestestempel og initialene til den diplomatiske tjenestemann som har godkjent innholdet. 


== Referanser ==
Adriano Correia

Adriano Correia Claro (født 26. oktober 1984) er en brasiliansk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.
Han kom til Barcelona fra Sevilla FC i 2010, og har tidligere også spilt for Coritiba Football Club.


== Meritter ==
CoritibaCampeonato Paranaense (2): 2003, 2004Sevilla FCCopa del Rey (2): 2006/2007, 2009/2010
Supercopa de España (1): 2007
UEFA-cupen (2): 2005/2006, 2005/2006
UEFA Super Cup (1): 2006FC BarcelonaPrimera División (3): 2010/2011, 2012/2013, 2014/2015
Copa del Rey (2): 2011/2012, 2014/2015
Supercopa de España (3): 2010, 2011, 2013
Mesterligaen (2): 2010/2011, 2014/2015
UEFA Super Cup (2): 2011, 2015
FIFA Club World Cup (1): 2011BrasilCopa América (1): 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adriano Correia – FIFA 
(en) Adriano Correia – UEFA 
(en) Adriano Correia – Transfermarkt 
(en) Adriano Correia – national-football-teams.com 
(en) Adriano Correia – WorldFootball.net 
(en) Adriano Correia – FootballDatabase.eu 
(en) Adriano Correia – Soccerway 
(en) Adriano Correia – PlaymakerStats.com 
(en) Adriano Correia – Tyrkias fotballforbund 
(es) Adriano Correia – as.com
Diplomatisk rang

Diplomatisk rang er et system for å ordne personell som tjenestegjør i de ulike lands utenrikstjenester etter status. Rangordningen har tidvis vært et stridstema i diplomatiets historie, men ble gradvis formalisert og er siden 1961 regulert av Wien-konvensjonen om diplomatisk samkvem.
Spørsmålet om rangering av ulike lands sendemenn var lenge en kilde til strid. Bare stormaktenes diplomater hos hverandre hadde rang av ambassadør. Til andre makter sendte stormaktene lavererangerende sendemenn som ministre.
Wienerkongressen kom i 1815 i Reglement sur le Rang entre les agents Diplomatique fram til en diplomatisk rangorden, der diplomater ble inndelt i tre klasser: Første klasse omfattet ambassadører, legater og nuntier, andre klasse sendemenn med tittel av minister eller annet og i tredje klasse diplomater med rang av chargé d'affaires. Diplomater av første og andre klasse skulle akkrediteres hos vertslandets statsoverhode, mens diplomatene i tredje klasse ble akkreditert hos utenriksministeren. I 1818 ble det ved Kongressen i Aachen innført en fjerde klasse, innpasset mellom Wienerkongressens andre og tredje klasse, der ministerresidenter ble plassert.Innen hver klasse ble den enkelte diplomats protokollære plassering bestemt av ansiennitet regnet fra akkrediteringstidspunktet. Dette ga de mindre maktenes diplomater større spillerom. Imidlertid forble statusen til pavens utsendinger upåvirket av den nye protokollære rangordning.
Siden 1961 bestemmes diplomaters rangklasse av Wien-konvensjonen om diplomatisk samkvem. Konvensjonen fastsetter i artikkel 14 tre rangklasser for stasjonssjefer:
1. Ambassadører, nuntier og andre med likeverdig rang akkreditert hos et statsoverhode.
2. Sendemenn, ministre og internuntier akkreditert hos et statsoverhode.
3. Diplomater med rang av chargé d'affaires akkreditert hos utenriksministeren.I Samveldet av nasjoner utsendes høykommissærer til andre samveldeland. Disse hører hjemme i første rangklasse.
Statene avtaler seg imellom hvilken klasse stasjonssjefene skal ha. Wien-konvensjonen bestemmer at diplomatenes rangrekkefølge bestemmes av ansiennitet regnet fra det tidspunkt en diplomat presenterte sine akkreditiver til vertslandets statsoverhode. Unntaksregelen for Den hellige stols diplomater når det gjelder rangrekkefølge anerkjennes av Wien-konvensjonen, slik at disse i katolske land rangerer først uavhengig av tjenestetid.
I Norges utenrikstjeneste rangeres diplomater slik: ambassadør, minister, ministerråd, ambassaderåd, første ambassadesekretær, andre ambassadesekretær, tredje ambassadesekretær, attaché.


== Referanser ==
Plosjtsjad Lenina (St. Petersburgs metro)

Plosjtsjad Lenina (russisk: Пло́щадь Ле́нина, «Leninplassen») er en undergrunnsstasjon på Kirovsko-Vyborgskaja-linjen i St. Petersburgs metro. Stasjonen åpnet 1. juni 1958, som linjens nye endestasjon, da den 3 km lange utvidelsen fra Plosjtsjad Vosstanija sto ferdig. 
Stasjonen er en dyp pylonstasjon, som ligger 71 meter under bakken. Tidlig i planleggingsfasen var stasjonen kjent som Finland-stasjonen, fordi den skulle ligge like ved Finland jernbanestasjon, men den ble i stedet oppkalt etter Leninplassen, som stasjonen har utgang til. 
Stasjonens tema er Lenins retur fra Finland til Petrograd i juni 1917. Som Tsjernysjevskaja, ble Plosjtsjad Lenina bygget i en periode da mange sovjetiske arkitekter forsøkte å frigjøre seg fra påvirkningen fra den ornamentale stalinistiske stilen som hadde preget tidligere stasjoner. Stasjonen fikk derfor er enkelt uttrykk.
Veggen i inngangshallen er dekorert med en mosaikk som viser Lenins tale til arbeidere og soldater i Petrograd 3. april 1917. Mosaikken er laget av Andrej Mylnikov og Aleksandr Koroljov.


== Eksterne lenker ==
(en) Ploshchad Lenina (Saint Petersburg Metro station) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tove Skarstein

Tove Skarstein (født 7. januar 1951) er en norsk diplomat. Hun var Norges ambassadør i Ungarn fra 2012 til 2016. I statsråd 17. juni 2016 ble hun utnevnt til avdelingsdirektør i Utenriksdepartementet.Skarstein er utdannet ved Universitetet i Oslo og Oslo School of Economics.Hun arbeidet i forskjellige departementer og var avdelingsdirektør i Kommunaldepartementet før hun fra 1994 til 1996 var visedirektør i Flyktninghjelpen. I 1996 begynte hun i Utenriksdepartementet, der hun arbeidet med saker angående Balkan. I 2000 ble hun ambassaderåd ved Norges faste delegasjon til NATO i Brussel. Fra 2003 til 2004 underviste Skarstein ved Forsvarets høgskole. Deretter arbeidet hun fra 2004 til 2006 i Utenriksdepartementet i Oslo med spørsmål knyttet til menneskehandel. I 2006 ble Skarstein utnevnt til ambassadør i Bulgaria. I 2012 ble hun utnevnt til ambassadør i Ungarn.Skarstein ble i 2007 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2012 mottok hun 1. klasse av den bulgarske Stara Planina-ordenen.


== Referanser ==
Ciudad de la Costa

Ciudad de la Costa er en by i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 83 888 innbyggere. 
Ciudad de la Costa er den tredje største byen i Uruguay. 


== Historie ==
Ciudad de la Costa ble grunnlagt 19. oktober 1994.


== Befolkning ==
Ciudad de la Costa har 83 888 innbyggere (Beregning 2004)

Kilde:


== Bydeler ==


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Omar Rodríguez.


== Natur ==
Ciudad de la Costa har en park, Parque Franklin Delano Roosevelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
World Register of Marine Species

World Register of Marine Species (WoRMS) er en database som tar sikte på å inneholde en autorativ og fullstendig oversikt over alle navn på marine organismer, inkludert informasjon om synonymer. Aksepterte navn blir prioritert, men alternative navn blir også inkludert, i den grad de kan være nyttige for tolkning av takstlitteratur.
Innholdet på WoRMS bestemmes og kontrolleres i sin helhet av taksonomiske eksperter.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Moduza

Moduza er en artsrik slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av store, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger. Disse sommerfuglene lever i Sørøst-Asia.


== Utseende ==
Ganske store, brune sommerfugler med lange vinger. Oversiden er  brun med mørkere flekker, av og til med et vist metallisk skinn, og et bredt, hvitt eller blekrosa tverrbånd, i alle fall på bakvingen.
Larvene er mørkfargede og har mange klubbeformede vedheng tett besatt med skarpe pigger.


== Levevis ==

Larvene utvikler seg særlig på planter i maurefamilien (Rubiaceae). Larven bygger opp en vegg av ekskrementene sine ves roten av bladet den eter på – dette tjener kanskje til å holde maur borte. Sommerfuglene lever mest i fuktig lavlandsskog. De er raske flygere, men flyr sjelden langt. De besøker blomster og drikker også gjerne fra sølepytter, men kommer ikke til åtsler og råtnende frukt.


== Utbredelse ==
Slekten finnes særlig på Filippinene, men er også representert i India og på flere av de Indonesiske øyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae Behr, 1846
Limenitidini – 173 arter, mangler i Afrika
Slekten Moduza Moore, 1881
Moduza jumaloni (Schröder, 1976)
Moduza lycone (Hewitson, 1859)
Moduza lymire (Hewitson, 1859)
Moduza mata (Moore, 1858)
Moduza nuydai (Shirôzu & Saigusa, 1970)
Moduza pintuyana (Semper, 1878)
Moduza procris (Cramer, 1777)
Moduza thespias (Semper, 1889)
Moduza urdaneta (C. & R. Felder, 1863)


== Kilder ==
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Moduza på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Moduza i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Moduza hos NCBI 
(en) Kategori:Moduza – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Moduza – detaljert informasjon på Wikispecies 
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 6.1. 2012
Las Piedras

Las Piedras er en by i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Las Piedras er den femte største byen i Uruguay. 


== Historie ==
Las Piedras ble grunnlagt i 1744.


== Befolkning ==
Las Piedras har 71 268 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:


== Kommune ==
Byens ordfører (alcalde) er Wilfredo R. Guadalupe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Las Piedras, Canelones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Las Piedras (INE)
Braxton Bragg

Braxton Bragg (født 22. mars 1817 i Warrenton i Nord-Carolina, død 27. september 1876 i Galveston i Texas) var offiser i United States Army frem til den amerikanske borgerkrigen da han ble general i Confederate States Army. Han var en av de ledende kommandørene i den vestre krigsskueplassen for sørstatene. Han ble senere en militær rådgiver for president Jefferson Davis.
Som barn ble Bragg ofte latterliggjort på grunn av rykter om at hans mor satt i fengsel for angivelig å ha myrdet en mann, og noen av disse ryktene sa at Bragg ble født i fengsel. Faren hans var en snekker og entreprenør som ble rik nok til å sende Braxton til Warrenton Male Academy, en av de beste skolene i delstaten. Bragg, opprinnelig fra Nord-Carolina, ble utdannet ved United States Military Academy i West Point og var artillerioffiser. Under borgerkrigen kjempet Bragg nesten like bittert mot sine lite samarbeidsvillige underordnede som han gjorde mot fienden, og de som sto under ham i rang gjorde flere forsøk på å få ham erstattet av en annen offiser. Under krigen deltok han i slaget ved Chickamauga. Dette slaget var det nest dødeligste etter slaget ved Gettysburg. Bragg og hans kone kjøpte en sukkerplantasje på 1600 dekar og de hadde 105 slaver på sin plantasje. Det finnes ingen bevis på at Bragg var en grusom slaveeier, men han hadde et rykte på seg som talsmann for militær effektivitet og han utviste steng disiplin. Plantasjen oppnådde lønnsomhet nesten umiddelbart, til tross for store boliglån på eiendommen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biography of Braxton Bragg Arkivert 26. september 2007 hos Wayback Machine.
Military biography of Braxton Bragg
John Bell Hood

John Bell Hood (født 1. juni 1831 i Owingsville i Kentucky, død 30. august 1879 i New Orleans) var en general i konføderasjonen under den amerikanske borgerkrigen. Hood var kjent for sin tapperhet og aggressivitet, som enkelte ganger grenset til hensynsløshet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
John Bell Hood var sønn av John W. Hood, en lege, og Theodosia French Hood. Han var fetter til den senere sørstatsgeneral G.W. Smith og nevø av medlem av Representantenes Hus Richard French. 


=== Militær ===
Han ble utdannet ved United States Military Academy før han begynte som offiser. 
I en alder av 33 er ble Hood yngste general i konføderasjonen.
Han ble beryktet for sitt aggressive lederskap som brigadesjef under ledelse av Robert E. Lee i 1862, hvoretter han ble forfremmet til leder for sin egen divisjon. Han skal ha blitt stadig mer ineffektiv etter hvert som han ble forfremmet og ledet større selvstendige kommandoer sent i krigen, og hans karriere ble skjemmet på grunn av hans nederlag på slutten av borgerkrigen. Han ble hardt skadet i borgerkrigen og måtte amputere et bein. I 1868 giftet Hood seg med Anna Marie Hennen fra New Orleans, som han fikk 11 barn med, blant annet tre par tvillinger. 
John Bell Hood var fremtredende i samfunnet med en rekke filantropiske tiltak. Hans forsikringsvirksomhet ble ødelagt av en gulfeberepidemi i New Orleans i årsskiftet 1878-1879. Han bukket selv under for sykdommen, og døde kun få dager etter sin kone og eldste barn. Han etterlot seg ti fattige, foreldreløse barn, som ble adoptert av andre familier i vidt forskjellige delstater.


=== Film og litteratur ===
I filmene Gods and General og Gettysburg, ble Hood spilt av skuespiller Patrick Gorman. I filmen In the Electric Mist fra 2008, har skuespiller Levon Helm rollen som general John Bell Hood. 
Romanen A Separate Land fra 2009, av forfatter Robert Hicks, fokuserer på hans liv etter borgerkrigen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Entry for General John B. Hood from the Biographical Encyclopedia of Texas published 1880, hosted by the Portal to Texas History.
Charging into Battle with Hood's Texas Brigade a Primary Source Adventure, a lesson plan hosted by The Portal to Texas History
Cemetery Memorial av La-Cemeteries
Nathaniel Lyon

Nathaniel Lyon (født 14. juli 1818, død 10. august 1861) var den første generalen for unionshæren som ble drept under den amerikanske borgerkrigen. Han er også kjent for sine handlinger i delstaten Missouri i begynnelsen av borgerkrigen.
Lyon er en kontroversiell figur i amerikansk historie. Noen tilskriver hans raske handling og kompromissløse unionisme æren for å ha hindret Missouri å løsrive seg fra resten av unionen. Andre stiller spørsmålstegn ved hans rolle i hendelser som Camp Jackson-affæren, som opprørte mange av Missouris innbyggere i spørsmålet om løsrivelse.
Hans slektninger hadde kjempet under uavhengighetskrigen mot Storbritannia og Lyon var fast bestemt på å følge i deres fotspor med en militær karriere. I 1837 begynte han ved United States Military Academy, hvor han ble uteksaminert i 1841. Han slåss under den meksikansk-amerikanske krigen. Lyon var kjent for sin kjærlighet til sennep, og ble ofte sett av soldater mens han spiste brødskiver med mye sennep på, selv i kamp. Lyon giftet seg aldri, og det ble ofte sagt at han testamenterte alle sine eiendeler til den føderale regjeringen i USA, men dette er omstridt.


== Referanser ==