jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Periphoba

Periphoba er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Store (vingespenn 90-120 millimeter), bredvingede, grå- eller brunaktige påfuglspinnere uten øyeflekker på vingene. Forvingen har tre, mer eller mindre tydelige, mørke tverrstreker, bakvingen to mørke tverrbånd. Alle vingene har en liten, mørk flekk litt foran midten.


== Levevis ==
Som hos mange andre påfuglspinnere kan larvene leve på mange ulike busker og trær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. De kan legge ut på vandringer på en lang rekke, den ene bak den andre. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.


== Neslehår ==
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Hemileucinae er den sommerfugl-gruppen som forårsaker mest medisinske problemer i Mellom- og Sør-Amerika.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Periphoba Hübner, 1820
Periphoba albata (Draudt, 1930)
Periphoba arcaei (Druce, 1886)
Periphoba attali Lemaire & Terral, 1994
Periphoba augur (Bouvier, 1929)
Periphoba aurata Lemaire, 1994
Periphoba courtini Lemaire, 1994
Periphoba galmeidai Mielke & Furtado, 2006
Periphoba hidalgensis Brechlin & Meister, 2010
Periphoba hircia (Cramer, 1775)
Periphoba moseri Mielke & Furtado, 2006
Periphoba nigra (Dognin, 1901)
Periphoba ockendeni Lemaire, 1995
Periphoba parallela (Schaus, 1921)
Periphoba pascoensis Brechlin & Meister, 2010
Periphoba pessoai Mielke & Furtado, 2006
Periphoba porioni Lemaire, 1982
Periphoba punoensis Brechlin & Meister, 2010
Periphoba rudloffi Brechlin & Meister, 2010
Periphoba tangerini Mielke & Furtado, 2006
Periphoba tarapoto Lemaire, 2002
Periphoba tolimaiana Brechlin & Meister, 2010
Periphoba unicolor (Lemaire, 1977)
Periphoba yungasiana Brechlin & Meister, 2010


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae [1]
Bilder av noen av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Periphoba i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Periphoba hos NCBI 
(en) Kategori:Periphoba – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Periphoba – detaljert informasjon på Wikispecies
Hemileuca

Hemileuca er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 50-90 millimeter), forholdsvis spinkle, bredvingede påfuglspinnere uten øyeflekker på vingene. Kroppen er kledt med nokså lange, litt uryddige hår. Vingene er kontrastrikt tegnet i svart, hvitt, gult, brunt eller oransje.


== Levevis ==
Som hos mange andre påfuglspinnere kan larvene leve på mange ulike busker og trær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. De kan legge ut på vandringer på en lang rekke, den ene bak den andre. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.


== Neslehår ==
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Hemileucinae er den sommerfugl-gruppen som forårsaker mest medisinske problemer i Mellom- og Sør-Amerika.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Hemileuca Walker, 1855
Hemileuca annulata Ferguson, 1971
Hemileuca artemis Packard, 1893
Hemileuca burnsi J.H. Watson, 1910
Hemileuca chinatiensis (Tinkham, 1943)
Hemileuca conwayae Peigler, 1985
Hemileuca dyari (Draudt, 1930)
Hemileuca eglanterina (Boisduval, 1852)
Hemileuca electra Wright, 1884
Hemileuca griffini Tuskes, 1978
Hemileuca grotei Grote & Robinson, 1868
Hemileuca hera (Harris, 1841)
Hemileuca hualapai (Neumoegen, 1882)
Hemileuca juno Packard, 1872
Hemileuca lares (Druce, 1897)
Hemileuca lex (Druce, 1897)
Hemileuca lucina H. Edwards, 1887
Hemileuca magnifica (Rotger, 1948)
Hemileuca maia (Drury, 1773)
Hemileuca mania (Druce, 1897)
Hemileuca marillia Dyar, 1911
Hemileuca mexicana (Druce, 1887)
Hemileuca neumoegeni (H. Edwards, 1881)
Hemileuca nevadensis Stretch, 1872
Hemileuca numa (Druce, 1887)
Hemileuca nuttalli (Strecker, 1875)
Hemileuca oliviae Cockerell, 1898
Hemileuca peigleri Lemaire, 1981
Hemileuca peninsularis Lemaire, 1993
Hemileuca rubridorsa R. Felder & Rogenhofer, 1874
Hemileuca slosseri Peigler & Stone, 1989
Hemileuca sororia (H. Edwards, 1881)
Hemileuca stonei Lemaire, 1993
Hemileuca tricolor (Packard, 1872)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae [1]
Bilder av nordamerikanske arter


== Eksterne lenker ==
(en) Hemileuca i Encyclopedia of Life 
(en) Hemileuca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hemileuca hos ITIS 
(en) Hemileuca hos NCBI 
(en) Kategori:Hemileuca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemileuca – detaljert informasjon på Wikispecies
Verdensmesterskapet i roing

VM i roing arrangeres hvert år av Det internasjonale roforbundet (FISA)


== Konkurranser ==


== Eksterne lenker ==
World Rowing
António Raposo Tavares

António Raposo Tavares o Velho (portugisisk: den gamle) (født 1598, død 1658) var en portugisisk bandeirante som utforsket de indre delene av det østlige Sør-Amerika og la krav på det for Det portugisiske imperiet. Dermed ble koloniens territorium utvidet ut over grensene som var fastsatt i Tordesillastraktaten.


== Biografi ==
Tavares ble født i São Miguel do Pinheiro i Alentejo, Portugal i 1598. I 1618 seilte han til Sør-Amerika med sin far Fernão Vieira Tavares. Etter at hans far døde i 1622 bosatte han seg i nærheten av São Paulo. Seks år senere, i 1628, forlot han landsbyen med den første bandeira, som besto av 900 nybyggere og 2 000 tupi-krigere.
Denne reisen ble satt i gang for å jakte på kjetterne og ta til fange flere innfødte slaver (hovedsakelig tupiet, tememinoer og carijóer). Bandeirantene angrep først noen guarani-landsbyer øverst i Paranadalen, som var beskyttet av spanske jesuitter, og drepte mange mennesker og tok 2 500 indianere til fange. Reisen muliggjorde annekteringen av en del av landet øst for elva Uruguay (de nåværende delstatene Paraná og Santa Catarina) til den portugisiske kolonien.
Tavares vendte tilbake til São Paulo i 1633 og ble en dommer. Tre år senere dro han avsted på en ny reise, denne gang for å ødelegge de spanske jesuittbosetningene som hadde blitt etablert sørøst for elva Uruguay (i den nåværende delstaten Rio Grande do Sul). Fra 1639 til 1642 kjempet Tavares sammen med de militære som var involvert i en krig mot hollenderne, som hadde erobret bosetningene på nordøstkysten (Bahia og Pernambuco).
Han la ut på sin siste reise med en bandeira i 1648, denne gang for å lete etter gull, verdifulle mineraler og slaver i koloniens uutforskede indre. Han var sammen med 200 hvite leiesoldater fra São Paulo og over ett tusen indianere. Bandeirantene reiste over 10 000 km langs mange elver, hvorav de viktigste var Paraguay, Grande, Mamoré, Madeira og Amazonas. Bare Tavares, 59 hvite og noen indianere nådde fram til Belém ved munningen av Amazonas. De overlevende vendte deretter tilbake til São Paulo, hvor Raposo Tavares døde i 1658.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sergio Buarque de Holanda: Historia geral da civilização brasileira. São Paulo 1963.
John Hemming: Red Gold. The conquest of the Brazilian Indians. London 1978.
Ole Svanøe

Ole Torjersen Svanøe (født 28. mars 1781, død 29. desember 1859) var handelsmann, godseier og stortingsmann fra Ål i Hallingdal. Han var også en fremtredende haugianer. Svanøe var far til Kristoffer Svanøe. 
Svanøe var sønn av en gårdbruker på Stave i Ål. I 1801 traff han Hans Nielsen Hauge og ble med Hauge på tur fra Gol til Lærdal. Fra da av var han en av Hauges nærmeste venner.
Deretter reiste han til hjembygden igjen og var gårdbruker på farsgården til 1804. Da solgte han gården i Ål og kjøpte godset Svanøy Hovedgård i Kinn prestegjeld i Sunnfjord. Bak kjøpet sto Hans Nielsen Hauge.
På Svanøy drev han stort gårdsbruk og fiskeri, anla sagbruk og skipsverft og drev med saltbrenning. År 1812 tok han borgerskap i Bergen og drev handel. Han bodde noen år i Sandviken ved Bergen, og flyttet så tilbake til Svanøy.
Hele sitt liv var Svanøe en av de mest aktive haugianerne. Han var blant de som hadde størst innflytelse i bevegelsen og i Hauges testamente ble han satt inn som en av «de eldste».
Svanøe var 3. representant fra Nordre Bergenhus amt på det første overordentlige Storting i 1814. Senere representerte han amtet på Stortinget i 1821–1823, 1824–1826, 1827–1829, 1836–1838, og 1842.
I 1821 var han medlem av fem komiteer, blant annet komiteen om gasjer og pensjoner. Både i 1821 og 1822 var han medlem av budsjettkomiteen. I 1824 var han medlem av justiskomiteen og komiteen om innløsing av riksbanksedlene. På Stortinget 1827 var han medlem i komiteen om jordbruk og fedrift, samt komiteen om brennevinsloven. I 1836 var han medlem av konstitusjonskomiteen og i 1842 av desisjonskomiteen.
Tildelt borgerdådsmedaljen i sølv.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914,  samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 850-851
Biografisk informasjon om    Ole Svanøe   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Svanøe hos Norsk senter for forskningsdata
Periga

Periga er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 60-90 millimeter), nokså spinkle, gråbrune påfuglspinnere uten øyeflekker. Forvingen kan være litt krokete i spissen. Disse spinnerne har lengdestriper på vingene som ser ut som midtribben i et blad når sommerfuglen sitter, og bidrar slik til deres gode kamuflasje.


== Levevis ==
Som hos mange andre påfuglspinnere kan larvene leve på mange ulike busker og trær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. De kan legge ut på vandringer på en lang rekke, den ene bak den andre. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.


== Neslehår ==
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem. Hemileucinae er den sommerfugl-gruppen som forårsaker mest medisinske problemer i Mellom- og Sør-Amerika.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Periga Walker, 1855
Periga angulosa (Lemaire, 1972)
Periga anitae Naumann, Brosch & Wenczel, 2005
Periga armata (Lemaire, 1973)
Periga aurantiaca (Lemaire, 1972)
Periga bispinosa (Lemaire, 1972)
Periga boettgerorum Naumann, Brosch & Wenczel, 2005
Periga brechlini Naumann, Brosch & Wenczel, 2005
Periga circumstans Walker, 1855
Periga cluacina (Druce, 1886)
Periga cynira (Cramer, 1777)
Periga elsa (Lemaire, 1973)
Periga extensiva Lemaire, 2002
Periga falcata Walker, 1855
Periga galbimaculata (Lemaire, 1972)
Periga gueneei (Lemaire, 1973)
Periga herbini Lemaire, 2002
Periga inexpectata (Lemaire, 1972)
Periga insidiosa (Lemaire, 1972)
Periga intensiva (Lemaire, 1973)
Periga kindli Lemaire, 1993
Periga kishidai Naumann, Brosch & Wenczel, 2005
Periga lichyi (Lemaire, 1972)
Periga lobulata Lemaire, 2002
Periga occidentalis (Lemaire, 1972)
Periga parvibulbacea (Lemaire, 1972)
Periga prattorum (Lemaire, 1972)
Periga rasplusi (Lemaire, 1985)
Periga sanguinea Lemaire, 2002
Periga spatulata (Lemaire, 1973)
Periga squamosa (Lemaire, 1972)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae [1]
Bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Periga i Encyclopedia of Life 
(en) Periga i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Periga hos NCBI 
(en) Kategori:Periga – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Periga – detaljert informasjon på Wikispecies
Coloradia

Coloradia er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 60-80 millimeter), grå påfuglspinnere. Forvingene er gråspraglete uten påfallende tegninger. Bakvingene har vanligvis et anstrøk av rosa.


== Levevis ==
Hos denne slekten lever larvene helst på trær i furuslekten (Pinus), men de kan også forekomme på løvtrær. Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.


== Neslehår ==
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.
Tross neslehårene har larver av Coloradia pandora blitt samlet inn til mat av paiute-stammen i USA. Larvene må gjennom en omfattende behandling før de kan spises.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mexico og det østlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Coloradia Blake, 1863
Coloradia casanovai Beutelspacher, 1993
Coloradia doris Barnes, 1900
Coloradia euphrosyne Dyar, 1912
Coloradia guerreroiana Brechlin & Meister, 2010
Coloradia hoffmanni Beutelspacher, 1978
Coloradia jaliscensis Brechlin & Meister, 2010
Coloradia luski Barnes & Benjamin, 1926
Coloradia oaxacaensis Brechlin & Meister, 2010
Coloradia pandora Blake, 1863
Coloradia paraguerreroiana Brechlin & Meister, 2010
Coloradia prchali Lemaire & M.J. Smith, 1992
Coloradia smithi Lemaire, 2002
Coloradia vazquezae Beutelspacher, 1978
Coloradia velda J.W. Johnson & Walter, 1981


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae [1]
Bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Coloradia i Encyclopedia of Life 
(en) Coloradia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coloradia hos Fossilworks 
(en) Coloradia hos ITIS 
(en) Coloradia hos NCBI 
(en) Kategori:Coloradia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coloradia – detaljert informasjon på Wikispecies
Thorbjørn Gundersen Sandvig

Thorbjørn Gundersen Sandvig (døpt 15. juni 1755, død 16. september 1822) var gårdbruker og stortingsmann fra Fjelberg i Hordaland.
Sandvik var gårdbruker på farsgården. Han gav i 1820 ut skriftet Sandhets Erfaringer og faderlige Raad til mine Børn og Flere.
Han var stortingsrepresentant i 1814  til 
det første overordentlige Storting som 4. representant fra Søndre Bergenhus amt.  Han var medlem av deputasjonen som møtte prins Karl Johan. Til Stortinget i 1821 var han 1. varamann.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl:Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 751
Biografisk informasjon om    Thorbjørn Gundersen Sandvig   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)


== Eksterne lenker ==
(no) Thorbjørn Gundersen Sandvig hos Norsk senter for forskningsdata
Dirphiopsis

Dirphiopsis er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 60 millimeter), brune eller gråaktige påfuglspinnere. Forvingene har ofte hvite flekker eller streker, men ikke øyeflekker. Det er også ofte et mørkt tverrbånd midt i forvingen.


== Levevis ==
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.


== Neslehår ==
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Dirphiopsis Bouvier, 1928
Dirphiopsis amamartiniana Brecklin & Meister, 2011
Dirphiopsis ayuruoca (Foetterle, 1902)
Dirphiopsis brockmanni Mielke, Brosch & Naumann, 2008
Dirphiopsis cochabambensis (Lemaire, 1977)
Dirphiopsis curvilineata Decaens, Wolfe & Herbin, 2003
Dirphiopsis cuscoensis Brecklin & Meister, 2011
Dirphiopsis delta (Foetterle, 1902)
Dirphiopsis epiolina (R. Felder & Rogenhofer, 1874)
Dirphiopsis flora (Schaus, 1911)
Dirphiopsis herbini Wolfe, 2003
Dirphiopsis janzeni Lemaire, 2002
Dirphiopsis lombardi (Bouvier, 1924)
Dirphiopsis multicolor (Walker, 1855)
Dirphiopsis oridocea (Schaus, 1924)
Dirphiopsis picturata (Schaus, 1913)
Dirphiopsis pulchricornis (Walker, 1855)
Dirphiopsis rotenburgi Brecklin & Meister, 2011
Dirphiopsis schreiteri (Schaus, 1925)
Dirphiopsis tripicata (Johnson, 1937)
Dirphiopsis trisignata (R. Felder & Rogenhofer, 1874)
Dirphiopsis undulinea (F. Johnson, 1937)
Dirphiopsis unicarpishiana Brecklin & Meister, 2011
Dirphiopsis unicolor Lemaire, 1982
Dirphiopsis unipascoensis Brecklin & Meister, 2011
Dirphiopsis wanderbilti Pearson, 1958
Dirphiopsis wolfei Lemaire, 1992


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dirphiopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dirphiopsis hos NCBI 
(en) Kategori:Dirphiopsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dirphiopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Triggerpunkt

Et triggerpunkt, også kalt muskelknute, er et lite hardt og ømt punkt på en muskel som enten kan være latent (inaktivt) eller aktivt og stråler ut smerte.


== Behandling ==
Triggerpunkter behandles med massasje og akupunktur.


== Se også ==
Muskel
Sene


== Eksterne lenker ==
Om triggerpunkt, fra fysiopunkt.no
Ivar Olavsson

Ivar Olavsson var en norsk geistlig og en av Håkon V Magnussons fremste rådgivere tidlig på 1300-tallet. Han nevnes tidligst som kongens sendemann til de svenske hertugene Erik og Valdemar i 1307 og var da kannik og medlem av domkapittelet i Bergen. I 1308 ble han utnevnt av Håkon til kansler for det mindre segl (sekretet), var fra samme tidspunkt medlem av kongens råd og var fullmektig for kongen på viktige sendeferder til den danske kongen i 1308 og 1311 og til den skotske kongen 1312–1313. I 1314 ble Ivar utnevnt til Norges rikes kansler og samtidig til prost og formann for prestekollegiet ved Mariakirken i Oslo, som etterfølger etter Åke kansler. Samme år bestemte Håkon at kanslervervet skulle være knyttet til prostevervet ved Mariakirken «til evig tid». Ivar var etter alt å dømme kong Håkons viktigste rådgiver i resten av hans regjeringstid. På kongens dødsleie på Tunsberghus i 1319 var Ivar den første av de åtte herrene, etter alt å dømme fremtidige formyndere, som avla ed på å opprettholde kongens bestemmelser om riksstyret. Det ble fastsatt at kansleren skulle lede riksrådet som skulle styre landet under en umyndig tronarving. Ivar er nevnt først blant de herrene etter kongens død samme år sluttet avtale om kongefellesskap med Sverige og beseglet avtalen med riksrådets segl. En del kan tyde på at Ivar Olavsson ble skjøvet til side etter Håkons død av kretsen rundt hertuginne Ingebjørg, selv om han ikke nødvendigvis ble avsatt som kansler.
Ivars fødsels- og dødsår er ikke kjent. Som kannik hadde han sannsynligvis universitetsstudier i utlandet bak seg.


== Litteratur ==
Norsk biografisk leksikon
Hrazdan (elv)

Hrazdan er den tredje lengste elven i Armenia. Den er 141 km lang. Elven har utspringet sitt i den nordvestlige enden av Sevansjøen og renner gjennom Kotajk-provinsen og landets hovedstad Jerevan. Deretter renner den sammen med elva Araks ved grensa til Tyrkia. Det er et vannkraftverk i elva, og den brukes også til fiske.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hrazdan River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hrazdan River – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Peder Tonning

Peder Olsen Tonning (født 14. januar 1782, død 3. mai 1839) var postmester, ordfører og stortingsrepresentant. Han ble født på Tonning i Stryn som sønn av den velstående handelsmannen Ole Tonning og Maren Abelseth.
Tonning var postmester i Borgensund, senere i Ålesund. I krigsårene var han divisjonssjef og senere forlikskommissær i flere år. Han ble Ålesunds første ordfører i 1837 og innehadde vervet til sin død.
Han var stortingsrepresentant i 1814  til 
det første overordentlige Storting hvor han representerte Romsdals amt. Han var også valgt inn på Stortinget i periodene 1821–1823 og 1830–1832.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 897
Biografisk informasjon om    Peder Tonning   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)
Om Peder Olsen Tonning fra Ordførerne i Ålesund 1838-1948 / Sunnmørspostens trykkeri 1957


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Tonning hos Norsk senter for forskningsdata
Verdens bokhovedstad

Verdens bokhovedstad er en tittel som gis til én by hvert år av UNESCO som en anerkjennelse for arbeidet den gjør med å fremme bøker og lesing. Tittelen gjelder fra Verdens bok- og opphavsrettsdag 23. april til 22. april påfølgende år. Programmet ble satt i gang i 2001.


== Verdens bokhovedsteder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNESCO – Verdens bokhovedstad (en)