jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nicolai George Robertson

Nicolai George Robertson (1842–1901) var en norsk kjøpmann i Hammerfest.  
Han var sønn av Charles Robertson(den eldre)(død i 1876) som kom fra Skottland til Hammerfest i 1827 og begynte som handelsbetjent ved det engelske handelsetablissementet Crowe & Woodfall på Fuglenes. (I Skottland tilhørte familien «Clan Donnaschaid»). Charles Robertson (den eldre) ble utnevnt til Britisk konsul i 1844 – et verv som gikk i arv til sønn og sønnesønn. Familie firmaet G.Robertson fra Hammerfest ble stiftet av Charles Robertson på 1830-tallet, de drev bla med saltfiskhandel, tørrfiskhandel, håkjerringfiske og ishavsfangst. De hadde en rekke filialer og fiskevær langs hele Finnmarkskysten, 13 ishavsskuter, eksportforretninger med utlandet, tranbrenneri, pelsberederi og import av kull og salt.
Nicolai George Robertson var far til kjøpmann og Høyre-politiker Charles Robertson.


== Litteratur ==
Havet ved din stuedør -: jubileumsskrift i anledning Hammerfest handelsstandsforenings 150 års jubileum : 1844-1994. [Hammerfest]: Foreningen. 1994. ISBN 8299324904. 


== Referanser ==
Cui Zhiwen

Cui Zhiwen (kinesisk: 崔知溫, født 627 i prefekturet Xu – tilsvarende dagens Xuchang i Henan – i Kina, død 683) var en embedsmann under Tangdynastiet. Han var rikets kansler under keiser Gaozong.


== Referanser ==
Xue Rengui

Xue Ren'gui (tradisjonell kinesisk: 薛仁貴, forenklet kinesisk: 薛仁贵, pinyin: Xuē Rén'guì, Wade-Giles: Hsüeh Jengui, født 614 i Shanxi i Kina, død 683) var en berømt general under Tangdynastiet. Han fremheves i kinesisk folkelig litteratur. Han minnes særlig for sitt fremgangsrike lederskap i felttogene mot restene Det vestlige Tujue og mot Goguryeo. Mindre vellykket var hans felttog mot Tibet (da kalt Tufan av kineserne) i 670, men nederleget skyldtes at en av de andre generalene i hans hær neglisjerte Xues anvisninger og gikk til angrep på en slik måte at storparten at hæren gikk tapt.


== Referanser ==
Li Yifu

Li Yifu (kinesisk: 李義府, født 614 i Suining i Sichuan i Kina, død i 666) var en kinesisk embedsmann, historiker og dikter. Han var kansler under keiser Gaozong av Tang. Han ble særlig mektig på grunn av sin støtte til keiser Gaozongs annen hustru keiserinne Wu (senere kjent som Wu Zetian) da hennes vei til tronen møtte motstand fra de daværende kanslerne. Han pådro seg etterhvert et ry som litt av en sviker og forræder. I 663 ble han fjernet fra sin stilling og sendt i indre eksil etter korrupsjonsbeskyldninger. I 663, etter at keiseren hadde utropt et generalamnesti men gjort unntak for dem som var blitt sendt i langvarig eksil, døde Li av et raserianfall.
Opera Trøndelag

Opera Trøndelag, tidligere Steinvikholm Musikkteater, er et norsk distriktsoperaselskap med formål å fremme interesse og utbredelse av musikkteater regionalt med hovedvekt på opera.
Randi Spets er operasjef. Operaselskapet fikk Nord-Trøndelag fylkes kulturpris for 2008. Operaselskapet deltar i nettverket OperaNorge.
Operaen Olav Engelbrektsson på Steinvikholm Slott ble første gang oppført i 1993 som musikkdramaet Lucie. Libretto er av Edvard Hoem og musikk av Henning Sommerro. Hovedpersonene i oppsettingen er erkebiskop Olav Engelbrektsson, fru Inger til Austråt, adelsmann Nils Lykke og jomfru Lucie fra Austråt. Kristoffer Rustung og den danske hærfører har også sentrale roller i intrigespillet.
Selskapet har som formål via sine produksjoner å legge til rette for barn og ungdom og være en arena for videre steg innen scenekunst. Steinvikholm Musikkteater har siden 2001 drevet operaskole for barn og ungdom mellom 11 og 15 år. Seniorakademiet er for videregående elever over 15 år. Elevene øver mot deltakelse i musikkteatrets produksjoner. Operaskolen har hvert år siden 2001 hatt sin egen oppsetting i februar/mars med forestillingen Viva la Musica.
I 2008 ble W.A.Mozarts Tryllefløyten skapt i ny drakt og regi av Steinvikholm Musikkteater, og ble oppført i Prestegårdshagen ved Stjørdal Museum i 2008, 2009,  2010 og 2014.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Steinvikholmopera; youtube.com
St.meld. nr. 32 (2007-2008) Bak kulissene; kap. 5: Operatilbudet
nrk.no, 28.7.2010 «Rekrutterer stjerner»
Steinar Berg

Steinar Berg (født 1944) er en norsk museumsmann og billedkunstner fra Verdal.Han ble Verdal Museums første ansatte i 1978, og var sentral ved oppbygging av museet til dagens Stiklestad Nasjonale Kultursenter. Han er også en aktiv billedkunstner og har blant annet utformet diplomet til Nord-Trøndelag fylkes kulturpris og bistått Håkon Bleken i arbeidet med et 216 meter langt veggmaleri på Stiklestad.
Berg har mottatt flere priser.


== Referanser ==
Arild Hoksnes

Arild Hoksnes (født 1. desember 1956 i Aukra) er en norsk journalist, forfatter, foredragsholder og konsulent. 
Hoksnes er cand.mag. fra NTNU med fagene fransk, musikk og historie (1981), og har master i organisasjon og ledelse med spesialisering i motivasjon fra NTNU (2015). Han arbeider hovedsakelig med rådgivning og teamutvikling i bedrifter, ledercoaching og foredragsvirksomhet.
Hoksnes arbeidet 1977–91 som journalist og produsent i NRK Radio (NRK Trøndelag, musikkavdelingen til NRK P1 og kultur- og musikkredaksjonen i NRK P2).   
Fra 1991 har Hoksnes drevet eget konsulentselskap. Han har fått flere utmerkelser som musiker og kulturarbeider.


== Priser ==
1981 – Spellemannprisen med Hørkelgaddan
2005 – Møre og Romsdal fylkes kulturpris
2006 – Folkelarmprisen med Søndre Trondhjems Spellmannslag for CD-en Den er grei, ja
2012 – Gullruten for beste TV-program (Livsstil) med Per Jarle Heggdalsvik for NRK-programmet Min ungdoms vår (Ut i naturen)


== Bøker ==
Arild Hoksnes (2010). Kunsten å ta feil: om feila folk gjer, kvifor vi tek feil og kva vi kan gjere med det (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252173734. 
Arild Hoksnes (2010). Historien om Tyholttårnet (bokmål). Snøfugl. ISBN 9788270833757. 
Arild Hoksnes (2008). Artig og artig: romsdalshumor i godt lag (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252172515. 
Arild Hoksnes (2006). Exit Møre og Romsdal: fylket som forsvann (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252168891. 
Arild Hoksnes (1998). Vals til tusen: gammaldansmusikken gjennom 200 år (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252129052. 
Arild Hoksnes (2004). Borti Huttaheiti: tilstandsrapport frå Nordvestlandet (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252165234. 
Arild Hoksnes (2003). I: den store romsdalskonspirasjonen (nynorsk). Samlaget. ISBN 9788252162981. 


== Musikk ==
Arild Hoksnes Band – Vill nordvest (2010).  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hoksnes.no
Mimi Blix

Miriam «Mimi» Blix Mutabazi (født 1. september 1991 i Askim) er en norsk modell og sangerinne. Hun er best kjent under navnet Mimi Blix og ble kjent under Melodi Grand Prix 2011 med låten «Allergic» hvor hun havnet i Siste sjansen i Sarpsborg hvor hun tapte for Sie Gubba i sin «duell».
Hun deltok også i Melodi Grand Prix 2013 med sangen «Catch Me» som er skrevet av Mimi Blix, Dr.Shiver, Luca Montecelli og Mauro Cottini. Hun kom ikke til finalen.
Hun er modell og har gått på en rekke internasjonale visninger. Hun har norsk mor og ugandisk far og er den første norske jenta som har signert med det største modellbyrået i verden, IMG. Hun har gjort arbeider for blant andre Vogue, Elle, Marie Claire, Cosmopolitan, GQ, Femina og Style. Hun var tidligere trommeslager for et rockeband.


== Eksterne lenker ==
(en) Mimi Blix på Internet Movie Database 
(en) Mimi Blix på Discogs 
(en) Mimi Blix på MusicBrainz 
(en) Mimi Blix på Spotify 
(en) Gammel nettside (Arkivert)
Kittilson

Kittilson, også kalt fredløse Kittilson var en ung mann fra Valdres som ble lyst i bann tidlig på 1700-tallet. Han flyktet inn i fjellheimen og slo seg til i fjellområdene Skarvheimen mellom Aurland, Geilo og Hol i Hallingdal. Her har han gitt navn til området Kittilsbuflatene, som er området rundt fjellhulen han bodde i. Fjellhulen er et kulturminne i området, og har fått navnet Kittilsbu.


== Bakgrunn ==
Historien sier at Kittilson fikk jobb som dreng på en av de større gårdene i Valdres, og forelsket seg fatalt i gårdsjenta Ingeborg. Jenta var lovet bort til Eilif fra en av de større nabogårdene. Eilif kom over Ingeborg og Kittilson i en flørt på stølen. Dette endte i et basketak mellom de to beilerne, noe gårdsgutten Eilif kom dårlig ut av. Drengen tapte i de påfølgende høringene og ble lyst fredløs.
Ifølge historien ble Kittilson drept av en annen fredløs, Kariguten i Bakkehellern.Historien om den fredløse Kittilson ble belyst i NRK-programmet Ut i naturen i 2010.


== Referanser ==
Absolute Negativism EP

Absolute Negativism EP er en EP med Årabrot, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«I»
«II»
«III»
«IV»


== Eksterne lenker ==
Rockipedia
Proposing a Pact with Jesus

Proposing a Pact with Jesus er et musikkalbum med Årabrot, utgitt i 2005. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Rollocaust»
«Maladies»
«Liaison Summer»
«Scag Cat»
«Worms»
«2am Seduction»
«-»
«Totschläger»


== Eksterne lenker ==
(en) Proposing a Pact with Jesus på Discogs
The Brother Seed

The Brother Seed er et musikkalbum med Årabrot, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«The Neutral Point of View/A God's Eye»
«Dead to Me/Aficionado»
«Holes/Fake Dmitri»
«He Is Disease/He Is Love»
«End of the World/Revalations»
«It's Hot/Toss It»
«Pest/Misery»
«Scopes Monkey/The Jack»
«With This or Upon Us/The Bastard Cause»
«The Minute/The Pendulum Swings to and Fro»


== Eksterne lenker ==
(en) The Brother Seed på Discogs
Rep.Rep

Rep.Rep er et musikkalbum med Årabrot, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Ren Judas»
«Caterwauler»
«Turmoil»
«Fumble Finger»
«Garaland Presents»
«Ramshackle Row»
«Quiet Hum No»
«Black Cup»
«Anti-Model»
«Rubber Virgin»


== Eksterne lenker ==
(en) Rep.Rep på Discogs
I Rove

I Rove er en EP med Årabrot, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«I Rove»
«The Serpent»
«The Money Will Roll Right In»


== Eksterne lenker ==
(en) I Rove på Discogs
Revenge (Årabrot-album)

Revenge er et musikkalbum med Årabrot, utgitt i 2010.


== Sporliste ==
«The Most Sophisticated Form of Revenge»
«Interim Me»
«The Wretched Child»
«The Dolorous Years»
«Murder»
«End of First Chant I»
«The Pilgrimage»
«End of First Chant II»
«The Primrose Path»
Naboen

Naboen er et samlealbum med Elektrisk Regn, utgitt i 1988.


== Sporliste ==
«Naboen er nynazist» (Dennis Reksten), (Steinbyen)
«Knusevise» (Reksten), (Hilsen ElRegn)
«Haakon den fete» (Reksten), (Kropp uten sjel)
«Billy» (Reksten), (Kropp uten sjel)
«Det er ikke sant» (Reksten), (Steinbyen)
«På vei til Rio» (Reksten), (Hilsen ElRegn)
«Halstein Helskev» (Reksten), (Steinbyen)
«Bare en hverdag» (Reksten/Ine Tømmerås), (Kropp uten sjel)
«Tip-top Ole» (Reksten/Sam Fossbakk), (Steinbyen)
«The Real Thing» (Reksten/Tom Kogstad), (Steinbyen)


== Eksterne lenker ==
(en) Naboen på Discogs
Deerstalker-lue

Deerstalker-lue eller Sherlock Holmes-lue, på engelsk bare kalt deerstalker, er ei lue eller myk hatt som siden 1800-tallet særlig har blitt båret på landet eller jakt i Storbritannia, spesielt under deer stalking, britisk sportsjakt på hjortedyr. Lua har høy pull, stiv lueskygge foran og i nakken, samt to øreklaffer som vanligvis er brettet opp og knyttet sammen med ei snor på toppen. Den er gjerne laget av tweed, grovt ullstoff, med et rutemønster som skal tjene som flekkamuflasje. Lua kan også ha innvevd rødlige signalfarger i mønsteret for lettere å bli oppdaget av andre jegere.
I populærkulturen blir deerstalker-lue først og fremst forbundet med romandetektiven Sherlock Holmes etter at Sidney Paget (1860–1908) tegnet ham med et slikt hodeplagg i ilustrasjonene til magasinføljetongen The Boscombe Valley Mystery i 1891. Lua har siden også blitt et ikonisk symbol for detektiver generelt. I mange illustrasjoner og filmframstillinger bærer Sherlock Holmes dessuten en inverness cape, en kappe som tradisjonelt har tilhørt den skotske highland dress, med et liknende rutemønster. Holmes er ofte ellers utstyrt med karakteristisk kalabashpipe og forstørrelsesglass.

		
		


== Referanser ==
Rune Hatlen

Rune Hatlen (født 1. juni 1963 i Molde) er en norsk billedkunstner, oppvokst i Molde i Møre og Romsdal, men bosatt i Oslo. Han er tegner og maler landskapsskildringer og portretter. Rune Hatlen er barnebarn av kunstmaler Halvard Hatlen (1899-1957) og bror til billedkunstner Halvard Hatlen (1962)  .
Hatlen er utdannet ved Vestlandets Kunstakademi i Bergen (1981-83 og 1984-85) og Kunstakademiet i Trondheim (1983-1984). Hans tidligste arbeider i ungdommen var naturalistiske naturskildringer i mer impresjonistisk stil  . I studietiden eksprimenterte han med et  modernistisk uttrykk, innen nyekpresjonistisk og transavantgardistisk retning    . Han har senere valgt en helt annen retning og arbeider mot en større fotorealisme i sin arbeider. Hans motiver har hele tiden vært landskapsmalerier og mennesker, særlig portretter. Etter akademiet hadde han en lite produktiv periode, men har i perioder arbeidet særlig med maleriet. 
Hatlen er innkjøpt av Fylkessykehuset i Haugesund (1987), med ett bilde. Han har malt to portrettmalerier av lektorer ved Gjermundnes Landbruksskole, Vestnes (1985 og 1997) . 


== Utstillinger ==
Galleri Parkveien 8, Molde – 1981, 1982, 1983, 1985, 1986
Galleri Siverts, Bergen – 1982, 1983, 1985, 1986
Møreutstillingen – 1982, 1986
Hordautstillingen – 1982
«UTGARD» - Trondheim Kunstforening - Semesterutstilling - 1984
Vestlandets Kunstakademi, Avslutningsutstilling - 1985
«3 Molde kunstnere» Galleri Lubbenes (Møre og Romsdal kunstnersenter), Molde – 1985
UKS Vårutstilling – 1985, 1986, 1987, 1988
Vestlandsutstillingen – 1986, 1987, 1988
«Miniatyrer» - Sentergalleriet (Møre og Romsdal kunstnersenter), Molde – 1987
Galleri 83 og Grimmehaugen Ålesund – 1988
Galleri Oslo – 1989
Utstilling i Voksen kirke, Oslo - i forbindelse med konsert av Berlin Camerata - 2012
Galleri Nydalen, Oslo - 2014, 2015


== Illustrasjoner ==
Skudd, oljemaleri – i boken Dører til livet, Aschehoug Forlag. 1993
Kulissemaleri til musikkvideo for Dance with a Stranger, Mixmasters. 1991


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rune Hatlen – hjemmeside
Rune Hatlen - kulturnett.no
Rolf Losnegård

Rolf Losnegård (født 28. januar 1946 i Hyllestad i Ytre Sogn) er en norsk forfatter som særlig har skrevet historiske skuespill. Mest kjent av disse er Kinnaspelet, men han har også skrevet andre historiske spill, teaterstykker og en komedie for NRK i tillegg til bøker. Stykkene hans er spilt på Sogn og Fjordane Teater, Riksteatret, Agder teater og Hordaland Teater.Blant teaterstykkene til Losnegård finner man oppsetninger om Jakob Sande og Gjest Baardsen, en versjon av Gilgamesj-eposet, Gaularspelet, Dragseidspelet, Herøyspelet og Mostraspelet. Blant bøkene hans finner man noveller og historiske romaner og faktabøker som en biografi om Peter Andreas Blix.I 1987 ble Losnegård tildelt Fylkeskulturprisen av Sogn og Fjordane fylkeskommune.


== Bibliografi ==
Farskap : og andre forteljingar om fedrar, noveller, Noregs Boklag (1981)
Maksveringar – verdens beste fiendar, noveller (1983)
Risens hjarte, dramatikk (1985)
Kinnaspelet – songen ved det store djup, dramatikk (1986)
No lettar vi!, barnebok, Solum (1989)
Gjest Baardsens siste flukt, dramatikk, Solum (1992)
I ramnens skugge, Kinn (1994)
Dalsfjordboka : frå Gaularfjellet til Bulandet, Skald forlag (1999)
Sunnfjord, Skald forlag (2001)
Peter Andreas Blix: i strid for vern og vekst, biografi, Selja (2001)
Riddarane av Losna, medforfatter, Selja (2003)
Hemnaren, barnebok, Selja (2005)
Ole Bull : fossegrimen på Valestrand, Selja (2010)
Det forferdeleg geniale Frese-sky-flyet, barnebok, Skald forlag (2015)
Gilgamesh. Kongen som nekta å døy, Selja (2017)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Rolf Losnegård i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
«Rolf Losnegård» på allkunne.no
Digitaliserte bøker av Rolf Losnegård i Nasjonalbiblioteket
Sturla Ertzeid

Sturla Ertzeid (født 15. januar 1927, død 16. desember 2013) var en norsk forfatter og lærer. Han har gitt ut en rekke lokalhistoriske bøker fra Søgne og Lindesnes samt om krigen på Sørlandet. Han var også en mye brukt kåsør og skribent. Agder Historielag ga i 2008 ut en DVD med kåserier av Ertzeid.
Ertzeid har fått Søgne kommunes kulturpris og fikk i 1997 Vest-Agder fylkeskommunes kulturpris. Han fikk i 1992 Kongens fortjenstmedalje.
I 2014 ble den første Sturlaprisen gitt ut i Søgne, til minne om Ertzeid. Prisen ble utgitt til forfattere som hadde skrevet et verk av lokalhistorisk eller litterær verdi.


== Utgivelser ==
Sørlandsk skrivekunst (1990)
Ny-Hellesund: kulturbilder fra en uthavn... (1991)
Husker du?: barndomsminner fra 30-årene (1993)
Krigens hverdag: krigsminner 1940-45 (1994)
Museumsbesøk (1996)
Den gamle gården (2002)
Fra jungmann til admiral (2002)
Spilling (2004)
Skolebygda Søgne (2005)
Langs Lundelva: kultur, natur, næring (2006)
Sturla Ertzeid kåserer (DVD) (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos Kristiansand folkebibliotek
Hyen skyttarlag

Hyen Skyttarlag er en skytterklubb  Hyen i Gloppen kommune. Laget ble stiftet i 1887. Bygda hadde en periode tre skytterlag, med Østre Hyen skytterlag og Vestre Hyen skytterlag, begge etablert rundt århundeskiftet.Laget har egen skytebane i Hyen. Klubbens aktivitet er i stor grad rettet mot jaktforberedende trening, primært for hjortejakt. Likevel har klubben en god tradisjon for konkurranseskyting, med en rekke plasseringer i landtoppen.


== Referanser ==
Nacirema

Nacirema er «American» (amerikaner) stavet baklengs.
I 1956 skrev Horace Miner artikkelen Body Ritual Among the Nacirema. Miner beskriver i artikkelen Nacirema som en relativt ukjent stamme i Nord-Amerika. Måten han skriver om Naciremafolkets praksis med kroppsritualer skjuler for leserne at den nordamerikanske gruppen som beskrives faktisk tilsvarer dagens amerikanere på midten av 1950-tallet. Denne artikkelen er fortsatt i bruk som et pedagogisk verktøy i undervisningen i antropologi.


== Referanser ==
Indre Breim Skyttarlag

Indre Breim Skyttarlag er en skytterklubb på Byrkjelo i Gloppen kommune. Laget ble formelt etablert i 1996, men bygda har trolig hatt skytterlag siden 1870-1880-tallet.Klubbens aktivitet er i stor grad rettet mot jaktforberedende trening, primært for hjortejakt.


== Referanser ==
Sverre Heiberg

Sverre Heiberg (født 4. juli 1912 på Elverum, død 3. mai 1991 i Oslo) var en norsk pressefotograf, kjent fra Dagbladet der han også var sjefsfotograf, og for billedboka fra Oslo.


== Liv og virke ==
Han var av slekten Heiberg, sønn av disponent Finn Heiberg (1879–1947) og  Martha Lyng (1878–1954).
Etter examen artium ved Fagerborg videregående skole 1932 startet han samme året Norsk Pressebyrå (nedlagt 1943) og gikk i lære hos fotograf Råger på Stortorvet. For Dagbladet begynte han i 1934 og forble der til i 1988, bortsett fra under den andre verdenskrig da han jobbet for Norsk Telegrambyrå og Aftenposten.  Hans bildesamling fra 1934-88 ble året etter overrakt Oslo Bymuseum.
Den morsomste skribenten i
Dagbladet er sjeffotografen

  
Blant Heibergs mer kjente bilder er de fra rettssakene mot Knut Hamsun i 1948 og mot Agnar Mykle i 1957. Det var Heiberg som foreviget Sissel (Wold) Dedekam Simonsen og søsteren Turid Wold sitt håndtrykk med Kronprins Olav ved Max Manus i maidagene 1945. Av Kong Haakon VII ble han en gang utskjelt på grunn av blitzen, og kongen nedla tilslutt forbud mot fotografering; ifølge Heiberg «hadde [kongen] ikke sans for PR». 
Gjemt bak en palme fotograferte han Marlene Dietrich på Regnbuen den 11. mai 1960, men ble utvist og klaget til kriminalsjef Lars L'Abée-Lund som også var der, men ikke hadde sett noe.I sine senere år dokumenterte han Oslo og uttalte ved bokutgivelsen i 1984, at han ikke likte entreprenørstanden, «fordi de bestemmer hvordan byen skal se ut». Iført sin vanlige grå frakk og sixpence, hadde han noen måneder før karakterisert de samme entreprenører som «mordere [av byggverk] og kjeltringer» og «noe så stygt som Postgirobygget!». Han tilføyde i samme intervju at «politikerne er hverken onde eller gode. De er helt uten personlig engasjement!».


== Premier ==
Farverådets og Byggtjenestens bevaringspris 1978
Oslo Arkitektforenings ærespris 1979
Miljøvernprisen 1982
Oslo bys kunstnerpris 1983
Statens stipend for eldre fortjente kunstnere 1984


== Utgivelser ==
Sverre Heiberg (1984). Oslo, kjære Oslo. Aschehoug. ISBN 82-03-11450-4. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sverre Heiberg i Fotografregisteret.
Jason Patric

Jason Patric (født 17. juni 1966 i Queens, New York) er en amerikansk skuespiller på film, TV og teater. 
Patrick er kjent for sine roller i filmene The Lost Boys fra 1987, The Frankenstein Mystery fra 1990, Sleepers fra 1996, Narc fra 2002, The Losers fra 2010, og Speed 2: Cruise Control. Hans far er skuespilleren og dramatikeren Jason Miller. Patric er mors barnebarn av Jackie Gleason. Patric ble født som Jason Patric Miller, sønn av den Academy Award-nominerte skuespilleren og Pulitzer Prize-vinnende forfatteren Jason Miller (født John Anthony Miller) og Linda Gleason, datter av skuespiller og komiker Jackie Gleason. Hans halvbror er skuespilleren Joshua John Miller. 
Patric er av irsk avstamning og vokse opp i Upper Saddle River i New Jersey der han studerte ved den katolske Don Bosco Preparatory High School i Ramsey, New Jersey, og senere ved den katolske videregående skolen i Santa Monica i California. På videregående spilte Patrick i produksjoner av Dracula og Grease. Rett etter eksamen ble Patrick satt opp i TV-drama Toughlove sammen med Bruce Dern, Piper Laurie, Dedee Pfeiffer og Lee Remick. 
Jason Patric hadde flere stevnemøter med skuespillerinnen Julia Roberts bare noen få dager etter at hun avlyste det planlagte bryllupet med Kiefer Sutherland i juni 1991. Patric gikk deretter ut med supermodell Christy Turlington flere ganger mellom 1994 og 2000. Paret holdt en lav profil og ble sjelden blir sett sammen i offentligheten. Christy endte forholdet da hun møtte sin fremtidige ektemann, skuespiller og regissør Edward Burns på en fest i The Hamptons høsten 2000. I 2007 spilte Jason Patric i filmen In the Valley of Elah, og i 2009 fikk han en rolle i filmen My Sister's Keeper.
I 2004 ble Patric arrestert for offentlig beruselse og motsatte seg arrestasjon i Austin, Texas, og han var involvert i en fysisk konfrontasjon med politiet. Patric hevdet at anklagene var falske, og at det var politiet som overfalt ham. Påtalemyndigheten droppet senere anklagene, som inkluderte overfall på en politimann. Patrick saksøkte politiet for brudd på sivile rettigheter, men den føderale juryen nedla dom i politiets favør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jason Patric på Internet Movie Database 
(da) Jason Patric på Filmdatabasen 
(en) Jason Patric på AllMovie 
(en) Jason Patric hos Turner Classic Movies 
(en) Jason Patric hos The Movie Database 
(en) Jason Patric hos Internet Broadway Database