jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alessandro Matri

Alessandro Matri (født 19. august 1984) er en italiensk fotballspiller som fra 31. desember 2019 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Matri – UEFA 
(fr) Alessandro Matri – LÉquipe 
(en) Alessandro Matri – Transfermarkt 
(en) Alessandro Matri – national-football-teams.com 
(en) Alessandro Matri – WorldFootball.net 
(en) Alessandro Matri – FootballDatabase.eu 
(de) Alessandro Matri – fussballdaten.de 
(en) Alessandro Matri – Soccerway 
(en) Alessandro Matri – EU-Football.info 
(en) Alessandro Matri – FBref
Willem Janszoon Blaeu

Willem Janszoon Blaeu (født 1571 i Alkmaar, Nederland, død 1638 i Amsterdam) var en nederlandsk boktrykker, astronom og kartograf. Han var far til Joan Blaeu.
Willem Janszoon Blaeu var personlig elev av Tycho Brahe. Blaeu skapte fra 1602 jord- og himmelglobuser, som var overlegne i kvalitet for sin tid. Han graverte og utga en mengde omsorgsfullt utarbeide kart, iverksatte en grademåling (for å fastslå jordens dimensjoner) og forbedret boktrykkerpressen i 1620. I 1633 ble Blaeu utnevnt til statskartograf.
Blant hans verk kan nevnes Tweevoudigh Onderwijs van de hemelsche en aerdsche Globen (1620; tredje opplag 1669), Groote Zeespiegel (1624; tredje opplag 1655) og Novus Atlas (1634–62).


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra Blaeu i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
(en) Willem Blaeu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Torben Rechendorff

Torben Rechendorff (født 1. april 1937 i København) er en tidligere, dansk lærer og konservativ politiker.
Han ble som spedbarn adoptert av ingeniør Aage Rechendorff og hustru Gudrun Topsøe-Jensen i Birkerød.Han gikk statsgymnaset i Birkerød og lærerseminaret på Frederiksberg. Han var lærer på Frederiksberg 1960–1961, deretter lærer og undervisningsinspektør i Hørsholm 1961–1981. Han giftet seg i 1960 med Lis Brændstrup; hun ble presteordinert året etter.Han var medlem av Hørsholm kommunestyre 1966–1974, generalsekretær i Det Konservative Folkeparti 1981–1988, kirkeminister 1988–1993, kommunikasjonsminister 1989–1993, partiformann 1993–1995 samt valgt til Folketinget fra Vestsjællands amtkrets 1990–1994 og Københavns amtskrets 1994–1998.Etter tiden i Folketinget har hatt en rekke styreverv, blant annet i TV 2, Det Kongelige Teater og flere kristelige organisasjoner.Rechendorff ble i 1989 utnevnt til kommandør av Dannebrogordenen.


== Referanser ==
Johan Benjamin Blume

Johan Benjamin Blume (født 1719, død 1786) var en svensk boktrykker i Norrköping 1767-1786. Han tok over trykkeriet etter Johan Edman 1767. Blume dannet et firma med Adolf Fredrik Raam i 1782.


== Kilder ==
Svensk boktryckerihistoria 1483-1883
Giambattista Bodoni

Giambattista Bodoni (født 26. februar 1740 i Saluzzo, død 29. eller 30. november 1813 i Parma) var en italiensk boktrykker. Han er opphavsmannen til serif-skrifttypen Bodoni.
Bodoni ble i 1768 innkalt av hertug Ferdinand av Bourbon til Parma, der han ble leder for det nylig opprettede boktrykkeriet "Real stamperia". De utgavene som ble trykket her ble snart berømte og de var blant annet av klassiske forfattere og skjønnlitteratur. Bøkene ble ofte trykt i små opplag, ofte til privat bruk og bøkene er idag sjeldenheter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.
Lyche

Lyche er et etternavn.  
Sønn av Wilhelm Julius Lyche (1823–1905) og Adelaide Thomine Tambs (1838–1867) var redaktøren Hans Tambs Lyche (1859–1898), som var far til matematikeren Ralph Tambs Lyche (1890–1991), som igjen var far til likhetsforkjemperen Guri Tambs-Lyche.  
Fra regimentskvartermester på Strømsø (i dag Drammen), Johan Nicolai Lyche (1750–1837), stammer hans barnebarn  Harald Lyche (1827–1887) som etablerte det som i dag (2013) er Lyche Konvolutt, såvel som kringkastingsmannen Karl Lyche (1903–1971) som snakket nynorsk på radio. Klesdesigneren Wenche Lyche (født 1965) laget brudekjolen til Prinsesse Märtha Louise da hun giftet seg. I 2002.  Mens  Helene Tambs-Lyche (1903–1993) var insektsforsker, ble Harald Tambs-Lyche (født 1946) professor i sosialantropologi.  Per Tambs-Lyche (1920–2013) var brodirektør i Vegvesenet fra 1973 til 1987, mens Tom Lyche (født 1943) ble matematiker.


== Referanser ==
Planmyndighet

Planmyndighetene er beskrevet i plan- og bygningsloven § 3-2.
«Ansvaret for planlegging etter loven ligger til kommunestyrene, regionale planmyndigheter og Kongen, jf. §§ 3-3 til 3-7.»
§ 3-3 - kommunen som planmyndighet:
«Kommunal planlegging har til formål å legge til rette for utvikling og samordnet oppgaveløsning i kommunen gjennom forvaltning av arealene og naturressursene i kommunen, og ved å gi grunnlag for gjennomføring av kommunal, regional, statlig og privat virksomhet.
Kommunestyret selv har ledelsen av den kommunale planleggingen og skal sørge for at plan- og bygningslovgivningen følges i kommunen. Kommunestyret skal vedta kommunal planstrategi, kommuneplan og reguleringsplan. Kommunen organiserer arbeidet med den kommunale planleggingen etter kapittel 10 til 12 og oppretter de utvalg og treffer de tiltak som finnes nødvendig for gjennomføring av planleggingen.»
§ 3-4 - fylkestinget som regional planmyndighet. 
«Fylkestinget er regional planmyndighet.»
§ 3-5 - Kongen (Miljøverndepartementet) har ansvaret for og ledelsen av planleggingsvirksomheten på nasjonalt nivå.
«Kongen har ansvaret for og ledelsen av planleggingsvirksomheten på nasjonalt nivå. Departementet har det administrative hovedansvaret for statens planleggingsoppgaver etter loven og skal arbeide for at de vedtak som treffes nasjonalt blir fulgt opp i den regionale og kommunale planleggingen. Departementet skal føre tilsyn med at plikten til regional planlegging i medhold av denne lov blir overholdt.»


== Eksterne lenker ==
Lovteksten, Lovdata
Lovkommentaren, Miljøverndepartementet
Innsigelsesmyndighet

Innsigelsesmyndighet i plan- og bygningsloven er omtalt i § 5-4.«Berørt statlig og regionalt organ kan fremme innsigelse til forslag til kommuneplanens arealdel og reguleringsplan i spørsmål som er av nasjonal eller vesentlig regional betydning, eller som av andre grunner er av vesentlig betydning for vedkommende organs saksområde.
Andre kommuner kan fremme innsigelse mot forslag til slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for kommunens innbyggere, for næringslivet eller natur- eller kulturmiljøet i kommunen, eller for kommunens egen virksomhet eller planlegging.
Sametinget kan fremme innsigelse mot slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for samisk kultur eller næringsutøvelse.»
§ 11–16 omhandler innsigelse til arealdelen, og § 12-13 innsigelse til reguleringsplaner.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lov av 27. juni 2008 nr. 71 om planlegging og byggesaksbehandling. (plan- og bygningsloven) hos Lovdata.
Lovkommentar til plandelen av plan- og bygningsloven i Veiledninger og brosjyrer, 01.06.2009. Miljøverndepartementet.
Stitsjhonningeter

Stitsjhonningeter (Notiomystis cincta) er den eneste arten i slekten Notiomystis i familien honningetere (Meliphagidae). Den er endemisk til New Zealand.


== Underarter ==
Det er beskrevet to underarter av stitsjhonningeter:

Notiomystis cincta cincta (Du Bus de Gisignies, 1839)
Notiomystis cincta hautura (Mathews, 1935)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) stitsjfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stitsjfugl hos Artsdatabanken 
(en) stitsjfugl hos ITIS 
(en) stitsjfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Notiomystis cincta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Notiomystis cincta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Notiomystis cincta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Notiomystis cincta. Besøkt 10. mai 2013.
ITIS report: Notiomystis cincta. Besøkt 10. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Notiomystis cincta. Besøkt 10. mai 2013.
Dean Snedker

Dean Snedker (født 17. november 1994) er en engelsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den engelske klubben Northampton Town i Football League Two. Han ble tatt opp i 2011, og debuterte den 14. august 2012 i Football League Cup mot Cardiff City, hvor de vant 2–1. Han har også spilt en U-17 landskamp for England mot Danmark, hvor han kom inn som innbytter i det 87. minutt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dean Snedker – Transfermarkt 
(en) Dean Snedker – Soccerbase.com 
(en) Dean Snedker – Soccerway 
(en) Dean Snedker – FBref
Spannavardtunnelen

Spannavardtunnelen er en 270 meter lang tunnel på fylkesvei 554 som ble åpnet 6. mai 2013. Den er en av tre tunneler på T-forbindelsen.


== Referanser ==
Pia K. Marken

Pia Kristin Kleppe Marken (født 5. september 1972) var Norges Unge Venstres første kvinnelige generalsekretær da hun tiltrådte stillingen i 1995. Hun var medlem av Venstres sentralstyre i perioden 1998–2000 under den første Bondevik-regjeringen. 
Pia K. Marken er i dag (2013) regiondirektør i Forbrukerrådet  og 2. nestleder i Hordaland Venstre.


== Referanser ==
Plankart

Plankart er et kart over arealformål og hensynssoner i kommunenplanens arealdel, geografiske kommunedelplaner og reguleringsplaner. Arealformål og hensynssoner skal tegnes på basiskartet etter nasjonale standarder hjemlet i plan- og bygningsloven og kartforskriften. Bestemmelser i tekst kan supplere kartet.
Plan- og bygningslovens kapittel 2 gir oversikt over krav om kartgrunnlag, stedfestet informasjon mv.. Kart- og planforskriftens kapitel 3. omhandler framstilling av arealplan. Miljøverndepartementet har en egen side www.regjeringen.no/kartforskriften med oversikt over tegneregler for plankart.


== Eksterne lenker ==
Kart- og planforskriften, Lovdata
Kapittel 2 i lovkommentaren, Miljøverndepartementet
Plankartsiden med tegneregler mv., Miljøverndepartementet
Husafjelltunnelen

Husafjelltunnelen er en 670 meter lang tunnel på fylkesvei 554 som ble åpnet 6. mai 2013. Den er en av tre tunneler på T-forbindelsen.


== Referanser ==
Kart- og planforskriften

Kart- og planforskriften (fullt navn: forskrift om kart, stedfestet informasjon, arealformål og kommunalt planregister) er en norsk forskrift som har til formål å legge til rette for enkel tilgang til pålitelig stedfestet informasjon som skal kunne sammenstilles og brukes på tvers av administrative grenser og organisatoriske skiller, og gi en samlet oversikt over tillatt og planlagt bruk av arealene i Norge etter plan- og bygningsloven.Forskriften ble fastsatt av Miljøverndepartementet 26. juni 2009 og trådte i kraft 1. juli samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kartforskriften, Lovdata
Kapittel 2 i lovkommentaren, Miljøverndepartementet
Plankartsiden, Miljøverndepartementet
Grønnrygghonningeter

Grønnrygghonningeter (Glycichaera fallax) er en arten i slekten Timeliopsis. I noen systematiske verker har de sin egen slekt - Glycichaera. Den forekommer på Ny-Guinea og i Queensland (Australia).


== Underarter ==
Det er beskrevet fire underarter av grønnrygghonningeter:

Glycichaera fallax claudi (Mathews, 1914)
Glycichaera fallax fallax (Salvadori, 1878)
Glycichaera fallax pallida (Stresemann & Paludan, 1932)
Glycichaera fallax poliocephala (Salvadori, 1878)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grønnrygghonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Grønnrygghonningeter hos Artsdatabanken 
(en) Grønnrygghonningeter hos ITIS 
(en) Grønnrygghonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Glycichaera fallax – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Timeliopsis fallax – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Glycichaera fallax. Besøkt 10. mai 2013.
ITIS report: Glycichaera fallax. Besøkt 10. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Glycichaera fallax. Besøkt 10. mai 2013.
Lister len

Lister len var et regionalt forvaltningsområde (len) i Norge fra 1308 til 1662. Lenet utgjorde rundt 1630 den vestlige delen av dagens Vest-Agder fylke. Ved overgangen til amt i 1662 ble Lister len til Lister fogderi som inngikk i Lister og Mandal amt.
Historisk sett ble ikke dagens Sørlandet regnet som en egen landsdel, men inngikk i Vestlandet med østgrense ved Rygjarbit. Lister len var således underlen til Bergenhus hovedlen til utpå 1500-tallet, men ble senere underlen til det nyere Agdesiden len.


== Lensinndeling 1664 ==
Helvig tingsted:
Spind sogn
Herad sogn
Vanse sogn, herunder Farsund
Feda tingsted:
Liknes sogn
Gjemlestad sogn
Rafoss sogn
Helle sogn
Feda sogn
Gyland sogn
Nes sogn
Hidra sogn
Bakke sogn
Tonstad sogn
Vats tingsted:
Bjelland sogn
Grindheim sogn
Hægebostad sogn
Eiken sogn
Foss tingsted:
Konsmo sogn
Vigmostad sogn
Valle sogn
Spangereid sogn
Berg tingsted:
Å sogn
Austad sogn
Kvås sogn
Överskottsbolaget

Överskottsbolaget eller Øverskottsbolaget er en svensk detaljhandel med over 15 000 varer og med 95 lavprisbutikker i Sverige og 1650 ansatte. Og ble etablert i 1979 av Oskar Tomas Svensson.
Bydelsavisa Strinda

Bydelsavisa Strinda er en lokalavis som dekker deler av Trondheim Nord/Øst. Avisa kommer ut ca. hver 14. dag (22 utgaver i 2015) og når ut til 30 000 husstander (pr 2015).
Den ble etablert i 2000 og var samlokalisert med utgiver Companiet A/S lokaler på Valentinlyst Senter i Trondheim frem til 2013. Avisa ble høsten 2013 solgt til Lokalavisene Trondheim AS. Daglig leder / ansvarlig redaktør er Eilif Berge. Avisa holder i dag til i Industriveien 5 på Heimdal.


== Historikk ==
I 2014 kom avisa ut ca. hver 14. dag og nådde 32 000 husstander. Redaktør var Paul Jostein Aune, som overtok etter Jan Vestre.


== Eksterne lenker ==
bydelsavisastrinda.no
E-avis av Bydelsavisa Strinda
Ole Stein

Ole Eriksen Stein (1867–1950; het Steenbraaten til 1895) var en norsk arkitekt. Han er kjent som kirkearkitekt og tegnet flere gravkapeller samt arbeidet med restaurering av kirker. Ellers sto han bak en rekke bygårder, ikke minst i Oslo.


== Utdannelse ==

Stein var fra 1886 elev ved Den kongelige tegneskole i Kristiania samtidig som han arbeidet som assistent for Henrik Nissen. I 1891–92 studerte han ved Technische Hochschule Charlottenburg i Berlin, og i 1892–93 var han assistent ved Carl Schäfers kontor i samme by.
Han var gift med klaverpedagogen Anlaug Nilssen.


== Virke ==

Stein hadde forskjellige korte ansettelsesforhold i begynnelsen av 1890-årene og var i 1894–97 ansatt ved Stadskonduktørens kontor i Kristiania. Deretter etablerte han egen praksis. Han var i 1912–37 overlærer i ornamentikk ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Stein hentet inspirasjon fra en rekke stilarter, men synes upåvirket av den funksjonalismen som brøt gjennom mens han virket.

I 1895 tegnet Stein Knudsengården på Bankplassen 1a (vegg i vegg med Engebret Café og for samme eier). Siden tegnet han en rekke andre bygårder forskjellige steder i Kristiania, ofte med tydelige jugendinnslag. Han hadde også oppdrag blant annet i Bergen og på Rena.

Kirkene fremviser en viss stilistisk variasjon. Lademoen kirke i Trondheim er en natursteinkirke med asymmetrisk plassert tårn. Enkelte kirker er åpenbart inspirert av stavkirker, mens andre har trekk av nybarokk.
Han var tildelt Kongens fortjenstmedalje.


== Verker i utvalg ==
Knudsengården, Bankplassen 1a, Oslo (1895)
Magnus Bergs gate 3, Oslo (1903)
Gardekasernen, Slemdalsveien 5, Oslo (1904, sammen med Carl Ludwig Manskow; siden 1946 tilholdssted for Politihøgskolen, som fikk nytt bygg i 1979)
Lademoen kirke, Trondheim (1905)
Hovet kirke, Hol (1910)
Mogreina kirke, Ullensaker (1912)
Kristiania Melkeforsyning, Schweigaards gate 34, Oslo (1912, siden erstattet med det nåværende Landbrukets hus)
Skute kirke, Søndre Land (1915)
Rena kartonfabrikk (1915, bombet 1940)
Ålgård kirke (1917)
Murvilla i Tidemands gate 9, Oslo (1917–21, nå Iraks ambassade)
Lunder kirke (restaurering 1922-24)
Hol kirke, Hagafoss (1924)
Frogner kirke, Sørum (1925)
Lidar kirke, Øystre Slidre (1932)
Gravkapell ved Eidsberg kirke (1932)
Herad kirke, Gol (1934)
Gravkapell ved Sørum kirke, Sørum (1934)


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon
Bruun, Ole Daniel (2008). Arkitektur i Oslo (2 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1945-8. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Stein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Artemisia.no om Ole Stein
(no) Lokalhistoriewiki om Ole Stein
(no) Norsk kunstnerleksikon
Natsume Sōseki

Natsume Sōseki (夏目 漱石, født 9. februar 1867, død 9. desember 1916, født Natsume Kinnosuke (夏目 金之助), etternavnet er Natsume, kunstnernavnet Sōseki) var en japansk forfatter.
Han er best kjent for romanene Kokoro, Botchan, Wagahai wa neko de aru og Meian, og var blant de første til å skildre møtet mellom det tradisjonelle Japan og det nye, moderne Vesten etter åpningen av landet i 1860-årene.
Soseki fullførte en universitetsgrad i engelsk språk og litteratur ved Universitetet i Tokyo i 1893, og arbeidet som lærer i det rurale Japan frem til 1900, da han fikk reise til England på et to- årig stipend fra den japanske staten. Mens han var i England led han av nevrasteni forårsaket av rasismen som han opplevde der og irritasjonnen over det han følte var for sakte fremskritt i sine studier. Han skrev senere at han oppfattet sine to år i London som «de mest ubehagelige år i [sitt] liv» og at han følte at han levde «et elendig liv blant gentlemen akkurat som en lurvete hund blant ulver.»Oppholdet i England kom til å prege ham resten av livet, og han skrev flere beskrivelser av livet sitt der. Han skrev også haiku, eventyrfortellinger og dikt i kinesisk stil (kanshi). 
Per 2017 var kun én bok av Soseki oversatt til norsk, nemlig Kokoro (oversatt fra japansk av Ika Kaminka, Solum, 2004).
I tillegg er et utdrag fra Wagahai wa neko de aru, oversatt fra japansk av Egil Husebø som «Jeg er en katt», inkludert i Japan forteller (red. Reiko Abe Auestad, De norske bokklubbene, 1996: 30–39), og noe korte utdrag i Pierre Bayards «Hvordan snakke om bøker du ikke har lest?» (oversatt av Christine Amadou, Aschehoug, 2008)


== Bibliografi ==
Noen av Sōsekis utgivelser:

吾輩は猫である, Wagahai wa neko de aru, 1905 (Engelsk tittel: I Am a Cat)
倫敦塔, Rondon-tō, 1905 (London Tower)
坊っちゃん, Botchan, 1906
草枕, Kusamakura, 1906
趣味の遺伝, Shumi no iden, 1906 (The Heredity of Taste)
二百十日, Nihyakujū nichi, 1906 (The 210th Day)
虞美人草, Gubijinsō, 1907 (The Poppy)
坑夫, Kofū, 1908 (The Miner)
夢十夜, Yume jū-ya, 1908 (Ten Nights of Dreams)
三四郎, Sanshirō, 1908
それから, Sore kara, 1909 (And Then?)
門, Mon,  1910 (The Gate)
Spring Miscellany (1910, 思い出す事など, Omoidasu koto nado)
彼岸過迄, Higan sugi made, 1912 (To the Spring Equinox and Beyond)
行人, Kojin, 1912 (The Wayfarer)
こゝろ, Kokoro, 1914
私の個人主義, Watakushi no kojin shugi, 1914 (My Individualism, a famous speech)
道草, Michikusa, 1915 (Grass on the Wayside)
硝子戸の中, Garasudo no uchi, 1915 (Inside My Glass Doors)
明暗, Meian; ufullendt, 1916 (Light and Darkness)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Auestad, Reiko Abe. Natsume Sôseki's Kôjin (The Wayfarer) and Meian (Light and Darkness) Reconsidered: Textual Analysis With Emphasis on Native Constraints, Dr. art-avhandling (Universitetet i Oslo, 1994).
Rereading Sôseki: Three Early Twentieth-Century Japanese Novels. Iaponia insula; vol.7. (Wiesbaden: Harrassowits, 1998).


== Eksterne lenker ==
(en) Natsume Soseki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 夏目漱石 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Japans litteratur hos Store norske leksikon
Botchan i engelsk oversettelse fra 1919 ved Yasotaro Morri: Gutenberg
Presentasjon av den engelske oversettelsen av Kokoro
Frederik Collett

Frederik Jonas Lucian Bothfield Collett (født 25. mars 1839, død 19. april 1914) var en norsk maler, som er mest kjent for sine vinterbilder fra Lillehammerregionen.Han var sønn av justissekretær Johan Collett (1800–1877) og Marie Frederikke Thomason (1810–1839), og sønnesønn av statsmannen Jonas Collett.


== Utvalgte verk ==
Fra Wales, 1863
Måneskinn ved Kuxhavn, 1866
Kanalbilde, 1872
Gran med sne, 1875
Det gamle rikshospital, 1877
Sommerlandskap med høns, 1879
Fra Grez, 1879
Ved Mesnas utløp, 1881


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verk av Frederik Collett på nasjonalmuseet.no
Papirbarkhonningeter

Papirbarkhonningeter (Trichodere cockerelli) er den eneste arten i slekten Trichodere i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Papirbarkhonningeter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Papirbarkhonningeter hos Artsdatabanken 
(en) Papirbarkhonningeter hos ITIS 
(en) Papirbarkhonningeter hos NCBI 
(en) Kategori:Trichodere cockerelli – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trichodere cockerelli – detaljert informasjon på Wikispecies 
Avibase: Trichodere cockerelli. Besøkt 10. mai 2013.
ITIS report: Trichodere cockerelli. Besøkt 10. mai 2013.
Birdlife Species Factsheet: Trichodere cockerelli. Besøkt 10. mai 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.. Besøkt 10. mai 2013.
Alfredo il grande

Alfredo il grande er en opera med betegnelsen melodramma serio i to akter av Gaetano Donizetti. Andrea Leone Tottola skrev den italienskspråklige librettoen etter Johann Simon Mayrs opera fra 1818 av samme navn. Operaen forteller historien om den anglosaksiske kongen Alfred den store.


== Oppføringshistorie ==
Operaen var Donizettis første med et emne fra britisk historie, men den endte med å bli en spektakulær fiasko. Den fikk premiere 2. juli 1823 på Teatro San Carlo i Napoli, noe som også ble den siste oppføringen.


== Roller ==


== Synopsis ==
Handlingen finner sted på Isle of Athelny i Somerset.


== Diskografi ==
Young Donizetti inneholder cavatinaen Non è di morte il fulmine sunget af Bruce Ford. Opera Rara
Donizetti Divas inneholder Che potrei dirti, o caro? sunget af Della Jones. Opera Rara (Arien finnes også i Della Jones Sings Donizetti. Opera Rara.)


== Eksterne lenker ==
Libretto
Korsgata (Trondheim)

Korsgata er ei gate på Nedre Singsaker i Trondheim, også kalt Singsakersletta. Den begynner ved Christian Frederiks gate, krysser Singsakerbakken og ender som blindvei. Adkomst direkte fra Christian Frederiks gate er via ei trapp, og bare for fotgjengere.
Gaten er oppkalt etter det latinske kors og ble opprinnelig kalt Nedre Singsaker.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 302. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 172. ISBN 82-7028-471-8.
Trond Dancke

Trond Michael Eie Dancke (født 4. desember 1915, død 1. november 2001) var en norsk arkitekt. Han er særlig kjent for sitt virke i Finnmark hvor han var fylkesreguleringsarkitekt i forbindelse med gjenreisningen etter nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms
under andre verdenskrig.
Blant kirkene han har tegnet er Austertana kapell, Øvretana kapell, Repvåg kirke og Karlebotn kapell.


== Kilder ==
Trond Dancke: Opp av ruinene : gjenreisningen av Finnmark 1945-1960, Gyldendal forlag 1986, forord ved Anders Aune side 7-8, digital utgave


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog – Trond Danckes privatarkiv (Finnmarksarkivene)

(no) Publikasjoner av Trond Dancke i BIBSYS
Jordboere

Jordboere er en science fiction-antologi redigert av Johannes H. Berg og utgitt i Bokklubben Nova av Bok og Magasinforlaget i 1985. Antologien inneholder noveller som var med i oktober 1979-utgaven av The Magazine of Fantasy and Science Fiction som var et retrospektivt nummer i anledning 30-årsjubileet for magasinet med noveller fra tidligere numre.


== Innhold ==
Zenna Henderson: Ararat
Shirley Jackson: En vanlig dag, med peanøtter
Damon Knight: Ikke med et smell
Richard Matheson: Født av mann og kvinne
Theodore Sturgeon: Her er Dagsnytt
James Tiptree, jr.: Kvinnene menn ikke ser


== Referanser ==