jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kunståret 1886

Kunståret 1886 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1886.


== Hendelser ==


=== Ukjent dato ===
Flere av Sveriges fremste kunstnere danner Konstnärsförbundet i opposisjon mot Konstakademiens holdninger.
William Merritt Chase grunnlegger Parsons School of Design i Greenwich Village.


== Verk ==


=== Bildekunst ===

Hugo Birger - Skandinaviska kunstnerernas frukost i Café Ledoyen
Georg von Rosen  - Adolf Erik Nordenskiöld
Albert Bierstadt - Storm in the Rocky Mountains.
William Merritt Chase - Hattie.
Georges-Pierre Seurat - Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte - 1884 ferdigstilles (Art Institute of Chicago).


=== Byggverk ===
I hjørnet av Åsbogatan-Sparregatan i Borås blir Slottet ferdig. Et elsklusiv bolighus i den unge arkitekten Lars Kellmans historisistiske nyrenessanseånden.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1886 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Efrem Syrer

Efrem Syrer (født ca. 306 i Nisibis i Mesopotamia, død 9. juni 373 i Edessa) var en assyrisk teolog og salmedikter. Han blir hedret av store deler av kristenheten, men særlig i den syrisk-ortodokse kirke og i Den katolske kirke. Pave Benedikt XV erklærte ham som kirkelærer i 1920.
Efrem er i ettertiden særlig kjent for poesi i ulike former. Salmer, taler og dikt, men skrev også eksegetiske tekster over bibeltekster. Han var i samtiden kjent som en berømt teologisk lærer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Efrem ble født rundt 306 i Nisibis i Mesopotamia (i dag Nusaybin i Tyrkia). Man vet lite om bakgrunnen hans, men etter at han ble døpt gikk han på katedralskolen i hjembyen. Han var ledsager for biskopen på kirkemøtet i Nikea i 325. I 338 ble han vigslet til diakon og fikk etterhvert ansvaret for katedralskolen.


=== Teolog ===
Han fikk etterhvert ry som en stor teologisk lærer og rådgiver, men trakk seg mer og mer tilbake fra offentligheten.
I 363 flyktet Efrem fra Nisibis etter at perserne inntok byen. Han slo seg ned som munk i en hule i Edessa i det som i dag er Tyrkia. Han levde et asketisk liv, noe han hadde vært påvirket av helt siden ungdommen. I ørkenen skrev han mesteparten av verkene sine. Han ble brukt som rådgiver for en biskop og var mye brukt på den teologiske skolen i Edessa, hvor mange elever samlet seg rundt ham. 
Efrem gikk sterkt imot arianismen, noe som førte til at han fikk fiender og måtte flykte i 370.
Han kom tilbake til Edessa, og var i byen da den ble omringet av keiser Valens i 372. Byen ble herjet av sykdom og sult, og Efrem brukte mange krefter på å hjelpe lidende. Han organiserte blant annet en hjelpetjeneste og 300 bårer til å bære syke. 9. juni 373 døde han.
Han har alltid blitt holdt høyt i den syriske kirken, og Den katolske kirke erklærte ham som kirkelærer i 1920. I vestkirken er minnedagens hans 9. juni, mens østkirken oftest feirer ham 28. januar.


== Verker ==
Efrem skrev metriske prekener som var preget av et inngående kjennskap til Bibelen. Salmene hans ble sunget og fikk stor utbredelse.  Flere hundre av dem er fremdeles bevarte, og noen av dem er innarbeidet i den syriske liturgien. I den syriske kirken kalles han  Cythara Spiritus Sancti eller «Den hellige ånds harpe». Han skrev også kommentarer til mange av de bibelske skriftene. Alt han skrev var i et svært opphøyd språk og gjerne som poesi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ephrem the Syrian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi i Catholic Encyclopedia
Jamie Murphy

James «Jamie» Murphy (født 28. august 1989) er en skotsk fotballspiller som spiller for Hibernian FC.Han kom til Sheffield fra den skotske klubben Motherwell FC, hvor han har startet sin karriere som seniorspiller.
Den 29. juli 2010 scoret han mot Aalesund i tredje kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2010/11, og dette var hans fjerde mål i en Europaturnering, og dette gjorde ham til den Motherwell-spilleren med flest scoringer i Europa. Senere har han scoret ytterligere tre mål i Europa-turneringene. Den 3. januar 2013 skrev Murphy under for Sheffield United FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jamie Murphy – Transfermarkt 
(en) Jamie Murphy – national-football-teams.com 
(en) Jamie Murphy – WorldFootball.net 
(en) Jamie Murphy – Soccerbase.com 
(en) Jamie Murphy – FootballDatabase.eu 
(en) Jamie Murphy – Soccerway 
(en) Jamie Murphy – EU-Football.info 
(en) Jamie Murphy – Skottlands fotballforbund 
(en) Jamie Murphy – FBref
Derobrachus

Derobrachus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (45–90 millimeter), avlange, litt flate, mørkfargede trebukker. Denne slekten utmerker seg ved en relativt smal, parallellsidig kroppsform. Antennene er kortere enn kroppen, de tre innerste leddene er tykke og kraftige, resten tynnere. Pronotum har spisse pigger langs ytterkanten.


== Levevis ==
Larvene lever på røtter av ulike trær og kan gjøre noe skade. Utviklingen tar gjerne tre år. De voksne billene tar ikke næring til seg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Amerika, fra det sørlige USA i nord til Ecuador i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802 
Stammen Prionini
Slekten Derobrachus Audinet-Serville, 1832
Derobrachus agyleus Buquet, 1852
Derobrachus apterus Bates, 1879
Derobrachus asperatus Bates, 1878
Derobrachus brevicollis Audinet-Serville, 1832
Derobrachus chemsaki Santos-Silva, 2007
Derobrachus cusucoensis Santos-Silva et al., 2018
Derobrachus digueti Lameere, 1915
Derobrachus dohrni Lameere, 1911
Derobrachus drumonti Santos-Silva, 2007
Derobrachus geminatus LeConte, 1853
Derobrachus granulatus Bates, 1884
Derobrachus hovorei Santos-Silva, 2007
Derobrachus inaequalis (Bates, 1872)
Derobrachus leechi Chemsak & Linsley, 1977
Derobrachus lingafelteri Santos-Silva, 2007
Derobrachus longicornis (Bates, 1872)
Derobrachus megacles Bates, 1884
Derobrachus moroni Heffern & Santos-Silva, 2016
Derobrachus procerus Thomson, 1860
Derobrachus smithi Bates, 1892
Derobrachus sulcicornis LeConte, 1851
Derobrachus thomasi Santos-Silva, 2007
Derobrachus wappesi Santos-Silva, 2007


== Kilder ==
Bezark, L.G. A Photographic Catalog of Cerambycidae of the World . Med bilder av de fleste artene [1]
Santos-Silva, A. (2007) Revisāo do generó Derobrachus Audinet-Serville, 1832 (Coleoptera, Cerambycidae, Prioninae). Arquivos de Zoologia 38: 1-94 [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Derobrachus i Encyclopedia of Life 
(en) Derobrachus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Derobrachus hos ITIS 
(en) Derobrachus hos NCBI 
(en) Kategori:Derobrachus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Derobrachus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Derobrachus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eritreas Forretningsbank

Eritreas Forretningsbank er landets største forretningsbank. Den ble opprettet i 1962 under Etiopia, men i 1991 tok Eritrea kontroll over banken etter selvstendighet.
Kenneth Åkerland Berg

Kenneth Åkerland Berg (født 8. august 1983) er en norsk skuespiller utdannet i Århus, Danmark og Moskva, Russland, ved Det statlige russiske universitet for teaterkunst (GITIS). Han er kanskje best kjent for sin rolle som Albert Lunde i Hotel Cæsar, en rolle han har spilt siden 2012.  Berg har også spilt i noen kortfilmer, bl.a. En hjelpende hånd og Alene, i Tårnagentene, en serie hos NRK, i reklamer og i teaterstykker, blant annet Nei, nei gutt! i 2011 på Teater innlandet.
Berg vokste opp i Moss.


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170515194147/http://kennethaakerlandberg.com/
(en) Kenneth Åkerland Berg på Internet Movie Database 
http://www.tv2.no/underholdning/hotelcaesar/han-blir-den-tredje-albert-lunde-i-hotel-caesar-3871171.html
http://www.vg.no/rampelys/artikkel.php?artid=10045497
Sörla þáttr eða Heðins saga ok Högna

Sörla þáttr eða Heðins saga ok Högna (norsk: Tåtten om Sørli eller sagaen om Hedin og Høgna) er en kort fortelling fra Den større saga om Olav Tryggvason (Olafs saga Tryggvasonar en mesta) som er nedtegnet i Flateyjarbók. Dette manuskriptet ble skrevet og utarbeidet av to kristne prester, Jon Thordson og Magnus Thorhalson, i slutten av det 14. århundre. Fortellingen begynner 24 år etter Fred-Frode (Frode Fredegod)s død, og foregår i det 9. og 10. århundre. Det er et sammensatt fortelling som inneholder historien om hvordan Frøya kjøpte et halskjede fra dvergene mot løfte om å sove med dem, hvordan det førte til en blodig krig, og hvordan Olav Tryggvason brakte fred til landet.

Historien er parallell med elementer fra Heimskringla, deler av diktet Loketretten (Lokasenna) (hvor Loke anklager Gjevjon for å sove med en gutt for et kjede), deler av diktet Husdråpa (Loke stjeler kjedet Brisingamen), og den evige kampen, Hjaðningavíg (Deors klagesang). I slutten av historien, løser kristendommens inntog den gamle forbannelsen som etter tradisjonen skulle vare inntil Ragnarok.
Inne i disse historiene er flettet historier om Sørli den sterke – en sønn av kong Erling fra Opplandene. Han feller en kong Halfdan i Danmark og blir så drept av hans sønn Hedin. Så følger sagnet om Hedin, Høgne og Hildr.
Sagaen er et utpreget litterært produkt med lån og minner fra mange steder i kildelitteraturen – Ynglingesagaen (begynnelsen), Gylfaginning (kap. 33) og Þorsteins þáttr uxafóts blant annet. Den er derfor neppe eldre enn fra den første del av det 14. århundre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Originaltekst på nettstedet snerpa.is
Norsk oversettelse på nettstedet heimskringla.no
Per Lange

Per Lange (født 30. august 1901 i Hørsholm, død 9. juli 1991
) var en dansk lyriker og forfatter. Han var sønn av forfatteren Sven Lange og bror av Ib Lange som også var forfatter. På farens side var han i slekt med Frederik Paludan-Müller.
Lange tok studenteksamen ved Efterslægtsselskabets skole i 1919 og ble filosofikandidat (cand.phil) året etter.Deretter foretok han reiser til Østerrike i 1923, hvor han kom i kontakt med forskjellige litterære strømninger, og Italia i 1926-1927, der hans interesse for klassisk og romersk kultur ble vekket.Han debuterte som lyriker i 1920 da hans første dikt ble publisert i tidsskriftet Exlex. Han debuterte i bokform med diktsamlingen Kaos og Stjærnen i 1926, som er influert av  filosofen Friedrich Nietzsche og hans syn på motsetningene mellom det dionysiske og det apolloniske. Den ble etterfulgt av diktsamlingene Forvandlinger i 1929 og Orfeus i 1932, som begge var preget av en søken etter det gudommelige med mytologiske drag. Langes diktning var også inspirert av samtidens ekspresjonisme og 1800-tallets litterære strømninger. Etter disse to diktsamlingene hadde Lange et opphold fra forfatterskapet og arbeidet blant annet på tidsskriftet Sind og Samfund i 1932-1937. Han utga en samling kalt Relieffer i 1943 med utvalgte dikt fra tidligere verk.Det var først på 1950-tallet at Lange igjen ga ut litterære verk regelmessig, men nå i form av 
essayer. Den første samlingen, Spejlinger, kom ut i 1953 og ble etterfulgt av Ved Musikkens Tærskel i 1957, Samtale med et Æsel i 1961, Om Krig og Krigsmænd i 1966 og Dyrenes Maskerade i 1969. Verkene er inspirert av Michel de Montaigne og François de La Rochefoucaulds forfatterskap.I tillegg til sitt eget forfatterskap har Lange også oversatt verk av D.H. Lawrence, François de La Rochefoucauld, Jean de La Bruyère, Edith Sitwell, Denis Diderot, Samuel Butler, John Steinbeck, Per-Axel Branner og Pär Lagerkvist til dansk. Han var i tillegg konsulent for Gyldendal Forlag.


== Priser og utmerkelser ==
Emma Bærentzens Legat (1930)
Holger Drachmann-legatet (1932 & 1961)
Gyldendals Boglegat (1944)
Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat (1946)
Det anckerske Legat (1950)
Kritikerprisen (1957)
Johannes Ewalds Legat (1959)
Louisiana-Prisen (1959)
Henrik Pontoppidans Minnefond (1961)
Otto Rungs Forfatterlegat (1972)


== Referanser ==
Ryfylketunnelen

Ryfylketunnelen er en undersjøisk tunnel på riksvei 13 mellom Nord-Jæren og Ryfylke under Horgefjorden i Rogaland. Tunnelen er en del av Ryfast-prosjektet. Den er 14,4 km lang og er verdens lengste og dypeste undersjøiske veitunnel fram til Boknafjordtunnelen åpner tidligst 2029.
Tunnelen er dimensjonert for 10 000 kjøretøy per døgn og er bygd med to løp og fire felt. Munningen på Ryfylke-siden er om lag 1 km nord for Solbakk i Strand kommune. På «bysiden» kommer Ryfylketunnelen opp i dagen på Hundvåg i Stavanger kommune. Byggingen ble påbegynt i 2013, og tunnelen åpnet 30. desember 2019. Det ble holdt et halvmaratonløp i tunnelen den 5. oktober 2019.Bruk av tunnelen koster 140 kroner i bompenger for kjøretøy i takstgruppe 1 (lette kjøretøy). Nullutslippskjøretøy betaler 56 kr og takstgruppe 2 betaler 420 kr.  Bompengeinnkrevingen kom i gang 1. februar 2021. Det var flere måneder forsinket grunnet tekniske problemer.


== Se også ==
Hundvågtunnelen
Eiganestunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Liste over verdens lengste veitunneler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVDB veikart
Hundvågtunnelen

Hundvågtunnelen er en undersjøisk veitunnel som går mellom Hundvåg og Stavanger under Byfjorden. Den ble bygget som en del av Ryfast-prosjektet.
Tunnelen er 5,7 km lang og fører Ryfylke-trafikken videre mot Stavanger, og tjener som fastlandssamband sammen med Bybrua for øya Hundvåg. Den er skiltet som motortrafikkvei. Tunnelen er dimensjonert for 20 000 kjøretøy per døgn. Dagsonen mellom Ryfylketunnelen og Hundvågtunnelen er mellom 250 og 300 meter lang, og her er det en stor rundkjøring med tilknytning til ny rundkjøring på Hundvåg ring. 
Hundvågtunnelen dukker ned i to løp fra Hundvåg nord, med to felt i hvert løp. Fra Buøy/Hundvågkrossen kommer sørvendte ramper ned til riksvei 13 i tunnelen og kobler seg på de to løpene som kommer fra Hundvåg nord. Herfra går tunnelen videre under fjorden, før den går sammen med Eiganestunnelen/E39.
Arbeidet med Hundvågtunnelen ble påbegynt mai 2014 fra Buøy. Tunnelen var planlagt åpnet sent i 2019, men den ble til slutt åpnet 22. april 2020. Én kilometer av tunnelen ble bygd av JV-Bilfinger-Stangeland i forbindelse med byggingen av Eiganestunnelen. De resterende 4,5 kilometer tunnel i to løp ble bygd av Kruse Smith AS og Risa AS.Grunnet koronaviruset ble tunnelen åpnet via videolink av Knut Arild Hareide.


== Se også ==
Eiganestunnelen
Ryfylketunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Ergates

Ergates er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (35-60 millimeter), avlange, litt flate, mørkt brunlige trebukker. Disse artene er avlangt-ovale, antennene er nokså tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er så bredt som dekkvingene, med fint tannete ytterkanter.


== Levevis ==
Artene lever i skog, der larvene utvikler seg i døde og døende stokker av bartrær. Larvene kan gjøre noe skade på nyfelt tømmer. Det blir påstått ([1]) at larvenes gnagende bevegelser har inspirert oppfinnelsen av den moderne motorsagen. Larveutviklingen tar flere år. Disse artene er knyttet til gammel skog og blir truet av moderne skogbruk. De voksne billene er temmelig trege insekter, men flyr bra.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802 
Stammen Callipogonini
Slekten Ergates Audinet-Serville, 1832
Ergates faber (Linnaeus, 1767) - den palearktiske sone
Ergates spiculatus (LeConte, 1851) - Nord-Amerika


== Kilder ==
Nettside om Ergates spiculatus [2]


== Eksterne lenker ==
Ergatesʼ offisielle nettsted 
(en) Kategori:Ergates, Cyprus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilder av Ergates spiculatus
Tino Costa

Alberto Facundo «Tino» Costa (født 9. januar 1985 i Las Flores) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den kolombianske klubben Atlético Nacional. Han spiller vanligvis sentralt på midtbanen og er mest kjent for sin altoppofrende spillestil og for sin presise venstrefot.


== Fotballkarriere ==
Costa startet fotballkarrieren sin i 1996, da han begynte for det lokale laget La Terrazza. I en alder av 17 år meldte han overgang til Racing Basse-Terre, hvor han ble til 2004. Etter det har han vært innom en rekke klubber: Racing Paris, Pau FC, FC Sète og Montpellier HSC.


=== Montpellier ===
Costa signerte en treårskontrakt med den sistnevnte franske klubben i 2008/2009-sesongen, hvor han spilte frem til midtveis i 2010. På denne tiden rakk han å spille 66 kamper og score 15 mål for franskmennene. Han ble nominert til prisen som beste spiller i Ligue 2 i sin første sesong, og var ønsket av flere franske storklubber. Han avslo alle tilbud frem til Valencia CF viste interesse for spilleren.


=== Valencia ===
Den 1. juli 2010 ble det klart at han hadde signert for den spanske storklubben. Han signerte en fireårskontrakt, og kostet 6,5 millioner euro for spanjolene. Hans første mål for de hvite kom i hans debut i Mesterligaen mot Bursaspor, da han skjøt i mål fra langt hold (som regnes som en av spesialitetene hans). Kampen endte 0–4 til Valencia.
Tiden i Valencia var til å begynne med preget av variabel spilletid, men med oppofrende spill og stabile prestasjoner. I tiden under trener Unai Emery var han andrevalg, etter argentineren Èver Banega, som klubbens offensive sentrale midtbanespiller, men etter at han ble skadet (av å bli kjørt over av sin egen bil) fikk Costa flere muligheter.
Mot slutten av Unai Emerys periode var han en av klubbens bærebjelker, mens resten av laget underpresterte. Sommeren 2012 returnerte den gamle stopperkjempen Mauricio Pellegrino tilbake til Valencia CF. Selv om laget fortsatte å underprestere i første halvdel av 2012/2013-sesongen, var Costa unntaket sammen med navnebroren Ricardo Costa. Argentineren var en av klubbens beste spillere under den nye treneren, og mange mente det var på grunn av Mauricio Pellegrino. Etter at Èver Banega returnerte fra skade utover høsten, trodde mange at han skulle gå inn og ta plassen fra landsmannen, men det skjedde aldri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Tino Costa – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Tino Costa – LÉquipe 
(en) Tino Costa – Transfermarkt 
(en) Tino Costa – national-football-teams.com 
(en) Tino Costa – WorldFootball.net 
(en) Tino Costa – FootballDatabase.eu 
(en) Tino Costa – Soccerway 
(en) Tino Costa – PlaymakerStats.com 
(en) Tino Costa – FBref 
(es) Tino Costa – as.com 
Valencianorge.no
ISG Paris

Institut supérieur de gestion eller ISG Paris er en handelshøyskole som ble grunnlagt i Paris i Frankrike i 1967 av det lokale næringslivet.Blant gradene skolen tilbyr er Master of Science in Management-program, Conférence des grandes écoles og Union des grandes écoles indépendantes.Høyskolen tilhører IONIS Education Group.


== Kjente alumni ==
Anne-Sophie Pic, fransk kjøkkensjef.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Institut supérieur de gestion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kommunefugl

Mange kommuner har valgt sin kommuneblomst og fylker har valgt fylkesblomst. Men det er kun et fåtalls kommuner og fylker som har valgt egen kommunefugl eller fylkesfugl.

RogalandUtsira: Gulbrynsanger (Phylloscopus inornatus)TrøndelagFrosta: Ringdue (Columba palumbus)
Ørland: Sangsvane (Cygnus Cygnus)
Hemne: Hvitryggspett (Dendrocopos leucotos)NordlandLeirfjord: Linerle (Motazilla alba)
Skjoldblad

Skjoldblad (vitenskapelig navn Hydrocotyle vulgaris) er en krypende stengel med voksaktige blader som kryper langs bekkesig og fuktige enger der det er Oseanisk klima. I Norge i hovedsak langs kysten av Sørvestlandet.
Skjoldblad er valgt som Kommuneblomst for Utsira kommune 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjoldblad i Encyclopedia of Life 
(en) Skjoldblad i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Skjoldblad hos Artsdatabanken 
(sv) Skjoldblad hos Dyntaxa 
(en) Skjoldblad hos ITIS 
(en) Skjoldblad hos NCBI 
(en) Skjoldblad hos The International Plant Names Index 
(en) Skjoldblad hos Tropicos 
(en) Kategori:Hydrocotyle vulgaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hydrocotyle vulgaris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydrocotyle vulgaris – detaljert informasjon på Wikispecies
Johan Volden

Johan Henrik Volden (født 27. desember 1912, død 16. september 1991) var en norsk gårdbruker, motstandsmann og politiker. Volden ble valgt inn i Eidsberg kommunestyre fra 1945. Han var varaordfører i Eidsberg kommune for Bondepartiet/Senterpartiet fra 1947, siden ordfører fra 1951 til 1979. Han var i tillegg vararepresentant til Stortinget for Østfold Senterparti fra 1961 til 1965, og møtte 5 dager. Han tok initiativ til Mysen Kornsilo og Mølle, der han var styreformann i 34 år. Han var dessuten styremedlem for Edwin Ruuds Hospital.
Han drev farsgården Flaten fra 1942 til han pensjonerte seg. Som pensjonist virket han aktivt for Eidsberg og Mysen historielag, og holdt dessuten flere foredrag. Han samlet et omfattende bibliotek som er blitt overført til Eidsberg kommune.
I 1979 mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull, og i 1986 Østfold fylkes kulturpris.


== Kilder ==
Helgerud, Tom (24. desember 2012). ««Kong Johan» - et hedersnavn». Smaalenenes Avis. 


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Volden hos Stortinget 
(no) Johan Volden hos Norsk senter for forskningsdata
Rautåive

Rautåive (lulesamisk: Rávdoajvve) er et fjell i Lappland som ligger mellom Akkajaure og Hellmofjorden. Fjellet har to topper som er skilt med et pass, den høyeste (i nordvest) er 1578 moh., den laveste (i sydøst) er 1345 moh. I et nordvendt skar ligger en liten isbre.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Komiker i arbeid

Komiker i arbeid er et norsk humorprogram som gikk på TV 2 fra 2011 til 2012. Her skulle norske komikere skulle prøve seg i forskjellige seriøse yrker. Programmet ble ledet av Klaus Sonstad.


== Sesong 1 ==
Sesong 1 besto av 6 programmer. I denne sesongen var det tre faste komikere og en gjestearbeider i hvert program, de faste komikererne var Anders Hoff, Nils-Ingar Aadne og Kristin Skogheim. Gjestearbeiderne var Sigrid Bonde Tusvik, Åsleik Engmark, Per Inge Torkelsen, Geir Schau, Helén Vikstvedt og Else Kåss Furuseth.
De fikk prøve seg i jobber som blant annet tannlege, reptilpasser, ordfører og kjøpmann.


== Sesong 2 ==
Sesong 2 besto av 10 programmer. I denne sesongen var det kun en fast komiker, Nils-Ingar Aadne, resten var gjestearbeidere som var med en eller to ganger. Gjestearbeiderne var: Solveig Kloppen, Helén Vikstvedt, Sigurd Sollien Jonas Kinge Bergland, Cecilie Steinmann Neess, Stian Blipp, Henriette Steenstrup, Odd-Magnus Williamson, Gustav Nilsen, Terje Sporsem, Henrik Thodesen, Håvard Lilleheie, Elsa Lystad, Leo Ajkic, Kristin Skogheim, Jonna Støme, Per Inge Torkelsen, André Wickström, Lisa Tønne, Kristine Riis, Åsleik Engmark, Nour El-Refai Hans Morten Hansen og André Jerman.
Yrkene som ble testet var brannmann, kamelpasser, ordensvakt og 37 andre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Bombayla Devi Laishram

Bombayla Devi Laishram (født 22. februar 1985 i Imphal East i Manipur i India) er en indisk bueskytter. Hun ble tatt ut til å representere India under Sommer-OL 2012 i London, der hun røk ut i andre runde.Hun ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin sportslige innsats.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bombayla Devi Laishram – Olympedia 
(en) Bombayla Devi Laishram – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bombayla Devi Laishram – World Archery Federation