jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tåtten om Torstein den nysgjerrige

Tåtten om Torstein den nysgjerrige (Þorsteins þáttr forvitna) er en tått, en kort islendingesaga fra slutten av 1200-tallet. Historien foregår i Norge i Harald Hardrådes styretid (1046–1066) og handler om Torstein «who survives a testing journey undertaken as penance for his earlier compulsive curiosity».
Torstein ser i kongens bag mens kongen bader, og legger merke til to gylne knivskaft. Som straff for sin nysgjerrighet blir Torstein sendt ut i verden for å finne grener av det samme gylne treet som knivskaftene er laget av. Han får ingen reiseanvisninger. Han legger seg til å sove under Hellig Olavs skrin, og får råd i en drøm. Senere, underveis på reisen, får han nye råd av en eneboer før han finner øya med det gylne treet. Her henter han grenene og må rømme fra slangen som vokter treet. Med Hellig Olavs hjelp rømmer han, kommer tilbake til Norge og blir forsonet med kong Harald. De to kjemper deretter sammen i slaget ved Stamford Bridge, hvor begge dør.
Tåtten kan først oppfattes som et exemplum, en advarsel mot nysgjerrighet, og minner i så måte om mange av tættene som skildrer islendinger ved det norske hoffet. Deretter endrer historien karakter, og inneholder svært mange av de klassiske elementene i et folkeeventyr, slik Vladimir Propp har beskrevet eventyrenes struktur. Tåtten inneholder også flere overnaturlige og eksotiske elementer enn noen annen av de islandske tættene.. 
Teksten finnes bare i håndskriftet Flateyjarbók. Det har vært antydet at historien har likhetstrekk med en historie om kong Harald Hardrådes opplevelser i Konstantinopel, som gjengis både i Morkinskinna og Flateyjarbók, og dertil i Gesta Danorum: Sammen med vennene Úlf Stallare og Halldór Snorrason blir Harald innesperret i et fangehull hvor de må slåss med en menneskeetende drage.
Oversatt til norsk av Hilde A. Bliksrud i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==
Timochares

Timochares er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune smygere med forholdsvis lange og smale forvinger. Vingene er lysbrune med litt uregelmessige (særlig på forvingen), mørkere tverrbånd. Forvingen har en viss, blåfiolett, fløyelsaktig glans. Larvene er grønne med lysere prikker.


== Levevis ==
Larvene lever på busker i familien Malpighiaceae.
Disse sommerfuglene finner man særlig i skogkanter og hager.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, også på Jamaica. Nordligst forekommer de i Texas.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Erynnini Brues & Carpenter, 1932 – 130 arter fordelt på 17 slekter, stort sett Neotropiske region.
Slekten Timochares Godman & Salvin, 1899
Timochares runia Evans, 1953
Timochares ruptifasciatus (Plötz, 1884)
Timochares trifasciata (Hewitson, 1868)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Timochares på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America – Timochares spp. [2]
Butterflies and Moths of North America – Timochares ruptifasciatus [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Timochares i Encyclopedia of Life 
(en) Timochares i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Timochares hos ITIS 
(en) Timochares hos NCBI 
(en) Kategori:Timochares – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Timochares – detaljert informasjon på Wikispecies
Grais stigmaticus

Grais stigmaticus er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).  Den er den eneste kjente arten i sin slekt.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), brun smyger. Vingene er lysbrune med mørkere brune flekker som danner to litt uregelmessige tverrbånd. I spissen av forvingen er den gjerne noen bittesmå, hvite flekker. Larven er naken, pølseformet og grønn.


== Levevis ==
Larven lever på busker og trær i slekten Esenbeckia (familien Rutaceae).


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra det sørlige Texas i nord til Argentina i sør, også på Jamaica.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Erynnini Brues & Carpenter, 1932 – 130 arter fordelt på 17 slekter, stort sett Neotropiske region.
Slekten Grais Godman & Salvin, 1894
Grais stigmaticus (Mabille, 1883)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Grais på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Grais spp. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Grais stigmaticus i Encyclopedia of Life 
(en) Grais stigmaticus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Grais stigmaticus hos ITIS 
(en) Grais stigmaticus hos NCBI 
Grais stigmaticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Speculum speculum

Speculum speculum er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).  Denne arten, som først ble beskrevet i 2008, er den eneste kjente i sin slekt. Det latinske navnet betyr «speil».


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra delstaten Rondônia i Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Erynnini Brues & Carpenter, 1932 – 130 arter fordelt på 17 slekter, stort sett Neotropiske region.
Slekten Speculum Austin, 2008
Speculum speculum Austin, 2008


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Speculum på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Speculum spp. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Speculum speculum i Global Biodiversity Information Facility 
Ectomis speculum – detaljert informasjon på Wikispecies
Common Norge

Common Norge er en uavhengig brukerforening, etablert som Dataforeningen System 3 den 2. juli 1970. Foreningen skulle opprinnelig ivareta brukere av IBM System/3 og RPG. I 1979 skiftet foreningen navn til Foreningen Datateam før den skiftet navn til Common Norge i jubileumsåret 2010.
Common Norge er organisasjonen for IBM-brukere i Norge og er medlem av den internasjonale brukerforeningen Common og har som formål gjennom utveksling av erfaringer, foredragsvirksomhet, studieturer m.m. å øke medlemmenes IT-kompetanse, samt ivareta medlemmenes interesser overfor leverandører i spørsmål av generell karakter. Foreningen er organisert i fem distrikter og har egne faggrupper for Lotus Software, Microsoft Dynamics, Multi-Support og Løsning1.


== Eksterne lenker ==
Foreningens hjemmeside
Ragnhild Setsaas

Ragnhild Setsaas (født 7. oktober 1950) er en norsk politiker (SV).
Hun er utdannet cand.polit. i sosiologi fra Universitetet i Trondheim, og har et årsstudium i voksenpedagogiske emner fra University of Nottingham. Setsaas har vært rådgiver for rådmannen i Trondheim kommune, informasjonssjef i kommunen 2001–2006, daglig leder ved Vitensenteret i Trondheim, redaktør i reportasjebladet Spekter 1991–1992, prosjektleder i Distriktenes utbyggingsfond og Sør-Trøndelag fylkeskommune, informasjonskonsulent ved Den allmennvitenskapelige høgskole, foruten vitenskapelig assistent, forsker og informasjonskonsulent ved Norsk voksenpedagogisk institutt.
Setsaas har blant annet vært medlem av Statoils bedriftsforsamling, styremedlem i NSB i 1996 og styreleder ved Høgskolen i Sør-Trøndelag 2011–2012. Hun var medlem av Trondheim bystyre 1983–1991, herav varaordfører 1988–1989, og 1. vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag 1989–1993. Fra 27. april 2012 til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 2013 var hun statssekretær for høyere utdannelse og forskning i Kunnskapsdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ragnhild Setsaas hos Stortinget 
(no) Ragnhild Setsaas hos Norsk senter for forskningsdata 
Statssekretær Ragnhild Setsaas
Pythonides

Pythonides er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore smygere. Noen av artene er brune med en litt fløyelsaktig glans på forvingene, andre har forvinger som er brunsvarte med noen hvite flekker, mens bakvingene hovedsakelig er skinnende blå, gjerne med mørke ytterkanter og mørke årer.
Larvene er nakne, grønne, litt gjennomsiktige, med rødlig hodekapsel.


== Levevis ==
Larvene lever på trær i slektene Siparuna (Siparunaceae), Rollinia og Xylopia (Annonaceae).


== Utbredelse ==
Alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Achlyodidini Burmeister, 1878 – 87 arter fordelt på 14 slekter, Neotropiske region, mange fargerike arter
slekten Pythonides Hübner, 1819 - 20 arter
Pythonides braga Evans, 1953
Pythonides eminus Bell, 1934
Pythonides grandis Mabille, 1878
Pythonides hampa Evans, 1953
Pythonides herennius Geyer, 1838
Pythonides homer Evans, 1953
Pythonides jovianus (Stoll, 1782)
Pythonides lancea (Hewitson, 1868)
Pythonides lerina (Hewitson, 1868)
Pythonides limaea (Hewitson, 1868)
Pythonides maraca Mielke & Casagrande, 1992
Pythonides mundo Freeman, 1979
Pythonides neivai (Hayward, 1940)
Pythonides nides Mielke & Casagrande, 2002
Pythonides parallelus Mabille, 1898
Pythonides pescada Bell, 1936
Pythonides proxenus (Godman & Salvin, 1895)
Pythonides pteras (Godman & Salvin, 1895)
Pythonides rosa Steinhauser, 1989
Pythonides tullia Evans, 1953


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Pythonides på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Pythonides spp. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pythonides i Encyclopedia of Life 
(en) Pythonides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pythonides hos NCBI 
(en) Kategori:Pythonides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pythonides – detaljert informasjon på Wikispecies
Chadwickryggen

Chadwickryggen er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Det er 1 640 meter høyt og er Svalbard fjerde høyeste fjell. Det ligger i Ny-Friesland, mellom Smutsbreen i sør og Tryggvebreen i nord.
Fjellet har navn etter James Chadwick, britisk fysiker og nobelprisvinner.


== Referanser ==
Galileotoppen

Galileotoppen er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Det er 1 637 meter høyt og ligger i Ny-Friesland, rundt 4,5 kilometer nordvest for Newtontoppen, Svalbards høyeste fjell (1 713 moh).
Fjellet har navn etter den italienske fysikeren og astronomen Galileo Galilei.


== Referanser ==
Fuglefjella

Fuglefjella er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Det er 576 meter høyt og ligger i Nordenskiöld Land, rundt 10 kilometer vest for Longyearbyen, mellom Bjørndalen i øst og Grumantdalen og Isfjorden i vest. Fjellet består av to deler, Grønberget og Pilarberget.


== Referanser ==
Antarcticfjellet

Antarcticfjellet er et 360 meter høyt fjell på sørspissen av Bjørnøya i Barentshavet. Det er oppkalt etter polarskuta «Antarctic», opprinnelig en selfangstbåt, som senere ble brukt av Nathorsts ekspedisjon i 1898-99, som blant annet kartla Bjørnøya.


== Referanser ==
Svein Indrelid

Svein Oddvar Indrelid (født 24. desember 1943 i Aurland) er en norsk arkeolog.
Han mottok magistergraden i nordisk arkeologi i 1971 og tok del i utgravinger på Hardangervidda utover 1970-tallet, noe som bare har fortsatt siden, blant annet med utgravningene på Sumtangen ved Finsevatnet.  Indrelid mottok en dr.philos. i 1986 og ble professor i arkeologi ved Universitetet i Bergen og ved Bergens Museum. De senere år har han også samarbeidet med John Inge Svendsen om utgravinger i Russland.


== Utgivelser ==
Svein Indrelid m.fl. (1979). Hardangervidda. 
Svein Indrelid og Stein Ugelvik Larsen, red. (1984). De første fotefar, Sunnmøres forhistorie. Sunnmørspostens forlag.  [251 sider]
Svein Indrelid (1987). Fangstfolk og bønder i fjellet. Bidrag til Hardangerviddas førhistorie 8500-2500 år før nåtid (Avhandling til dr.philos.). Universitetet i Bergen.  – 448 sider
Svein Indrelid (1996). Frå steinalder til vikingtid.  [255 sider. Del av flerbindsverket Strilesoga]
Svein Indrelid (2003). Aurland bygdebok. Aurland sogelag. 
Svein Indrelid (2014). Oppdagelser på Hardangervidda.  [222 sider. ISBN 978-82-7326-108-3]

(no) Publikasjoner av Svein Indrelid i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


== Referanser ==
Filippos Tsikalas

Filippos Tsikalas (gresk: Φίλιππος Τσικαλάς; født 17. januar 1968 i Thessaloniki) er en gresk geolog, ekspert på Mjølnirkrateret i Barentshavet.
Etter en bachelor i geologi 1985–89 fra universitetet i hjembyen Thessaloniki gikk han til Universitetet i Oslo og tok en mastergrad 1991–92 på avhandlingen A study of seismic velocity, density and porosity in Barents Sea wells (N. Norway). Han mottok dr.scient. i 1997 fra Universitetet i Oslo på avhandlingen A geophysical study of Mjølnir: a proposed impact structure in the Barents Sea.
Fra 1995 til 2005 var han forsker ved Institutt for geofag (UiO) og fikk Reuschmedaljen i 2003 fra Norsk geologisk forening. Etter et halvår i 2006 ved Earth Science Department ved Sultan Qaboos University i  Muskatell i Oman ble han førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo. Der var han i 2018 tilknyttet som førsteamanuensis II.


== Referanser ==
Kratom

Kratom, også kalt Mitragyna speciosa, er en plante fra Sørøst-Asia. Kratom er et kontrollert legemiddel i Malaysia, Myanmar, Bhutan, New Zealand, Australia, Finland, Danmark, Polen, Latvia, Litauen og Sverige (2012). 
Kratom brukes mot blant annet angst, smerter, og har en oppkvikkende effekt, tatt i relativt lav dose. Tatt i større dose, får man mer sedativ effekt. Her i Norge er det et regulert legemiddel.


== Referanser ==
Ouleus

Ouleus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Nokså små (vingespenn ca. 30 millimeter), mørkbrune smygere. Oversiden har en fløyelsaktig glans. Undersiden av forvingen kan være brungul. Larven er naken, foholdsvis slank og mørkgrønn.


== Levevis ==
Larvene lever på planter i pepperslekten (Piper, Piperaceae).


== Utbredelse ==
Alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Brower & Warren (2007).

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Achlyodidini Burmeister, 1878 – 87 arter fordelt på 14 slekter, Neotropiske region, mange fargerike arter
slekten Ouleus Lindsey, 1925
Ouleus accedens (Mabille, 1895)
Ouleus bubaris (Godman & Salvin, 1895)
Ouleus calavius (Godman & Salvin, 1895)
Ouleus candidus Steinhauser, 1989
Ouleus cyrna (Mabille, 1895)
Ouleus dilla Evans, 1953
Ouleus fatinitza (Plötz, 1884)
Ouleus fridericus (Geyer, 1832)
Ouleus juxta (Bell, 1934)
Ouleus narycus (Mabille, 1889)
Ouleus negrus Nicolay, 1980


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Ouleus på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.6. 2012.
Butterflies of America - Ouleus spp. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Ouleus i Encyclopedia of Life 
(en) Ouleus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ouleus hos NCBI 
(en) Kategori:Ouleus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ouleus – detaljert informasjon på Wikispecies
Det forente Silla

Det forente Silla (koreansk hanja: 統一新羅; hangeul: 통일 신라; revidert romanisering: Tong-il Silla) eller Senere Silla er navnet man ofte bruker for det koreanske kongedømmet Silla, opprinnelig et av Koreas tre kongedømmer, i perioden fra 668 til 935 AD, etter at riket med hjelp fra det kinesiske Tang-dynastiet hadde erobret Baekje i 660 og Goguryeo i 668 og slikt forent den sørlige delen av Koreahalvøya. Rikets siste konge, som bare formelt var landet hersker, underkastet seg det nye Goryeo-riket i 935, noe som ble slutten på det tusen år gamle riket.
Rødbrølape

Rødbrølape (Alouatta seniculus) er en den største brølape-arten av de ni som finnes. 
Den uler og brøler så høyt at lyden bærer mer enn 2 km gjennom skogen. Brølene varsler andre rødbrøleaper om troppens nærvær eller om fare. 
Rødbrøleapen lever vanligvis i flokker med en hann og 3-4 hunner. Hannen er mye tyngre enn hunnen. 
Når en rival lykkes i å jage en hann fra flokken hans, dreper han iblant denne hannens unger slik at hunnen kommer raskt i brunst igjen.
Rødbrølapen er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika, og lever som kjent i flokk. Den blir opptil 51–63 cm i lengde og ca 7–9 kg. Selve halen kan bli opptil hele 55–68 cm.


== Livet i tretoppene ==
Som andre brølaper er rødbrølapen svært godt tilpasset et liv i trærne. Gripehalen er hårløs på undersiden nær tuppen slik at den får godt grep om greiner, og fungerer som et femte lem. Gripehalen er så kraftig at den tåler hele kroppsvekten. 
Klatreevnen gir rødbrølapen tilgang til mange forskjellige blader og frukter. Den må spise opptil 1 kg daglig av denne kosten, som er fattig på kalorier, og den hviler tre firedeler av dagen for å spare energi.


== Diett ==
De er vegetarianere, og også den eneste aperasen i Sentral-Amerika som spiser store mengder blader, som er høyt oppe på listen med yndlingsmat hos dem. Da disse bladene kan være ganske vanskelig å fordøye, pluss at de ikke gir like mye energi, bruker rødbrølapen en stor del av hverdagen på å slappe av og sove. I dietten til rødbrølapen består mellom 50 – 70 % av blader. For å klare å fordøye disse bladene og denne typen mat har rødbrølapen svært store spyttkjertler som hjelper dem å bryte ned bladets tanniner ved å binde polymerer før maten når magesekken.
Når det er tilgjengelig består også dietten mye av frukt, og kan være opptil 50% av kostholdet om det lar seg gjøre. Det er som oftest blader og frukt fra ficustrær som de liker aller best. I tørketider kan de også spise blant annet blomster. Vann får de som oftest fra maten de spiser, men når det er regntid, drikker de fra hule trestammer og drikker ofte fra frukten ananas


== Eksterne lenker ==
(en) Rødbrøleape i Encyclopedia of Life 
(en) Rødbrøleape i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rødbrøleape hos Fossilworks 
(en) Rødbrøleape hos ITIS 
(en) Rødbrøleape hos NCBI 
(en) Kategori:Alouatta seniculus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Alouatta seniculus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alouatta seniculus – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive — images and movies of the mantled howler monkey (Alouatta palliata)
[1]
Rødbavian

Rødbavianapen (latin: Papio papio) er den minste av de fem kjente bavianartene.
Hannen har lengst manke, som nesten går helt ned til baken. Rødbavianen spiser variert føde, fra harde røtter til saftige larver og egg, og kan forsyne seg av avlinger. Rødbavianapene går vanligvis i flokk, og flokkene pleier å telle rundt 40 dyr, men kan ha opptil 200, med flere hanne med hvert sitt harem.
Rødvavianapenes status er ikke truet, men arten bør overvåkes. Artens utbredelse er Vest-Afrika, og i lengde vokser arten opptil 69 cm, og ca 17,5 kg. Halen er opptil 56 cm.


== Eksterne lenker ==
(en) Rødbavian i Encyclopedia of Life 
(en) Rødbavian i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rødbavian hos Fossilworks 
(en) Rødbavian hos ITIS 
(en) Rødbavian hos NCBI 
(en) Kategori:Papio papio – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Papio papio – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Papio papio – detaljert informasjon på Wikispecies
Arkadij Sobolev

Arkadij Aleksandrovitsj Sobolev (russisk:  Арка́дий Алекса́ндрович Со́болев, født 1903 i St. Petersburg, død 1964) var en sovjetisk diplomat.
Sobolev var utdannet innen elektroteknikk og arbeidet som forsker før han ble diplomat. I 1939 ble han generalsekretær i Folkekommissariatet for utenrikssaker, en stilling han hadde til 1942. Han var så ved den sovjetiske ambassaden i Storbritannia. I 1945 var han med i den sovjetiske delegasjonen ved Potsdamkonferansen. Sobolev var med i arbeidet med dannelsen av FN og deltok ved Dumbarton Oaks-konferansen i 1944 og senere ved konferanser om internasjonale organisasjoner. I 1946 var han assisterende generalsekretær i FN. Han var fra 1955 til 1960 Sovjetunionens FN-ambassadør i New York.


== Referanser ==
Neglesopp

Neglesoppinfeksjon (også kjent som onykomykose eller tinea unguium) er en soppinfeksjon i neglene. Det er den vanligste neglesykdommen og står for over halvparten av alle sykdomstilfeller i neglene.Infeksjonen rammer tåneglene eller fingerneglene, men infeksjon i tåneglene er mest vanlig. Infeksjonen rammer ca 6-8 % av den voksne befolkningen.Soppen gjør neglene myke, mekanisk svake og smertefrie. Neglen løsner etterhvert fra roten. Neglesopp kan se skremmende ut, men er ikke forbundet med smerter.


== Referanser ==
Groveton (Texas)

Groveton er by og fylkesete i Trinity County i USA-delstaten Texas. Ifølge folketellingen i USA 2000 var det 1 107 innbyggere i byen.


== Geografi ==
Ifølge United States Census Bureau har byen et totalt område på 6,8 km². Av dette er 6,6 km² land og 0,1 km² av det (1.91%) vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Groveton fra Handbook of Texas Online