jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paralympiske vinterleker 2010

Se også: Vinter-OL 2010Paralympiske vinterleker 2010, de tiende paralympiske vinterleker, ble arrangert i Vancouver i Canada fra 12. til 22. mars 2010.


== Grener ==
 Alpin skiidrett
 Kjelkehockey
 Langrenn
 Rullestolcurling
 Skiskyting


== Medaljer ==


=== Medaljeoversikt ===


=== Norske medaljer ===

Norge tok en gull-, tre sølv- og to bronsemedaljer.


== Deltakerland ==
44 nasjoner deltar ved de paralympiske vinterleker 2010


== Steder ==
De paralympiske vinterlekene 2010 blir i likhet med Vinter-OL 2010 avholdt i Vancouver og Whistler.

KonkurransestederIkke-konkurranse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 2010 Winter Paralympics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (en) (fr)
yr.no: Værvarsel for anleggene og stadiumene som vil bli brukt under de Paralympiske vinterleker i Vancouver
Programoversikt over NRKs dekning av de paralympiske leker
Svend Aschenberg

Svend Aschenberg (født 27. september 1769 på Molde, død 31. mars 1845 på Røros) var en norsk prost og stortingsmann som i 40 år var knyttet til Røros. Foreldrene var toller og postmester Lars Aschenberg og Maren Severine Haslund. 


== Biografi ==
Han gikk ut av Trondhjems Latinskole i 1787 og tok teologisk eksamen i 1791. 30. mai 1794 ble han utnevnt til sokneprest til Mo i Øvre Telemark. Samme år giftet han seg med ungdomskjæresten Gjertrud Pauline Junghans († 1828), datter av kateket og klokker i Nidarosdomen, Melchior Frederik Junghans. Med henne fikk han seks barn. Senere ble han prost over Øvre Telemark prosti. 28. mars 1806 utnevnt til sokneprest til Røros. Etter at hans første kone døde, giftet han seg igjen i 1835 med enken Malene Kjeldsberg. Med henne fikk han sønnen Svend, som ble prest som sin far. Svend Aschenberg fikk avskjed i nåde fra embetet 15. februar 1845 og døde bare seks uker senere. 
«Aschenberg var en av de mest særpregede prester som Bergstaden har hatt, og fortellinger om gammelprosten lever i folkeminnet og litteraturen den dag i dag. Det blir bl.a. sagt at Johan Falkberget (1879–1967) baserte romankarakteren Benjamin Sigismund i boken Den Fjerde Nattevakt på Aschenberg.» (Lars Geithe)


== Verv ==
Stortingsmann for Søndre Trondhjems amt i 1815 og 1830, siste år som vararepresentant for sorenskriver Rambech.
7. september 1818: Ridder av Nordstjerneordenen.
1826: Medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svend Aschenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Svend Aschenberg hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Lars Geithe: Presten Svend Aschenberg
(no) Svend Aschenberg
(no) Bernt Moe: Biographiske Efterretninger om Eidsvolds-Repræsentanter og Storthingsmænd i Tidsrummet 1814-1845
(no) Herman Keutels Minde, 1792. Fulltekst.
Per Cock-Clausen

Per Cock-Clausen (født 23. september 1912 Frederiksberg, København, Danmark, død 8. august 2002) var en dansk kunstløper. Han var sammen med Aage Justesen Danmarks første deltager ved Vinter-OL ved 1948 i Sankt Moritz. Han var Danmarks eneste deltager ved Vinter-OL 1952 i Oslo. Cock-Clausen var den eldste under kunstløpkonkurransene både i 1948 og 1952. Cock-Clausen var dansk mester i kunstløp 1940–1963, 24 år på rad.
Han satt i en årrekke i Københavns borgerrepresentasjon for Det Konservative Folkeparti.Cock-Clausen har skrevet bøkene; Skøjteløb (1951)  og  Konståkningens A och O (1964) på svensk.
Han er sønn av arkitekten Alfred Cock-Clausen.


== Meritter i internasjonale mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Cock-Clausen – Olympedia 
(en) Per Cock-Clausen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Vinter-OL gjennom tidene hos DR.dk
Skatabase
Francesc Soulié

François Jacques Soulié (født 22. mars 1978) er en andorransk langrennsløper.
Han deltok Andorra under Vinter-OL 2010, med 47.-plass i 50 kilometer klassisk som beste plassering. Dette var nest sist av de som fullførte distansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesc Soulié – Olympics.com 
(en) Francesc Soulié – Olympics.com 
(en) Francesc Soulié – Olympic.org 
(en) Francesc Soulié – Olympedia 
(en) Francesc Soulié – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Francesc Soulié – FIS (langrenn) 
Profil på Yahoo Sports
Seo Jung-hwa

Seo Jung-hwa (født 27. september 1990) er en sørkoreansk freestyler som deltok i  fristyle under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Canada i idrettsgrenen kulekjøring kvinner. Hun kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seo Jung-hwa – Olympics.com 
(en) Seo Jung-hwa – Olympic.org 
(en) Seo Jung-hwa – Olympedia 
(en) Seo Jung-hwa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Seo Jung-hwa – FIS (freestyle)
Stenurella melanura

Stenurella melanura ( Linnaeus, 1758) er en av blomsterbukkene (Lepturinae), en bille som tilhører trebukkene (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Stenurella melanura finnes sørøst i Norge, på østlandet, langs kysten sør til Kristiansand. Den er blant de vanligste blomsterbukkene flere steder. Den har en vid utbredelse sørover i Europa. Den finnes i Asia og Nord-Amerika.


== Utseende ==
Stenurella melanura er mellom 7 og 9 mm lang og er en langstrakt bille, bakkroppen blir smalere bakover. De har lange, kraftige svarte antenner. De har rødlige eller gulbrune dekkvinger med en bred mørk midtstripe bakover langs sømmen. Bakkroppens spiss er helt svart. Brystpartiet og beina er svarte. 


== Levevis ==
Stenurella melanura har larver som lever i levende eller død ved av både løvtrær og bartrær. De voksne (imago) finnes i juli til september, de er varmeelskende og oppsøker gjerne åpne blomster, særlig på arter innen skjermplantefamilien, på jakt etter nektar og pollen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Stenurella melanura (Linnaeus, 1758) (synonym Strangalia melanura)


== Litteratur ==
Ehnstõm, B. & Holmer, M. 2007. Nationalnycklen till Sveriges Flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae.  ArtDatabanken, SLU, Uppsala. 302 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Sandhall, Åke. (norsk oversettelse: Olsvik, Hans) Cappelens naturhåndbøker: Småkryp. Cappelen. Side 29. ISBN 82-02-13551-6


== Eksterne lenker ==
(en) Stenurella melanura i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stenurella melanura hos Artsdatabanken 
(sv) Stenurella melanura hos Dyntaxa 
(en) Stenurella melanura hos Fauna Europaea 
(en) Stenurella melanura hos NCBI 
(en) Kategori:Stenurella melanura – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stenurella melanura – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenurella melanura – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges trebukker – med faktaark på de artene som forekommer i Norge.
Norges biller – Stenurella melanura
Stenurella melanura -  Fauna Europaea
Tirsåstunnelen

Tirsåstunnelen er en veitunnel på fylkesvei 566 i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom fjellet Hæddena mellom Osterøybrua/Kvisti og Mjeldadalen. Den er 2017 meter lang og ble åpnet i 1998.


== Se også ==
Kvistitunnelen
Mæle bru
Osterøybrua
Undersjøiske veitunneler i Norge
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen veikart
Africa Star

Africa Star er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste i Nord-Afrika og Nordøst-Afrika under andre verdenskrig.


== Utforming ==
Africa Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE AFRICA STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. 
Medaljen er opphengt i et bånd der den sandgule fargen symboliserer ørkenen. Den brede røde midtstripen står for British Army, mens de smalere stripene i mørk blått og lyst blått representerer Royal Navy og Royal Air Force.
Båndet kan være utstyrt med spenner. Tjeneste i 1. armé og 8. armé kvalifiserte til båndspenne med innskriftene «1ST ARMY» eller «8TH ARMY». 
Tilsvarende kunne tjenestegjørende ved hovedkvarteret for 18. armégruppe kvalifisere seg for båndspennen «NORTH AFRICA 1942–43». På båndstripen ble spennene indikert ved enkeltstående arabiske tall eller med en rosett.


== Tildelingskriterier ==
Medaljen ble tildelt personell, først og fremst fra hæren, som mellom 10. juni 1940 og 12. mai 1943 hadde minst én dags tjeneste i Egypt, Libya og Tunis, samt Etiopia, Eritrea, Italiensk Somaliland, Sudan og  Kenya, men også på Malta. Personell i flåten, som tjenestegjorde i Middelhavet eller i havn i Nord-Afrika med Egypt og Malta gjorde seg også fortjent til medaljen. Tjenestegjørende i Flyvåpenet, som opererte over eller landet i Nord-Afrika ble også tildelt Africa Star. Tjeneste i Vest-Afrika og på Madagaskar kvalifiserte ikke til medaljen.I tillegg til personell fra Storbritannia og Samveldet, ble Africa Star også tildelt alliert personell. Medaljen ble også tildelt nordmenn.


== Se også ==
1939–1945 Star
Air Crew Europe Star
Arctic Star
Atlantic Star
Burma Star
France and Germany Star
Italy Star
Pacific Star


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Medals: campaigns, descriptions and eligibility, Ministry of Defence
Ministry of Defence Medal Office
Kvistitunnelen

Kvistitunnelen er en veitunnel på fylkesvei 566 i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom berget Einhaugen i Kvisti. Den er 137 meter lang.


== Se også ==
Tirsåstunnelen
Osterøybrua
Struksentunnelen
Undersjøiske veitunneler i Norge
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Struksentunnelen

Struksentunnelen er en veitunnel på Fylkesvei 360 (Hordaland) i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom fjellet Kjeringhaugen mellom Grjothaugen og Vimmelvik. Den åpnet i 1965 og er 426 meter lang.


== Se også ==
KvistitunnelenUndersjøiske veitunneler i Norge
Veitunneler i Norge


== Kilder ==
Vegvesenets vegkart
Burma Star

Burma Star er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste i Burma, Assam og Bengal, Kina og Malaya under andre verdenskrig.


== Utforming ==
Burma Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE BURMA STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. Medaljen er opphengt i et mørk blått bånd med en bred rød midtstripe og to smalere oransje striper ved kantene. Blått skal symbolisere de britiske styrkene og rødfargen styrkene fra Samveldelandene. Oransje står for solen.


== Tildeling ==
Medaljen ble tildelt for minst én dags tjeneste mellom 11. desember 1941 og 2. september 1945 i den britiske hæren, marinen, luftvåpenet eller i handelsflåten. I tillegg til tjeneste i Burma 1941–45, kvalifiserer også tjeneste i Øst-Bengal og Assam fra 1942–43, i Kina og i Malaya etter februar 1942. Tjeneste til sjøs i farvannene i den østlige Bengalbukten, ved Sumatra, i Sundastredet og Malakkastredet kvalifiserte også for medaljen, men bare etter at man hadde gjort seg fortjent til 1939–1945 Star. Personell i Royal Air Force måtte ha gjennomført ett operasjonstokt.Den som etter å ha gjort seg fortjent til Burma Star også kvalifiserte seg til Pacific Star, ble ikke tildelt en ekstra medalje. I stedet ble medaljebåndet for Burma Star utstyrt med båndspenne med innskriften «PACIFIC». På båndstripen ble dette markert med en rosett.


== Se også ==
1939–1945 Star
Africa Star
Air Crew Europe Star
Arctic Star
Atlantic Star
France and Germany Star
Italy Star
Pacific Star


== Referanser ==
Edward le Despenser

Edward le Despenser (født i 1310, død i 1342) var en britisk soldat som ble drept i beleiringen av Vannes. Edward giftet seg med den ene datteren til Edmund av Langley som var hertug av York og den yngste sønnen til den britiske kongen Edvard III.
Han var faren til Edward II le Despenser som var ridder av Hosebåndsordenen og som ble baron Le Despencer i en ny opprettelse av baroner som skjedde i 1357. Hans andre sønn het Thomas le Despenser 1. Han var jarl av Gloucester og ble den 2. baron Le Despencer på grunn av nyopprettelsen fra 1357.


== Referanser ==
Lonevågstunnelen

Lonevågstunnelen er en veitunnel på fylkesvei 567 i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Nunnåsfjellet mellom Lonevåg og Ringaneset. Den er 961 meter lang.


== Se også ==
Borgatunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen veikart
Tutrakan

Tutrakan (bulgarsk: Тутракан) er en by nordøst i Bulgaria i Silistra oblast. Byen ligger ved Donaus høyre bredd 443 kilometer fra munningen i Svartehavet. På motsatt side av elven ligger den rumenske byen Olteniţa. 
Tutrakan ble grunnlagt av romerne mot slutten av den første halvpart av det første århundret. Byen fikk navnet Transmarisca. Bosettingen var del av den romerske militærgrensen i det første til tredje århundret. Transmarisca nådde sitt høydepunkt i det fjerde århundret da Diokletian gjorde den til en av de sterkeste befestede byer langs Donaulimes.
Den antikke byen og festningen ble ødelagt i begynnelsen av det sjuende århundret. Den moderne byen med dagens navn ble påbegynt mot slutten av det sjuende århundret og beholdt sin posisjon som en sentral del av det bulgarske rikets forsvar. Dette ble erobret av det osmanske riket mot slutten av det fjortende århundret.
Russiske styrker frigjorde Tutrakan fra det osmanske styret under den russisk-tyrkiske krig fra 1877 til 1878 og byen ble samtidig del av det bulgarske kongedømmet. Etter den andre Balkankrigen ble den en del av Sør-Dobrudsja og Romania. Dette vedvarte til 1940 da byen igjen ble bulgarsk som ledd i Craiova-traktaten. Under den første verdenskrigen var byen åsted for det viktige slaget ved Tutrakan mellom 2. og 6. september 1916, da de hovedsakelig bulgarske sentralmaktene nedkjempet de rumenske styrkene.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tutrakan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eikelandstunnelen (Osterøy)

Eikelandstunnelen er en veitunnel på fylkesvei 5425 i Osterøy kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom fjellet Fårikken mellom Kvamme og Angskori. Den er 418 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
France and Germany Star

France and Germany Star er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste i Frankrike og Tyskland, samt Belgia, Luxembourg og Nederland, under andre verdenskrig.


== Utforming ==
France and Germany Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse.
 Høyden er 44 mm, bredden 38 mm. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE FRANCE AND GERMANY STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. 
Medaljen er opphengt i et bånd i fargene til Storbritannias flagg, en rød midtstripe med hvite kanter på blått. Dette symboliserer samtidig også flaggene til Frankrike og Nederland.Den som først gjorde seg fortjent til France and Germany Star og som siden gjorde seg fortjent til Atlantic Star, ble ikke tildelt ytterligere en medalje. I stedet ble France and Germany Star utstyrt med en båndspenne med innskriften «ATLANTIC». Tilsvarende ble de som gjorde seg fortjent til France and Germany Star etter at de allerede var tildelt Atlantic Star eller Air Crew Europe Star heller ikke tildelt ny medalje, men fikk båndspenne med innskriften «FRANCE AND GERMANY».


== Tildeling ==
Medaljen ble tildelt personell, først og fremst fra den britiske hæren og hærstyrker fra Samveldet, som tjenestegjorde i mer enn én dag i de aktuelle landene i det nordvestlige Europa fra landgangen i Normandie 6. juni 1944 til Tysklands kapitulasjon 8. mai 1945. Personell i marinen, som tjenestegjorde i Nordsjøen, Den engelske kanal og Biscayabukten, kunne også kvalifisere seg til medaljen. Tilsvarende kunne tjenestegjørende i luftvåpenet tildeles medaljen etter gjennomføring av ett operativt tokt over de aktuelle land- og sjøområdene.


== Se også ==
1939–1945 Star
Africa Star
Air Crew Europe Star
Arctic Star
Atlantic Star
Burma Star
Italy Star
Pacific Star


== Referanser ==
Sjelden tilstand

En sjelden tilstand eller sjelden diagnose (innen medisin) er når det er mindre enn 500 kjente tilfeller per million innbyggere i landet. I Norge tilsvarer dette færre enn 2700 personer.


== Nasjonal kompetansetjeneste for sjeldne diagnoser ==
Nærmere 1000 forskjellige sjeldne diagnoser har tilbud fra et kompetansesenter i Norge. Nasjonal kompetansetjeneste for sjeldne diagnoser har en egen servicetelefon, og nettstedet helsenorge.no har en oversikt over kompetansesentrene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Helsenorge.no: Kompetansesentrene for sjeldne diagnoser
Eikelandstunnelen

Eikelandstunnelen kan vise til 

Eikelandstunnelen (Osterøy) (418 m)
Eikelandstunnelen (Bremanger) (100 m)
Bogatunnelen

Bogatunnelen er en veitunnel på Europavei 16 i Vaksdal kommune i Vestland. Tunnelene går gjennom Bogafjellet øst for tettstedet Vaksdal. Den er 2036 meter lang og den ble åpnet 18. desember 2002. Tunnelen erstattet en trafikkfarlig veistrekning med tunnelene Utsiktstunnelen og Kvitaskarvtunnelen.


== Se også ==
Jamnatunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bogatunnelen på Google StreetView
Statens vegvesen veikart
Workin’ Overtime

Workin' Overtime er Diana Ross sitt comeback-album på plateselskapet Motown, som hun hadde forlatt åtte år tidligere for en 20 millioners-avtale med RCA. Ross skal ikke ha vært fornøyd med RCA, og forlot selskapet etter at hennes siste album, Red Hot Rhythm & Blues, floppet i 1987. 
Ross skal først ha vært lite interessert i å komme tilbake, ettersom hennes gamle sjef, Berry Gordy, hadde solgt selskapet videre til MCA. Men hun ble overbevist da hun ikke bare fikk tilbudet om å være artist, men også medeier i selskapet. Dette var også det første albumet etter diana i 1980, hvor hun samarbeidet med Nile Rodgers.


== Sporliste ==


=== Side A ===
«Workin' Overtime» (Nile Rodgers & Christopher Max) – 4:17
«Say We Can» (Nile Rodgers & Cathy Block) – 4:20
«Take the Bitter With the Sweet» (Preston Glass, Steven Ray, Steve Burch) – 3:51
«Bottom Line» (Preston Glass) – 4:05
«This House» (Nile Rodgers) – 5:34


=== Side B ===
«Paradise» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 3:54
«Keep On (Dancin')» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 4:33
«What Can One Person Do» (Nile Rodgers & Greg Smith) – 3:18
«Goin' Through the Motions» (Preston Glass, Steve Birch, Steven Ray) – 3:54
«We Stand Together» (Nile Rodgers, Greg Smith)  – 5:07


== Mottakelse ==
Ross hadde innsett at hun hadde fått konkurranse av yngre artister som Janet Jackson og Paula Abdul, og ville med albumet fange de unges interesse for henne som diana hadde gjort i 1980. Albumet inneholdt sanger i new jack swing- og house-stilen. Albumet ble slaktet av kritikerne, alle de tre singlene floppet og albumet nådde #116, Ross laveste plassering noensinne. Albumet gjorde det noe bedre i Europa, men blir allikevel sett på som «the flop» i Ross sin karriere.
Samme året besøkte Ross Norge og holdt konsert i Drammenshallen, for første gang siden 1982 med sin Workin' Overtime World Tour.


== Singler ==
1989: «Workin' Overtime» (#32 UK)
1989: «Paradise» (#61 UK)
1989: «This House»


== Eksterne lenker ==
(en) Workin' Overtime på Discogs 
(en) Workin' Overtime på MusicBrainz 
(en) Workin' Overtime på Spotify 
(en) Workin' Overtime på AllMusic
The Force Behind the Power

The Force Behind the Power er Diana Ross' andre comebackalbum på plateselskapet Motown, og ble utgitt i september 1991 med fokus på det europeiske og japanske markedet. Etter fiaskoen med Workin' Overtime gikk Ross tilbake til det tryggere materiale med blant andre Stevie Wonder på låtskriversiden. 


== Sporliste ==
«Change of Heart» (Britten, Lyle) – 4:03
«When You Tell Me That You Love Me» (Bettis, Hammond) – 4:13
«Battlefield» (Carrack, Lowe) – 3:35
«Blame It on the Sun» (Wonder, Wright) – 3:55
«You're Gonna Love It» (Davis, Tolbert) – 5:11
«Heavy Weather» (Sembello) – 4:59
«The Force Behind the Power» (Wonder) – 4:42
«Heart (Don't Change My Mind)» (Buchanan, Warren) – 4:19
«Waiting in the Wings» (Hill, Sinfield) – 4:52
«You and I» (Dormer, Goldo, Vigil) – 4:09
«One Shining Moment» (Thomas) – 4:48
«If We Hold on Together» (James Horner, Will Jennings) – 4:13
«No Matter What You Do» (duett med Al B. Sure!) (Brown, West) – 5:09


== Mottakelse ==
Albumet viste seg å bli en stor suksess i Europa, og spesielt i England hvor det solgte godt over 600 000 og alle singlene solgte godt, og havnet innenfor topp 40. 
Albumet var også en suksess internasjonalt, så Ross sin turné Here and Now varte i to år, og fikk med seg gull og platinaskiver fra England til Australia.


== Singler ==
1991: «When You Tell Me That You Love Me» / «You and I» (#2 England)
1991: «You're Gonna Love It»
1991: «The Force Behind the Power» (#27 England)
1992: «One Shining Moment» (#10 England)
1992: «If We Hold On Together» (#11 England)
1992: «Heart (Don't Change My Mind)» (#31 England)


== Eksterne lenker ==
(en) The Force Behind the Power på Discogs 
(en) The Force Behind the Power på MusicBrainz 
(en) The Force Behind the Power på Spotify 
(en) The Force Behind the Power på AllMusic
Italy Star

Italy Star er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste i Italia, Korsika og Sør-Frankrike, Dodekanesene, Egeerhavet og Hellas, samt Jugoslavia og Østerrike under andre verdenskrig.


== Utforming ==
Italy Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Høyden er 44 mm, bredden 38 mm.  Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE ITALY STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert.
Medaljen er opphengt i et bånd i fargene til Italias flagg, en grønn midtstripe med hvite kanter på rødt. Medaljen ble ikke tildelt med båndspenne.


== Tildeling ==
Medaljen ble tildelt personell, først og fremst fra den britiske hæren og hærstyrker fra Samveldeland, som tjenestegjorde i mer enn én dag på Sicilia mellom 11. juni 1943 og 17. august 1943, på Sardinia mellom  11. juni 1943 og 19. september 1943, på Pantelleria 11. juni 1943 og i Italia mellom 11. juni 1943 og 8. mai 1945. Medaljen ble etter nærmere bestemmelser også tildelt for deltagelse i strid på Korsika i Frankrike, Hellas, Jugoslavia og Østerrike. Personell i marinen, som tjenestegjorde i Middelhavet i støtteoperasjoner kunne også tildeles medaljen, såfremt de først hadde kvalifisert seg til 1939–1945 Star. Tjenestegjørende i luftvåpenet ble tildelt medaljen etter gjennomføring av ett operativt tokt over de aktuelle land- og sjøområdene.


== Se også ==
1939–1945 Star
Africa Star
Air Crew Europe Star
Arctic Star
Atlantic Star
Burma Star
France and Germany Star
Pacific Star


== Referanser ==
Kreis Meißen

Kreis Meißen var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Dresden i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Meißen. Kretsen ble dannet av den østlige delen av det tidligere Amtshauptmannschaft Meißen. Kretsen grenset til Kreis Riesa og Kreis Großenhain i nord, Kreis Dresden-Land i øst, Dresden i sørøst, Kreis Freiberg og Kreis Freital i sør og Kreis Döbeln i vest.
Kretsen bestod også av landskapene Sächsische Weinstraße, Lößnitz og Lommatzscher Pflege.
Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som Landkreis Meißen. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med kretsen Landkreis Dresden-Land til den nye kretsen Landkreis Meißen som eksisterte frem til 2008.


== Byer og kommuner ==
Den 3. oktober 1990 bestod kretsen av 41 kommuner, herunder 4 byer.