jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Baptist-Kitzlinger-Schanze

Baptist-Kitzlinger-Schanze (norsk: Baptist Kitzlinger-bakken) er et skihoppanlegg i Rastbüchl i Breitenberg i Tyskland. Det består av tre hoppbakker med størrelse K75 (HS82), K35 og K15. Anlegget er eid av WSV-DJK Rastbüchl, og har hatt renn i kvinnenes hoppuke (i senere år en del av kontinentalcupen for kvinner).
Anerkjent bakkerekord i K75-bakken er 83,5 meter, satt av Daniela Iraschko (Østerrike) i kvinnenes hoppuke 15. februar 2004. I K35-bakken er rekorden 38,5 meter, satt av Dominik Schaubschläger (Tyskland) 24. mai 2009. Rekorden i K15-bakken er 17 meter, satt av František Vaculík (Tsjekkia) 25. mai 1995.


== Historie ==
Skiklubben WSV-DJK Rastbüchl ble stiftet i 1963, og startet med en gang å planlegge en ny hoppbakke, ettersom den gamle Adalbert-Stifter-Schanze ved Breitenberg var i dårlig forfatning og lå ugunstig til for sola. Baptist-Kitzlinger-Schanze ble bygd i 1967 som 50-metersbakke og utvidet i 1976, da dommertårn og tribuner ble bygd. I 1988/89 ble anlegget modernisert og utstyrt med plastmatter, slik at det også kan brukes sommerstid.
I desember 2011 ble det oppdaget at tre ståltau i anlegget er ødelagt. Ståltauene brukes vinterstid til å holde nett i bakken, som i sin tur er feste for snøen oppå det glatte plastdekket. De skadede ståltauene gjør at det sannsynligvis ikke kan hoppes i anlegget vinteren 2011/12. Ledelsen i Landkreis Passau har bestemt at de sammen med delstaten Bayern og Breitenberg kommune (Gemeinde) skal bekoste reparasjonen av hoppanlegget.


== Viktige renn ==
* Ikke eget renn, lagresultatene regnet ut fra resultater i det individuelle rennet 17. februar.


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Rastbüchl (besøkt 5. desember 2011)
WSV-DJK Rastbüchl: Baptist-Kitzlinger-Schanze Rastbüchl (besøkt 5. desember 2011)
Ski-Club Schönwald: Ergebnislisten (besøkt 5. desember 2011)
Leil

Leil var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som en sønn av Brutus Grønnskjold.
Leil var en fredelig og rettferdig konge og nøt godt av velstanden som var blitt bygget opp av hans forgjengere. Han bygde en by i nord kalt for Kaerleil («Leils festning») som en hyllest til denne velstanden. Leil styrte i 25 år inntil han ble gammel og svak. Hans alderdom førte til borgerkrig og under denne døde han. Han ble etterfulgt av sin sønn Rud Hud Hudibras.
Geoffrey hevder at Leil styrte på samme tid som Salomo i Det gamle testamente bygde tempelet i Jerusalem og Silvus Epitus var konge av Alba Longa.


== Familietreet til Leils slekt ==
Se også: Mytiske konger av britene


== Litteratur ==
Geoffrey av Monmouth (1982): The History of the Kings of Britain, oversatt med innledning av Lewis Thorpe, Guild Publishing London, s. 80
Fyrstepalasset i Monaco

Fyrstepalasset i Monaco er fyrsten av Monaco sin offisielle residens. Palasset ble bygget i 1191 som et genovensk fort og har gjennom sin lange og ofte dramatiske historie blitt bombardert og beleiret av utenlandske krefter. Siden slutten av det trettende århundre, har fortet tjent som hjem til Grimaldi-familien som først la beslag på slottet i 1297. Grimaldi-familien regjerte først som føydalherrer, og deretter som eneveldige fyrster fra det syttende århundre. Det bør allikevel merkes at fyrstene først og fremst holdt på makten gjennom avtaler med fyrstedømmes større naboland.


== Palasset i det 21. århundre ==
I dag er palasset hjem til den nåværende fyrsten av Monaco, Albert II av Monaco. Om sommeren er deler av palasset åpent for offentligheten og siden 1960 har palassets uteområder vært tatt i bruk som konsertscene for Monte Carlos Filharmoniske Orkester (fransk: Orchestre Philharmonique de Monte-Carlo).
Castle Howard

Castle Howard er en herregård i North Yorkshire i England, omtrent 24 km nord for York. Residensen er blant de største i Storbritannia og ble i stor grad bygget mellom 1699 og 1712, for den 3. jarlen av Carlisle, Charles Howard. Herregården ble tegnet av den engelske arkitekten John Vanbrugh. 
Selv om herregården ble bygget i nærheten av ruinene av Henderskelfe Castle, er bygningen i virkeligheten ikke et slott. Ordet «Castle» blir allikevel ofte brukt for å beskrive bygninger av denne typen. Årsaken til dette er at herregården ble bygget etter en lang periode på 1500-tallet, hvor det ble bygget mange slott.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Castle Howard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Castle Howard – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Castle Howard entry from The DiCamillo Companion to British & Irish Country Houses
Oscar Parland

Oscar Percival Parland (født 20. april 1912 i Kiev, død 27. september 1997 i Helsingfors) var en finlandssvensk forfatter, oversetter og psykiater. 
Han var bror av forfatterne Henry Parland og Ralf Parland. Faren var jernbaneingeniør av britisk herkomst, og arbeidet i tsarens Russland, men flyktet til Finland etter revolusjonen. Oscar Parland tok studenteksamen 1930 og med.lic-eksamen 1944. Han giftet seg i 1941 med Heidi Enckell, etter at hun skilte seg fra sin første ektemann, forfatteren Rabbe Enckell. Parland skildrer trekantdramaet i sin posthume bok Flanellkostym och farsans käpp (2003).
Han skrev selvbiografiske romaner med psykologisk innsiktsfulle barneskildringer, preget av utdannelsen. Debutromanen Förvandlingar (1945) er et forkledd familieportrett. Hans selvbiografiske trilogi fra oppvekstårene Den förtrollade vägen (1953), Tjurens år (1962) og Spegelgossen (2001) ble ikke fullført før etter hans død. I 1986 og 1988 ble de to første romanene i trilogien filmet for finsk fjernsyn. 


== Priser ==
Svenska Dagbladets litteraturpris 1953 for Den förtrollade vägen.
Nominert til Nordisk råds litteraturpris 1963 for Tjurens år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oscar Parland». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5161-1416928957767. 
kirjasto.sci.fi
Crucial confrontations

Crucial Confrontations, Tools for Resolving Broken Promises, Violated Expectations, and Bad Behavior er den andre boken til Kerry Patterson, Joseph Grenny, Ron McMillan og Al Switzler. 
Boken tar for seg viktigheten av pålitelighet og skaffer til veie passende ferdigheter for å håndtere skuffede forventninger. Den ble publisert av McGraw-Hill i 2004 og er blitt en The New York Times-bestselger.


== Referanser ==
La Flèche

La Flèche er en kommune i departementet Sarthe i regionen Pays de la Loire nordvest i Frankrike. La Flèche er den nest største byen og underprefektur i departementet.
Her lå jesuittenes Collège Henri-IV de La Flèche, som senere ble militærskole etter at jesuittene i 1760-årene ble fordrevet fra Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen La Flèche


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Flèche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Levekår i utviklingsland (forskningsprogram)

LEVE – Levekår i utviklingsland – helse, miljø og fattigdom er et tverrfakultært forskningsområde ved Universitetet i Oslo. LEVE eies av Det medisinske-, juridiske og samfunnsvitenskapelige fakultet samt forskningssenteret Senter for utvikling og miljø (SUM).


== Oppgaver ==
LEVEs oppgave er å initiere, legge til rette for og koordinere ny, tverrfaglig forskning mellom eierinstitusjonene. Det er også mulig å samarbeide med andre forskere, forskergrupper og institusjoner utenfor Universitetet i Oslo. Forskningsområdet er sammensatt, men kan oppsummeres som følger: 
Endrede fattigdoms- og sykdomsmønstre i utviklingsland knyttet til:

miljøendringer
endrede bosettingsmønstre (migrasjon og urbanisering)
økonomiske fluktasjoner (lokalt og globalt)
manglende eller utilstrekkelige helsetjenester
endringer i global arkitektur og policyMenneskerettigheter
En menneskerettighetsbasert tilnærming står sentralt i LEVE. Rettigheter omhandler muligheter for og tilgang til en adekvat levestandard som sikrer helse og velvære; matvaresikkerhet, husvære og adekvat helsetilbud samt politiske og sivile rettigheter som knytter seg til godt styresett og rettssikkerhet. Ikke minst er utfordringen i denne sammenheng å identifisere hvem som har ansvaret for å sikre slike grunnleggende rettigheter.
LEVEs aktiviteter organiseres i forskergrupper og forskningsprosjekter. I tillegg arrangerer LEVE seminarer og samarbeider med andre forskningsmiljøer og ideelle organisasjoner om seminarvirksomhet.


== Bakgrunn ==
Universitetet i Oslo opprettet i 2009 sju "tverrfakultære forskningsområder" som alle forsker inne definerte temaer eller områder. Målsettingen er at forskningssamarbeid på tvers, høy faglig kvalitet og aktivitet skal bidra med nye perspektiver til den globale kunnskapsutviklingen. Alle fakultetene, museene og de to institusjonelle sentrene ved Universitetet i Oslo er involvert i minst ett av områdene. 
"LEVE – Levekår i utviklingsland: helse, miljø og fattigdom" er en av disse sju forskningssatsingene.
Funksjonstiden for forskningsområdene var i utgangspunktet satt til to år (2009–2011). Deretter var det planlagt en evaluering før en mulig forlengelse i tre år. Evalueringen er utsatt til våren 2012 og forskningsområdenes arbeid skal også fortsette ut 2012, før en eventuell forlengelse av aktiviteten.


== Eksterne lenker ==
LEVE – Levekår i utviklingsland sine hjemmesiderAlle tverrfakultære forskningsområder ved Universitetet i Oslo
Mamers

Mamers er en kommune i departementet Sarthe i regionen Pays-de-la-Loire nordvest i Frankrike. Mamers er underprefektur i departementet.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Mamers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mamers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Damhus Sø

Damhus Sø eller Damhussøen er en innsjø som ligger i Københavns kommune  mellom Vanløse, Rødovre, Roskildevej og Damhusengen. Det grønne området henger sammen med Grøndalsparken, Krogebjergparken og Vigerslevparken. Innsjøen har et areal på 46 hektar.
Demningen som ligger mot syd ble bygget i 1621 og hadde som formål å sikre en stabil vannmengde i sjøen og en bedre vannforsyning til København via Grøndalsåen og Ladegårdsåen. Flere demninger ble bygget i 1849. 
Harrestrup Å som tidligere løp gjennom innsjøen ble lagt i rør i 1938 med demninger på hver side i den østlige siden av engen. Samtidig ble Bagsøen drenert og hermed oppsto Damhusengen. Innsjøen og engen fikk parkstatus i 1941 og har vært fredet siden 1966.


== Eksterne lenker ==
Damhussøen – historie
Utterslev Mose

Utterslev Mose («mose» betyr «myr» på dansk) er et natur-og parkområde som ligger i Københavns nordvestlige del mellom Gladsaxe, Søborg, Bispebjerg og Brønshøj, og var tidligere den nordligste delen av Vestvolden fra Køge bukt i sør til Utterslev Mose i nord. Utterslev Mose var en del av Københavns befestning. Opprinnelig var den en myr med en grøft i midten, men på 1930-tallet ble den utgravd som nødsarbeid, og anlagt som park i 1939–43. Den utgjør ca. 3 x 1 km og er et avvekslende område av sjøer og holmer med et rikt fugleliv.
Stedsnavnet «Utterslev» er en forvanskning av Otterslef, beliggende i Støvnæs herred (senere omdøpt til Sokkelund herred), som biskop Absalon fikk i foræring av Valdemar den store rundt 1166.Utterslev Mose var en del af Københavns befestning, men Vestvolden ble nedlagt i 1920, og nå er myren et rekreasjonsområde. I 2000 ble den fredet.

Høyhusene på Bellahøj ble bygd i umiddelbar nærhet i første halvdel av 1950-tallet. Her ligger ennå tre gravhauger fra bronsealderen.Martin A. Hansen bodde under den tyske okkupasjonen til leie i Hvedevej 51, og kunne fra loftsrommet sitt se «over mot vakten, de tyske soldatene ved broen ikke så langt borte...Det hendte flere ganger at de lå og skjøt vilt ut i myren.» Hansen snakket etter krigen om «den blodige myren» med tanke på likvideringene. Den første henrettede som ble funnet i myren, var Jens Olsen, en ung familiefar bosatt på Smørumvej 143 i Husum. Høsten 1943 anga han BOPA-mannen Aage Nielsen, som deretter døde under forhør hos Gestapo. Aage Nielsen ble hevnet av sin bror Harald Gottlieb Nielsen (1912-89), som sammen med en anden motstandsmann førte Jens Olsen ut i Utterslev Mose og skjøt ham. Dokumentarfilmen Ingen Hamlet på Kronborg i år fra 1986 nevner likvideringen. Filmtittelen viser til at de årlige Hamlet-forestillingene i Helsingør ble avlyst sommeren 1940 fordi Danmark var blitt okkupert. Peter Øvig Knudsen har også beskrevet likvideringen av Jens Olsen 6. oktober 1943 i boken Efter drabet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utterslev Mose på alula.dk
Kabuss

Kabuss, også skrevet kapusj (kapusjong), kabuds, karbuss og annet, er en eldre betegnelse på ulike typer historiske hodeplagg i form av skulderslag, hetter og varme luer som dekket nakken og ble båret istedenfor hatt.
Ordet kan brukes om en hette sydd fast til en kappe, særlig munkekutter, for eksempel båret av kapusinere. Kabuss kan også være skulderslag på gamle vekterdrakter. «Kabuss» ble siden brukt som betegnelse på en lodden lue uten skygge, men med lange øreklaffer som knappes under haken eller slås opp og knappes bak nakken. Kabuss-luene var sydd sammen av fire stykker og gjerne laget av skinn eller fôret stoff eller voksduk. Slike luer ble særlig brukt av menn, men i Nord-Norge også av eldre kvinner. Varme kabusser ble båret som uniformslue av både vektere («nattpoliti») og visse typer soldater fra 1700-tallet.


== Se også ==
Struthette (kaprun), skulderkappe med hette med lang, hengende spiss
Kapperrønnik (kapperrøllik), hette som går ned over skuldrene eller kvinnekyse
Basjlik, kaukasisk hetteformet lue med lange sidelapper
Kveif, liten, ettersittende knyttelue vanlig i middelalderen


== Referanser ==
9K32 Strela-2

9K32 «Strela-2» (russisk: 9К32 “Cтрела-2” — pil; NATO-kallenavn SA-7 Grail) er et lettvekts, skulderavfyrt, luftvernmissil. Det er beregnet for bruk mot fly i lave høyder, og har et høyeksplosivt stridshode og passivt infrarød styresystem.  
Strela-2 kan sammenlignes med det amerikanske FIM-43 redeye. Strela-2 var det første sovjetiske skulderavfyrte luftvernmissilet. Strela ble først brukt i 1968, men masseproduksjon startet først i 1970.Strela-2 ble under den kalde krigen produsert i enorme mengder for Sovjetunionen og deres allierte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Strela-2 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
You’re the One That I Want

«You're the One That I Want» er en sang, skrevet av John Farrar til spillefilmen Grease. Den ble fremført av John Travolta og Olivia Newton-John.
Singlen ble en internasjonal hit og lå på førsteplassen på lister i flere land. Den var den eneste sangen fra lydsporet til Grease som toppet både de britiske og amerikanske poplistene.


== Norsk versjon ==
Vivian Vindenes har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Du er den jeg vil ha».


=== Innspillinger ===
Vivian Vindenes med Howards. Utgitt på singelen Polydor 2052 160 i 1978.


== Referanser ==
Heine Jensen

Heine Ernst Jensen (født 11. februar 1977 i Thisted) er en dansk håndballtrener, som er landslagssjef for det kinesiske kvinnelandslaget og det norske klubblaget Sandnes. Som spiller har han blant annet spilt i Norge, hvor han spilte for Stord Handball.
Jensen har siden 2006 vært kjæreste med tidligere Sola, Tertnes og Leipzig-spiller Mette Ommundsen.


== Trenerkarriere ==
Jensen har vært tidligere vært trener i Stord og Sola Håndball.
I 2007 ble kjæresten Mette Ommundsen klar for HC Leipzig, og Jensen ble trener for rekruttlaget SV Union Halle-Neustadt.Siden 2008 har Jensen trent kvinnene i HC Leipzig, hvor han vant det tyske mesterskapet i 2009 og 2010.
Det tyske håndballforbundet løste Jensen fra sin kontrakt som hovedtrener i HC Leipzig 25. mars 2011, og engasjerte han som trener for det tyske kvinnelandslaget ut 2012.Jensen hadde begge jobbene frem til 30. juni 2011, etter dette har han kun hatt ansvaret for kvinnelandslaget.
Jensen ledet Tyskland for første gang i et mesterskap under Håndball-VM 2011 for kvinner‎ i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Heine Jensen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heine Jensen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Profil på dhb.de
Komsa (Dronning Maud Land)

Komsa er en fjellrygg i den sentrale delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Fjellet ligger mellom Komsbreen og Salen og høyeste punkt måler 2960 moh.Området ble fotografert fra fly under Thorshavnekspedisjonen 1936–37. Ytterligere flyfotografering ble gjennomført under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957. Fjellet har navn etter den samiske vogga som kan bæres på ryggen, komse.


== Referanser ==
Fantegå

Fantegå vil si at en arbeidstager unnlater å møte på jobb eller forlater arbeidet, uten å varsle om dette. 
Normalt har en arbeidstager plikt til å varsle arbeidsgiveren om fravær fra arbeidet, også om fraværsgrunnene er legitime. Å fantegå vil være et brudd på arbeidsavtalen.
H.A. Flindt

Henrik (Henry) August Flindt (født 24. mars 1822 i Aarhus, død 19. januar 1901 på Frederiksberg) var en dansk landskapsgartner og haveinspektør. Han har blant annet utformet Ørstedsparken, Botanisk Have og Østre Anlæg på det tidligere vollterrenget i København.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) H.A. Flindt på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Islandsk tegnspråk

Islandsk tegnspråk (islandsk: íslenskt táknmál) er tegnspråket for døvesamfunnet på Island. Det er basert på det danske tegnspråket, og fram til 1910 ble døve islendinger sendt til Danmark for å lære tegnspråk, men forskjellene var store. Islandsk tegnspråk er offisielt anerkjent av staten, og interessene ivaretas av en nasjonal komité.
Islandsk tegnspråk er vesentlig forskjellig fra talt islandsk. I 1999 ble islandsk tegnspråk erklært for å være de døves morsmål. Talt islandsk ble rangert som andrespråket, slik at døve islendinger skulle kunne lære islandsk tegnspråk som sitt første språk, og islandsk som andrespråk.


== Eksterne lenker ==
Islands døveforening (på engelsk og islandsk)
Svanere

Svanere (georgisk: სვანი Svani) er en befolkningsgruppe som hovedsakelig bor i Svaneti, nordvest i Georgia og som snakker svansk. Selv kaller svanerne seg mushüan, kjent av gamle historieskrivere som misimian.


== Historie ==
Svanerne er ofte identifisert med soanes nevnt av den greske geografen Strabo, som plasserte dem mer eller mindre i det området som i dag bebos av svanerne.
Inntil 1930-tallet ble mingrelere og svanere talt som egne grupper i folketellinger, men ble senere klassifisert under den bredere kategorien georgiere.  Svanerne er georgisk-ortodokse kristne og ble kristnet i det 6. århundre.  Ikke desto mindre lever deler av før-kristen tro fortsatt i Svaneti. St. Georg (kjent som Jgëræg blant folk lokalt), Georgias skytsengel, er det mest respekterte helgenen.  Svanerne har beholdt mange av deres gamle tradisjoner.  Familiene er av ulik størrelse og mannen har tradisjonelt vært familiens overhode.  Samtidig har kvinnene en sterk stilling i Svaneti, og mange ganger er det fruen i familien som tar det tyngste ansvaret. 


== Språk ==
Svanerne er stort sett bilingvale.  De bruker både georgisk og sitt eget morsmål, svansk.  Det svanske språket utgjør sammen med georgisk, mingrelsk og laz den sørkaukasiske eller kartvelske språkfamilien.  Det svanske språket har ingen offisiell status i Georgia.  Georgisk er undervisningsspråket og det skriftlige forvaltningsspråket i Svaneti, selv om svansk ofte brukes i muntlig kontakt med myndighetsorganer.  Noen få bøker er utgitt på svansk.  Svanerne benytter det georgiske alfabetet når de skriver svansk.  Det er en tendens at yngre, spesielt i den største byen Mestia, bruker georgisk istedenfor svansk.  Svansk skilte seg ut fra de andre kartvelske språkene for rundt 4 000 år siden, og i dag skiller georgisk seg fra svansk omtrent som fransk fra norsk.  


== Kultur ==
Svansk kultur lever videre i trestemte sanger og runddanser.  Svansk poesi er oftest knyttet til sanger.  Svanere er dyktige kunstnere.  Siden Svaneti anses for å være den mest utilgjengelige delen av Georgia, blir fortsatt mange georgiske verdigjenstander fra middelalderen (inklusive sjeldne Bibel-manuskripter) oppbevart i Svaneti. 


== Kjente svanere ==
Mikheil Khergiani – fjellklatrer
Jaroslav Ioseliani – sjømann, ubåtkaptein 1942-1944
Otar Ioseliani – filmregissør
Mikheil Gelovani – skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.svanetitrekking.ge/
Noorullah Delawari

Noorullah Delawari er en afghansk økonom, som siden november 2011 har vært sentralbanksjef i Afghanistans bank (Da Afghanistan Bank). Han har også tidligere innehatt samme stilling; fra 2004 til 2007.Delawari er utdannet Bachelor of Science innen økonomi og sosialøkonomi ved University of California i Los Angeles. 
Fram til 2002 jobbet han i banknæringen i USA, der han bl.a. var Vice President i Lloyds Bank of California sin multinasjonale avdeling. Han vendte hjem til Afghanistan i februar 2002. Etter hjemkomsten har han vært rådgiver for Finansministeren, og han var sentralbanksjef fra november 2004 til desember 2007. Da Afghanistan lanserte sin nye afghani i 2002 var det Delawari som ledet dette arbeidet.  Han grunnla Afghanistan Investment Support Agency (AISA) i 2003, og ledet dette NGO-investeringsselskapet fram til han overtok som sentralbanksjef på nytt i 2011.En av sentralbanksjefens hovedoppgaver har vært å kjempe mot korrupsjon i landet. Bl.a. ble Kabul Bank etterforsket for mulig korrupsjon og vanstyre, i en sak som kastet mistanker mot afghanske ministre, visepresidenten og slektninger av president Hamid Karzai. På grunn av frykt for egen sikkerhet rømte sentralbanksjefen, Abdul Qadeer Fitrat, til USA i slutten av juni 2011. Delawari ble utnevnt til ny sentralbanksjef i november 2011.Delawari trakk seg som sentralbanksjef i januar 2015, og Khan Afzal Hadawal overtok som fungerende sentralbanksjef.


== Referanser ==
Sandra Toft

Sandra Toft Galsgaard (født 18. oktober 1989 i Gribskov) er en dansk håndballmålvakt, som spiller for den ungarske klubben Gyør og det danske landslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===


==== Tidlig karriere ====
Toft startet å spille håndball i Team Helsinge, men meldte overgang til Virum Sorgenfri som 14-åring. Sommeren 2007 signerte Toft for Team Tvis Holstebro på nest høyeste nivå i Danmark.


==== Ulykke ====
På vei hjem fra Nordsjælland 23. april 2009 mistet Toft kontrollen over egen bil rett nord for byen Give. Hun brakk begge armene og en nakkevirvel i ulykken: Hun var fem millimeter fra å bli lam fra halsen og ned og bli blind. Hun var tilbake på håndballbanen 2. september samme år.


==== EHF-cup og kneskade ====
Toft avsluttet 2010/11-sesongen med EHF-cupfinale, men tapte sammenlagt 52 47 mot rivalen FC Midtjylland.I januar 2012 skadet Toft kneet på trening, og mistet resten av 2011/12-sesongen.Den påfølgende 2012/13-sesongen ble kronet med seier i finalen av EHF-cupen, 64–63 sammenlagt mot Metz.Hun valgte i juni 2013 å operere kneet og ble borte fra håndballen i tre måneder.


==== Larvik ====
I 2014 signerte Toft for den norske toppklubben Larvik.


=== Landslag ===
Toft fikk sin debut for det danske kvinnelandslaget i 2008. Hun var en del av bruttotroppen til Håndball-EM 2010 på hjemmebane, men var ikke blant de 16 utvalgte.Hennes første mesterskap var Håndball-VM 2011 i Brasil, hvor hun spilte alle kampene og Danmark endte på en fjerdeplass. Året etter ble Toft på nytt tatt ut den danske troppen under Håndball-EM 2012 for kvinner i Serbia.


== Meritter ==


=== Team Tvis Holstebro ===
EHF-cupen:
Cupgull: 2013
Cupfinalist: 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sandra Toft – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Sandra Toft – Ligue Féminine de Handball (LFH)