jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fontana-demningen

Fontana-demningen er en demning med vannkraftverk som regulerer elva Little Tennessee, beliggende i Swain County, delstaten Nord-Carolina i USA. Anlegget ble bygget ut 1942-44, men planleggingen startet allerede første gang i 1910. Demningen er hele 150 m høy.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 238 MW, fordelt på tre turbiner. Operatør er Tennessee Valley Authority


== Eksterne lenker ==
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
Robert Robinson (kjemiker)

Robert Robinson (født 13. september 1886 i Rufford nær Chesterfield,  Derbyshire, død 8. februar 1975 i Great Missenden i Buckinghamshire) var en britisk kjemiker. Han  mottok Nobelprisen i kjemi i 1947.
Robinson ble innvalgt som medlem i Kungliga Vetenskapsakademien i 1934.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1947 hos Nobelprize.org
(en) Robert Robinson hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1947
Gaston-demningen

Gaston-demningen er en demning med vannkraftverk som regulerer elva Roanoke, beliggende i Halifax County, delstaten Nord-Carolina i USA. Anlegget ble bygget ut 1963.
Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 177 – 224 MW, fordelt på fire turbiner. Operatør er Virginia Electric & Power Co.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
Anders Amdal

Anders Amdal (født 16. desember 1849 i Selbu, død 1941) var en norsk lærer, småbruker og politiker.
Han var ett år i Nordland i sin ungdom, og arbeidet her som både landarbeider og fisker. Han vurderte å emigrere til Amerika, men lot seg overtale av sin bror til å bli i Norge. Amdal avla eksamen ved Klæbu seminar i 1876, og var lærer ved Vinge skole på Skatval 1876–1918. 
Han var medlem av Skatval kommunestyre for Venstre 1902–1904, for felleslisten mellom Høyre og Venstre 1905–1910 og for Arbeidere og mindre gårdbrukere (Arbeiderpartiet) 1914–1916. Han var varaordfører 1914–1916, formann i Skatval mållag i 1906 og formann i Skatval småbrukerlag 1922–1926.


== Referanser ==
Arne Tiselius

Arne Wilhelm Kaurin Tiselius (født 10. august 1902 i Stockholm, død 29. oktober 1971 i Uppsala) var en svensk kjemiker og professor i biokjemi ved Uppsala universitet. Tiselius ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1948.


== Bibliografi ==
The Moving Boundary Method for Studying the Electrophoresis of Proteins (1930; doktoravhandling)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1948 hos Nobelprize.org
(en) Arne Tiselius hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1948
William Giauque

William Francis Giauque (født 12. mai 1895 i Niagara Falls, Ontario, død 28. mars 1982 i Berkeley, California) var en amerikansk kjemiker. Han mottok Nobelprisen i fysikk i 1949 for sine studier av termodynamikkens tredje lov ved temperaturer nær det absolutte nullpunktet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1949 hos Nobelprize.org
(en) William Giauque hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1949
Potsdamer Platz stasjon

Potsdamer Platz stasjon er en underjordisk jernbanestasjon i Berlin for lokal- og regionaltrafikk. Stasjonen ligger under Potsdamer Platz i Nord-syd-tunnelen, i nærheten av stedet der Potsdamer Bahnhof tidligere lå.


== Pilzkonzept ==
Stasjonen er del av det såkalte «Pilzkonzept» (soppkonseptet), en ny plan for jernbanetrafikken i Berlin etter gjenforeningen. Den omfatter blant annet en jernbanetunnel under Tiergarten i retning nord-sør. 
Et ledd i denne planen er også gjenoppbyggingen av Anhalter- og Dresdener Bahn innenfor Berlins bygrenser. Disse jernbanestrekningene med de tidligere tilhørende stasjonene Anhalter Bahnhof og Potsdamer Bahnhof ligger i det som var Vest-Berlin. De ble liggende ubrukte etter at Deutsche Reichsbahn ledet trafikken rundt Vest-Berlin og til andre stasjoner i Øst-Berlin. Etter at muren ble reist, mistet de helt sin betydning og forfalt. Ruinen av Anhalter Bahnhof ble revet så nær som en liten bit av fasaden, og de store skifteområdene vokste igjen. Disse er idag regulert til park og skal ha en interessant flora og fauna. 

Etter gjenforeningen er Anhalter Bahn bygd opp igjen og tatt i bruk sammen med en ny tunnel under Tiergarten til Berlin Hauptbahnhof, dagens betegnelser er Nord-Süd-Tunnel og Nord-Süd-Fernbahn. Dresdener Bahn skal også bygges opp igjen så snart reguleringsplanen blir fastlagt (2006).
Otto Diels

Otto Paul Hermann  Diels (født 23. januar 1876 i Hamburg, død 7.  mars 1954 i Kiel) var en tysk kjemiker. Han  mottok Nobelprisen i kjemi i 1950, sammen med Kurt Alder, for  oppdagelsen av Diels-Alderreaksjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1950 hos Nobelprize.org
(en) Otto Diels hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1950
Kurt Alder

Kurt Alder (født 10. juli 1902, død 20. juni 1958) var en tysk kjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1950, sammen med Otto Diels, for oppdagelsen av Diels-Alderreaksjoner.


== Biografi ==
Alder ble født i et industriområde i Königshütte, Schlesien (dagens Chorzów, Polen), hvor han fikk sin første skolegang. Alder forlot området da Königshütte ble en del av Polen i 1922. Han studerte kjemi ved universitetet i Berlin fra 1922, og senere ved universitetet i Kiel hvor han i 1926 tok sin doktorgrad med Diels som sin veileder og mentor.
I 1930 ble Alder utnevnt til foreleser i kjemi ved universitetet i Kiel, og forfremmet til lektor i 1934. I 1936 forlot han Kiel for å arbeide hos IG Farben Industrie i Leverkusen, hvor han arbeidet med syntetisk gummi. I 1940 ble han utnevnt til professor i eksperimentell kjemi og kjemisk teknologi ved Universitetet i Köln og samtidig til direktør for Instituttet for kjemi der. Gjennom denne tiden, til tross for mange hindringer for original forskning under andre verdenskrig, fortsatte han et systematisk program for forskning innenfor syntese av organiske forbindelser, som var hans primære interesse. I alt publiserte han mer enn 151 artikler innenfor dette fagområdet. Alder mottok en rekke æresdoktorgrader og andre priser for sitt arbeide. I 1950 delte han Nobelprisen i kjemi med Diels for arbeidet på det som nå er kjent som Diels-Alderreaksjonen. Månekrateret Alder er oppkalt etter han som en heder for hans vitenskapelige innsats. Insektmidlet aldrin, som ble syntetisert gjennom en Diels-Alderreaksjon, er også navngitt etter han.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 1950 hos Nobelprize.org
(en) Kurt Alder hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 1950
Kunståret 1601

Kunståret 1601 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1601.


== Hendelser ==


== Verk ==

		
		
		
Caravaggio – Peters korsfestelse
Caravaggio –  Nattverden i Emmaus
Caravaggio – Paulus' omvendelse
Caravaggio – Omvendelse på vei til Damaskus


== Fødsler ==
19. januar – Guido Cagnacci, italiensk kunstmaler innen seinbarokken og innen stilretningen til Bolognaskolen (død 1663)
19. mars – Alonso Cano - spansk kunstmaler, arkitekt og  billedhugger (død 1667)
6. juni – Hendrick Bloemaert - nederlandsk kunstmaler innen Den nederlandske gullalderen (død 1672)
13. september – Jan Brueghel den yngre, flamsk kunstmaler (død 1678)
15. november – Cecco Bravo - italiensk kunstmaler muligens fra Firenze innen barokken (død 1661)
Pieter de Bloot – nederlandsk kunstmaler (død 1658)
Anthonie Palamedes - nederlandsk kunstmaler (død 1673)
Martin Droeshout, flamskfødt engelsk gravør (død 1650)
Frans Ykens, flamsk barokkmaler (død 1693)
ca. 1601: Michel Corneille den eldre - fransk kunstmaler,  etser og gravør (død 1664)
ca. 1601: Paulus Bor - nederlandsk kunstmaler (død 1669)
ca. 1601: Simon de Vlieger, nederlandsk kunstmaler og tegner (død 1653)
ca. 1600: Hans Bollongier - nederlandsk kunstmaler av stilleben (død etter 1645)
ca. 1600: Pieter de Grebber - nederlandsk kunstmaler (død 1652/1653)
ca. 1600: Domenico Ambrogi - italiensk kunstmaler fra Bologna (død etter 1678)
ca. 1600: Giovanni Battista Braccelli - italiensk kunstmaler og gravør i barokken som arbeidet i Firenze (død før 1650)
ca. 1600: Domenico Bruni - italiensk kunstmaler i barokken som hovedsakelig arbeidet i Brescia (død 1666)
ca. 1600: Jacob Heinrich Elbfas – portrettmaler født i Livland som hovedsakelig arbeidet i Sverige (død 1664)
ca. 1600: Giuseppe Caletti - italiensk kunstmaler og gravør i barokken (død ca. 1660)
ca. 1600: Giulio Cesare Fellini - italiensk kunstmaler i barokken (ukjent dødsår)
ca. 1600: Gerard Houckgeest - nederlandsk kunstmaler  Delftskolen (død 1661)
ca. 1600: Giovanni Battista Mainero - italiensk kunstmaler fra Genova (død 1657)
ca. 1600: Vincenzo Manenti - italiensk kunstmaler som arbeidet på katedralen i Tivoli (død 1674)
ca. 1600: Gerard Soest – nederlandsk kunstmaler, far til Gerard ter Borch (død 1681)
1600-1603: Johannes Cornelisz Verspronck - nederlandsk portrettmaler (død 1662)
1600-1604: Andrea Vaccaro - italiensk kunstmaler som arbeidet innen stilretningene caravaggisti (caravaggesk) og tenebrismen (død 1670)
1600-1610: Luigi Miradori - italiensk kunstmaler i barokken, som hovedsakelig arbeidet Cremona (død ca. 1656)
1596-1606: Pieter de Jode II, flamsk kunstmaler og gravør (død 1674)


== Dødsfall ==
24. juli – Joris Hoefnagel - flamsk kunstmaler og gravør (født 1542)
Giovanni Durante - italiensk kunstmaler av kirkedekor (født 1558)
Teodoro Ghisi - italiensk gravør (født 1536)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1601 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Borger With

Borger With (født 6. november 1872 i Kragerø, død 7. november 1930) var en norsk jurist (overrettssakfører), bankmann og politiker (H). Han ble direktør for Kristiania folkebank i 1906 og døde mens han fortsatt var direktør. Før det arbeidet han periode som sorenskriverfullmektig i Hallingdal (han bestyrte kontoret mens sorenskriveren satt på stortinget) og deretter som jurist i Realbanken. Han var Christianias (Oslos) ordfører fra 1923 til 1928.
Borger Withs gate i Bydel Sagene er oppkalt etter With.
Borger With giftet seg med Kathrine Frølich i 1899. Datteren Ingrid var gift med Hans Jacob Ustvedt i perioden 1927–1947. Han var ridder av St. Olavs orden og kommandør av Wasa og Finlands hvite rose.


== Referanser ==
Heidelberger Platz stasjon

Heidelberger Platz stasjon er en undergrunnsstasjon og en S-Bahnstasjon i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. S-Bahnstasjonen ble åpnet i 1883 og undergrunnsstasjonen i 1913.
Stiftsgårdsparken

Stiftsgårdsparken er en park i tilknytning til Stiftsgården i Midtbyen i Trondheim. Stiftsgården er på 3 000 m² og var tidligere lukket. Under renoveringen av parken i perioden 1996 – 1997 ble parken åpnet og innarbeidet i et sammenhengende gangstrøk mellom Bispegata og Jomfrugata. Under renoveringen ble parken tilpasset de historiske elementene som opprinnelige akser, vegetasjon og gjerder. Utformingen består av en sirkulær plass med en fontene med benker og beplantning. Rundt fontenen og gjennom parken er det etablert gangsoner som både består av grusstier og skiferganger. Parkens kongemonument over Kong Olav V er utformet av Harald Wårvik. I 2004 ble det massive gjerdet mellom parken og Sommerveita fjernet og erstattet med smijerngjerde med port, slik at parken fikk direkte adkomst til Torget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stiftsgårdsparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brandenburger Tor stasjon

Brandenburger Tor stasjon (fra 1936 til 2009 kalt Unter den Linden) er en tunnebanestasjon på Berlins forstadsbane og Berlins undergrunnsbane som befinner seg nær Brandenburger Tor. Etter åpningen av U55 8. august 2009 ble det åpnet en undergrunnsstasjon på stasjonen og S-Bahnstasjonen ble omdøpt fra Unter den Linden til Brandenburger Tor.
Lars Petter Nesse

Lars Petter Nesse (født  1953) er en norsk politiker (Sp). Fra 2007 til 2011 var han varaordfører i Lærdal kommune.Nesse er gårdbruker. Han er gift med partikollega Liv Signe Navarsete.


== Referanser ==
Sommerveita

Sommerveita (2–6) er en 66 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim, som går mellom Torvet og Stiftsgårdsparken i vest til Nordre gate i øst. 


== Historie ==
Sommerveita er blant de eldste veitene i Trondheim, sammen med blant annet St. Jørgensveita og Apotekerveita. Sommerveita var en del av middelalderens hovedgate Øvre allmenning, som gikk vest-øst sammen med blant andre Westermannsveita og Schjoldagerveita. Veita oppstod ettersom byen med tiden vokste seg vestover, hvor det ble oppført trehusrekker på begge sider av veita. Før bybrannen i 1681 gikk veita i rett linje frem til den møtte Moritsveita som på sin side gikk nord-sør. 
Moritsveita ble ikke bygget opp igjen i motsetning til Sommerveita, noe som var i strid med Cicignons reguleringer. Veita endte etter dette opp i den da nyanlagte Munkegata med en vinkel som gjorde at utgangen til Munkegata gikk noe lenger nord. Da Stiftsgården ble oppført i 1770-årene ble den vestligste delen av veita brukt til innkjøring for Stiftsgården og veiteløpet ble derfor endret til å ende i kun en vinkel mot sør og mot den nordøstlige hjørnet av Torvet.  
Sommerveita har hatt flere navn opp gjennom tidene. I en periode gikk den under navnet Kjellsgårdsveita etter skomakeren Kjell Olsen, som eide en gård i veita i 1682. Noe tidligere enn dette gikk den vestlige delen av veita under navnet Skitthullet, som enten kommer av et vertshus i veita eller problemer med drenering av overvann i denne delen. Generalsveita ble brukt brukt om den vestlige delen av veita tidlig på 1700-tallet og ble navngitt etter gården til general Johan Vibe (1637–1710) som lå ved Munkegata før Stiftsgården ble bygget. I samme periode gikk veiteløpet opp mot Torvet under navnet Prostveita, oppkalt etter domprost Jacob Hansen Thode (1692–1771) som eide hjørnegården mot Torvet. 
Navnet Helvetesveita ble både offisielt og uoffisielt brukt parallelt med Sommerveita fra 1760-årene og helt frem til 1930-årene. Helvetesveita hadde bakgrunn i et skjenkested i veita, men etter at Det Norske Misjonsselskap etablerte bedehus i veita i 1880-årene, ble navnet offisielt endret til Sommerveita etter apotekeren Otto Sommer (1718–1793). I 2004 ble et massivt gjerde mellom Stiftsgårdsparken og Sommerveita fjernet og erstattet med smijerngjerde med port, slik at parken fikk direkte adkomst til Torvet via Sommerveita.


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Sommergården


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 493. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 181. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Oluf Mouritzen Krognos til Bollerup

Oluf Mouritzen Krognos (født 13. mars 1535 på Bollerup i Skåne, død 25. juni 1573) var en dansk riksråd.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Oluf Mouritzen Krognosvar sønn av Mouritz Olufsen Krognos og Elline Gøye til Clausholm. 


=== Embeder ===
Etter flere års opphold i utlandet ble han ansatt ved hertug Frederiks hoff på Malmøhus, og deltok i Ditmarskerkrigen i 1559 og senere i Den nordiske syvårskrig. Han tilhørte den rike høyadel som var utilfreds med at krigen trakk i langdrag, med store utgifter og mye besvær til følge. Det var derfor med glede han hilste freden i Stettin i 1570 velkommen. 
I 1571 fikk han Helsingborg slott i forlening, og i det følgende år ble han medlem av Riksrådet. Frederik, som i mellomtiden var blitt konge, hadde feiret sitt bryllup med Sophie av Mecklenburg i 1572, og dette banet veien for at Oluf kunne gifte seg med kongens store ungdomsforelskelse Anne Hardenberg. Bryllupet sto i Vor Frue kirke i København i 1573. 
Han inntok nå som lensmann, riksråd og forstander for Herlufsholm en fremtredende stilling med en lovende karriere. 
Knapt et halvt år etter bryllupet, etter avlagt besøk i en begravelse i Voldum kirke, ble han rammet av en plutselig sykdom, som etter et kort tids sykeleie medførte døden. Den sørgende enken oppførte et fornemt gravmæle til minne om ham i St. Bendts kirke i Ringsted. 
Med ham utdøde Krognosslekten. Han hadde eiet gårdene Bollerup, Bregentved, Clausholm og Lerbæk.      


== Eksterne lenker ==
Oluf M. Krognos i Dansk biografisk Lexikon
Krognos på gravsted.dk
Kunståret 1603

Kunståret 1603 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1603.


== Hendelser ==


== Verk ==

		
Caravaggio maler «Begravelsen av Kristus»
Caravaggio maler «Ofringen av Isak (Uffizi versjon)» (Sacrificio di Isacco)


== Fødsler ==
2. mars – Pietro Novelli - italiensk kunstmaler, arkitekt og designer (død 1647)
3. juni – Pietro Paolini - italiensk kunstmaler av stilleben og kabinettmalerier (død 1681)
Pieter Jansz. van Asch, nederlandsk kunstmaler (død 1678)
Cornelis Bloemaert, nederlandsk kunstmaler og gravør (død 1692)
Jan Gerritsz van Bronckhorst - nederlandsk kunstmaler og gravør av barokken (død 1661)
Paolo Antonio Barbieri - italiensk kunstmaler som var bror av Guercino (død 1649)
Filippo Brizzi - italiensk kunstmaler innen barokken (død 1675)
Giovanni Battista Carlone - italiensk kunstmaler som arbeidet i Genova (død 1684)
Pietro della Vecchia - italiensk kunstmaler of groteske malerier og portretter (død 1678)
Mario Nuzzi - italiensk kunstmaler som spesialiserte seg på stillebenmaleri av blomsterarrangementer (død 1673)
Giovanni Quagliata - italiensk kunstmaler av fresker og store lerreter som avbilder historiske og religiøse subjekter (død 1673)
ca. 1603: Adriaen Hanneman - nederlandsk maler mest kjent for hans portretter av personer ved det britiske hoffet i eksil (død 1671)
ca. 1603: Aernout van der Neer - nederlandsk kunstmaler (død 1677)
ca. 1603: Abraham Willaerts - nederlandsk kunstmaler innen barokken (død 1669)
ca. 1602: Jacobus Mancadan – nederlandsk kunstmaler innen den nederlandske gullalder som hovedsakelig er kjent for hans landlige landskap (død 1680)
ca. 1602: Salomon van Ruisdael, nederlandsk kunstmaler innen den nederlandske gullalder (død 1670)
ca. 1601: Michel Corneille den eldre - fransk kunstmaler,  etser og gravør (død 1664)
ca. 1601: Paulus Bor - nederlandsk kunstmaler (død 1669)
ca. 1601: Simon de Vlieger, nederlandsk kunstmaler og tegner (død 1653)
1600-1603: Johannes Cornelisz Verspronck - nederlandsk portrettmaler (død 1662)
1600-1604: Andrea Vaccaro - italiensk maler som arbeidet innen stilretningene caravaggisti (caravaggesk) og tenebrismen (død 1670)
1600-1610: Luigi Miradori - italiensk kunstmaler innen barokken, som hovedsakelig arbeidet Cremona (død ca. 1656)
1596-1606: Pieter de Jode II, flamsk kunstmaler og gravør (død 1674)


== Dødsfall ==
Pieter Pietersz den eldre – nederlandsk kunstmaler (født 1540)
Hendrik van Steenwijk I - nederlandsk kunstmaler, tidligste kjente maler av arkitekturinteriør (født 1550)
Marten de Vos – flamsk kunstmaler fra Antwerpen og tegninger (født 1532)
1602-1603: Santi di Tito - italiensk kunstmaler innen seinmanierismen eller proto-barokken (født 1536)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1603 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkeologiåret 1610

Arkeologiåret 1610 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1610.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Palestinas kvinnelandslag i fotball

Palestinas kvinnefotballandslag representerer Palestina i internasjonal fotball. Laget ble dannet i 2003 av Samar Araj og Haniya Albish. Araj var ansvarlig for idrett ved Universitetet i Betlehem, mens Albish ble sendt på konferanse i anledning VM i USA.På grunn av hindringer med hensyn til transport mellom de forskjellige palestinske enklavene, er trening vanskelig for landslaget. Lokale fordommer mot kvinner og aktivitet har også skapt vansker for landslaget, på tross av overvekten av kristne palestinere på landslaget. Like fullt deltok de to år etter dannelsen i Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner 2005, der de i kom sist med ett poeng. Dette var imidlertid en av få ganger de forskjellige spillerne møttes, og første gang de fikk spille på gressmatte. Palestina fortsatte å stille opp i turneringer, som i det første og hittil eneste arabiske mesterskapet for kvinner, der de dro iland et anstendig ettmålstap mot Syria blant flere stygge tap.Deretter ble det en pause for landslaget, da de ikke deltok i Vestasiamesterskapet i 2007. Det ble noen uoffisieller turneringer etter hvert, men det var først i 2009 at Palestina kom sterkt tilbake. Palestina hadde hittil bare deltatt i invitasjonsturneringer, og disse var ikke offisielle fra FIFAs synspunkt. Dermed var ikke Palestina å finne på FIFAs verdensranking for kvinner. Dette er ikke uvanlig for arabiske land, da mange krever at kvinner bare kan bedrive sport foran andre kvinner og i lukkede saler, om det. Derfor ble det palestinske kvinnelandslaget det første arabiske landet, og det andre regionale etter Iran som dukket opp i en kvalifisering til en internasjonal og FIFA-godkjent turnering, i dette tilfellet Asiamesterskapet 2010. Palestina kom bare til første gruppe, der de møtte Maldivene, Krigisistan, Usbekistan og Jordan. Palestina vant sin første offisielle kamp mot Maldivene, men tapte de andre. Med 0-5 som styggeste resultat, var det klart at Palestina hadde gjort fremgang. På junimålingen til FIFA dukket også Palestina opp for første gang.


== Referanser ==
Arkeologiåret 1619

Arkeologiåret 1619 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1619.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Riga vannkraftverk

Riga vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i elva Daugava i Latvia. Installert total vannkrafteffekt er 402 MW. Anlegget ble påbegynt i 1970 og stod efrdig utbygd i 1974. Midlere årsproduksjon er 640 GWh.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Ķegums vannkraftverk

Ķegums vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i elva Daugava i Latvia. Installert total vannkrafteffekt er 264 MW. Anlegget ble påbegynt i 1940 og stod ferdig utbygd i 1969, men ble også modernisert i 1976–79. Midlere årsproduksjon er 520 GWh.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Maria Breon

Maria Breon er en amerikansk sanger og vokalist i symfonisk metal-bandet HolyHell.
Breon har studert moderne opera på Baldwin-Wallace Conservatory of Music i Berea i Ohio. På turne med vandet HolyHell sang hun duetten fra Andrew Lloyd-Webbers musikal The Phantom of the Opera med Eric Adams fra Manowar. 


== Diskografi ==
HolyHell – Apocalypse – (EP, 2007)
HolyHell – HolyHell – 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Breon på Discogs 
(en) Maria Breon på MusicBrainz 
(en) Maria Breon på Encyclopaedia Metallum