jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andy Diggle

Andy Diggle er en britisk tegneserieforfatter og tidligere redaktør av 2000 AD, som er et science fiction-orientert tegneseriemagasin som utgis av IPC Media  i Storbritannia.
Diggle har skrevet The Losers sammen med illustratøren Jock (Mark Simpson); fortellingen ble utgitt på norsk av Egmont Serieforlaget i 2007. The Losers gikk som føljetong over 32 nummer fra august 2003 til mars 2006, utgitt av Vertigo.
Andy Diggle har vært nominert til Eisnerprisen for The Losers. En filmatisering av fortellingen hadde premiere i USA den 23. april 2010.


== Utgivelser på norsk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andy Diggle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Terje Mørland

For bedriftslederen og stortingsrepresentanten med samme navn se Terje Anderssøn Mørland (1854–1937)Terje Mørland (født 13. november 1971) er avdelingsdirektør for utdanningstjenester i Unit – Direktoratet for IKT og fellestjenester i høyere utdanning og forskning fra juni 2020.Mørland er utdannet sivilingeniør fra NTNU (da NTH) fra 1990 til 1995. Tidligere har han jobbet i Norges forskningsråd, hvor han i perioden 1997–2004 var rådgiver og spesialrådgiver i området for miljø og utvikling. Han har også jobbet ved SINTEF. Fra 2005 har han vært forskningsdirektør med ansvar for stabsfunksjoner innen forsknings- og universitetspolitikk og forskningsadministrative tjenester ved Universitetet i Oslo. Han var direktør i NOKUT fra desember 2008 til juni 2020.


== Referanser ==


== Litteratur ==

(no) Publikasjoner av Terje Mørland i BIBSYS
Fort-de-France

Fort-de-France er hovedstaden på Martinique, et fransk oversjøisk departement i Det karibiske hav. Den er også en av de større byene i Karibia. Herfra eksporteres blant annet sukker, rom, hermetisk frukt og kakao.


== Geografi ==
Fort-de-France ligger på vestkysten av øya, ved det nordlige innløpet til Fort-de-France-bukten, ved munningen av Madame-elven. Byen ligger på en smal slette mellom åsene og havet, men er forbundet med veier til hele resten av øya.


== Historie ==
I 1638 lot Jacques Duparquet, Martiniques første guvernør, festningen Saint-Louis bygge for å beskytte byen. Festningen ble snart ødelagt, men gjenoppbygget i 1669 under den nye generalguvernøren, markien av Baas.
Byen het opprinnelig Fort-Royal, og levde lenge i skyggen av Saint-Pierre, den eldste byen på Martinique. Navnet ble endret under revolusjonen til Fort-la-République, og endelig til Fort-de-France på 1800-tallet. Det opprinnelige navnet lever videre på folkemunne i den kreolske formen «Foyal».
Byen ble delvis ødelagt av jordskjelv i 1839 og av brann i 1890. Da Saint-Pierre ble tilintetgjort av vulkanen Montagne Pelée i 1902 overtok Fort-de-France posisjonen som Martiniques økonomiske sentrum, men den klarte aldri å leve opp til rivalens kulturelle renommé.
Frem til 1918 var byen delvis omgitt av sumpmark, og gulfeber herjet ofte. Sumpen er nå drenert og omskapt til forstadsområder.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Fort-de-France


== Steder av interesse ==
I tillegg til Fort Saint-Louis, som er en operativ fransk marinebase, finnes tre andre festningsverker:

Fort Desaix
Fort Tartenson
Fort GerbaultAndre severdigheter er:

Place de la Savane
Schoelcher-biblioteket
Jardin de Balata (botanisk hage)
Sacré-Cœur de Balata, en kopi av kirken på Montmartre
Fort-de-France-katedralen


== Transport ==
Martinique Aimé Césaire internasjonale lufthavn ligger i en forstad til byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fort-de-France – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
São Tomé og Príncipe under Sommer-OL 2000

São Tomé and Príncipe under Sommer-OL 2000. To sportsutøvere, en mann og en kvinne fra São Tomé og Príncipe deltok i en sport, friidrett under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var andre gangen som São Tomé og Príncipe deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Naide Gomes var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==
São Tomé og Príncipe under Sommer-OL 2004

São Tomé and Príncipe under Sommer-OL 2004. To sportsutøvere, en mann og en kvinne fra São Tomé og Príncipe deltok i en sport, friidrett under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tredje gangen som São Tomé og Príncipe deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Fumilay Fonseca var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==
Utmerkelsesordenen (Jamaica)

Utmerkelsesordenen (engelsk: Order of Distinction) er en jamaikansk orden innstiftet 18. juli 1969 til belønning av viktige og fremragende fortjenester av Jamaica. Jamaicas generalguvernør er ordenskansler. Ordenen kan tildeles både jamaikanere og utlendinger. Utmerkelsesordenen rangerer som den sjette og siste i Jamaicas ordensvesen, etter Nasjonalheltens orden, Nasjonens orden, Ordenen for fremragende virke,  Fortjenstordenen og Jamaicaordenen.


== Inndeling ==
Utmerkelsesordenen er inndelt i to grader:

Kommandør (Commander, forkortet CD for jamaikanere, CD (Hon.) for utlendinger)
Offiser (Officer, forkortet OD for jamaikanere, OD (Hon.)  for utlendinger)


== Insignier ==

Ordenstegnet for Utmerkelsesordenen består av et trekantet metallstykke med utbuede kanter. Ordenens motto, «DISTINCTION THROUGH SERVICE», står skrevet langs kantene av ordenstegnet. Ordenstegnene for kommandører og offiserer skiller seg fra hverandre ved at midtmedaljongen for kommandører er svart og bærer Jamaicas riksvåpen som motiv, mens den for offiserer er firkantet og i gul emalje med riksvåpenet på. Ordenstegnet for kommandører er opphengt i båndet i et ledd utformet som to sammenslyngede bokstaver «J», et element ordenstegnet for offiserer mangler. 
Ordensbåndet er grønt med tre smale gule midtstriper og kantstriper i svart og gult. Grønt, gult og svart er fargene i Jamaicas flagg.
Kommandører bærer ordenstegnet i bånd om halsen, offiserer i bånd på brystet.


== Tildeling ==
Utmerkelsesordenen tildeles av Jamaicas generalguvernør etter råd fra statsministeren. Den som er utnevnt til offiser, kan senere forfremmes til kommandør. Utenlandske ordensinnehavere regnes som æresmedlemmer. 
Det holdes investiturseremonier for nye ordensmedlemmer i generalguvernørens residens King's House i hovedstaden Kingston.


== Kilder ==
«Jamaica» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1253


== Eksterne lenker ==
The National Honours and Awards Act of 1969, Ministry of Justice, Jamaica
The Order of Distinction, Government of Jamaica, Office of the Prime Minister
National Awards, This is Jamaica, Jamaica Information Service
Bhagavata-Purana

Bhagavata-Purana (sanskrit भागवतपुराण) eller Śrīmad Bhāgavatam er en hellig tekst innen hinduismen, og er en av de atten Mahapuranaene. Den regnes som en av de viktigste puranaene, og blir noen ganger endog presentert som «den femte veda», en påberopelse av ærestittel som også kreves for andre hinduistiske tekster.Hovedtema i puranaen er å «gi en samlet fremstilling av mytologien rundt guden Vishnu». Teksten er en instruksjon i et hellig liv; hvordan man gjennom bhakti (hengivelse) kan oppnå moksha (frihet, eller frelse).  «Særlig har den 10. boken, som omhandler Krishna, inspirert senere bhakti-diktning på folkespråkene».Teksten er vanligvis datert til ca år 900/1000, men består som de fleste puranaene av tekst som er utformet gjennom lang tid. Verket omfatter i sin helhet ca 18 000 vers, fordelt på 12 bøker. 


== På norsk ==
Et lite utdrag om Krishnas barndom og ungdom er oversatt og publisert på norsk i antologien Bhagavadgita og andre hinduistiske skrifter i serien Verdens Hellige Skrifter; nr 3. Bokklubben, 2001.
Et avsnitt om yoga er oversatt og publisert på norsk i antologien Yoga i serien Verdens Hellige Skrifter; nr 23. Bokklubben, 2004.


== Referanser ==
Furre bru

Furre bru er en typisk fagverksbru av jern, og står på Løddesøl i Arendal kommune, på fylkesvei 172.
Konstruksjon er klinket og har en frihøyde på 4,3 meter og en lengde på omtrent 120 meter. Brua krysser Nidelva, og fartsgrensen er 60 km/t.


== Bilder ==

		


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Jamaicaordenen

Jamaicaordenen (engelsk: Order of Jamaica) er en jamaikansk orden innstiftet 18. juli 1969 til belønning av fremstående jamaikanere og utlendinger. Jamaicas generalguvernør er ordenskansler. Jamaicaordenen rangerer som nummer fem av seks ordener i Jamaicas ordensvesen, etter Nasjonalheltens orden, Nasjonens orden, Ordenen for fremragende virke og  Fortjenstordenen, men foran  Utmerkelsesordenen.


== Inndeling ==
Jamaicaordenen har én klasse, der ordensinnehavere omtales som medlemmer. Den som tildeles ordenen tiltales The Honourable og får rett til å føre forkortelsen OJ etter sitt navn (OJ (Hon.) for utlendinger).


== Insignier ==
Ordenstegnet for Jamaicaordenen er i gull og består av et hvitemaljert kors med utsvungne armer som har korsender utformet som akiblader og -frukter i gull og svart emalje. Akiplanten (Blighia sapida) har tradisjonelt vært viktig i Jamaicas kosthold. Midtmedaljongen er i gull og bærer Jamaicas riksvåpen som motiv. Medaljongen er omgitt av en grønnemaljert bord der ordenens motto, «FOR • A •  COVENANT • OF • THE • PEOPLE •», står skrevet med gullbokstaver. 
Ordenstegnet er opphengt i et grønt ordensbånd og bæres i bånd om halsen. Brystbåndet har i tillegg en midtstripe i gult, svart og gult. Grønt, gult og svart er fargene i Jamaicas flagg.


== Tildeling ==
Jamaicaordenen tildeles av Jamaicas generalguvernør etter råd fra statsministeren. Ordenen ble tidligere tildelt utenlandske statsoverhoder, en funksjon som senere er overtatt av Ordenen for fremragende virke. Utenlandske ordensinnehavere regnes som æresmedlemmer. 
Det holdes investiturseremonier for nye ordensmedlemmer i generalguvernørens residens King's House i hovedstaden Kingston.


== Kilder ==
«Jamaica» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1253


== Eksterne lenker ==
The National Honours and Awards Act of 1969, Ministry of Justice, Jamaica
The Order of Jamaica, Government of Jamaica, Office of the Prime Minister
National Awards, This is Jamaica, Jamaica Information Service
Tadsjikistan under Sommer-OL 2000

Tadsjikistan under Sommer-OL 2000. Fire sportsutøvere, to menn og to kvinner, fra Tadsjikistan deltok i to sporter, friidrett og svømming, under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var andre gangen som Tadsjikistan deltok i et sommer-OL. De vant ikke noen medalje.


== Medaljer ==
Tadsjikistan under Sommer-OL 2004

Tadsjikistan under Sommer-OL 2004. Ni sportsutøvere, fem menn og fire kvinner, fra Tadsjikistan deltok i fem sporter, friidrett, bueskyting, boksing, bryting og skyting, under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var tredje gang Tadsjikistan deltok i et sommer-OL. De vant ingen medaljer. Bueskytteren Nargis Nabieva var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
Yeongnam

Yeongnam (betyr «sør for passene») er en region som består av den tidligere provinsen Gyeongsang, som i dag er en del av Sør-Korea. Yeongnam var også en provins i samme området under Goryeoperioden.
Regionen inkluderer dagens provinser Nord-Gyeongsang og Sør-Gyeongsang og de selvstyrte byene Busan, Daegu, og Ulsan. Navnet benyttes med en noe annen uttale i navnet til Yeungnam University.
Markandeya-Purana

Markandeya-Purana (sanskrit मार्कण्‍डेय पुराण) er en hellig tekst innen hinduismen, og er en av de atten Mahapuranaene. Teksten er utformet som en dialog mellom vismannen Markandeya og Jaimini, som er en av Vyasas disipler.
Teksten er vanligvis datert til ca år 600, men består som de fleste puranaene av tekst som er utformet gjennom lang tid. Verket omfatter i sin helhet ca 9 000 vers, fordelt på 137 kapitler.Puranaen har tre hoveddeler. I kapitlene 4-44 blir Jaimini undervist av «de fire kloke fuglene» fra Vindhyafjellene. Kapitlene 53-100 omhandler Manus fjorten tidsaldre. Et selvstendig element i denne delen av teksten er de tretten kapitlene 81-93, som utgjør Devimahatmya, «Hyllesten til Gudinnen», en tekst som ofte gjengis frittstående. Kapitlene 111-137 er slektstavler.Et lite utdrag fra Devimahatmya er oversatt og publisert på norsk i Bhagavadgita og andre hinduistiske skrifter.


== Referanser ==
Mark Saville

Mark Oliver Saville, baron Saville av Newdigate, (født 20. mars 1936) er en britisk dommer og medlem av Storbritannias høyesterett.
Han har utdannelse fra Brasenose College i Oxford og fikk advokatbevilling i 1962 og ble Queen's Counsel i 1975. I 1985 ble han dommer i High Court of Justice og ble, i henhold til tradisjonen, samtidig Knight Bachelor. I 1995 ble han Lord Justice of Appeal og utnevnt til Det kongelige råd.
I 1997 ble han life peer og fikk tittelen baron Saville av Newdigate.


== Bloody Sunday-kommisjonen ==

29. januar 1998 utnevnte statsminister Tony Blair ble lord Saville utnevnt til å leder undersøkelseskommisjonen etter Bloody Sunday i Derry i 1972. Rapporten ble langt fram 15. juni 2010 og la alt ansvar for tragedien på de britiske militære styrkene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Saville, Baron Saville av Newdigate hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Mark Saville, Baron Saville av Newdigate hos The Peerage
Henrik Greve Blessing

Henrik Greve Blessing (født 29. september 1866 i Strømsø, død 20. mai 1916) var en norsk lege. Han deltok som ekspedisjonslege og botaniker under Nansens Fram-ekspedisjon over Nordishavet i 1893–96. Blessing mottok Fram-medaljen og ble også utnevnt til Ridder av St. Olavs Orden «for vitenskapelig fortjeneste».Etter innsatsen i Arktis var han assistentlege ved Eg Sindsygeasyl i Kristiansand, før han i 1900 reiste til Afrika som lege i Zululand og Natal. I løpet av de fire årene han tilbrakte i Afrika, arbeidet han også med å bekjempe kvegpest. Fra 1914 til 1916 var han skipslege ombord på det flytende hvalkokeriet FLK «Solstreif» av Larvik.


== Referanser ==


== LitteraturKaare R. Norum Polarlegen - historien om Henrik Greve Blessing og Fram-ekspedisjonen 1893-1896 Gyldendal 2015 ISBN 9788205491076 ==


== Eksterne lenker(en) Henrik Greve Blessing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: arkiv etter Henrik Greve Blessing
Kunståret 1412

Kunståret 1412 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1412.


== Hendelser ==
ca. 1410-1420 - Andrej Rubljov maler ikonmaleriet Treenighet (Andrej Rubljov). Oppbevares nå i Tretjakovgalleriet, Moskva.


== Malerier ==

Et maleri av Democritus blir malt, og som vil bli utstilt fire århundre seinere, ved  Northwestern Fair i Chicago, Illinois, den 27. oktober 1863.


== Skulpturer ==
1411-1413: Donatello fullfører Evangelisten Markus, Or San Michele, Firenze.
ca. 1410-1414: Nanni di Banco, Fire helgener (Quattro Coronati), i Or San Michele, Firenze.


== Fødsler ==
Piero della Francesca - italiensk kunstner fra tidlige renessanse (død 1492)
Jaume Huguet, katalansk maler (død 1492)
ca. 1412 – Paolo Romano, italienske billedhugger og gullsmed (død 1470)
1410/1415: Albert van Ouwater - tidlig nederlandsk maler som arbeidet i de nordlige Nederlandene (død 1475)
1410/1420: Dieric Bouts - tidlig nederlandsk maler (død 1475)
1410/1420: Petrus Christus - nederlandsk maler som arbeidet i Brugge (død 1475/1476)


== Dødsfall ==
Mokasinslanger

Mokasinslanger er en slekt av gruveslanger som lever i Nord- og Mellom-Amerika.
De er ganske kraftige og store slanger med bredt hode. Skjellene på toppen av hodet er store og platelignende. På hver side av hodet er det en stor sansegrop som registrerer infrarød stråling. De har en sterk gift, men gifttennene er korte, og det er sjelden at mennesker dør på grunn av bitt fra mokasinslanger. Vannmokasinslangen er semiakvatisk, mens de andre artene lever i tørr skog. 
Tradisjonelt er de amerikanske mokasinslangene blitt regnet til tre arter: kobberhode og vannmokasinslange i sentrale og østlige USA, og Agkistrodon bilineatus i Mexico og Mellom-Amerika. Porras et al. (2013) mener derimot at A. bilineatus bør splittes i fire arter.
Det vitenskapelige navnet Agkistrodon er dårlig latin og er ofte blitt rettet til Ancistrodon, men Agkistrodon er nå enerådende. Tidligere ble også en rekke asiatiske arter regnet hit, men de er nå plassert i egne slekter: Calloselasma, Deinagkistrodon, Gloydius og Hypnale. 


== Kilder ==
(en) The Reptile Database - Agkistrodon Besøkt 12. desember 2015.
L.W. Porras m.fl. (2013). «A taxonomic reevaluation and conservation assessment of the common cantil, Agkistrodon bilineatus (Squamata: Viperidae): a race against time». Amphibian & Reptile Conservation. 7 (1): 48–73. ISSN 1525-9153. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mokasinslanger – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Mokasinslanger i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mokasinslanger hos Fossilworks 
(en) Mokasinslanger hos ITIS 
(en) Mokasinslanger hos NCBI 
(en) Kategori:Agkistrodon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Agkistrodon – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agkistrodon – detaljert informasjon på Wikispecies
Snotra

Snotra (norrønt Snotra, «Den vise» er en gudinne som er assosiert med visdom og den som vet hva som er høvelig framferd. Hun er kun attestert i Den yngre Edda, skrevet på 1200-tallet av Snorre Sturlason, og moderne forskere har forsøkt redegjøre for gudinnen.


== I kildene ==
I Gylvaginning i Den yngre Edda gir Den Høye (Odin) en kort beskrivelse av 16 åsynjer og han liser Snotra som den trettende: «Hon er klok og finsleg i åtferd; etter hennar namn blir ei kvinne eller ein man som er hóvsam, kalla ‘snotr’.» I Skaldskaparmål, som også finnes i Den yngre Edda, er Snotra inkludert i en liste på 27 navn over åsynjer, skjønt denne listen er ikke alltid tatt med i moderne utgaver av Skaldskaparmål. Med unntak av disse to kildene finnes det ingen andre referanser til Snotra.


== Betraktninger ==
Forskere som Andy Orchard og Rudolf Simek har hevdet at ettersom Snotra er ellers ikke attestert utenfor Den yngre Edda er det mulig at gudinnen er en oppfinnelse av Snorre. Orchard nevner muligheten for at Snorre kan ha hatt tilgang til en nå tapt kilde, skjønt den lille informasjonen som Snorre presenterer synes ¨være hva han har avledet fra navnets betydning.Simek plasserer Snotra blant andre ubetydelige gudinner, men mener at hun sammen med andre gudinner som blant annet Såga, Ilm og Sjavn kan betraktes som vagt definerte figurer som «kan bli sett på som kvinnelige skytsgudinner» som alle er ansvarlige for «særskilte områder i den private sfære, og dog kan de skilles særskilt mellom dem slik at de mange vis er tilsvarende til matroner».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Edda (Den eldre Edda og Den yngre Edda) i Ivar Mortensson-Egnunds oversettelse, Det Norske Samlaget 2002. ISBN 82-521-5961-3
Lind, Idar: Norrøn mytologi frå A til Å. Oslo: Samlaget 2007, 2. utg. ISBN 978-82-521-7141-9
Orchard, Andy (1997): Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell. ISBN 0 304 34520 2
Simek, Rudolf (overs. av Angela Hall, 2007): Dictionary of Northern Mythology. Boydell & Brewer. ISBN 0-85991-513-1
Dag Thorkildsen

Dag Thorkildsen (født 12. august 1951 i Oslo) er en norsk teolog, prest og professor i kirkehistorie. Han ble cand. theol. fra Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo, i 1977 og avla praktisk-teologisk eksamen samme sted i 1978. Han ble ordinert til prest i Hamar domkirke 19.12. 1978. Thorkildsen tjenestegjorde som vikarprest og sjømannsprest i 1979-80. I perioden 1980-1989 var han vitenskapelig assistent og vikarierende amanuensis i kristendomskunnskap ved Det historisk-filosofiske fakultet, Universitetet i Oslo. Thorkildsen disputerte for den teologiske doktorgrad i 1989 på en avhandling om kirkestrid og unionsoppløsning (1905).
Tyngdepunktet for hans forskning ligger innenfor norsk og nordisk historie og kirkehistorie etter reformasjonen, særlig kirkens og religionens betydning i nordisk nasjonsbygging på 1800- og 1900-tallet. Han har arbeidet særskilt med nasjonalismeteori, de religiøse vekkelsenes betydning på 1800-tallet, grundtvigianisme og dansk nasjonalisme, samt forholdet mellom stat og kirke. Han har vært en meget sentral deltaker i flere nordiske forskningsprosjekter innenfor disse feltene.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Dag Thorkildsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Dag Thorkildsen i BIBSYS
Maxwell Cabelino Andrade

Maxwell Cabelino Andrade (født 27. august 1981), best kjent som bare Maxwell, er en brasiliansk tidligere fotballspiller som sist spilte for den franske klubben Paris Saint-Germain FC. 
Tidligere har han spilt for Cruzeiro i hjemlandet Brasil, Ajax i Nederland, Inter i Italia og FC Barcelona i Spania. Maxwell var i den brasilianske troppen til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil.
I april 2017 ble han den mestvinnende fotballspilleren i Europa, da PSG vant cupen og sikret Maxwells 36. tittel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maxwell Cabelino Andrade – FIFA 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – UEFA 
(fr) Maxwell Cabelino Andrade – LÉquipe 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – Transfermarkt 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – national-football-teams.com 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – WorldFootball.net 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – Soccerbase.com 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – FootballDatabase.eu 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – Soccerway 
(en) Maxwell Cabelino Andrade – PlaymakerStats.com
29er (sykkel)

29er (leses tjuenier) er en form for terrengsykkel med hjul av størrelse 29 tommer. Standard hjulstørrelse for terrengsykler er 26 tommer. Fordelen med 29er-hjul er at kontaktflaten mot underlaget øker og angrepsvinkelen mot hindre minker. Derfor vil det bli enklere å komme seg opp en bratt bakke, og overvinne stor steiner og andre hindringer. En ulempe med slike hjul er økt vekt. Det tar også lengre tid å fullføre en rotasjon. Dette vil igjen føre til en teoretisk tregere akselerasjon enn 26-tommers hjul har.


== Eksterne lenker ==
(en) 29er bikes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
article on bicycle tire and rim sizes from Sheldon Brown's website
Twenty Nine Inches, A 29er enthusiast site
29pollici.com an italian site entirely committed to the 29 inch wheels
A 29er informational site
Geoff Apps' company - Cleland Cycles who made a 29er in 1981
Cycling News Article comparing 26" and 29" performance
Torshovkorpset

Torshovkorpset er et skolekorps fra Oslo for barn og unge med særskilte behov, sammensatte lærevansker eller en annen utviklingshemming. Korpset består av omtrent 75 aktive musikanter. Korpset ble stiftet i 1972.


== Historie ==
I 1876 ble Johan Anton Lippestads Institutt for aandelig abnorme piger Thorshaug opprettet på Torshov (da kalt Thorshaug) i Kristiania. Skoledriften ble overtatt av staten i 1892. I 1899 ble også internatdriften satt under offentlig drift.
På et av skolens foreldremøter i 1971 kom beslutningen om å starte skolekorps ved skolen som da het Torshov skole. Det ble etablert en egen slagverkgruppe. Erik Kvebæk tok oppgavene som dirigent og instruktør i 1974. Han fortsatte til sin død i 2008.
Korpset fikk Teskjekjerringprisen i 1980.


== Eksterne lenker ==
Korpsets hjemmesider
Dongjinbroen

Dongjinbroen (forenklet kinesisk: 东津桥, tradisjonell kinesisk: 東津橋, pinyin: Dōngjīn Qiáo) i Ganzhou i provinsen Jiangxi i Kina er en flytebro bygd over elvene Zhang og Gong under Song-dynastiet (960-1279).
Den er om lag 400 meter lang, og består av treplanker lagt over om lag hundre båter som er sammenlenket med jernkjeder.
Sutongbroen

Sutongbroen (forenklet kinesisk: 苏通大桥, pinyin: Sudong Daqiao) er en  skråkabelbro som med sitt 1 088 meters hovedspenn er (2018) verdens nest lengste etter Russkijbroen i Russland. Broens samlede lengde er på 8 206 m; den har seks kjørebaner, og krysser elven Chang Jiang ved byen Nantong i nord og Changshu (ved Suzhou) i sør. Byggingen tok fem år, og broen ble åpnet 30. juni 2008.


== Galleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse på Brückenweb
Stefan Heer, Andreas Peter:Sutong Brücke – die weltgrößte Schrägseilbrücke (PDF; 7,45 MB)