jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Danis

Danis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 40 millimeter) blåvinger med avrundede vinger, uten stjerter på bakvingen. Disse artene er kanskje blant de flotteste av blåvingene. Hannenes overside er himmelblå med et kileformet, hvitt felt i midten og svarte ytterkanter. Hunnene er tilsvarende tegnet, men den blå fargen er erstattet med brunsvart. Undersiden har også et hvitt felt i midten, ytterkantene er gjerne blågrønne.


== Levevis ==
Den vidt utbredte arten Danis danis har larver på slekten Alphitonia (trollheggfamilien), også på planter i gaukesyrefamilien og erteblomstfamilien.


== Utbredelse ==
De fleste artene lever på Ny-Guinea og omkringliggende øyer. Dessuten finnes Danis danis også i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten ble før gjerne kalt Thysonotis.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
Danis-gruppen
slekten Danis Fabricius, 1807
Danis beata (Röber, 1926)
Danis concolor (Rothschild, 1915)
Danis danis (Cramer, 1775)
Danis dissimilis (Joicey & Talbot, 1916)
Danis drucei (Grose-Smith & Kirby, 1895)
Danis eikeikei (Bethune-Baker, 1908)
Danis glaucopis (Grose-Smith, 1894)
Danis helga (Grose-Smith, 1898)
Danis horsa (Grose-Smith, 1898)
Danis lona (Röber, 1927)
Danis mamberana (Joicey & Talbot, 1916)
Danis melimnos (Druce & Bethune-Baker, 1893)
Danis metrophanes (Frühstorfer, 1915)
Danis phroso (Grose-Smith, 1897)
Danis regalis (Grose-Smith & Kirby, 1895)
Danis wallacei (C. & R. Felder, 1865)
Danis wollastoni (Rothschild, 1916)


== Eksterne lenker ==
(en) Danis i Encyclopedia of Life 
(en) Danis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Danis hos NCBI 
(en) Kategori:Danis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Danis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Danis i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Danis
Bilder av Danis danis
Cordillera Blanca

Cordillera Blanca («Den hvite fjellkjeden») er en snødekt fjellkjede i det peruanske Andes.
Cordillera Blanca ligger i Ancash i den nordlige delen av Peru. Sammen med Cordillera Negra (vest for Cordillera Blanca) avgrenser den området Callejón de Huaylas. Gjennom dette området renner elven Santa.
Fjellkjeden har 50 topper med en høyde over 5500 meter i et svært begrenset område. Den er cirka 23 kilometer bred og 200 kilometer lang. Perus høyeste fjelltopp, Huascarán (6768 moh), ligger her. Huascarán nasjonalpark, som ble grunnlagt i 1975, omfatter nesten hele området til Cordillera Blanca.


== Opprinnelse ==
Cordillera Blanca er en følge av at den søramerikanske kontinentalplaten hevet seg på grunn av trykket fra Nazcaplaten, og senere dannet fjellkjeden.


== Naturreservat ==
Nesten hele fjellkjeden er beskyttet gjennom Huascarán nasjonalpark. Den har fjelltopper som Huandoy og Huascarán, og ytterligere 663 isbreer, 269 sjøer, 42 elver og foruten 33 arkeologiske funnsteder. 


== Kjente topper ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cordillera Blanca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om Cordillera Blanca Arkivert 2. mars 2012 hos Wayback Machine. (engelsk)
Havstad jernstøperi

Havstad Jernstøperi var en bedrift i Arendal, etablert 1854 og ble drevet fram til år 1931. Støperimester Jørgen Johannessen etablerte bedriften, og han kom fra Ulefos Jernværk. Johannesen oppførte både verksted og smie på Havstad, like øst for Arendal. Det var stor etterspørsel etter støpejern til skipsbyggingsvirksomheten i området, og på 1870-tallet måtte bedriften utvide med nytt verksted, støperi og smie. På slutten av 1880-tallet ble det oppført en stor støperibygning. 
Bedriften ble fra 1893 organisert som et aksjeselskap. 


== Produksjon ==

Havstad Jernstøperi var en stor produsent av ovner i alle størrelser, støpjern til bygninger og landbruk, komfyrer og andre husholdningsartikler, i tillegg til produkter til skipsbyggingsvirksomheten.


== Arkiv ==
Arkivmateriale etter Havstad Jernstøperi befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet omfatter virksomhetsperioden og inneholder postjournaler samt innkomne brev. Arkivet er en del av Samling av forretningsarkiv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Karl Ragnar Gjertsen: Havstad jernstøberi. En bedrift i støpejernets tidsalder. I "Sånn var det". Arendal historielags årbok, 2018.


== Eksterne lenker ==
AAM.22231 Havstadkatalogen på DigitaltMuseum.no
(no) Arkiv etter Havstad jernstøperi på Arkivportalen
Phengaris

Phengaris er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Middelsstore til forholdsvis store blåvinger (vingespenn 35-50 millimeter). Begge kjønn er gjerne blå på oversiden, men hunnene litt mattere. De har ofte svarte flekker på oversiden, bakvingen er uten stjerter. Undersiden er lysgrå med svarte flekker.


== Levevis ==
Bortsett fra én art som lever i skog er alle artene knyttet til naturlig gressmark. De tidlige larvestadiene lever på ulike lave urter, blant annet kryptimian og søter. Store larver lever som parasitter i reirene til eitermaur (Myrmica spp.), artene er helt avhengige av disse for å overleve, vanligvis av én enkelt maurart. Larvene etterligner maurenes lukt og blir derfor godtatt i kolonien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia og Europa.
Flere av artene er regnet som truede.


== Systematisk inndeling ==

Artene som før ble regnet til slekten Maculinea, blir nå ført til denne slekten. Den er beslektet med Glaucopsyche.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger''' (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Phengaris Doherty, 1891
Maculinea i snever forstand – Europa
Phengaris alcon (Schiffermüller, 1775)
Phengaris rebeli (Hirschke, 1904)
Phengaris i snever forstand
Phengaris daitozana (Wileman, 1908)
Phengaris albida (Leech, 1893)
Phengaris atroguttata (Oberthür, 1876)
Phengaris xiushani (Wang & Settele, 2010)
andre arter før regnet til "Maculinea"
Phengaris kurentzovi (Sibatani, Saigusa & Hirowatari, 1994)
Phengaris nausithous (Bergsträsser, 1779)
Phengaris ogumae (Matsumura, 1910)
Phengaris teleius (Bergsträsser, 1779)
Phengaris cyanecula (Eversmann, 1848)
Phengaris arion (Linnaeus, 1758)
Phengaris ligurica (Wagner, 1904)
Phengaris takamukui
Phengaris arionides (Staudinger, 1887)
usikker plassering
Phengaris xiaheana (Murayama, 1919)


== Eksterne lenker ==
(en) Phengaris i Encyclopedia of Life 
(en) Phengaris i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phengaris hos Artsdatabanken 
(sv) Phengaris hos Dyntaxa 
(en) Phengaris hos Fauna Europaea 
(en) Phengaris hos NCBI 
(en) Kategori:Phengaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phengaris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Phengaris i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Phengaris
Kushiro

Kushiro (釧路市 - Kushiro-shi) er en by i Japan. Kushiro ligger nord i landet på øya Hokkaidō. Kushiro er den største byen som ligger på den østre delen av Hokkaidō.


== Sport ==
Byen er hjemby for ishockeylaget Nippon Paper Cranes som spiller i Asia League Ice Hockey. En liga som laget har vunnet 3 ganger fra og med 2003/2004-sesongen. Kushiro var vertskap for Junior-VM på skøyter i 2003, samt for de japanske mesterskapene i senior hurtigløp på skøyter i allround 2011, 2007 og 2000 og sprint i 2008 og 2001. Disse konkurransene ble avviklet på skøytebanen, Yanagimachi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Kushiro, Hokkaido (city) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Skøytebanen Yanagimachi
Dirck van Baburen

Dirck Jaspersz. van Baburen (født ca. 1594/1595, død 21. februar 1624) var en nederlandsk kunstmaler og en av de ledende Utrecht-Caravaggistene som var inspirert av den italienske maleren Caravaggios dramatiske chiaroscuro-stil. Han var også kjent som Teodoer van Baburen og Theodor Baburen og gikk under kjælenavnet Biervliech (en ølflue, en som drikker mye).
Dirck van Baburen var født i Utrecht.
Den første opptegnelse hvor Van Baburen er nevnt er fra 1611 hvor han står nevnt som elev av Paulus Moreelse.Han var i Italia første gang i 1612 og bodde i Roma fra rundt 1617 til 1620. Van Baburen var en av medlemmene av den nederlandske kunstnersammenslutningen Bentvueghels som holdt til i Roma på denne tiden.I Italia fikk han oppdraget med å male Pietà-kapellet i San Pietro in Montorio omkring 1617, et oppdrag han utførte i samarbeid med David de Haen. Etter hjemkomsten til Nederland slo han seg ned i hjembyen hvor han delte verksted med Hendrick ter Brugghen.


== Verk ==
Dirck van Baburen døde ung og man kjenner kun en håndfull av hans malerier i dag. I Roma malte han hovedsakelig religiøse motiver som «Gravleggelsen» i Pietà-kapellet – et verk inspirert av Caravaggios «Kristi gravleggelse»  – som nå er i Vatikanmuseene. Fra samme periode kjennes «Kristi tilfangetakelse» som han malte for kardinal Scipione Caffarelli-Borghese og «Kristus vasker 
apostlenes føtter».Tilbake i Utrecht blandet han stilen fra Caravaggio og Bartolomeo Manfredi til en ny sjanger som han brukte på mytologiske og historiske motiver. «Prometheus lenkes av Vulcan» er sterkt påvirket av Caravaggios «Peters korsfestelse» fra 1601.
Van Baburen var en av de første malerne som benyttet sjangermotiver som musikere og kortspillere. Et av hans best kjente verk er «Koblersken». Johannes Vermeers svigermor Maria Thins eide maleriet eller en kopi av det og Vermeer har malt det inn som bakgrunn i to av sine malerier; «Konserten» og «Sittende kvinne ved virginal».
Van Baburen malte i tillegg adskillige musikere hvor en del sannsynligvis er selvportretter da de synes å avbilde samme mann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dirck van Baburen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dirck van Baburen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tuxentius

Tuxentius er en slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).


== Utseende ==
Ganske små (vingespenn 18-25 millimeter) blåvinger med stjerter på bakvingene. De ligner ikke på typiske blåvinger i og med at det ikke er noen blå farge på oversiden. Denne er mørkbrun med et stort, uregelmessig, kremhvitt felt i midten.
Undersiden er hvit med svarte flekker.


== Levevis ==
Larvene lever gjerne på busker og trær i slektene Gouania og Zizyphus (trollheggfamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.


== Systematisk inndeling ==
Artene ble før regnet til slekten Castalius.

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppen / overfamilien dagsommerfugler (Papilionoidea)
familien glansvinger (Lycaenidae)
delgruppen Lycaeninae (i vid forstand)
blåvinger (Polyommatinae)
stammen Polyommatini (i snever forstand)
slekten Tuxentius Larsen, 1982
Tuxentius calice (Hopffer, 1855)
Tuxentius carana (Hewitson, 1876)
Tuxentius cretosus (Butler, 1876)
Tuxentius ertli (Aurivillius, 1907)
Tuxentius gabrieli Balint, 1999
Tuxentius hesperis (Vári, 1976)
Tuxentius interruptus (Gabriel, 1954)
Tuxentius kaffana (Talbot, 1935)
Tuxentius margaritaceus (Sharpe, 1892)
Tuxentius melaena (Trimen, 1887)
Tuxentius stempfferi (Kielland, 1976)


== Eksterne lenker ==
(en) Tuxentius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tuxentius hos NCBI 
(en) Kategori:Tuxentius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tuxentius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Tuxentius i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Tuxentius
Bilde av Tuxentius cretosus
Claes Jansz. Visscher

Claes Janszoon Visscher (født 1587, død 19. juni 1652) var en flamsk kobberstikker, karttegner og forlegger. Han var også kjent som Nicolas Joannes og Nicolas Joannis Visscher II. Det siste etter sin far som levde ca. 1550–1612.
Claes Visscher lærte å gravere og trykke av faren som han arbeidet sammen med i familieforretningen, hvor de trykket og ga ut bøker samt sjø- og landkart. I familieforetagendet var også Nicolaes Visscher I (1618–1679) og Nicolaes Visscher II (1649–1702). En særlig innbringende del av forretningen besto i å lage kart og illustrasjoner til de nye protestantiske biblene som var beregnet til mindre skolerte lesere.
Forretningens varemerke var en fisker etter navnet Visscher og også den latinske utgaven av navnet: Piscator. I trykksakene deres ble en liten fisker plassert på kartet nær vann og i de tilfellene kartet ikke hadde et vannområde; en fisker som går med fiskestang. Kartklisjeene deres ble gjenbrukt i flere århundrer, men ofte av andre utgivere som uvitende kopierte hele klisjeen inkl. fisker-varemerket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claes Jansz. Visscher (II) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Claes Jansz. Visscher (II) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Claes Jansz Visscher fra Rijksmuseum
Betta taeniata

Betta taeniata er en art i gruppen guramier.
Det er en ferskvannsfisk som lever på Borneo i Indonesia.
Den blir ca. 5,5 cm lang SL. Den er en munnruger. 
Voksne hanner er mer fargerike enn hunner. 
Hannene blir også bredere i hodet.
Den lever i klart vann, hvor den for det meste holder seg i områder med en del strøm.
Arten har likheter med Betta edithae, Betta falx, Betta picta og Betta simplex.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Betta taeniata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Betta taeniata i Encyclopedia of Life 
(en) Betta taeniata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Betta taeniata hos FishBase 
(en) Betta taeniata hos ITIS 
(en) Betta taeniata hos NCBI 
Betta taeniata – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Betta taeniata - seriouslyfish.com
Det kollektivt ubevisste

Det kollektivt ubevisste er et begrep innenfor analytisk psykologi, og ble lansert og utarbeidet av Carl Gustav Jung. Jung fremmet det syn at det ubevisste besto av en personlig del, som er spesifikk til det enkelte individ og dets livserfaring, og en del som mer allment rommer, samler og organiserer de personlige erfaringene til alle medlemmer av en art.


== Jungs forståelse ==
Jung skriver: “My thesis then, is as follows: in addition to our immediate consciousness, which is of a thoroughly personal nature and which we believe to be the only empirical psyche (even if we tack on the personal unconscious as an appendix), there exists a second psychic system of a collective, universal, and impersonal nature which is identical in all individuals. This collective unconscious does not develop individually but is inherited. It consists of pre-existent forms, the archetypes, which can only become conscious secondarily and which give definite form to certain psychic contents.”.Jung koblet slik det kollektivt ubevisste til 'what Freud called "archaic remnants" – mental forms whose presence cannot be explained by anything in the individual's own life and which seem to be aboriginal, innate, and inherited shapes of the human mind'.


=== Arketyper og kollektive representasjoner ===
Jung anså at arketypene Skyggen og Anima/Animus adskilte seg fra de andre arketypene i den forstand av deres innhold var mer direkte relatert til individets personlige situasjon, og mindre til det kollektivt ubevisste.Lucien Levy-Bruhl, Marcel Mauss og Adolf Bastians arbeider øvet innflytelse på Jungs tanker om det kollektivt ubevisste.


== Se også ==
Tabula rasa
Unus mundus


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Michael Vannoy Adams, The Mythological Unconscious (2001)
Gallo, Ernest. "Synchronicity and the Archetypes," Skeptical Inquirer, 18 (4). Summer 1994.
Jung, Carl. (1959). Archetypes and the Collective Unconscious.
Jung, Carl. The Development of Personality.
Jung, Carl. (1970). "Psychic conflicts in a child.", Collected Works of C. G. Jung, 17. Princeton University Press. 235 p. (p. 1-35).
Whitmont, Edward C. (1969). The Symbolic Quest. Princeton University Press.


== Eksterne lenker ==
Archive for Research in Archetypal Symbolism
Kaleidoscope Forum Arkivert 9. februar 2011 hos Wayback Machine. Jungian Discussion Forum.
Lucien Lévy-Bruhl

Lucien Lévy-Brühl (født 10. april 1857, død 13. mars 1939) var en fransk filosof, sosiolog og antropolog, som bidro til de da nye og vordende fagene sosiologi og etnologi. Hans primære studiefelt var primitiv mentalitet.
Lévy-Brühl var født i Paris. Han studerte filosofi i Poitiers og Amiens før han begynte på Universitetet i Paris for å ta sin doktorgrad i 1884. I 1896 ble han professor i historien til moderne fransk filosofi i Sorbonne. Hans forskningsarbeid begynte i 1890 med en bok om tysk filosofi fra Gottfried Wilhelm von Leibniz, og han utga en bok om den franske filosofen Auguste Comte i 1900. En bok om etikk og moralfilosofi i 1902 markerte begynnelsen på hans antropologiske interesser.
I hans verk Les fonctions mentales dans les sociétés inférieures (Hvordan innfødte tenker, 1910) fremmet Lévy-Brühl to grunnleggende menneskelige tenkemåter, en «primitiv» og en «vestlig». Ifølge Lévy-Brühl skiller ikke det primitive sinn det overnaturlige fra den reelle virkelighet, men benytter isteden «mystisk deltakelse» for å manipulere verden. Det primitive sinn adresserer ikke selvmotsigelser, mens det vestlige sinnelag anvender logikk og spekulativ utprøvelse for å teste de tanker det lanserer. Som mange andre teoretikere i sin tid trodde Lévy-Brühl på en historisk og evolusjonær teleologi (om prosessers hensikt) som førte fra det primitive sinnelag og til det vestlige sinnelag. Han ble kritisert av Edward E. Evans-Pritchard som argumenterte for at det primitive sinn faktisk adressert selvmotsigelser, men på en annen måte. Lévy-Brühls Hvordan innfødte tenker bidrag til antropologien har øvet stor innflytelse på Claude Lévi-Strauss.
Lévy-Brühl annså en absolutt etikk som umulig fordi de ulike kulturene ikke hadde sammenlignbart tenkesystemer. Han etterlyste en vitenskapelig forskning på moralsystemer, også primitive, og ble den første antropologen som adresserte komparativ kognisjon.
Lévy-Brühls begrep om kollektive representasjoner og participation mystique påvirket Carl Gustav Jungs psykologiske teorier.


== Verker (utvalg) ==
Les fonctions mentales dans les sociétés inférieures (1910), oversatt til engelsk som How Natives Think (1926)
La mentalité primitive (1922), oversatt til engelsk som Primitive Mentality (1923)
L'âme primitive (1927), oversatt til engelsk som The "Soul" of the Primitive (1928, redigert på nytt i 1965 med et forord av E.E. Evans-Pritchard)
Le surnaturel et la nature dans la mentalité primitive (1931), oversatt til engelsk som Primitives and the Supernatural (1936)
La mythologie primitive (Primitive Mythology, 1935)
L'expérience mystique et les symboles chez les primitifs (The Mystic Experience and Primitive Symbolism, 1938)
Les carnets de Lucien Lévy-Bruhl (Notebooks of Lucien Lévy-Bruhl, utgitt posthumt i 1949)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi om Lucien Lévy-Bruhl Wikiquote: Lucien Lévy-Brühl – sitater
Analytisk psykologi

Analytisk psykologi (eller jungiansk psykologi) er den skoleretning innenfor psykologien som har sitt opphav i tankene til den sveitsiske psykiateren Carl Gustav Jung. Denne teoretiske retning har blitt fremmet av hans studenter og andre tenkere som har fulgt etter i hans tradisjon. Selv om det finnes en rekke likheter med Sigmund Freud og psykoanalyse, så avviker analytisk psykologi på en rekke springende punkter. Forestillingen om den underliggende motivasjon og virksomme drivkrefter i åndslivet er annerledes, og prinsippene for hvordan disse virker er mye bredere, noe som for eksempel kommer til uttrykk i Jungs arketyper.


== Se også ==
Arketype
Drøm
Jungiansk typeindeks


== Eksterne lenker ==
Archive for Research in Archetypal Symbolism website
International Association of Analytical Psychology
International Association for Jungian Studies
Pacifica Graduate Institute – Graduate school offering programs in Jungian and post-Jungian studies
Journal of Jungian Theory and Practice
An Outline of Analytical Psychology by Edward F. Edinger
Jung Arena – Analytical psychology books, journals and resources
Carl Jung – Life and Work Information about life and work of Carl Jung
ADEPAC Colombia Analytical psychology news, biographies and resources.
Malmefjorden Idrettslag

Malmefjorden Idrettslag (stiftet 19. august 1957) er en idrettslag fra Fræna i Møre og Romsdal, som hovedsakelig driver med fotball.


== Historikk ==
Klubben har siden den ble grunnlagt i 1957 hatt et seniorlag i fotball i de laveste divisjonene i Nordmøre og Romsdal Fotballkrets, og har siden 2011 spilt i 5. divisjon.


=== Tabell ===


== Kjente utøvere ==
Per Ivar Staberg – fotballdommer i Tippeligaen 2012.
Trond Strande – fotballspiller for Molde FK fra 1991 til 2007.
Marte Sørø – fotballdommer i Toppserien 2006 – d.d., cupfinale-dommer kvinner 2010 og 2012.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Erantis

Erantis eller vinterblom (Eranthis hyemalis) er en liten plante som tilhører ranunkel- eller soleiefamilien. Den blomstrer samtidig med eller før sneklokkene. 
Erantis sprer seg lett og er ganske vanlig i Danmark og i det sydlige Sverige. 


== Eksterne lenker ==
Erantis – havenyt.dk
Ragu

Ragu (fra fransk, av ragoûter «gi appetitt») er en matrett av kokte eller stekte kjøttstykker som vanligvis serveres med pasta.
Kjøttsaus

Kjøttsaus er en saus laget på kjøttfarse, kjøttdeig eller karbonadedeig. I tillegg kan den gjerne inneholde hakkede tomater, gul løk, hvitløk, fløte og crème fraîche. Sausen krydres ofte oregano, basilikum eller timian.
Kjøttsaus serveres ofte til pasta, for eksempel spaghetti, eller brukes som fyll i lasagne, pai, grateng, pirog eller på pizza.
Kubjelle (plante)

Kubjelle (Pulsatilla pratensis) er en flerårig urt i soleiefamilien. Den har klokkeformet blomst som er brunfiolett utvendig og mørkt blåfiolett innvendig. Planten blir opptil 10–20 cm høy. Den kan forveksles med sin nære slektning mogopen, men mogopen er hvit. Den blomstrer fra slutten av april til begynnelsen av mai.
Kubjelle er utbredt rundt Østersjøen i Sverige, Danmark, Tyskland, Polen, Baltikum, Hviterussland og Russland. På steppene i Øst-Europa vokser den nærstående arten Pulsatilla nigricans, som ofte blir regnet som en underart av kubjelle. I Norge finnes kubjelle bare omkring ytre Oslofjord, fra Moss og Fredrikstad i Østfold, til Re og Tjøme i Vestfold. Kubjelle vokser på sandmark eller tørt, kalkholdig berg. 
Det finnes også en helt isolert forekomst på Hovedøya i Oslo. Der vokser den på de tørre, solvendte og bratte skråningene på østsiden av øya. På begynnelsen av 1900-tallet var kubjella i ferd med å forsvinne fra Hovedøya og professor Wille sørget for at området som den fortsatt eksisterte på ble inngjerdet. I 1919 stengte Akershus kommandantskap denne delen av øya for all ferdsel og det viste seg å være svært vellykket. I 1981 ble det registrert 100 individer fordelt på to områder på øya og i 2005 hadde antallet økt til 200 individer. Kubjellene har i løpet av denne tiden flyttet på seg og de finnes nå også på et helt nytt område lenger nordøst i samme skråning som tidligere. Hovedøya er verdens nordligste voksested for kubjelle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kubjelle i Encyclopedia of Life 
(en) Kubjelle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kubjelle hos Artsdatabanken 
(sv) Kubjelle hos Dyntaxa 
(en) Kubjelle hos The International Plant Names Index 
(en) Kubjelle hos Tropicos 
(en) Kategori:Anemone pratensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pulsatilla pratensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pulsatilla pratensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Urtekildens planteleksikon
Artsdatabanken – Rødliste 2010