jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stalachtis

Stalachtis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 50-60 millimeter) sommerfugler, store til Riodinidae å være. Artene etterligner giftige pasjonsblomstsommerfugler (Heliconiini) eller Ithomiini og ligner mye mer på disse enn på andre Riodinidae. De har avrundede vinger, slank kropp og er tegnet i oransje, svart og hvitt.


== Levevis ==
Artene lever blant annet i krattskog (såkalt restinga). Larvene eter selskapelig av planter i slektene Andira (Fabaceae) og Simaba (Simaroubaceae). I motsetning til mange andre selskapelig-levende sommerfugl-larver går de ikke løs på hverandre om matkilden tar slutt, men utvikler seg i stedet til uvanlig små, voksne individer.
Den nyoppdagede arten Stalachtis halloweeni lever i lavvokst skog mellom 1100 og 1700 meter over havet på en tepui i Guyana.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika, sør til Mato Grosso og Goiás.


== Systematisk inndeling ==

Slekten er det eneste medlemmet i stammen Stalachtini og har trolig ingen nære slektninger.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Stalachtini
Slekten Stalachtis Hübner, 1818
Stalachtis calliope (Linnaeus, 1758)
Stalachtis euterpe (Linnaeus, 1758)
Stalachtis halloweeni Hall, J, 2006
Stalachtis lineata (Guérin-Méneville, 1844)
Stalachtis magdalena Westwood, 1851
Stalachtis phaedusa Hübner, 1818
Stalachtis phlegia (Cramer, 1779)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Stalachtis på Tree of life [1]
Hall, J.P.W. (2006) A remarkable new riodinid species, Stalachtis halloweeni (Riodinidae: Stalachtini), from Mount Ayanganna, Guyana. Journal of the Lepidopterists' Society 60: 138-142.
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 7.2. 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Stalachtis i Encyclopedia of Life 
(en) Stalachtis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stalachtis hos NCBI 
(en) Kategori:Stalachtis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stalachtis – detaljert informasjon på Wikispecies
Hans Geelmuyden (1844–1920)

Hans Geelmuyden (født 10. januar 1844 i Stavern, død 1. mai 1920 i Nordmarka) var en norsk astronom. 

Han ble i 1867 tilsatt som observatør ved Observatoriet. Han ble professor i astronomi ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1890 da han overtok etter Carl Frederik Fearnley. Geelmuyden hadde også bestyrerstillingen ved observatoriet han ledet.
Han var nevø av Ivar Geelmuyden og således søskenbarn til skolemannen Carl Geelmuyden (1859–1942). Hans ble gift med Caroline Hagerup (1850–1933), hvis far var stortingsmannen Edvard Hagerup (1781–1853). De fikk fire barn, blant andre Kristian Geelmuyden (1875–1969), hvis sønn Eiler (1916–1989) var far til PR-rådgiveren Hans Geelmuyden (født 1957) og forfatteren Niels Christian Geelmuyden (født 1960).


== Utgivelser ==
J. Fr. Schroeter og H. Geelmuyden (1903). Untersuchungen über die Eigenbewegung von Sternen in der Zone 65–70 Graden nördlicher Deklination. Fabritius forlag. 
H. Geelmuyden (1908). Lærebog i astronomi. Cammermeyers forlag.  [292 sider. Nye utgaver 1931 og 1945 ved Elis Strömgren og hans far Bengt Strömgren]
J. Fr. Schroeter og H. Geelmuyden (1909). Meridianbeobachtungen von Sternen in der Zone 65–70 Graden nördlicher Deklination. Observatoriet, Oslo.  [To bind]


== Referanser ==
Nuorgam

Nuorgam (nordsamisk: Njuorggán) er EU og Finlands nordligste bygd. Bygda ligger i Utsjok kommune ved Tanaelva om lag 3 kilometer vest til sørvest for Finlands nordligste punkt ved verdens nordligste grenseovergang. Den finske regionalvei 970 går gjennom bygda og fortsetter som fylkesvei 895 til Polmak og Skiippagurra i Tana kommune etter passering av riksgrensa til Norge.
Bygda har vel 200 innbyggere og grensehandel og turisme er viktige næringsveier. Det finske Gränsbevakningsväsendet har en stasjon i Nuorgam. Her finnes også to butikker, medisinutsalg, bensinstasjon, barneskole, kapell og en filial av det finske monopolutsalget for vin og brennevin, Alko.


== Bildegalleri ==
Algrange

Algrange er en kommune i departementet Moselle i regionen Grand Est nordøst i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Algrange


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Algrange – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Pritzwalk

Pritzwalk er en by i Landkreis Prignitz i delstaten Brandenburg i Tyskland. Byen hadde 12 598 innbyggere i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Pritzwalk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Allround-NM på skøyter 1978 for damer

Allround-NM på skøyter 1978 for damer ble avholdt 14. og 15. januar 1978 på Skedsmo stadion, Skedsmo.Teknisk arrangør var Skedsmo Idrettslag. Det ble også arrangert Junior-NM for damer samtidig.
Norgesmestere ble Lisbeth Korsmo, Oslo IL for senior damer og Bjørg Eva Jensen, IF Fram for junior damer. Begge ble mestere ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, de hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.


== Sammenlagt senior ==
* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.


== Sammenlagt junior ==

* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.
** = nye norske seniorrekorder sammenlagt og på 3 000m


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 87. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. 
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 148. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 80. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 167. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1978 for damer, senior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter 1978 for damer, junior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Lady Rose

«Lady Rose» er en britisk popsang og hitsingle med gruppa Mungo Jerry.
Den ble skrevet av ledesangeren i Mungo Jerry, Ray Dorset. Den ble utgitt på gruppas tredje single Dawn DNX 2510. Produsent var Barry Murray.I likhet med gruppas debutsingle, «In the Summertime», var dette også en maxisingle som skulle spilles på 33 omdreininger i minuttet.
«Lady Rose», som er på A-siden, inneholder munnspill og piano. B-sidens spor er «Little Louis» av gruppemedlem, Paul King, samt oppussinger av Lonnie Donegans «Have a Drink on Me» (som «Have a Whiff On Me») og den gamle Elvis Presley-sangen, «Milk Cow Blues».


== Norsk versjon ==
Jan Swensson har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Anne Britt».


=== Innspilling ===
Dei Nye Kapellanane. Utgitt på CD-singlen Tylden & co GTAS 75 i 1999.


== Listeplassering ==
«Lady Rose» begynte på den britiske singlelisten som # 30 i mai 1971, nådde femteplassen i juni og forlot til slutt listen i august 1971.


== Referanser ==
Forvaltningsfellesskapet Marienberg

Forvaltningsfellesskapet Marienberg er et tidligere forvaltningsfellesskap i Mittlerer Erzgebirgskreis og deretter Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Dresden i Sachsen. Forvaltningsfellesskapet ble opprettet den 1. januar 2000, og bestod opprinnelig av de tre kommunene Marienberg, Hirtstein og Pobershau. Forvaltningsfellesskapet hadde sitt sete i Marienberg.
Hirtstein ble innlemmet i Marienberg den 1. januar 2003, og det interkommunale samarbeidet fortsatte dermed mellom de to gjenværende kommunene Marienberg og Poberschau. Fra 2000 til 2002 hadde byen Marienberg 4 seter, Hirtstein 3 seter og Poberschau 3 seter i fellesskapskomitéen.
Sammen med innlemmelsen av Pobershau i Marienberg den 1. januar 2012, opphørte forvaltningsfellesskapet å eksistere.
Emesis (sommerfugl)

Emesis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 25-45 millimeter), mer eller mindre grå eller brunlige sommerfugler. Oversiden er rødbrun eller brunlig med fine, mørke tverrstreker, av og til med et oransje tverrbånd på forvingen. Undersiden er lignende mønstret, men noe lysere på fargen.


== Levevis ==
Larvene lever på en rekke ulike busker og trær.
Disse sommerfuglene kan finnes i mange slags skoger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika såvel som det sørligste Nord-Amerika, fra Arizona i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
Slekten Emesis Fabricius, 1807
Emesis adelpha Le Cerf, 1958
Emesis aerigera (Stichel, 1910)
Emesis angularis Hewitson, 1870
Emesis ares (Edwards, 1882)
Emesis arnacis Stichel, 1928
Emesis aurimna (Boisduval, 1870)
Emesis brimo Godman & Salvin, 1889
Emesis castigata Stichel, 1910
Emesis cerea (Linnaeus, 1767)
Emesis condigna Stichel, 1925
Emesis cypria C. & R. Felder, 1861
Emesis diogenia Prittwitz, 1865
Emesis elegia Stichel, 1929
Emesis emesia (Hewitson, 1867)
Emesis eurydice Godman, 1903
Emesis fatimella Westwood, 1851
Emesis fastidiosa Ménétriés, 1855
Emesis glaucescens Talbot, 1929
Emesis guttata (Stichel, 1910)
Emesis heterochroa Hopffer, 1874
Emesis heteroclita Stichel, 1929
Emesis lacrines Hewitson, 1870
Emesis liodes Godman & Salvin, [1886]
Emesis lucinda (Cramer, [1775])
Emesis lupina Godman & Salvin, [1886]
Emesis mandana (Cramer, [1780])
Emesis neemias Hewitson, 1872
Emesis ocypore (Geyer, 1837)
Emesis orichalceus Stichel, 1916
Emesis poeas Godman, [1901]
Emesis russula Stichel, 1910
Emesis sinuata Hewitson, 1877
Emesis spreta Bates, 1868
Emesis satema (Schaus, 1902)
Emesis saturata Godman & Salvin, [1886]
Emesis tegula Godman & Salvin, [1886]
Emesis temesa (Hewitson, 1870)
Emesis tenedia C. & R. Felder, 1861
Emesis toltec Reakirt, 1866
Emesis vimena Schaus, 1928
Emesis vulpina Godman & Salvin, [1886]
Emesis xanthosa (Stichel, 1910)
Emesis zela Butler, 1870


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Emesis på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 7.2. 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Emesis i Encyclopedia of Life 
(en) Emesis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Emesis hos ITIS 
(en) Emesis hos NCBI 
(en) Kategori:Emesis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Emesis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies and Moths of North America – Emesis zela (data for flere andre arter på samme nettside) [2]
Bilde av Emesis sp. Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Urban exploration

Urban utforskning (engelsk: urban exploration; ofte forkortet urbex eller UE) er utforskning og fotografering av menneskeskapte ting som er blitt forlatt. Urban exploration blir også referert til som infiltrasjon, dog mener mange at infiltrasjon er å snike seg inn på områder eller bygg som ikke er forlatte og det fortsatt pågår aktivitet. Hovedformålet bak UE er å ta bilder og dokumentere steder vanlige mennesker sjeldent får se eller oppleve, disse bildene blir ofte delt på blogger eller nettforum. Grunnregelen i UE er: "Take Only Photographs, Leave Nothing but Footprints", på denne måten kan andre fotografer oppleve stedet på samme måte som en selv har gjort.


== Mål for utforskning ==
Populære UE mål er som oftest forlatte bygninger, spesielt sykehus, asyl eller liknende steder med en spennende historie. I Norge er nedlagte Lier sykehus et populært mål.Andre populære mål er kloakkanlegg, katakomber, bunkere, Undergrunnsbane og liknende. 


== Farer og lovlighet ==
Ved å bevege seg på falleferdige forlatte områder kan en sette seg selv i fare. En kan gå gjennom gulvet, få fallende objekter på seg osv. Likende farer er knyttet til andre steder som kloakkanlegg da en kan bli utsatt for gasser. UE er lovlig så lenge du ikke bryter deg inn på stedet du vil fotografere. Generelt ligger UE i en juridisk gråsone, så folk har blitt anmeldt for innbrudd.


== Se også ==
Teaser for UE-filmen Oslo Underground Besøkt 8. februar 2012
Norges første Urban exploration forum Arkivert 12. desember 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 8. februar 2012 (nå flyttet til urbex.no)
Norges første portal for Urban Explorers i Norge og Internasjonalt Besøkt 8. august 2013
En norsk blogger som driver med urban utforskning Arkivert 14. september 2014 hos Wayback Machine..


== Referanser ==
Slevik batteri

Slevik batteri (1808–15) var en befestning ved Slevik i Onsøy, opprettet i 1808 under Napoleonskrigen for å sikre den norske skjærgårdsflåten mot angrep. Batteriet skulle hindre landgang i Slevikbukta, som var en god ankerplass.Slevik batteri var utstyrt med omkring tretten kanoner fra Moss Jernverk. Andre bygninger var hus for proviant, ammunisjon, kjøkken, materialer, bryggeri og vaktene. 
Planleggingen var ved generalmajor Hans Christopher Gedde, mens infanteriløytnant Hans Johan Julius Lemvig (1788–?) og hans assistent månedsløytnant Mathias Hjorth (1783–1850) stod for den daglige ledelse.Under krigen med Sverige 1814 måtte norske styrker evakueres til batteriet i starten av august. Alle flyktet fra batteriet den 4. august, og det ble snart etter besatt av svenskene. Batteriet ble beordret nedlagt som formelt festningsverk den 25. juli 1815, men ble ikke solgt før i 1903 til private gjennom en offentlig auksjon.  Eiendommen ble solgt til familien Sønnichsen som brukte den til sommersted frem til 1927, da de solgte den videre til familien Juul, som i 1930 solgte til familien Strand.Fra 1930-tallet har det vært i samme private eiers eie. Onsøy kommune overtok brygge og badeplass i 1951. Kanoner står fortsatt her (2015).  Ved privatsalget av den 57 mål store eiendom her i 2016, forsøkte kommune og fylkeskommune å kjøpe, for å utvide offentlig friareal. Men, eiendommen 64/20 ble i stedet solgt for 48 millioner kroner til Jacob B. Stolt-Nielsen (født 1963) i skipsrederiet Stolt-Nielsen, som fra før av har landsted 66/4 i Slevikkilen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Øy, Nils E. (1946-) (1991). Mot Onsøy 1814. Gressvik: Munin. ISBN 8291035016. 
Slevig batteri i Nordisk Familjbok, 1917
Festningsbyen Fredrikstad, 1996
Forsberg, Turi: «Fra Borgåsen til Torgauten fort» i Varden 1997 s. 3-4. ISSN 0800-3866


== Eksterne lenker ==
«Slevik batteri». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Calydna

Calydna er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Forholdsvis små (vingespenn 24-36 millimeter), kraftige, mørke sommerfugler. Oversiden er svartbrun eller svart, enten med noen få store eller tallrike små, hvite flekker. Bakkanten av bakvingen er ofte blågrønt metallisk skinnende. Undersiden er brunspraglete.


== Levevis ==
Larvene lever på busker og trær i familien Olacaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør, med de fleste artene i det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
Slekten Calydna Doubleday, 1847
Calydna cabira Hewitson, 1854
Calydna caieta Hewitson, 1854
Calydna calamisa Hewitson, 1854
Calydna candace Hewitson, 1859
Calydna carneia Hewitson, 1859
Calydna catana Hewitson, 1859
Calydna cea Hewitson, 1859
Calydna charila Hewitson, 1854
Calydna fissilisima Hall, J, 2002
Calydna hiria (Godart, 1824)
Calydna jeannea Hall, J, 2002
Calydna lusca (Geyer, 1835)
Calydna micra Bates, H, 1868
Calydna nicolayi Hall, J, 2002
Calydna pichita Hall, J & Lamas, 2004
Calydna stolata Brévignon, 1998
Calydna sturnula (Geyer, 1837)
Calydna thersander (Stoll, 1780)
Calydna venusta Godman & Salvin, 1886


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Calydna på Tree of life [1]
Hall, J.P.W., D.J. Harvey & D.H. Janzen (2004) Life history of Calydna sturnula with a review of larvae and pupae balloon setae in the Riodinidae (Lepidoptera). Annals of the Entomological Society of America 97: 310-321. [2]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 7.2. 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Calydna i Encyclopedia of Life 
(en) Calydna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calydna hos NCBI 
(en) Kategori:Calydna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calydna – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America – Calydna sturnula [3]
Adam Schjølberg

Adam Andreas Bredesen Schjølberg (født 30. mars 1982 i Bodø) er en norsk TV-personlighet og stand-up-komiker. 


== Biografi ==
I 2004 medvirket han som frisør i Homsepatruljen på TV 3, mens han i senere tid har deltatt i flere sesonger av NRK-programmet Sofa sammen med humormakkeren Tore Petterson. De to har også vært å høre som faste vikarer i radioprogrammet Tidenes Morgen på NRK P13, og med fast lørdaginnslag på NRK P1 i programmet Fritimen (Cocktail). De har også gjestet programmer som Beat For Beat, Kvelden Før Kvelden, På Tur Med Dag Otto, Fingrene av fatet, Huskestue og Melodi Grand Prix.
Adam Schjølberg har også dukket opp som skuespiller i NRK Super på programmer som Boxer, Alle Sammen Sammen og Superkrimmen. I 2015 var komikerduoen å finne i oppsetningen JuleLatter med kollegaer Christer Torjusen og Bjørn Henning Ødegård. Forestillingen solgte nærmere 11000 billetter og fikk terningkast 5 i Dagbladet.
Adam Schjølberg deltok på 71 Grader Nord Kjendis i 2017, og turnerer med stand up kontinuerlig både med og uten scenemakker Tore Petterson.
Schjølberg holder også foredrag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Schjølberg på Internet Movie Database 
(en) Adam Schjølberg hos The Movie Database
Klaus Wedemeier

Klaus Wedemeier (født 12. januar 1944 i Hof an der Saale) er en tysk politiker for SPD. Han var fra 1985 til 1995 borgermester og senatspresident i Bremen.  Wedermeier var fra 1. november 1993 til 31. oktober 1994 president i Forbundsrådet.


== Referanser ==
Allround-NM på skøyter 1977 for damer

Allround-NM på skøyter 1977 for damer ble avholdt 15. og 16. januar 1977 på Fylkesidrettsplassen, Elverum.Teknisk arrangør var Elverum Idrettslag. Det ble også arrangert Junior-NM for damer samtidig.
Norgesmestere ble Lisbeth Korsmo, Oslo IL for senior damer og Bjørg Eva Jensen, IF Fram for junior damer. Begge ble mestere ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, de hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.


== Sammenlagt senior ==
* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.


== Sammenlagt junior ==

* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 87. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. 
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 148. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 79. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 166. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 6. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1977 for damer, senior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter 1977 for damer, junior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Berlinische Galerie

Berlinische Galerie er delstatsmuseet for moderne kunst, fotografi og arkitektur i den tyske delstaten og nasjonale hovedstad Berlin. Museet finnes fra 2004 i Alte Jacobsstrasse i Kreuzberg, ikke langt fra Det jødiske museet.


== Samlingen ==
Den faste og de skiftende utstillingene vises i to etasjer. De eldste verkene er fra 1870. Av den bildende kunst finnes verker fra 
Berliner Secession (Max Liebermann, Lovis Corinth, Franz Skarbina og Hans Baluschek), Neue Sachlichkeit og ekspresjonismen (Otto Dix, George Grosz, Hannah Höch), til malerier av Georg Baselitz, og verker av  Wolf Vostell, Ursula Sax og Junge Wilde (maleri fra de sene 1970- og tidlige 1980-tall) og installasjoner. Til dette kommer en stor grafisk samling (ca. 15.000 arbeider), fotografier og arkitekturmodeller.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Berlinische Galerie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arkitekturåret 2012

Arkitekturåret 2012 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 2012.


== Bygninger ==


== Hendelser ==


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – Steven Holl
C.F. Hansen-medaljen – Jan Søndergaard
Eckersbergmedaljen – Marianne Levinsen
Murverksprisen – Bengt Espen Knutsen for Villa Grimnes
Betongtavlen – Reiulf Ramstad Arkitekter
Byggeskikkprisen –
Alvar Aalto-medaljen – Paulo David, Portugal
Arnstein Arneberg pris – interiør, Infotjenester, tegnet av Hille Melbye Arkitekter
Architecture Firm Award – Ikke utdelt
Den europeiske unions pris for samtidsarkitektur –
Grand prix de l'urbanisme –
Grosch-medaljen – Craig Dykers og Kjetil Trædal Thorsen, Snøhetta
Houens fonds diplom – Jensen & Skodvin, Bård Helland, Space Group, Steven Holl Architects og LY arkitekter og Snøhetta
Kasper Salin-prisen – Carmen Izquierdo Arkitektkontor ved Carmen Izquierdo
Norsk Stålkonstruksjonspris –
Oslo kommunes pris for god byarkitektur – Parkveien 5b/c - leilighetsbygg
Pritzker Architecture Prize –
Prix de Rome –
Progressive Architecture Award –
RAIA Gold Medal –
Royal Gold Medal – Herman Hertzberger
Sundts premie – Ikke utdelt
Treprisen –
Vincent Scully-prisen –


== Dødsfall ==
4. januar - Rod Robbie, kanadisk arkitekt (født 1928)
8. januar - John Madin, engelsk arkitekt  (født 1924)