jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heming Synnevåg

Heming Synnevåg (født 7. februar 1928 i Søndre Land) er pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han tok artium på Gjøvik i 1947 og han har befalsskole, Luftkrigsskolen, stabsskole og Forsvarets høgskole. Han var sjef for Våler batteri, Luftforsvarets stasjon Kautokeino, nestkommanderende og senere sjef for Luftkrigsskolen og sjef for Luftvernbattaljonen i Bodø. Videre var han sjef for Forsvarets overkommando / Personellstaben og i 1984 ble han utnevnt til generalmajor og tilsatt som generalkrigskommissær og sjef for utskrivningsvesenet.


== Kilder ==
Dagsavisen, 7. februar 2013, jubilanter
Aftenposten, 7. februar 2018, jubilanter
Erik Hernes

Erik Hernes (født 23. juli 1942) er sivilingeniør og pensjonert generalmajor i Luftforsvaret. Han var blant annet sjef for Luftforsvarets forsyningskommando og adm. dir. og sjef for Forsvarets logstikkorganisasjon fra 2001 til 2005.


== Referanser ==
Geir Harildstad

Geir Harildstad (født 19. januar 1948) er pensjonert norsk flyver og generalmajor i Luftforsvaret. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har blant annet vært sjef for Andøya flystasjon, Luftoperativ inspektør og den siste sjef for Luftforsvarets forsyningskommando. Han er tildelt Forsvarsmedaljen, Vernedyktighetsmedaljen og utnevnt til kommandør av Den nasjonale fortjenstorden (Frankrike).
Åge Hamang

Åge Johannes Hamang (født 28. mars 1943) er pensjonert norsk flyver og generalmajor i Luftforsvaret. Han har siden 2007 vært generalsekretær i Norges forsvarsforening. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har vært sjef for Luftforsvarsstaben/Utdanningsavdelingen, stabssjef i Luftforsvarsstaben, kommandør for luftstridskreftene i Nord-Norge og øverstkommanderende i Nord-Norge og sjef for Forsvarskommando Nord-Norge.
Hamang vant Norsk Aero Klubbs kårde (NAKs kårde) som beste elev ved Luftkrigsskolen i 1971.


== Referanser ==
Live at Stockholm Concert Hall

Live at Stockholm Concert Hall er et konsertalbum utgitt av Ane Brun i 2009. Albumet inneholder også en DVD og hadde elleve uker på VG-lista og endte med andreplass. Albumet ble innspilt den 3. oktober 2008 i Stockholm.


== Disk 1 ==
«The Puzzle»
«Humming One Of Your Songs»
«To Let Myself Go»
«My Star»
«The Treehouse Song»
«Lullaby For Grown-ups»
«Linger With Pleasure»
«Lift Me» med Sivert Høyem
«Fyris River»
«Balloon Ranger»
«Ten Seconds»
«The Fall»
«Big In Japan»
«My Lover Will Go»
«Song No.6»
«True Colors»
«My Baby's Arms» (studioversjon)


== Disk 2/DVD-en ==
«Intro: Are They Saying Goodbye»
«Raise My Head»
«The Puzzle»
«Humming One Of Your Songs»
«To Let Myself Go»
«This Voice»
«My Star»
«The Treehouse Song»
«Lullaby for Grown-ups»
«Changing Of the Seasons»
«Linger With Pleasure»
«Lift Me» med Sivert Høyem
«Fyris River»
«Balloon Ranger»
«Ten Seconds»
«The Armour»
«Petrified Forest Road»
«Falling Down»
«The Fall»
«Rubber And Soul»
«Don't Leave»
«Big In Japan»
«My Lover Will Go»
«Song No.6»
«True Colors»


== Eksterne lenker ==
(en) Live at Stockholm Concert Hall på Discogs 
(en) Live at Stockholm Concert Hall på MusicBrainz 
(en) Live at Stockholm Concert Hall på Spotify 
(en) Live at Stockholm Concert Hall på AllMusic
Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte

Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte, kjent som prins Victor Napoleon eller Napoleon V (født 18. juli 1862 i Palais-Royal i Paris, død 3. mai 1926 i Brussel), var overhode for slekten Bonaparte og pretendent til den franske tronen. Han var sønn av Napoléon Joseph Charles Paul Bonaparte og Marie-Clothilde av Savoie.


== Referanser ==
Sonny Boy

«Sonny Boy» er en amerikansk sang, skrevet av Ray Henderson, Bud De Sylva og Lew Brown. Denne hypersentimentale tårepersen var med i talefilmen The Singing Fool fra 1928, hvor den ble fremført av Al Jolson. Jolson spilte den også inn på plate. Hans innspilling fra 1928 ble en hit og millionselger.
Sangeren Eddie Fisher ble alltid kalt «Sonny Boy» av sin familie på grunn av sangens popularitet. Den ble spilt inn på plate samme år som Fishers fødsel. I sin selvbiografi skriver han at til og med etter at han ble gift med Elizabeth Taylor i 1959, tjente $ 40 000 i uka, opptrådte i Las Vegas, tilbrakte tiden med Frank Sinatra og Rocky Marciano og hadde sanger på toppen av listene, kalte hans familie ham fortsatt «Sonny Boy».Arild Andresen, piano med gitar og bass spilte den inn i Oslo 11. mars 1955 som første melodi i medleyen «Klaver-Cocktail Nr. 4» sammen med «Top Hat» og «Ain't Misbehavin'». Medleyen ble utgitt på 78-platen His Master's voice A.L. 3514.


== Norsk versjon ==
H. Herberth har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Sonny Boy». 


=== Innspilling ===
Leif Amble-Næss med piano. Utgitt på 78-platen His Master's Voice X 3122.


== Listeplassering ==
Jolsons versjon lå som nummer én i tolv uker på den amerikanske listen.


== Referanser ==
EM på skøyter 1955, menn

EM på skøyter 1955, herrer ble avholdt på Kopparvallen i Falun, Sverige den 5. og 6. februar 1955 med 39 deltagere fra 11 nasjoner.
Boris Sjilkov var tittelforsvarer fra Davos året før. Sigge Ericsson ble europamester.


== Sammenlagt ==
NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1955 – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for EM på skøyter 1955.
(en) Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
(en) Medaljer nasjonsvis og Resultater på The-Sports.org (ikke komplett, mangler T. Salonen som ikke startet på 5 000 meter)
«European Championships 1955 (Men)» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 14. februar 2010. Besøkt 11. juni 2016.
Bibbidi-Bobbidi-Boo (sang)

«Bibbidi-Bobbidi-Boo» (også kalt «The Magic Song») er en amerikansk noveltysang med melodi og tekst av Al Hoffman, Mac David og Jerry Livingston. Den ble skrevet i 1948 og ble introdusert i Disney-tegnefilmen Askepott (Cinderella) fra 1950, hvor den ble fremført av skuespilleren Verna Felton med stemmen til Den gode fe.Ilene Woods and The Woodsmen with Harold Mooney and His orchestra spilte inn sangen i Hollywood 26. oktober 1949. Den ble utgitt på RCA Victor 31-0013B (i USA), på His Master's Voice B 9970, på His Master's Voice SG 271, på His Master's Voice HM 2756, JK 2678 og på His Master's Voice A.L. 3109 (sistnevnte i Norge).
En innspilling med Perry Como and The Fontaine Singers with Mitchell Ayres and his Orchestra var den mest populære. Den ble spilt inn 7. november 1949 og utgitt av RCA Victor Records på 78-plate (med katalognummer 20-3607B) og på single (med katalognummer 47-3113-B). Den andre siden var «A Dream Is a Wish Your Heart Makes». Den samme platen ble utgitt i Storbritannia av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 9961. Den ble også utgitt på His Master's Voice HM 2730, på his Master's Voice X 7279, på His Master's Voice SAB 8, på His Master's Voice IP 615 og på His Master's Voice A.L. 3108 (sistnevnte i Norge).   
En innspilling med Jo Stafford og Gordon MacRae ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 782. Den andre siden var «Echoes».


== Norske versjoner ==
Gunnar Kaspersen og Rolf Just Nilsen har skrevet  norske tekster. Kaspersens versjon bærer tittelen  «Simsala-simsala-bim». Just Nilsens versjon heter «Bibbedi-Bobbedi-Boo».


=== Innspillinger ===


== Teksten ==
Sangens tekst, i likhet med tittelen, utgjøres nesten helt av nonsens. Innspillingen fra 1948 har flere ekstra linjer som ikke ble anvendt i filmversjonen, innbefattet «If your mind is in a dither, and your heart is in a haze, I'll haze you dither, and dither your haze, with a magic phrase» og «If you're chased around by trouble, and followed by a jinx, I'll jinx your trouble, and trouble your jinx, in less than forty winkx». Tempoet til de ulike innspillingene er også vidt forskjellig.


== Parodier og ordspill ==
Akira Toriyama, skaper av den populære anime- og mangafranchisen Dragon Ball, har forklart at han er fan av Disney-filmer. Som et resultat av hans fanatisme har Toriyama skapt tre figurer i sin Dragon Ball-serie som er oppkalt etter denne sangen: En ond trollmann kalt Bibbidi, hans sønn Bobbidi og en mektig demon kalt Buu. De fleste japanske handelsvarene staver Buus navn som det korrekte Boo, som i sangen.
Sangen ble også parodiert i episoden Narfily Ever After av Pinky, Elmyra & the Brain, en parodi på Askepott.


== Listeplasseringer ==
På Cash Box magazine Best-Selling Records-listen, hvor alle versjoner var kombinert, nådde sangen nummer syv.


== Referanser ==
Theodor Løvstads vei (Oslo)

Theodor Løvstads vei (1-29, 2-66) er en veisløyfe øst på Bygdøy, utgående fra krysset Konsul Schjelderups vei og Huk aveny. Denne ble anlagt i 1966, og ble samtidig oppkalt etter humoristen Theodor Julius Løvstad (1843–1913), som mot slutten av livet var bosatt nede mot Bekkebukta, like sør for veisløyfen som nå bærer hans navn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Theodor Løvstads vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 564. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes gateoversikt
De aller beste

De aller beste er en samleplate med Trang fødsel. Albumet ble utgitt 27. juni 2005 og inneholdt tre nye låter.


== Sporliste ==
«På fredag» (Aaserud/Samuelsen), (Ny låt)
«Kursiv» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«Manisk» (Aaserud/Samuelsen), (Feber)
«Hippie» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«Helt herlig» (Aaserud/Samuelsen), (Ny låt)
«Mia» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«Kom og se» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«Drømmedame» (Aaserud/Samuelsen), (Feber)
«Hele veien hjem» (Aaserud/Samuelsen), (Damp)
«Midt i tryne» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«Han er mann» (Aaserud/Samuelsen), (Feber)
«Ingenting er umulig» (Aaserud/Samuelsen), (Ny låt)
«Bing bang» (Aaserud/Samuelsen), (Feber)
«Livet er helt ålreit» (Aaserud/Samuelsen), (Hybel)
«L.i.g.g. U.n.n.a» (Aaserud/Samuelsen), (Damp)
«Lykkelige meg» (Aaserud/Samuelsen), (Feber)


== Eksterne lenker ==
(en) De aller beste på Discogs
Harold G. Moore

Harold Gregory «Hal» Moore jr. (født 13. januar 1922 i Bardstown i Nelson County i Kentucky, død 10. februar 2017 i Auburn i Lee County i Alabama) var en amerikansk generalløytnant.
Under Vietnamkrigen var Moore øverstkommanderende for de amerikanske styrkene under slaget i Ia Drang. Denne var den første større militære konfrontasjonen mellom USA og Nord-Vietnam.
Sammen med journalisten Joseph L. Galloway (som også var med i Ia Drang) skrev han boken We Were Soldiers Once… and Young, som 2002 ble filmen med tittelen We Were Soldiers med Mel Gibson i hovedrollen.
I 2008 skrev de også boken We Are Soldiers Still: A Journey Back to the Battlefields of Vietnam sammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hal Moore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harold G. Moore på Internet Movie Database 
(en) Harold G. Moore hos The Movie Database 
(en) Hal Moore på United States Military Academy i West Point
Amulius

Amulius var ifølge enkelte historiske kilder konge av Alba Longa, en by nær Roma i det tidligere Latium. Han var bror til Numitor og sønn av Procas. Han var onkel til Rea Silvia, som var mor til Romulus og Remus. Ifølge den antikke romerske historietradisjonen nedstammet Amulius i direkte linje fra Aineias, helten fra Den trojanske krig som ble Romas mytiske opphav.
Hans bror, Numitor, var den legitime kongen av Alba Longa. Amulius styrtet ham og overtok tronen. Han tvang Rea Silvia, Numitors datter, til å bli en vestalinne, en prestinne for Vesta, slik at hun aldri skulle føde noen barn som kunne styrte ham. Men hun ble voldtatt av guden Mars, og fødte Romulus og Remus. Da Romulus og Remus var blitt voksne, ledet de et opprør mot Amulius, og fikk ham henrettet. De gjeninnsatte deretter sin bestefar, Numitor, som konge i Alba Longa.Amulius er kjent fra beskrivelsen av ham i verket Antiquitates Romanum (Romas oldtidshistorie) av den romerske forfatteren og historikeren Dionysios fra Halikarnassos (ca. 60 f.Kr - 7 f.Kr) og fra Ad Urbe Condita (Fra byens grunnleggelse) av Titus Livius. I den grad Amulius var en historisk person må han ha levd på 700-tallet f.Kr. Romulus regnes som Romas grunnlegger og dette tidfestes normalt til 753 f.Kr.


== Referanser ==
Fetești

Fetești er en by i Ialomiţa fylke i Romania med en befolkning på ca. 30 217 personer, noe som gjør den til den nest største byen i fylket etter Slobozia. Byen ligger på Bărăgansletten langs løpet av Donau som kalles Borceaarmen.
En jernbanebro over Donau ble åpnet i 1895 som Kong Carol I bro etter det daværende statsoverhodet i Romania. Broen ble senere omdøpt til Anghel Salignybroen etter broens arkitekt. Ny jernbane- og bilbro ble i 1980 åpnet sør for den gamle broen.


== Historie ==
Fetești blir første gang nevnt i 1528 i et dokument utgitt av Radu de la Afumați, daværende hersker over Valakia. I 1868 blir Fetești comună i 1868, by i 1934 og municipiu i 1995. Fetești har utviklet seg til et viktig trafikknutepunkt og indiustrisenter i Romania.


== Demografi ==


== Kommuneinndeling ==
Fetești består av fire bydeler: Fetești-Oraș, Fetești-Gară, Buliga og Vlașca. Bydelen Fetești-Gară regnes med sine ca 20 000 innbyggere som byens sentrum.  


== Utdanning ==
Fetești har 7 grunnskoler og 3 videregående skoler. De videregående skolene er Carol I gymnasium, en jernbaneskole og en skole for yrker i matvareindustrien.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fetești – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Folketelling 2011
Hybel (album)

Hybel er Trang Fødsel sin gjennombruddsplate utgitt i 1997. Mye av gjennombruddet var takket være låter som «Kursiv», «Hippie», «James Bond» og «Livet det er helt ålreit».


== Sporliste ==
«Mia» (Aaserud/Samuelsen)
«Kursiv» (Aaserud/Samuelsen)
«Hippie» (Aaserud/Samuelsen)
«Midt i trynet» (Aaserud/Samuelsen)
«Kom og se» (Aaserud/Samuelsen)
«Hipp og kuul» (Aaserud/Samuelsen)
«Sinna-sangen» (Aaserud/Samuelsen)
«Damene» (Aaserud/Samuelsen)
«Reise-sangen» (Aaserud/Samuelsen)
«James Bond» (Aaserud/Samuelsen)
«Livet det er helt ålreit» (Aaserud/Samuelsen)
«Hva blir det neste» (Aaserud/Samuelsen)
«Naken hud» (Aaserud/Samuelsen)


== Medvirkende ==


=== Trang Fødsel ===
Hans Petter Aaserud - sang, gitar, låtskriver
Jørund Fluge Samuelsen - sang, fløyte, munnspill, låtskriver
Ole Amund Gjersvik - bass, kor
John Vinge - keyboard, piano, harmonium, kor
Frank Jakobsen - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Yngve Sætre - produsent, tekniker
Jan Kåre Hystad - klarinett på Midt i trynet
Hanne-Mari Engen - vokal på Hva blir det neste
Kristin Eide - vokal på Hva blir det neste
Geir Luedy Andersen - tekniker
Bjarte Ludvigsen - tekniker
Marcel Leliënhof - fotograf


== Eksterne lenker ==
Hybel
Nguyen Huu An

Nguyễn Hữu An (født 1. oktober 1926 i Gia Viễn i den nordlige Vietnam, død 9. april 1995 i Hanoi) var en vietnamesisk general som særlig er kjent for sin kommando over de nordvietnamesiske styrkene under slaget i Ia Drang. Denne var den første større militære konfrontasjonen mellom USA og Nord-Vietnam. 
Etter Vietnamkrigens avslutning, hadde han høye stabsstillinger innen det vietnamesiske militære, hva han blant annet var assisterende generalinspektør for Vietnams Folkehær, generalstabssjef, sjef for militærakademiet (1988–1991) og sjef for akademiet for det nasjonale forsvar.


== Litteratur ==
The New Battlefield (a Memoir) (2006) av Nguyen Huu An, SB#:  040360, OCLC 122930102
Poreotics

Poreotics, og så kalt Poreotix er en amerikansk dansegruppe som er mest kjent for å ha blitt kåret America's Best Dance Crew den femte sesongen. De har sitt opphav i Orange County (California) i 2007 og spesialiserer seg i popping, koreografi og robotics og danner da navnet Po-reo-tics. De har vært med i utallige hiphopkonkurranser, blant annet Hip Hop Internatoonals, der de ble de beste fra USA, Vibe 15, Fusion X og World of Dance.


== ABDC ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fanny Pak

Fanny Pak er en amerikansk dansegruppe med 7 medlemmer. De startet i 2005 i Los Angeles, California og driver med moderne dans, jazzdans og hiphop. De er oppkalt etter Fanny Pack, en ting man hadde rundt livet på 1980-tallet. Fanny Pak er mest kjent for å ha komt på 3.-plass i America's Best Dance Crew.
Feber (album)

Feber er et musikkalbum med Trang fødsel. Albumet ble utgitt den 20. juli 1998.


== Sporliste ==
«Manisk» (Aaserud/Samuelsen)
«Million» (Aaserud/Samuelsen)
«Drømmedame» (Aaserud/Samuelsen)
«Lykkelige meg» (Aaserud/Samuelsen)
«Bing bang» (Aaserud/Samuelsen)
«Født bohem» (Aaserud/Samuelsen)
«Lånt en gitar» (Aaserud/Samuelsen)
«Venter på mer» (Aaserud/Samuelsen)
«Han er mann» (Aaserud/Samuelsen)
«Nanana» (Aaserud/Samuelsen)
«Inni her» (Aaserud/Samuelsen)
«I mangel av noe bedre» (Aaserud/Samuelsen)
«Alle kan ta feil» (Aaserud/Samuelsen)


== Medvirkende ==


=== Trang Fødsel ===
Hans Petter Aaserud - sang, gitar, låtskriver
Jørund Fluge Samuelsen - sang, fløyte, munnspill, låtskriver
Ole Amund Gjersvik - bass, kor
John Vinge - keyboard, piano, harmonium, kor
Tord Riiser - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Truls Birkeland - produsent, tekniker
Geir Luedy Andersen - produsent, tekniker


== Eksterne lenker ==
Feber
Beat Freaks

Beat Freaks er en amerikansk dansegruppe med kun jenter som har sitt opphav i Los Angeles, California i 2003. De danser hiphop og endte på 2.-plass i America's Best Dance Crew.
5500 (album)

5500 er et musikkalbum utgitt av Helge Toft i september 2008. Dette er hans debutalbum og lå én uke på VG-lista og endte med 22.-plass.


== Sporliste ==
«Dvale»
«Haugesund sove»
«Ingen tårer»
«Aldri igjen»
«Eg lar sårene gro»
«Gjennom Sverige»
«Hu grine»
«Greit nok for meg»
«Tror du tar feil»
«Nå e det slutt»


== Kilder ==

(en) 5500 (album) på Discogs
Jan Edbom

Jan Edbom (født 24. juni 1957) er en svensk kjelkehockeyspiller. Han spiller back, og representerer VIK Västerås Hockey. 
Da han deltok i de paralympiske vinterlekene 2006 hadde han egentlig lagt opp, men ble likevel med for at Sverige skulle greie å stille med nok spillere. De hadde bare 11 deltakere, hvorav to keepere.Han er i dag förbundskapten (landslagssjef) for det svenske kjelkehockeylandslaget.


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 2006
6.-plassVM i kjelkehockey 2000
BronseParalympiske vinterleker 1998
BronseVM i kjelkehockey 1996
GullParalympiske vinterleker 1994
Gull


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Svenska Handikappidrottsförbundet
Profil på Vancouver 2010
Paralympiske resultater
Mordene i Saddleworth Moor

Mordene i Saddleworth Moor (engelsk «The Moors murders») var en rekke mord på barn i England. Mordene ble utført av Ian Brady og Myra Hindley mellom juli 1963 og oktober 1965, på heiene i og rundt det som i dag er Stor-Manchester i England. Ofrene var fem barn i alderen 10 til 17 år: Pauline Reade, John Kilbride, Keith Bennett, Lesley Ann Downey og Edward Evans. Minst fire av barna ble seksuelt misbrukt før de ble drept. På engelsk ble mordene kalt for «The Moors murders» ettersom likene ble funnet på heiene (engelsk moors). To av ofrene ble oppdaget i graver i Saddleworth Moor, en tredje grav ble oppdaget på heiene i 1987, over tyve år etter rettssaken mot Brady og Hindley i 1966. Levningene av et fjerde offer, Keith Bennett, er også antatt nedgravd her. Til tross for omfattende undersøkelser av området er det per 2010 ennå ikke funnet.
Politiet ble i begynnelsen oppmerksom på kun tre mord, de av Edward Evans, Lesley Ann Downey, og John Kilbride. Etterforskningen ble gjenopptatt i 1985 etter at Brady ble sitert i pressen på å ha tilstått til mordene av Pauline Reade og Keith Bennett. Brady og Hindley ble ført hver for seg til Saddleworth Moor for å bistå politiet i letingen etter gravene. Begge hadde ved denne tiden tilstått de ytterligere mordene.
Hindley, karakterisert i avisene som «den ondeste kvinnen i Storbritannia», appellerte flere ganger på å få nedsatt sin livstidsdom ved å hevde at hun var en reformert kvinne og ikke lenger en fare for samfunnet. Hun ble aldri løslatt og døde i 2002, 60 år gammel.
Brady ble erklært som ikke tilregnelig i 1985 og var innesperret under maksimal sikkerhet i Ashworth Hospital, en psykiatrisk institusjon. Han gjorde det klart at han ikke ønsket å bli løslatt og ba gjentatte ganger om å få dø. Brady døde i fengselet i 2017 av lungekreft.
Mordene ble rapportert i bortimot alle engelskspråklige aviser i verden, men vekket også stor oppmerksomhet i andre deler av verden. Mordene var et resultat, i henhold til Malcolm MacCulloch, professor i rettsmedisinsk psykiatri på Cardiff University, «kjede av omstendigheter» som førte sammen en «unge kvinne med en hard personlighet, som lært fra tidlig av å ta imot og tildele vold», og en «seksuelt sadistisk psykopat».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carmichael, Kay (2003): Sin and Forgiveness: New Responses in a Changing World, Ashgate Publishing, ISBN 0-7546-3406-X
Furio, Jennifer (2001): Team killers, Algora Publishing, ISBN 978-1-892941-62-6
Gibson, Dirk Cameron; Wilcox, Dennis L. (2006): Serial murder and media circuses, Greenwood Publishing Group, ISBN 978-0-275-99064-0
Lee, Carol Ann (2010): One Of Your Own: The Life and Death of Myra Hindley, Mainstream Publishing, ISBN 978-1-84596-545-7
Ritchie, Jean (1988): Myra Hindley—Inside the Mind of a Murderess, Angus & Robertson, ISBN 0-207-15882-7
Staff, Duncan (2007): The lost boy, London: Bantam Press, ISBN 978-0-593056-92-9
Topping, Peter (1989): Topping: The Autobiography of the Police Chief in the Moors Murder Case, Angus & Robertson, ISBN 0-207-16480-0
Espen Amundsen

Espen Amundsen (født 20. juni 1954 i Skien) er en norsk generalmajor i Luftforsvaret. Han ble utnevnt i statsråd 21. januar 2005. 


== Utdannelse ==
Han har examen artium fra Hamar katedralskole og er utdannet fra Luftforsvarets befalsskole, Sjøkrigsskolen ved Intendanturlinjen, Forsvarets stabsskole og Forsvarets høgskole. Han har Master of Science fra U.S. Naval Postgraduate School. 


== Militær karriere ==
Han var adjutant for H. M. Kongen i tidsrommet 1988-1991, stabssjef i Luftforsvarsstaben 2000-2005, sjef for Forsvarsstaben for personell-, økonomi- og styringsstaben 2005-2009 og han var fra 2009 til 2013 sjef for Økonomi- og styringsavdelingen i Forsvarsstaben. 


== Medaljer og utmerkelser ==
Norsk Militært Tidsskrifts prisoppgave 1992, sølvmedalje.
Forsvarsmedaljen med laurbærgren.
Luftmilitært Samfunds hederstegn, 2018


== Referanser ==
Vilhelm Hannes Finsen

Vilhelm Hannes Finsen (født 30. september 1863 i Tórshavn, død 11. desember 1935 i København) var en dansk postmester.
Han ble ansatt i postvesenet i 1879, og ble kontormedhjelper og ekspeditør i 1885. Finsen var assistent i Generaldirektoratet 1893–1900, postmester på Gammelholm i København 1902–1906, postmester i Charlottenlund 1906–1908 og sjef for avispostkontoret i København (titulert overpostkontrollør) 1908–1927.
Hans islandske avstamning og oppvekst på Færøyene gjorde at han ble brukt til ekspedering av post til Island og Færøyene. I 1885 utgav han den første islandske postadresseboken, Islenzkt bæjatal. Finsen var redaktør for Postadressebog for Kongeriget Danmark 1893–1927, og sørget for at denne ble utgitt i nye utgaver i 1897, 1903, 1909, 1915 og 1921. Finsen gav dessuten ut Telegramadressebog for Kongeriget Danmark (1910) og Stedfortegnelse for de Sønderjyske Landsdele (1922), og bidro til Fabers Post-, Jernbane- og Telegrafhaandbog 1881–1914, Posthaandbogen 1914–1923 og alle utgavene av Hages Haandbog i Handelsvidenskab. Han var medlem av Dansk genealogisk Instituts forretningsutvalg samt medlem av Statens Stednavneudvalg 1909–1927.
Finsen var sønn av Hannes Finsen og bror av Niels Ryberg Finsen og Olaf Finsen. Han var selv gift og hadde tre barn.


== Kilder ==
Dansk biografisk leksikon, 2. utgave, bind 7 (1935), s. 49–50. (PDF)