jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bjørn Nørgaard

Bjørn Nørgaard (født 21. mai 1947 i København) er en dansk billedhugger, grafiker og performancekunstner. Han var professor ved Kunstakademiet i perioden 1985–1994. Medlem av Kanonutvalget for billedkunst i 2006.Bjørn Nørgaard ble kjent for en hesteslakting, en protest mot Vietnamkrigen, i forbindelse med utstillingen Tabernakel på Louisiana kunstmuseum i 1970.
Bjørn Nørgaard har utført 17 gobeliner over Danmarks historie som er hengt opp på Christiansborg slott. Gobelinene var Dansk Industris gave til dronning Margrethe i anledning av hennes 50-årsdag.


== Verk i utvalg ==
Hesteofringen, 1970
Menneskemuren, 1982
Engleporten, 1985
Allegoriske figurer og Gipsvæggen, 1985
Thors Tårn, 1986
Amagertorv, 1993
Steinhuset (skulptur), i Skulpturlandskap Nordland, 1995
Kapel til nutiden
De tolv himmelstiger, 1998
Dronning Margrethes gobeliner 1990–1999
Det genmodificerede Paradis, 2000
Hans Tausen-monument, Viborg, 2005
Skyggen, Rejsekammeraten, Improvisatoren – et treenigt portræt af H.C. Andersen, 2005, Odense
Altertavle og glassmosaikk i Christianskirken i Fredericia, 2007
Slattenpatten og hendes døtre fra Rønnebæksholm, Næstved, 2008
Sarkofager til det danske regentparet


== Priser og utmerkelser ==
1980 – Eckersbergmedaljen
1994 – Ridder av Dannebrog
1994 – Prins Eugen-medaljen
1996  – Thorvaldsenmedaljen
1999 – Ingenio et arti
Fortjenstmedaljen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Nørgaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bjørn Nørgaard på Internet Movie Database 
(da) Bjørn Nørgaard på Filmdatabasen 
(da) Bjørn Nørgaard på danskfilmogtv.dk 
(en) Bjørn Nørgaard hos The Movie Database 
(da) Bjørn Nørgaards hjemmeside
(da) Bjørn Nørgaard på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Bente Scavenius

Bente Christina Brønnum Scavenius (født 12. desember 1944 i Stockholm) er magister i kunsthistorie, kunstkritiker og forfatter som er virksom i Danmark.
Scavenius har undervist ved Københavns Universitet og Aarhus Universitet og skrevet flere bøker om kunsthistorie. Hun har vært medlem av en rekke råd og utvalg og var blant annet medlem av Kanonutvalget for billedkunst i 2006.Scavenius har arbeidet som kunstkritiker i flere aviser og er videre kjent for sin kunstformidling gjennom bl.a. TV. For sin formidling er hun tildelt Rosenkjærprisen og N.L. Høyen-medaljen.
Hun er søster til teaterhistorikeren Alette Scavenius.


== Utmerkelser ==
Dannebrogordenen, 2012
N.L. Høyen Medaljen, 2004
Ingeniør B Sunds kulturpris, 2003
Ole Haslunds Hæderslegat, 2002
Den Danske Publicistklubs jubilæumslegat, 1997
Ørelæge Valdemar Klein og Hustru Læge Johanne Kleins Legat, 1998
Møn-Prisen, 1995
Rosenkjærprisen, 1992
Danmarks kandidat til Europas Kvinders Pris, 1994
H.K.H. Prinsens Fond, 1991
Ole Haslunds Kunstnerfond, 1984


== Bibliografi (utvalg) ==
Fremsyn – snæversyn
At læse billeder
Den frie udstilling i 100 år
Se på verdenskunst i Danmark
Fredensborg Slotshave
Guldalderhistorier
Den lille billedkunst
Hammershøis København
Verdenskunst i Danmark
Danmarks dejligste haver


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bente Scavenius–Bibsyssøk
Bente Scavenius i KVINFOs ekspertdatabase
Lesothos kvinnelandslag i fotball

Lesothos kvinnelandslag i fotball representerer Lesotho i internasjonal fotball. 
Landet deltok i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998, der de tapte i kvalifiseringen mot Mosambik med klare sifre. Lesotho stilte igjen til Afrikamesterskapet i Afrikamesterskapet i 2000, men tapte da også klart, denne gangen mot Zimbabwe. Deretter har Lesotho vært borte fra Affrikamesterskapet. De var påmeldt i Afrikamesterskapet i 2006, men de trakk seg før noen kamper ble spilt. De spilte imidlertid noen kamper det året i COSAFA Cup, der de i gruppe med Sør-Afrika og Malawi tapte begge kampene.


== Se også ==
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball
Vårkrattvever

Vårkrattvever (Metellina mengei) er en av edderkoppene i gruppen kjeveedderkopper (Tetragnathidae). 


== Utbredelse ==
Vårkrattvever er svært vanlig og utbredt i hele Europa, østover til Georgia på grensen til Asia. Den finnes i Norge.


== Utseende ==
Vårkrattvever er lyst hvitgul, okerfarget, brun eller brunsvart. Forkroppen er lyst brunlig med et gaffelformet mørkt og ganske lett gjenkjennelig merke. Den har et marmorert mønster av lyse og mørkere flekker på bakkroppen. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne. Beina har mørke og lyse ringer. Som voksne (imago) er hunnen 6 mm, mens hannen er 5 mm lang (kroppens lengde).
Vårkrattvever og høstkrattvever er svært like hverandre, både farge og mønster på overkroppen varierer mye hos begge arter. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. 
Hunnene er vanskeligst å skille fra hverandre. Men det skal være en forskjell på den svarte, brede stripen på undersiden av bakkroppen. Hos høstkrattvever stopper den like ved eller foran epigynet, mens den hos vårkrattvever fortsetter forbi epigynet, helt fram på bakkroppen. Hunnene av høstkrattvever kan bli maksimalt opptil 8-9 mm, mens M. mengei sjelden blir over 6 mm lang.
Hannene av vårkrattvever og høstkrattvever er fargevariable og har like farger og mønster. Men de kan skilles både på pedipalper (imago) eller hårlengde på fremste forfot og legg (metatarsus og tibia). Vårkrattvever har kortere hår på framsiden enn på baksiden (leggen må ses fra siden). Høstkrattvever har like lange hår på framsiden som på baksiden (leggen må ses fra siden).


== Levevis ==
Vårkrattvever finnes på flere ulike leveområder (habitat), særlig skogkanter, men trives godt i hager og på husvegger. Den spinner enkle fangstnett, i vegetasjonen, delvis på bakken, bergvegger, men også på bygningsvegger. Den er hardfør og tåler godt noen kuldegrader og har enn mer nordlig utbredelse i Europa enn høstkrattvever. 
Vårkrattvever er kjønnsmoden (imago), fra i mai til midt på sommeren, mens den nærstående høstkrattvever finnes på høsten. De kan imidlertid overlappe, særlig på seinsommeren.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Metellina (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) vårkrattvever i Encyclopedia of Life 
(en) vårkrattvever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vårkrattvever hos Artsdatabanken 
(sv) vårkrattvever hos Dyntaxa 
(en) vårkrattvever hos Fauna Europaea 
(en) vårkrattvever hos ITIS 
(en) vårkrattvever hos NCBI 
(en) Kategori:Metellina mengei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Metellina mengei – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Metellina mengei - europspiders.com (bilder)
Kjeveedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Høstkrattvever

Høstkrattvever (Metellina segmentata) er en av edderkoppene i gruppen kjeveedderkopper (Tetragnathidae). 


== Utbredelse ==
Høstkrattvever er svært vanlige og utbredt i hele Europa. Den finnes i Norge.


== Utseende ==
Høstkrattvever er lyst hvitgule, okerfarget, brune eller brunsvarte. Forkroppen er lyst brunlig med et gaffelformet mørkt og ganske lett gjenkjennelig merke. Den har et marmorert mønster av lyse og mørkere flekker på bakkroppen. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne. Beina har mørke og lyse ringer. Som voksne (imago) er hunnen 9 mm, mens hannen er 7,5 mm lang (kroppens lengde).
Høstkrattvever og vårkrattvever er svært like hverandre, både farge og mønster på overkroppen varierer mye hos begge arter. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd. 
Hunnene er vanskeligst å skille fra hverandre. Men det skal være en forskjell på den svarte, brede stripen på undersiden av bakkroppen. Hos høstkrattvever stopper den like ved eller foran epigynet, mens den hos vårkrattvever fortsetter forbi epigynet, helt fram på bakkroppen. Hunnene av høstkrattvever kan bli maksimalt opptil 8-9 mm, mens vårkrattvever sjelden blir over 6 mm lang.
Hannene av vårkrattvever og høstkrattvever er fargevariable og har like farger og mønster. Men de kan skilles både på pedipalper (imago) eller hårlengde på fremste forfot og legg (metatarsus og tibia). Vårkrattvever har kortere hår på framsiden, enn på baksiden (leggen må ses fra siden). Høstkrattvever har like lange hår på framsiden som på baksiden (leggen må ses fra siden).


== Levevis ==
Høstkrattvever finnes på flere ulike leveområder (habitat), særlig skogkanter, men trives godt i hager og på husvegger. Den spinner enkle fangstnett, i vegetasjonen, delvis på bakken, bergvegger, men også på bygningsvegger.
Den er kjønnsmoden (imago) på høsten, ofte til oktober og november. De kan imidlertid overlappe og forveksles med vårkrattvever, særlig på seinsommeren.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Metellina (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) høstkrattvever i Encyclopedia of Life 
(en) høstkrattvever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) høstkrattvever hos Artsdatabanken 
(sv) høstkrattvever hos Dyntaxa 
(en) høstkrattvever hos Fauna Europaea 
(en) høstkrattvever hos ITIS 
(en) høstkrattvever hos NCBI 
(en) Kategori:Metellina segmentata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Metellina segmentata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Metellina segmentata - europspiders.com (flotte bilder)
Kjeveedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Thomas d’Angleterre

Thomas d'Angleterre eller Thomas av Britannia var en anglo-normannisk poet fra 1100-tallet. Han er kjent for sitt gammelfranske dikt Tristan, en versjon av legenden om Tristan og Isolde. Diktet eksisterer i kun åtte fragmenter, noe som utgjør bortimot 3300 linjer med vers, hovedsakelig fra den siste delen av fortellingen. Det er blitt beregnet til å utgjøre rundt en sjettedel av det opprinnelige diktet.
Diktet ble skrevet en gang mellom 1155 og 1160, muligens for Eleonore av Aquitaine ettersom verket antyder nær bånd til hoffet til Henrik II av England. Bortsett fra dette er ingenting kjent om Thomas. Det har blitt spekulert i om han kan bli identifisert med den «Thomas» som skrev Hornromanen (fransk Roman de Horn, engelsk Romance of Horn), men det finnes ingen bevis for dette.
Selv om Thomas' tekst er kun kjent fra fragmenter har senere utgaver av hans verk gjort det mulig å rekonstruere hva som mangler:

Gottfried von Strassburgs Tristan (middelhøytysk), etterlat ufullført ca 1210, skjønt tilfeldigvis dekker det alle de delene av Thomas' verk som er gått tapt. Gottfried utvidet fortellingen med en tredjedel, men forble uansett rimelig trofast til Thomas' originalfortelling.
Broder Roberts norrøne Tristrams saga ok Ísöndar, skrevet på prosa i 1226, en oversettelse i konsentrat av Thomas' originalfortelling, og er den mest komplette av originalfortellingen.
Sir Tristrem, dikt på mellomengelsk fra slutten av 1200-tallet av en ukjent forfatter, en meget forkortet fortelling.
La Tavola Ritonda (Det runde bord), prosa på italiensk fra 1300-tallet.Thomas' versjon er den tidligste kjente representant av den høviske grenen av legenden. Her tilhører også Gottfried. Denne grenen adskiller seg fra de «vanlige» eller «primitive» versjonene til Béroul og Eilhart von Oberg hvor det er lagt større vekt på å stryke og glede følelsene og forventningene til hoffpublikumet. En del senere forskere har teoretisert om det eksisterte en «Ur-Tristian» på fransk som inspirerte alle senere fortellinger. Joseph Bédier forsøkte å rekonstruere denne antatte originalen fra bevis han leste ut av senere versjoner.


== Referanser ==


== Utgaver og oversettelser ==
Thomas: Les fragments du Roman de tristan, red. Bartina H. Wind, Paris/Geneva 1960.
Gottfried von Strassburg: Tristan, med de bevarte fragmentene av Tristran til Thomas d'Angleterre, oversatt av A. T. Hatto, Penguin, 1960.
The Saga of Tristrams and Ísönd, oversatt til engelsk med introduksjon av Paul Schach, University of Nebraska Press 1973.


== Eksterne lenker ==
Tristan av Thomas d’Angleterre hos French Wikisource.
Komplett tekst av de tre fragmentene på fransk, 1999
Teksten til de tre fragmentene sammen med oversettelse til moderne fransk (PDF)
Carlisle-fragmentet av Thomas' Tristan Arkivert 19. mai 2011 hos Wayback Machine., oversatt til engelsk av J. Shoaf
Teksten til seks av fragmentene
The Romance of Tristan & Iseult Drawn from the best French Sources and Retold by J. Bédier Rendered into English by H. Belloc, fra engelsk utgave fra 1913, gjenutgitt hos Project Gutenberg.
Skyggekrattvever

Skyggekrattvever (Metellina merianae) er en av edderkoppene i gruppen kjeveedderkopper (Tetragnathidae). 


== Utbredelse ==
Skyggekrattvever er utbredt i Europa. Den finnes i Norge.


== Utseende ==
Skyggekrattvever er okerfarget, brune eller brunsvart. Forkroppen er lyst brunlig med et mørkt midtfelt som utvides framover. Like bak øynene, på det mørke midtfeltet finnes to lyse runde flekker. Den har lyse og mørkere flekker på bakkroppen. 
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og et hode-bryst parti (prosoma eller cephalothorax). Foran på hodet er det åtte øyne. Beina har mørke og lyse ringer. Som voksne (imago) er hunnen 12 mm, mens hannen er 8 mm lang (kroppens lengde).


== Levevis ==
Skyggekrattvever finnes på fuktige steder, nær hulrom og i huler.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Metellina (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) skyggekrattvever i Encyclopedia of Life 
(en) skyggekrattvever i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skyggekrattvever hos Artsdatabanken 
(sv) skyggekrattvever hos Dyntaxa 
(en) skyggekrattvever hos Fauna Europaea 
(en) skyggekrattvever hos ITIS 
(en) skyggekrattvever hos NCBI 
(en) Kategori:Metellina merianae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Metellina merianae - europspiders.com (flotte bilder)
Kjeveedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Ugandas kvinnelandslag i fotball

Ugandas kvinnelandslag i fotball representerer Uganda i internasjonal fotball. Uganda har spilt svært lite fotball for kvinner de siste årene, og landslaget deres er ikke med i FIFAs verdensranking for kvinner. 
Uganda deltok i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998, der de tapte på hjemmebane mot Egypt med 0-1 etter å ha greid 1-1 på bortebane. Uganda greide seg bedre i Afrikamesterskapet i Afrikamesterskapet i 2000, der de kvalifiserte seg på walk over ved at Den demokratiske republikken Kongo trakk seg. I selve mesterskapet kom Uganda i gruppe med Reunion, som de slo 2-1, Zimbabwe, som de spilte uavgjort med og Sør-Afrika, som de tapte 0-3 for. Tapet for Sør-Afrika ble avgjørende, da Zimbabwe bare tapte 1-2, og gikk foran Uganda på målforskjell.  
Uganda var også med på kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2002, men de tapte for Etiopia på bortebane, og greide bare uavgjort hjemme. Uganda var også påmeltd til kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2004, men de trakk seg før møtet med Malawi. Dermed ble tapet for Etiopia i 2002 den siste FIFA-godkjente kampen de spilte.


== Se også ==
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball
Kohortstudie

Kohortstudie er en type longitudinell statistisk undersøkelse hvor en over lengre tid observerer en kohort, en gruppe individer med bestemte karakteristika. En kohort kan for eksempel være en gruppe mennesker født samme år. Kohortstudier er benyttet innen medisin, økonomi, samfunnsvitenskap, forsikringsmatematikk og økologi. Kohortisering er sortering av grupper, der hver gruppe (kohort) samles, og får avstand til de andre kohortene (gruppene).


== Litteratur ==
Hellevik, Ottar (2002), Forskningsmetode i sosiologi og statsvitenskap, Universitetsforlaget, ISBN 9788215002507
Laake, Petter - redaktør (2007), Epidemiologiske og kliniske forskningsmetoder, Gyldendal akademisk,  ISBN 978-82-05-33505-9


== Eksterne lenker ==
Kohortstudien kvinner og kreft
Kenyas kvinnelandslag i fotball

Kenyas kvinnelandslag i fotball representerer Kenya i internasjonal fotball. Kenya har spilt svært få offisielle kamper i  fotball for kvinner, sist i 2006, og kan ikke regnes blant de bedre lagene i Afrika. 
Kenya har imidlertid meldt seg på i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998 og 2000, men de trakk seg begge gangene. I kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2006 var Kenya med for første og per 2010 eneste gang. De slo først Djibouti overlegent 8-0, før Djibouti trakk seg. Kenya gikk videre i kvalifiseringen og møtte Kamerun. Kenya tapte begge kampene klart. 
Kenya var også påmeldt til Afrikamesterskapet i 2010, men de trakk seg for tredje gang. 


== Se også ==
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball
Malawis kvinnelandslag i fotball

Malawis kvinnelandslag i fotball representerer Malawi i internasjonal fotball for kvinner.  
Malawis erfaring i Afrikamesterskapet begrenser seg til to kvalifiseringer, i henholdsvis 2004 og 2006. I 2004 vant Malawi første runde på walk over mot Uganda, før de tapte klart mot Etiopia. I 2006 spilte de uavgjort hjemme mot Benin etter å ha tapt 0-1 borte, og var dermed ute. Malawi spilte også i COSAFA Cup, der de slo Lesotho, men tapte for Sør-Afrika. Det er siste gangen Malawis kvinnelandslag har representert Malawi per oktober 2010.


== Se også ==
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball
Stanley Ellin

Stanley Bernard Ellin (født 6. oktober 1916, død 31. juli 1986) var en amerikansk forfatter av krim og mysterier. Han er sannsynligvis mest kjent for novellen Husets spesialitet. Den omhandler en liten restaurant hvor det ved sjeldne anledninger serveres den utsøkte retten «Lamb Amirstan», som angivelig er en lammerett, men som leseren etter hvert forstår at består av menneskekjøtt.
Ellin har vunnet tre Edgar-priser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanley Ellin på Internet Movie Database 
(sv) Stanley Ellin i Svensk Filmdatabas 
(fr) Stanley Ellin på Allociné 
(en) Stanley Ellin på AllMovie 
(en) Stanley Ellin hos The Movie Database 
(en) Stanley Ellin hos American National Biography
Norsk Geologisk Tidsskrift

Norsk Geologisk Tidsskrift er et vitenskapelig tidsskrift utgitt av Norsk geologisk forening siden 1905. I 2001 skiftet det offisielt navn til Norwegian Journal of Geology.
Craig Buck

Craig Werner Buck (født 24. august 1958 i Los Angeles i California), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Buck ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant volleyballturneringen foran Brasil og Italia. De beseiret Canada med 3-0 i semifinalen og i finalen slo de Brasil med 3-0.  
Fire år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul, vant han en ny olympisk tittel med det amerikanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-0 over Brasil og finalen med 3-1 over Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i volleyball menn  USA
 1988  Seoul -  Gull i volleyball menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Craig Buck – Olympedia 
(en) Craig Buck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Craig Buck – Lega Pallavolo Serie A (menn)
Norsk slektshistorisk tidsskrift

Norsk Slektshistorisk Tidsskrift er et fagtidsskrift for slektsforskning utgitt av Norsk Slektshistorisk Forening. Tidsskriftet har kommet ut siden 1927, og kommer med to hefter i året. Fire hefter utgjør et bind. Siden 1927 har det  blitt utgitt 44 bind. Den første redaktøren var S. H. Finne-Grønn.
Auguste Piccard

Auguste Antoine Piccard (1884–1962) var en sveitsisk forsker kjent for sine meteorologiske oppdagelser og utforsking av dyphavene.
Piccard utdannet seg ved ETH i Zürich og ble fysiker ved Det frie universitetet i Brussel i 1922.  
Den 27. mai 1931 gjennomførte han og Paul Kipfer en ballongferd som tok av fra i Augsburg, Tyskland og som bragte dem opp til 15 781 meters høyde i den øvre atmosfæren. Hensikten var å måle kosmisk stråling. Den 18. august 1932 nådde Piccard og Max Cosyns 16 940 meter fra Dübendorf i Sveits. Han gjennomførte 27 ballongferder, helt opp til 23 000 meter. Etter andre verdenskrig brukte han erfaringen han hadde ervervet til å utforske dyphavene. I 1953 konstruerte han batyskafen «Trieste» som han benyttet i sin utforsking. I 1960 brukte hans sønn den til å dykke til bunnen av Marianergropen. 
Piccards var professor i fysikk og meteorologi, og det var interessen for kosmisk stråling som brakte ham opp i stratosfæren. Hans ballongferder hadde stor betydning for meteorologifaget.Han var far til forskeren Jacques Piccard og tvillingbror til kjemikeren Jean Piccard.


== Piccard i populærkulturen ==
Piccard var inspirasjonskilde for skikkelsen Professor Calculus (i Norge kjent under navnet Professor Tryphon Tournesol), som er en av gjennomgangsfigurene i den belgiske tegneserien Tintin. Han var også inspirasjonskilde (sammen med tvillingbroren) for Star Trek-skikkelsen Jean-Luc Picard.


== Referanser ==
Steve Timmons

Steve Dennis Timmons (født 29. november 1958 i Newport Beach i California), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles,  1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.
Timmons ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant volleyballturneringen foran Brasil og Italia. De beseiret Canada med 3-0 i semifinalen og i finalen slo de Brasil med 3-0.  
Fire år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul, vant han en ny olympisk tittel med det amerikanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-0 over Brasil og finalen med 3-1 over Sovjetunionen.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i volleyball menn  USA
 1988  Seoul -  Gull i volleyball menn  USA
 1992  Barcelona -  Bronse i volleyball menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Steve Timmons – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Steve Timmons – Olympedia 
(en) Steve Timmons – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Timmons – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Steve Timmons – Beach Volleyball Database 
(it) Steve Timmons – Lega Pallavolo Serie A (menn)