jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cryptoryctes

Carneoryctes (før kalt Cryptoryctes) er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene lever i Australia. 


== Utseende ==
Middelsstore, svært kraftige, blanke, mer eller mindre rødbrune biller, hodet og pronotum kan være svarte. Beina er korte og kraftige. Hos hannen har pronotum et horn ved forkanten og et par horn eller spisse knøler i bakre del, mellom disse kan det være en uthuling og felter med lange hår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia, i tillegg forekommer én art i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Navnet Cryptoryctes er har også blitt brukt om en fossil pattedyr-slekt først beskrevet i 1954 (Cryptoryctes Reed, 1954). Siden det sistnevnte er et eldre navn bør billeslekten trolig bytte navn. Erstatningsnavnet Carneoryctes Özdikmen, 2009 har blitt foreslått for bille-slekten.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Carneoryctes Özdikmen, 2009
Carneoryctes ater (Lea, 1917)
Carneoryctes brittoni Carne, 1957
Carneoryctes griseopilosus (Lea, 1917)
Carneoryctes minchami Carne, 1981
Carneoryctes monstrosus (Blackburn, 1895)
Carneoryctes nigripennis (Lea, 1917)
Carneoryctes peterseni Endrödi, 1967 - eneste asiatiske art
Carneoryctes pimbus Carne, 1957
Carneoryctes psilus Carne, 1957
Carneoryctes semicalvus (Lea, 1917)
Carneoryctes sulcatus (Arrow, 1914)
Carneoryctes tectus (Blackburn, 1892)
Carneoryctes tricornutus Howden & Malý, 2005
Carneoryctes trifidus (Blackburn, 1895)
Carneoryctes truncatus Carne, 1957
Carneoryctes winganus Carne, 1957


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1] Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Cryptoryctes hos Fossilworks 
Bilde av Cryptoryctes brittoni, hann
Bilde av Carneoryctes monstrosus, hann
Torfinn Ørmen

Torfinn Ørmen er en zoolog og førstelektor ved Oslomet – storbyuniversitetet hvor han jobber på institutt for lærerutdanning. Tidligre jobbet han på Naturhistorisk museum i Oslo. Han har særlig arbeidet med popularisering av zoologi og menneskets evolusjon, og har utgitt flere bøker. Han er også en yndet foredragsholder innen emner knyttet til kryptozoologi, og har gitt ut en bok om vitenskapens forhold til drager.Ørmen er født og oppvokst i Oslo. Han studerte zoologi ved Universitetet i Oslo, og tok hovedfag på artssperrer ved paring og artsdannelse hos steinfluer ved Naturhistorisk museum. Han arbeidet siden i mange år i publikums- og skoleavdelingen ved museet og som foreleser i primatologi ved universitetet, men har siden 2011 vært tilknyttet Høyskolen i Oslo. Han er en mye brukt kommentator til vintenskapsforskning og har blitt kjent gjennom flere opptredener på radio og i aviser der han har presentert kunnskap om dyr og menneskets evolusjon, og har forsket på forholdet mellom stor kjølsnegl og brunskogsnegl. Ørmen er gift og bosatt i Oslo.


== Utgivelser ==
Leuctra Hippopus Kempny, 1899 (Plecoptera: Leuctridae): Studies on a Species Problem: With Notes on Related Species, 1991 (Hovedfagsoppgave ved Universitetet i Oslo)
Ørmen, Torfinn (2005). Drager : mellom myte og virkelighet. Oslo: Humanist forlag. ISBN 9788290425765. 
Ørmen, Torfinn (2010). Historien om oss : menneskets biologiske utvikling. Oslo: Humanist forlag. ISBN 9788292622650. 
Winter, B., Ørmen, T. & Bøckman, P. (2009). «En eksperimentell studie av territorial- og predasjonsadferd hos stor kjølsnegl Limax maximus» (PDF). Fauna. 62 (4): 106-111. Arkivert fra originalen (PDF) 22. mai 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Ørmen, T., Winter, B. & Bøckman, P. (2011). «Negativ tetthetsavhengighet mellom de skalløse snegleslektene Limax og Arion». Fauna. 62 (3): 94–99. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Referanser ==
Janne

Janne er et norsk og dansk kvinnenavn dannet som en kortform av Johanne, den danske og norske formen av Johanna, som har opprinnelse i greske Ioannes og hebraiske Jochanan, «Gud er nådig».
Janne er også et finsk og svensk mannsnavn. Det er den finske formen av Johannes, og også en svensk kjæleform av Jan eller Johan, som begge er former av Johannes.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Janne  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Janne  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Janne Kristiansen (f. 1952), norsk advokat
Gerd Janne Kristoffersen (f. 1953), norsk politiker
Janne Haaland Matlary (f. 1957), norsk statsviter og politiker
Janne Formoe (f. 1975), norsk skuespiller
Janne Skuland (f. 1976), norsk artist


=== Menn ===
Janne Kyttanen (f. 1974), finsk designer
Janne Ahonen (f. 1977), finsk skihopper


== Annen bruk av navnet ==
Janne Da Arc, japansk rockeband


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Janne
(en) Think Baby Names: Janne
Veidal fangeleir

Veidal fangeleir, også kalt Gefangenenlager Veidal Kvænangen,  ble etablert i Kvænangen i august 1942 av den tyske okkupasjonsmakten. Leiren var en av Grini fangeleirs utekommandoer , og ble sammen med Baddereidet fangeleir opprettet for å reise snøskjermer og bygge snøtunnel over en 6 km lang veistekning på Kvænangsfjellet. 400 fanger fra Grini ble sendt til Kvænangsfjellet for å hjelpe norske sivile arbeidere med byggingen. 200 av dem ble sendt til Veidal. Fangene oppholdt seg på fjellet i tre måneder, fra 14. august 1942 til 11. november 1942.
Arbeidet med bygging av snøtunnelen og snøskjermene ble ledet av Operation Todt. Leiren var bevoktet av Wehrmacht.
Per Krohg og Odd Nansen var to av fangene fra Grini  som ble sendt til Veidal for å arbeide med snøtunnelen. De har begge skrevet om tida på Kvænangsfjellet: Odd Nansen i Fra dag til dag, bind II  og Per Krohg i Memoarer - minner og meninger  Per Krohg fikk også inspirasjon til en rekke kunstverk med motiver fra Kvænangenfjellet; Nordlys, fanger som vasker seg i en bekk overvåket av tysk vaktsoldat, fanger i lasterom på skip, gudstjeneste i fangeleir.Et takkebrev fra "Veidalsfangene" til de sivile arbeiderne på anlegget forteller om forholdet mellom de to gruppene arbeidere. 

En dypfølt og hjertelig takk da ifra oss
til dere sanne og norsk-norske venner 
for tønner med sild og for brød dere gav oss 
og for de hjelpende, givende hender, 
for nikk og for smil dere møtte oss med; 
for vennlighet mot en ulykkelig fangen. 
Alt dette skal huskes når en gang i fred 
vår flaggduk igjen vaier fritt i fra stangen.

 
Området der Veidal fangeleir lå har vært utsatt for masseuttak i forbindelse med veiutbedringer. Imidlertid er det registrert tufter etter bygninger fra krigstiden i samme område. Det eksisterer tysk kart over bygninger på stedet. I dag ligger turiststasjonen Gildetun på Veidal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulturminnesøk Veidal
Nord-Troms historielag. Utflukt til krigsfangeleirene på Kvænangsfjellet og Baddereidet. Fotoalbum.
«Hilsen fra Veidalsfangene». Digitalt fortalt. Besøkt 18. desember 2013.
Maniitsoq lufthavn

Maniitsoq lufthavn (IATA:JSU, ICAO:BGMQ) er en flyplass ved byen Maniitsoq, Grønland


== Destinasjoner ==
Paamiut lufthavn

Paamiut lufthavn (IATA:JFR, ICAO:BGPT) er en flyplass ved byen Paamiut. Den er den eneste flyplassen mellom Nuuk og Narsarsuaq som kan håndtere STOL-fly


== Destinasjoner ==
Altaijernspurv

Altaijernspurv (Prunella himalayana) er en monotypisk art i den slekten jernspurver (Prunella) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk.
Arten forekommer i Afghanistan, Bhutan, Kina, India, Kasakhstan, Kirgisistan, Mongolia, Nepal, Pakistan, Russland, Tadsjikistan og Turkmenistan.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
Prunella, jernspurver
P. collaris, alpejernspurv
P. himalayana, altaijernspurv (monotypisk)
P. rubeculoides, tibetjernspurv
P. strophiata, rustbrystjernspurv
P. montanella, sibirjernspurv
P. ocularis, einerjernspurv (monotypisk)
P. fagani, jemenjernspurv (monotypisk)
P. fulvescens, hvitbrynjernspurv
P. atrogularis, svartstrupejernspurv
P. koslowi, mongoljernspurv (monotypisk)
P. modularis, jernspurv
P. rubida, japanjernspurv
P. immaculata, kaneljernspurv (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) altaijernspurv i Global Biodiversity Information Facility 
(no) altaijernspurv hos Artsdatabanken 
(en) altaijernspurv hos ITIS 
(en) altaijernspurv hos NCBI 
(en) Kategori:Prunella himalayana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Prunella himalayana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prunella himalayana – detaljert informasjon på Wikispecies
Einerjernspurv

Einerjernspurv (Prunella ocularis) er en monotypisk art i den slekten jernspurver (Prunella) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk. Den forekommer i Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, India, Iran, Irak, Israel, Jordan, Libanon, Pakistan, Russland, Syria og Tyrkia.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
Prunella, jernspurver
P. collaris, alpejernspurv
P. himalayana, altaijernspurv (monotypisk)
P. rubeculoides, tibetjernspurv
P. strophiata, rustbrystjernspurv
P. montanella, sibirjernspurv
P. ocularis, einerjernspurv (monotypisk)
P. fagani, jemenjernspurv (monotypisk)
P. fulvescens, hvitbrynjernspurv
P. atrogularis, svartstrupejernspurv
P. koslowi, mongoljernspurv (monotypisk)
P. modularis, jernspurv
P. rubida, japanjernspurv
P. immaculata, kaneljernspurv (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einerjernspurv i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Einerjernspurv hos Artsdatabanken 
(en) Einerjernspurv hos Fauna Europaea 
(en) Einerjernspurv hos ITIS 
(en) Einerjernspurv hos NCBI 
(en) Kategori:Prunella ocularis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Prunella ocularis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prunella ocularis – detaljert informasjon på Wikispecies
Mongoljernspurv

Mongoljernspurv (Prunella koslowi) er en monotypisk art i den slekten jernspurver (Prunella) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk. Den forekommer i Mongolia og Kina


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
Prunella, jernspurver
P. collaris, alpejernspurv
P. himalayana, altaijernspurv (monotypisk)
P. rubeculoides, tibetjernspurv
P. strophiata, rustbrystjernspurv
P. montanella, sibirjernspurv
P. ocularis, einerjernspurv (monotypisk)
P. fagani, jemenjernspurv (monotypisk)
P. fulvescens, hvitbrynjernspurv
P. atrogularis, svartstrupejernspurv
P. koslowi, mongoljernspurv (monotypisk)
P. modularis, jernspurv
P. rubida, japanjernspurv
P. immaculata, kaneljernspurv (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) mongoljernspurv i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mongoljernspurv hos Artsdatabanken 
(en) mongoljernspurv hos ITIS 
(en) mongoljernspurv hos NCBI 
(en) Kategori:Prunella koslowi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prunella koslowi – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaneljernspurv

Kaneljernspurv (Prunella immaculata) er en monotypisk art i den slekten jernspurver (Prunella) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk. Den forekommer i Bhutan, Kina, India, Myanmar og Nepal.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
Prunella, jernspurver
P. collaris, alpejernspurv
P. himalayana, altaijernspurv (monotypisk)
P. rubeculoides, tibetjernspurv
P. strophiata, rustbrystjernspurv
P. montanella, sibirjernspurv
P. ocularis, einerjernspurv (monotypisk)
P. fagani, jemenjernspurv (monotypisk)
P. fulvescens, hvitbrynjernspurv
P. atrogularis, svartstrupejernspurv
P. koslowi, mongoljernspurv (monotypisk)
P. modularis, jernspurv
P. rubida, japanjernspurv
P. immaculata, kaneljernspurv (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kaneljernspurv i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kaneljernspurv hos Artsdatabanken 
(en) kaneljernspurv hos ITIS 
(en) kaneljernspurv hos NCBI 
(en) Kategori:Prunella immaculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prunella immaculata – detaljert informasjon på Wikispecies
Andreas Keitel

Andreas Keitel (født 1832 i Anhalt, død 11. november 1888 i Oppegård) var en tyskfødt byggmester som oppførte en rekke kirker i Norge.
Lite synes kjent om Keitels biografi. I en folketelling fra 1865 omtales han som tømmersvenn bosatt i Hobøl, mens han i «Norges kirker» omtales som byggmester eller kirkebygger (eller til og med arkitekt) A. Keitel fra Moss.Keitel oppførte kirkene dels etter egne tegninger, dels etter andres. Han ligger begravet ved den ene av dem — Oppegård — der han døde bare 56 år gammel.


== Verker i utvalg ==
Frogn kirke (1859, etter tegninger av Wilhelm von Hanno; brant 1994)
Heli kirke, Spydeberg (1861, brant 1996)
Oppegård kirke (1876)
Ål kirke, Ål (1880, etter tegninger av Conrad Fredrik von der Lippe)
Leveld kirke, Ål (1880, etter tegninger av C.F. von der Lippe)
Torpo kirke, Ål (1880, etter tegninger av C.F. von der Lippe)
Garder kirke, Vestby (1881)
Løken kirke, Aurskog-Høland (1883, etter tegninger av A.C. Furuholmen)


== Referanser ==
La Cleopatra

La Cleopatra (1789) er en opera seria i to akter av komponisten Domenico Cimarosa med en italienskspråklig libretto av F. Moretti.


== Historisk bakgrunn og musikalsk analyse ==
La Cleopatra var en bestillingsverk av tsarina Katarina II av Russland i 1788. Cimarosa og Moretti fikk instrukser om at operaen skulle være kort og ha et relativt enkelt plott. Som et resultat av det varer operaen omtrent hundre minutter som er kort for en opera på denne tiden. Plottet er også veldig enkelt og mangler de typiske vendingene i handlingen og intriger som andre opera serias hadde.
Musikalsk består operaen av for det meste arier med bare noen få duetter, en kvartett, en ballett, og en marsj. Selv om musikkritikere har beundret duetten på slutten av første akt, musikken skrevet for ballett, og kvartett på slutten, så er operaen samlet sett ikke så merkverdig. Verket fikk urpremiere i Teater-Eremitasjen i St. Petersburg, Russland 27. september 1789.


== Roller ==


== Innspillinger ==
La Cleopatra med dirigenten Franco Piva og Orchestra e Coro Città di Adria. Ensemblet innbefattet: Luisa Giannini (Cleopatra), Patrizia Morandini (Antonio), Luca Favaron (Domizio), og Maria Pia Moriyòn (Arsinoe). Utgitt i 1996 på merket Bongiovanni GB.


== Referanser ==
Waldemar F. Lühr

Waldemar Ferdinand Lühr (født 1848) var en norsk arkitekt.
Han var sønn av murmester og arkitekt Johan Fredrich Lühr og gikk i murerlære hos faren frem til 1875. Deretter titulerte han seg som arkitekt. Samme år vant han en konkurranse om å tegne Vestre Fredrikstad kirke, som senere ble domkirke. Den ble oppført i 1879-80 etter at de opprinnelige tegningene var noe omarbeidet. Dette er Lührs i særklasse best kjent verk. Ellers tegnet han en bygård og en tomannsbolig i Kristiania. I 1877 vant han en konkurranse om nytt rådhus på Hammersborg, men dette ble aldri gjennomført, og prosjekttegningene er gått tapt. Alt dette skjedde på siste halvdel av 1870-tallet. Han utvandret i 1882 til Amerika. Lite synes ellers kjent om Lührs skjebne.


== Verker i utvalg ==
Bygård i Henrik Ibsens gate 40–42 (før 2006: Drammensveien 16), Oslo (1876)
Tomannsbolig i Josefines gate 18, Oslo (1878)
Fredrikstad domkirke (oppr. Vestre Fredrikstad kirke, tegnet 1875, oppført 1879–80)


== Referanser ==


== Kilder ==
Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Waldemar Ferdinand Lühr (1848-?) (Artemisia.no)
Waldemar F. Lühr i Norsk kunstnerleksikon
Thorkildsen, Tore Einar (1994). På kirkevei i domprostiet. Fredrikstad. ISBN 82-91470-00-6. 
Finn Kaurel og Sten Walther Karlsen, red. (1996). «Domkirken». Fredrikstad byleksikon. Fredrikstad blads forlag. s. 67–68.
Johan Fredrich Lühr

Johan Fredrich Lühr (født 1812 i Lüneburg, død 1879) var en tyskfødt murmester og arkitekt som virket i Norge.
Lühr var fra Lüneburg (ca. 5 mil fra Hamburg) og kom til Christiania rundt 1840. Han skal visstnok ha deltatt i byggingen av Slottet. Best kjent er han for et par kirker i Østfold samt det gamle rådhuset i Tønsberg, og han tegnet flere bygårder i Christiania, hvorav enkelte er revet. Ellers var han ansvarlig for å oppføre en rekke bygninger som andre hadde tegnet. Han var medlem av byggekomiteen for Stortinget fra 1858.
J.F. Lühr var far til Waldemar F. Lühr og stod for enkelte arbeids- og detaljtegninger samt oppføring av det som nå er Fredrikstad domkirke, som sønnen tegnet.


== Verker i utvalg ==
Spydeberg kirke (1842–44)
Glemmen nye kirke (1853, utvidet til korskirke av Henrik Thrap-Meyer 1887–88, brant 1944, siden gjenoppført etter tegninger av Arnstein Arneberg)
Tønsberg gamle rådhus (1865–67)


== Referanser ==


== Kilder ==
Arc!
Norsk kunstnerleksikon
Einerstjertmeis

Einerstjertmeis (Aegithalos leucogenys) er en fugl i stjertmeisfamilien. Den finnes i Afghanistan, Kashmir og Pakistan.


== Eksterne lenker ==
(en) einerstjertmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) einerstjertmeis hos Artsdatabanken 
(en) einerstjertmeis hos ITIS 
(en) einerstjertmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos leucogenys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos leucogenys – detaljert informasjon på Wikispecies
Praktstjertmeis

Praktstjertmeis (Aegithalos concinnus) er en fugl i stjertmeisfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) praktstjertmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) praktstjertmeis hos Artsdatabanken 
(en) praktstjertmeis hos ITIS 
(en) praktstjertmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos concinnus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aegithalos concinnus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos concinnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hvitkronestjertmeis

Hvitkronestjertmeis (Aegithalos niveogularis) er en fugl i stjertmeisfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvitkronestjertmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitkronestjertmeis hos Artsdatabanken 
(en) hvitkronestjertmeis hos ITIS 
(en) hvitkronestjertmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos niveogularis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos niveogularis – detaljert informasjon på Wikispecies
Ruststjertmeis

Ruststjertmeis (Aegithalos iouschistos) er en fugl i stjertmeisfamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) ruststjertmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ruststjertmeis hos Artsdatabanken 
(en) ruststjertmeis hos ITIS 
(en) ruststjertmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos iouschistos – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos iouschistos – detaljert informasjon på Wikispecies
Eikestjertmeis

Eikestjertmeis (Aegithalos fuliginosus) er en fugl i stjertmeisfamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) eikestjertmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikestjertmeis hos Artsdatabanken 
(en) eikestjertmeis hos ITIS 
(en) eikestjertmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos fuliginosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos fuliginosus – detaljert informasjon på Wikispecies
Krattmeis

Krattmeis (Psaltriparus minimus) er en fugl i stjertmeisfamilien (Aegithalidae) og eneste art i slekten Psaltriparus. Arten består som ti underarter, fordelt i tre distinkte klader.


== Biologi ==
Krattmeis er en liten fugl som blir cirka 11,6–14,2 cm lang, hvorav stjerten utgjør cirka 4,6–6,2 cm, og veier typisk kun 4,5–6 g. Kjønnene er ganske like i både fysisk størrelse og fjærdrakt, men hunnen har lysegul iris, mot hannens mørk brune. Forøvrig skiller fjærdrakten noe mellom de tre gruppene, mens det internt i gruppa kan være noe vanskeligere å skille fuglene fra hverandre.Krattmeisen er utbredt i Nord-Amerika, fra det ekstremt sørvestre Canada og sørover gjennom fjellene og tilliggende områder i det vestre og sørvestre (Texas) USA og Mexico, til Guatemala i Mellom-Amerika.


== Inndelingen ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Sylvioidea,
Aegithalidae, stjertmeisfamilien
Leptopoecile
L. sophiae, purpurmeis
L. elegans, aurorameis
Aegithalos
A. caudatus, stjertmeis
A. glaucogularis, sølvhakestjertmeis
A. leucogenys, einerstjertmeis
A. concinnus, praktstjertmeis
A. niveogularis, hvitkronestjertmeis
A. iouschistos, ruststjertmeis
A. fuliginosus, eikestjertmeis
Psaltriparus (monotypisk)
P. minimus, krattmeis
klade (minimus gr.)
P. m. saturatus,
P. m. minimus (nominatformen),
P. m. californicus,
P. m. melanurus,
P. m. grindae,
klade (plumbeus)
P. m. plumbeus,
klade (melanotis gr.)
P. m. dimorphicus,
P. m. iulus,
P. m. personatus,
P. m. melanotis,
Psaltria (monotypisk)
P. exilis, pygmémeis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Krattmeis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Krattmeis hos Artsdatabanken 
(en) Krattmeis hos ITIS 
(en) Krattmeis hos NCBI 
(en) Kategori:Psaltriparus minimus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Psaltriparus minimus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psaltriparus minimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pygmémeis

Pygmémeis (Psaltria exilis) er en fugl i stjertmeisfamilien og eneste art i slekten Psaltria.


== Eksterne lenker ==
(en) Pygmémeis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pygmémeis hos NCBI 
(en) Kategori:Aegithalos exilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegithalos exilis – detaljert informasjon på Wikispecies
Starchild skull

Starchild skull (engelsk for «stjernebarn-hodeskallen») er kallenavnet på en deformert hodeskalle som ifølge den amerikanske forfatteren, privatforskeren og kryptozoologen Lloyd Pye (1946–2013) stammer fra en hybrid mellom et menneske og et romvesen. Hodeskallen skal angivelig ha blitt funnet i Mexico på 1930-tallet, nedgravd under et menneskeskjelett i en gruvetunnel. Den har gitt opphav til flere spekulasjoner på grunn av sin uvanlige form. 
DNA-tester har imidlertid vist at hodeskallen stammer fra et guttebarn, og at man med svært stor sikkerhet kan slå fast at den har tilhørt et avkom fra to mennesker. Medisinske eksperter mener barnet har hatt en genetisk sykdom, trolig hydrocephalus, som kan gi forstørret skalle og andre misdannelser.  Til tross for at det er vitenskapelig tilbakevist, fortsetter alternative miljøer å holde på sine tolkninger av analysene og hevde at  hodeskallen fra «stjernebarnet» er bevis på utenomjordisk kontakt.


== Referanser ==