jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leiopus punctulatus

Leiopus punctulatus er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er ikke funnet i Norge, men har en liten bestand i Uppland i Sverige.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (5–10 mm), avlang, kontrastrikt farget trebukk med ganske lange antenner. Fargene er svart og lysgrått, nesten hvitt. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannen, en og en halv gang så lange hos hunnen. Hvert ledd unntatt de to innerste er tofarget, smalt lyst i den indre delen og svart i den ytre. Kroppen er uten påfallende hår, men kledt med hårlignende skjell. Pronotum er omtrent en og en halv gang så bredt som langt, noe bak midten med en skarp, litt bakoverrettet pigg på hver side, på samme nivå også med et par knøler oppe på ryggen. Dekkvingene er avlange med markerte skuldre, grovt punkterte, mesteparten av overflaten skjellkledt. Grunnfargen er svart, men den har et bredt, lysgrått tverrbånd med noen få svarte flekker rundt midten, spissen av dekkvingene er også lysgrå med svarte flekker. Beina er mørke.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i under barken på greiner av osp som har vært døde et par år. Greinene må trolig være infisert med soppen Encoelia fascicularis. Larvens ganger går ikke inn i veden, men holder seg i barken. Utviklingen tar ett eller to år, de voksne billene kan finnes på greiner og stammer i juni-juli og er trolig nattaktive.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den østlige delen av Europa. Den er ikke kjent fra Norge, men det finnes en bestand i Uppland i Sverige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Acanthocinini
Leiopus punctulatus (Paykull, 1800)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Leiopus punctulatus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Leiopus punctulatus hos Artsdatabanken 
(sv) Leiopus punctulatus hos Dyntaxa 
(en) Leiopus punctulatus hos Fauna Europaea 
(en) Leiopus punctulatus hos NCBI 
Leiopus punctulatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Leiopus linnei

Leiopus linnei er en nyoppdaget bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet spredt i Sør-Norge. Arten ble først oppdaget i 2009 da DNA-undersøkelser viste at det som tidligere var oppfattet som én art, Leiopus nebulosus, i virkeligheten var to arter. Arten er oppkalt etter Carl von Linné i anledning 300-års jubileet for hans fødsel.


== Utseende ==
Arten lar seg knapt skille på utseendet fra Leiopus nebulosus, bortsett fra noen forskjeller i hannens kjønnsorganer, men DNA-undersøkelser har vist at det er en art for seg.
En liten til middelsstor (6–10 mm), avlang, gråspraglete trebukk med ganske lange antenner. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannen, en og en halv gang så lange hos hunnen. Hvert ledd unntatt de to innerste er tofarget, lysbrunt i den indre delen og svart i den ytre. Kroppen er uten påfallende hår, men kledt med hårlignende skjell. Pronotum er omtrent en og en halv gang så bredt som langt, noe bak midten med en skarp, litt bakoverrettet pigg på hver side, på samme nivå også med et par knøler oppe på ryggen. Dekkvingene er avlange med markerte skuldre, grovt punkterte, mesteparten av overflaten skjellkledt. Grunnfargen er svart, men med store områder dekket av lyse skjell som danner et litt diffust tverrbånd litt bak midten. Beina er svarte bortsett fra en lysbrun ring på leggene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i innerbarken på nylig døde trær eller greiner av mange ulike løvtrær, vanligst eik og hassel. Arten lever i løvskog, men også i kulturlandskapet. Larvens ganger går ikke inn i veden, men holder seg i barken. Utviklingen tar vanligvis ett år, de voksne billene kan finnes på greiner og stammer i juni-juli.


== Utbredelse ==
Arten er foreløpig kjent fra Norge og Sverige. Den er utbredt i Sør-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
Stammen Acanthocinini
Leiopus linnei Wallin, Nylander & Kvamme, 2009


== Kilder ==
Wallin, H., Nylander, U. og Kvamme, T. (2009) Two sibling species of Leiopus Audinet-Serville, 1835 (Coleoptera: Cerambycidae) from Europe: L. nebulosus (Linnaeus, 1758) and L. linnei sp. nov. Zootaxa 2010: 31-45. [1]
Sund, K. (2009) Ny art av trebukk oppdaget. [2] Arkivert 11. juli 2009 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Leiopus linnei i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Leiopus linnei hos Artsdatabanken 
(sv) Leiopus linnei hos Dyntaxa 
(en) Leiopus linnei hos NCBI 
(en) Kategori:Leiopus linnei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leiopus linnei – detaljert informasjon på Wikispecies
Rashtrapati Nilayam

Rashtrapati Nilayam (telugu: రాష్ట్రపతి నిలయం; «Presidentens hus») er en av de tre offisielle residensene til presidenten i India. Bygningen ligger i en forstad som heter Bolarum i utkanten av den sørindiske byen Secunderabad. Det er den nyeste av presidentens tre offisielle residenser. 
Siden denne embedsboligen ligger i et område langt fra landets hovedstad New Delhi, blir den betraktet som et symbol på at presidenten spiller en viktig rolle i å samle en mangfoldig nasjon.   
Stedet er også kjent som presidentens «sørlige Sojourn» (Southern Sojourn). Bygningen blir av og til brukt som offisiell gjestehus for besøkende dignitarer. 
Den andre presidentresidensen er The Retreat Building i Shimla. 


== Historie ==
Rashtrapati Nilayam ble bygget i 1860 av den daværende nizam av Hyderabad. Etter at fyrstestaten Hyderabad ble innlemmet i den indiske unionen i 1948, ble eiendommen tatt over av presidentens sekretariat.


== Design ==
Eiendommen er spredt over et område på 90 hektar og består av én enetasjes bygning med 16 rom i tillegg til de besøkendes kvartaler, som er store nok til å huse 150 personer. 
Rashtrapati Nilayam har også en spisesal, kino, darbarhall, frokostrom osv. Presidenten bor i huset minst en gang i året og driver offisiell virksomhet herfra.


== Se også ==
Rashtrapati Bhavan
The Retreat Building


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Rashtrapati Nilayam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Den indiske presidentens offisielle nettside: Presidentens residenser
(en) Times of India: Saperas scan RP Nilayam for Prez southern sojourn
(en) Presidentens palasser
The Retreat Building

The Retreat Building er en av de tre offisielle presidentresidensene til Indias president. Den ligger i Chharabra ved Shimla. Residensen ligger 10 km fra Shimla og 305 meter høyere enn toppen av Shimlaåsen. 
Den andre presidentresidensen er Rashtrapati Nilayam i Hyderabad.


== Historie ==
The Retreat Building ble bygget i 1850 og var en del av eiendommen til visekongen av India. Denne bygningen ble overtatt fra visekongen i 1895.


== Design ==
Arkitekturen og de pittoreske omgivelsene til bygningen gjør det til en stor turistattraksjon i Shimla. Den enestående egenskapen ved denne bygningen er at det er en ren trekonstruksjon med dajji veggstruktur. The Retreat Building har et areal på 987,4 kvadratmeter. 


== Se også ==
Rashtrapati Bhavan


== Eksterne lenker ==
(en) Om residensen på presidentens offisielle nettside
Arne Øien

Arne Øien (født 22. desember 1928 i Oslo, død 5. oktober 1998) var en norsk økonom og politiker for Arbeiderpartiet.
Arne Øien var statsråd i Olje- og energidepartementet (olje- og energiminister) i perioden 9. mai 1986 til 16. oktober 1989 i Gro Harlem Brundtlands andre regjering.
Han var statssekretær ved statsministerens kontor i 1981, i Gro Harlem Brundtlands første regjering.


== Utdannelse og yrkeskarriere ==
Arne Øien ble utdannet cand.oecon. i 1954. Han arbeidet i Statistisk sentralbyrå fra 1955 til 1970, og ble ansatt som ekspedisjonssjef i Økonomiavdelingen i Finansdepartementet fra 1971. Denne jobben hadde han til 1978, da han ble økonomisk rådgiver for finansministeren. Fra 1980 til 1990 var han administrerende direktør for Statistisk sentralbyrå. Han ble så finansråd i Finansdepartementet 1990 til 1995.
Øien var styremedlem i Arbeiderbladet fra 1981 til 1986 og i Oslo Sporveier fra 1996 til han døde.


== Kilder ==
Arne Øien hos Stortinget.no


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Øien på Internet Movie Database 
(no) Arne Øien hos Stortinget 
(no) Arne Øien hos Norsk senter for forskningsdata
Cory Band

Cory Band (tidl.  Buy As You View Band, Just Rentals Cory Band og Ton Temperance) er et brassband fra Wales. 
Korpset fra Rhondda-dalen i det sørlige Wales, ble stiftet i 1884 under navnet Ton Temperance, men skiftet navn til Cory i 1895. Korpset har vunnet en rekke brassbandkonkurranser, deriblant det nasjonale britiske mesterskapet og europamesterskapet for brassband. 20. juni 2009 markerte Cory Band 125-årsjubileum med dirigent Dr. Robert Childs og gjestesolist Wycliffe Gordon i St. David's Hall, Cardiff.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cory Band på Discogs 
(en) Cory Band på MusicBrainz 
(en) Cory Band på MusicBrainz 
(en) Cory Band på Songkick 
Cory Band Cory Bands offisielle nettsted
Jerry Vale

Jerry Vale (født Gennaro Luigi Vitaliano 8. juli 1932 i The Bronx, New York City, død 18. mai 2014 i Palm Springs) var en amerikansk sanger.


== Singler ==
1953 You Can Never Give Me Back My Heart
1954 Two Purple Shadows
1954          I Live Each Day
1956 Innamorata (Sweetheart)
1956          You Don't Know Me
1957 Pretend You Don't See Her
1958 Go Chase a Moonbeam
1958     Have You Looked Into Your Heart
1965 For Mama
1965     Tears Keep On Falling
1965     Where Were You When I Needed You
1966 Ashamed
1966     Dommage, Dommage (Too Bad, Too Bad)


== Filmografi ==
No Tomorrow Janasen (1999)
A Wake in Providence Buddy Verona (1999)
Casino Casino  Seg selv (1995)
Growing Pains Seg selv(3 episoder, 1990)
Who's the Boss? Seg selv (1 episode, 1990)
Goodfellas Seg selv (1990)
Late Night with David Letterman 8th Anniversary Special form Los Angeles


== Bøker ==
Jerry Vale, A Singer's Life av Richard Grudens ISBN 1575791765	


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jerry Vale på Internet Movie Database 
(en) Jerry Vale hos The Movie Database 
(en) Jerry Vale på Discogs 
(en) Jerry Vale på MusicBrainz 
(en) Jerry Vale på Spotify 
(en) Jerry Vale på Songkick 
(en) Jerry Vale på AllMusic 
Jerry Vale på Myspace 
Biografi hos NNDB
Biografi hos VH1
Jerry Vale, A Singer's Life hos palmspringslife.com
Heltan

Heltan er et tidligere norsk band fra Kvinesdal. Bandet ga ut albumet Kvinnelige Kvinner i 1995.Ståll-Ull og Gerry fra Luxus Leverpostei var i korte perioder innom Heltan. Heltan besto av Oddvar Sørensen, bass; Kjell Arne Åmot, gitar; Kjell Are Heiland, trommer; Cristian Sunde, sax og Øyvind Øye, keyboard og vokal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heltan på Discogs
Sanatoriet Egle

Sanatoriet Egle er det eneste sanatoriet i Litauen med to egne mineralvannskilder. Disse er over 300 meter dype og har et saltinnhold på 40-45gr/ltr. EGLE har også egne gytjeforekomster. I dag regnes EGLE som det største sanatoriet ikke bare i Litauen, men i hele Øst-Europa. Sanatoriet har vært kjent for sine profesjonelle spa-behandlinger i mer enn 37 år og er åpent hele året.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
King’s Singers

The King's Singers er et britisk a cappella-kor som har sitt utspring i King's College i Cambridge, England, hvor seks elever startet gruppa i 1968. I Storbritannia var de svært populære på 70-tallet og det tidlige 80-tallet. Senere har de opplevd suksess også internasjonalt. I februar 2009 ble deres CD, Simple Gifts, belønnet med Grammy Award i kategorien Best Classical Crossover Album.


== Medlemmer ==
Selv om både repertoar og stil har blitt bevart gjennom gruppens over 40 år lange historie, er medlemmene byttet ut en rekke ganger.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) King's Singers på Discogs 
(en) King's Singers på MusicBrainz 
(en) King's Singers på Songkick 
(en) King's Singers på AllMusic 
(en) King’s Singers – offisiell distributør
(en) King’s Singers – fan-side
Lorenz Spenning

Lorenz Spenning var en gotisk byggmester, og en dyktig elev av Hans Puchsbaum, en anerkjent kunstner som på 1430-tallet fikk i oppdrag å fortsette byggingen av Stefansdomen i Wien i Østerrike.
Lorenz Spenning utviklet sin egen stil, og denne var markant i utbyggingsarbeidet. Det er først i senere tid kommet fram at Spenning var hovedpersonen bak disse utbyggingene, og ikke Hans Puchsbaum som tidligere antatt. 
Andre kjente byggverk Spenning jobbet med var blant annet Spinnerin am Kreuz; et monument til minne om korsfarertiden. Denne sto i sin tid i nærheten av byen Wien og gapestokken på Hohe Markt – på bytorget nær sentrum.
Lorenz Spenning utarbeidet plantegningene til rådhuset i Wien for 3 pfund og 57 pfenninge. Plantegningene viser klart Spennings stil. Hans karakteristiske ribbebuer ligner hverandre så sterkt at han også tilskrives byggingen av Domen i Pressburg, Jakobs kirken i Brünn, kirken av Znaim samt Othmarskirken i Mödling. Videre ledet den Wiener Dombauhütte under Spennings ledelse kirkebygget i Perchtoldsdorf vestsiden med vesttårnet. Velvingen av bykirken i Ybbs er også Spennings verk som han utførte i 1466 sammen med sine svenner.
Hva angår Stephansdomen, fortsatte Spenning den indre utbyggingen med blant annet flere altere. Byggeperioden fra 1460 til 1475 er entydig Spennings verk. Hans personlige stil viser en beroligende overflate dekor med plastisitet og en energisk utforming av velvingen. 
Spenning deltok på Regensburgkongressen i 1459.
Trebåter og treskips anatomi

En trebåt/-skips skrog og dekk består av et detaljert tre-system samvirker med hverandre for å gi optimal styrke langskips og tverrskips. Treemner kan varieres i omfatning og utførelse, avhengig av størrelse og bruksområde. Ved byggingen av større skip er det nødvendig med omfattende forsterkninger i skroget langs og tvers eller mellom ulike dekk. Det kan også være nødvendig med diagonale forsterkninger.


== Litteratur ==
Brohäll, Per: Bygg båten själv, Almqvist och Wiksell Tryckeri, Uppsala 2005. ISBN 91-631-6559-7
A. Brix Bootsbau Praktischer Schiffbau (Tysk) ISBN 3-922117-89-9


== Se også ==
Båtbygging
Skipsbygging
Frances A. Yates

Frances Amelia Yates (født 28. november 1899 i Southsea i Hampshire i England, død 29. september 1981 i Surbiton i Surrey) var en fremtredende engelsk ide- og kulturhistoriker, tilknyttet Warburg-instituttet ved University of London. Hennes hovedbeskjeftigelse var renessansens åndsliv, derunder spesielt de esoteriske tradisjoner, hvor hun i særdeleshet har bidratt til å kartlegge innflytelsen til hermetisme på europeisk åndsliv. 
Hennes mest kjente verk er Giordano Bruno and the Hermetic Tradition (1964). Det foreligger også på norsk: Modernitetens okkulte inspirasjon – Giordano Bruno og arven etter Hermes Trismegistos, oversatt av Kåre A. Lie (Oslo: Pax, 2001).
Yates ble i 1972 utnevnt til offiser av Order of the British Empire og ble i 1977 forfremmet til Dame Commander. Hun ble derved adlet og fikk rett til å føre tiltaleformen Dame foran sitt navn.


== Bibliografi ==
John Florio: The Life of an Italian in Shakespeare's England (1934)
The French Academies of the Sixteenth Century (1947)
The Valois Tapestries (1959)
Giordano Bruno and the Hermetic Tradition (1964)
The Art of Memory (1966)
Theatre of the World (1969)
The Rosicrucian Enlightenment (1972)
Astraea : The Imperial Theme in the Sixteenth Century (1975)
Shakespeare's Last Plays: A New Approach (1975)
The Occult Philosophy in the Elizabethan Age (1979)
Lull and Bruno (1982) Collected Essays I
Renaissance and Reform : The Italian Contribution (1983) Collected Essays II
Ideas and Ideals in the North European Renaissance (1984) Collected Essays III


== Referanser ==
Rhondda

Rhondda er et dalstrøk og valgdistrikt i det sørlige Wales.
Rhondda-dalen(e) består av to daler, Rhondda Fawr (den store dalen) og Rhondda Fach (den lille dalen). Både entallsformen Rhondda-dalen og flertallsformen Rhondda-dalene brukes som et fellesbegrep om de to dalene. Foruten de store byene Cardiff, Swansea og Newport er Rhondda-dalen, med om lag 60 000 innbyggere, et av de tettest befolkede områdene i Wales. Dalstrøket er nok mest kjent for sin historiske tilknytning til kullindustrien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Williams, Gwyn A. (1985): When was Wales?: A History of the Welsh (Black Raven Press) ISBN 0-85159-003-9


== Eksterne lenker ==
www.therhondda.co.uk a socio-economic history of  the Rhondda Valleys during the period 1800 – 1950
www.destinationrct.co.uk Visit Rhondda Cynon Taf
Derviş Eroğlu

Derviş Eroğlu (født 1938 i Famagusta i Britisk Kypros) er Nord-Kypros' president, etter å ha vunnet valget 18. april 2010 med 50,38 % av stemmene. Han inntok i rollen 24. april 2010. Han representerer Det nasjonale enhetspartiet, og var statsminister i Nord-Kypros fra 1985 til 1994, fra 1996 til 2004 og fra 2009 til 2010. Eroğlu er en sterk tilhenger av uavhengighet fra resten av Kypros.


== Referanser ==
Joshua Slocum

Joshua Slocum (født 20. februar 1844 i Mount Hanley i Annapolis County i Nova Scotia, død ca. 14. november 1909) var den første som seilte jorden rundt alene. Han utgav boken Sailing Alone Around the World etter denne jordomseilingen. Båten han brukte het «The Spray».


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Slocums familie var fra New England og var av skotsk opphav. Han ble født i Nova Scotia på et sted ved Bay of Fundy. 
Som fjortenåring rømte Slocum hjemifra og tok hyre på en fiskeskonnert, men vendte snart tilbake til familiehjemmet. 


=== Sjømann ===
Etter at moren døde, da han var seksten år, tok han hyre som matros på de store seilskipene som gikk i trafikk på Europa. I 1869 fikk han sin første tjeneste som kaptein på fartøy i California og seglet i tretten år på handelsskip til Kina, Australia, Molukkene (Krydderøyene) og Japan. 
I 1874 bygde Slocum en steamer i Subic Bay på Filippinene og han gikk også inn som deleier av det store seglfartøyet «Northern Light». Han førte selv befal over fartøyet, som på den tiden ble ansett å være et av de beste skipene i den amerikanske handelsflåten. Han solgte sin del i «Northern Light» i 1882 og kjøpte i stedet barken «Aquidneck» i 1884. Han foretok en rekke lange ferder med «Aquidneck».
Ved 51 års alder seglet Slocum den 24. april 1895 ut fra Boston i en liten slupp («Spray»). Etter å ha seglet jorden rundt (46 000 miles) kom han tilbake til Newport i Rhode Island den 27. juni 1898. Hans seiling fikk stor oppmerksomhet i den engelskspråklige presse rundt om i verden.Han utgav boken Sailing Alone Around the World etter denne jordomseilingen. Boken, som er utgitt på norsk under tittelen Første mann rundt jorden alene, er en beretning om en seilas som startet i 1895. Med datidens hjelpemidler var dette noe helt annet enn tilsvarende prosjekter i ny tid.
I november 1909 seilte Slocum i båten «Spray» mot Orinocofloden men ble aldri gjenfunnet. Det ble antatt at han var blitt pløyd ned av et eller annet dampskip, eller angrepet av en hval. Noen annen forklaring anså man ikke mulig med tanke på hvor en erfaren segler han var.Han ble erklært død i 1924.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mer om Joshua Slocum Arkivert 10. januar 2010 hos Wayback Machine.
Kinas riksvei 324

Kinas riksvei 324 (G324) fører fra Fuzhou i provinsen Fujian mot  Guangdong, Guangxi, Guizhouog ender i Kunming i Yunnan. Den er 2.712 kilometer lang. 


== Rute og distanse ==
Hanjiang (andre betydninger)

Hanjiang kan sikte til:

Elven Han Jiang som renner ut ved Shantou i Guangdong-provinsen.
Elven Hanjiang i provinsene Shaanxi og Hubei, en av Yangzielvens største sideelver,
Bydistriktet Hanjiang i byprefekturet Putian i provinsen Fujian i Kina,
Bydistriktet Hanjiang i byprefekturet Yangzhou i provinsen Jiangsu i Kina.
Aage Myhrvold

Aage Myhrvold (født 29. september 1918, død 16. juni 1987) var en norsk syklist, blant landets beste mellom 1937 og 1953. Han vant sitt første gutteritt i 1934 og ble i 1937 opptatt i C-gruppa for seniorer. I debutsesongen vant han 10-mila i NM med fire minutter forbedring av Leif Ekås sin rekord.  Året etter ble  han nummer 13 i nordisk. Han satte et titall norske rekorder og var kjent som Tempokongen. Frem til 1952 representerte han Oslo-klubbene IK Hero, senere SK Rye.


== Meritter ==
1936:  Oslo-mester junior og sølv i junior-NM
NM i landeveissykling
tempo 30 km:  1939, 1940, 1946, 1947, 1949, 1952, 1953
tempo 100 km: 1937, 1938 (ny rekord: 2.41.01), 1940
lagtempo 30 km:  Seier i 1946, 1947, 1948, 1949, 1951.  For SK Rye: 1952, 1953 og 1954
lagtempo 100 km:  Seier i 1948, 1949, 1950, 1951.  For SK Rye: 1953
NM i banesykling, 4000 m forfølgelse:  Seier i 1947, 1950 og 1952
kongepokal:  1938, 1939, 1949, 1952, 1953
deltakelse i sykling under Sommer-OL 1948 både individuelt og for lag (brøt i begge konkurransene)
seier i Tyrifjorden rundt 1952.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aage Myhrvold – Olympedia 
(en) Aage Myhrvold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aage Myhrvold – ProCyclingStats 
(en) Aage Myhrvold – Cycling Archives
Khirullah Said Wali Khairkhwa

Khirullah Said Wali Khairkhwa (født i 1967 i Arghistan i provinsen Kandahar i Afghanistan) er en av USAs fanger i Guantanamobukten fangeleir, pr. april 2010. Han var under Det islamske emiratet Afghanistans tid guvernør i Herat (1999–2001) i Afghanistan. Han har ikke status som krigsfange, og har heller ikke vært gjenstand for rettsmøter for å avgjøre om han bør ha slik status.


== Tribunal ==
Foran et militært dommerpanel (combatant status review tribunal) har han møtt opp, noe han ikke var pliktig (til å gjøre).


== Omtale i media ==
At han er en av ti fanger som skal overføres til «maximum security-fengsel» i Standish i Michigan, er blitt hevdet av kilder tilknyttet fagtidsskriftet Corrections One, pr. august 2009.


== Referanser ==
Magne Lerheim

Magne Lerheim (født 14. desember 1929, død 13. mars 1994) var en embedsmann og norsk politiker for Venstre og Det Nye Folkepartiet, hvor han var partiformann.
Han ble cand. jur. i 1957, og studerte ved Europa-colleget i Brugge 1957–1958.
Som jusstudent var han leder av Studentvenstrelaget i 1952, og formann i Det Norske Studentersamfund i 1958. Han var formann i Unge Venstre fra 1960 til 1962. I 1963 var han statssekretær i kirke- og undervisningsdepartementet i den kortvarige regjeringen Lyng. Fra 1965 til 1973 var han første varamann på Stortinget for Venstre i Hordaland. 1966 til 1967 var han igjen statssekretær, denne gangen i finansdepartementet under Ole Myrvoll i Per Bortens regjering. Da Venstre ble splittet i 1972 gikk han over i det Nye Folkepartiet. Han ble formann i det nye partiet fra 1973 til 1978.
Han var universitetsdirektør ved Universitetet i Bergen fra 1977 til 1990.
Magne Lerheim var bror av Kjellaug Lerheim.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Universitet og samfunn. Festskrift til Magne Lerheim. (Bergen, 1989, Alma Mater Forlag A/S) ISBN 82-419-0041-4


== Eksterne lenker ==
(no) Magne Lerheim hos Stortinget 
(no) Magne Lerheim hos Norsk senter for forskningsdata