jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjell Ingebretsen

Kjell Ingebretsen (født 28. mai 1943 i Skien) er en norsk orkester- og operadirigent, professor og tidligere operasjef ved Göteborgs Operan.
Han startet sin musikkarriere i skolemusikken og i Skien ungdomskorps og tok organist- og kantoreksamen ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1963. I 1971 tok han dirigenteksamen ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Samme år begynte han som dirigent ved Stockholmsoperaen (Kungliga Teatern). I 1979-82 var han orkestersjef samme sted. I 1993 ble han utnevnt til hovkapellmester. Samme år ble han også utnevnt til professor i orkesterdirigering ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Han har gjestedirigert i flere orkestre, blant andre Oslo filharmoniske orkester og Bergen filharmoniske orkester. Han var operasjef ved Göteborgs Operan 1996-2005. Fra 2006 til 2009 var han professor i opera ved Kunsthøgskolen i Oslo.
Kjell Ingebretsen har også komponert kammermusikk, orkesterverker og sanger. I 2004 ble Kjell Ingebretsen tildelt den svenske kongelige medaljen Litteris et Artibus for fremragende kunstnerisk arbeid. I 2006 ble han tildelt den norske St. Olavsmedaljen for fremme av kunstnerisk samarbeid mellom Norge og Sverige. Fra 2007 er han preses (president) i Kungliga Musikaliska Akademien i Sverige. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Göteborgs universitet i 2009.
Fra 2009 er han kunstnerisk leder for masterutdanningen SNOA (Swedish National Orchestra Academy) ved Högskolan för scen och musikk i Göteborg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Ingebretsen på MusicBrainz
Jakob Engel-Schmidt

Jakob Engel-Schmidt (født 24. oktober 1983 i Birkerød) er en dansk politiker (V).
Han var medlem av Folketinget for Københavns omegns storkrets fra august 2013, da Gitte Lillelund Bech ble fritatt fra vervet. Siden 2010 er Engel-Schmidt nominert til Folketinget fra Lyngby krets i Københavns omegns storkrets, og fikk 2 234 personlige stemmer ved folketingsvalget i 2011. Han er Venstres ordfører for gründerskap og innovasjon i Folketinget.
Engel-Schmidt begynte sin politiske løpebane som formann i Venstres Ungdom i Birkerød i 2004. Han var videre nestformann 2008–2009 og formann 2009–2011 i Venstres Ungdom. Han ble innvalgt i Lyngby-Taarbæk kommunestyre for perioden 2014–2017 med 759 personlige stemmer. Han var kandidat til Rudersdal kommunestyre i 2009, men ble ikke valgt.Etter studentereksamen ved Birkerød Gymnasium i 2002 gjennomførte han førstegangstjeneste og befalsskole 2002–2004. Han er cand.merc. i internasjonal forretningsdrift fra Copenhagen Business School fra 2010, og har hatt et utvekslingsopphold ved Lord Ashcroft International Business School ved Anglia Ruskin University. Engel-Schmidt var ansatt i Mondo AS 2006–2009, markedskonsulent i Dansk Industri 2010–2011 samt direktør i Dansk Iværksætterforening og redaktør i magasinet Iværksætteren 2012–2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisiell blogg 
(da) Jakob Engel-Schmidt på Twitter 
(da) Jakob Engel-Schmidt hos Folketinget
Zeravsjan

Zeravsjan er en elv i Sentral-Asia som renner gjennom Tadsjikistan og Usbekistan. Navnet betyr sprederen av gull på tadsjikisk, og henviser til sanden som inneholder gull langs de øvre delene av elven. Et tidligere gresk navn på elven er Polytimetus.
Zeravsjan har sitt utspring i Zeravsjan-breen ca 2800 meter over havet i Tadsjikistan nær grensen mot Kirgisistan. Isbreen har trukket seg tilbake ca 3 km i løpet av de siste 80 årene, og videre nedsmelting kan få konsekvenser for vannføringen i elven. Elven renner til å begynne med vestover under navnet Matsja mellom Turkestan og Zeravsjan-fjellene. Viktige sideelver er Fandaria, Kshtut og Magian. Den renner i en smal kløft i ca 300 km før den kommer ut på slettelandet og passerer byen Panjakent før den renner inn i Usbekistan. Heretter får elven ikke tilsig fra noen sideelver.
I Usbekistan dreier elven svakt mot nordvest mot Samarkand.  Nær Samarkand deler elven seg i to: Akdaria (nordlige elveløp) og Karadaria (sørlige elveløp). Mellom de to elveløpene ligger Miankale-øya. Ved Khatyrchi renner elven videre igjen i et elveløp. Elven renner videre vestover mot Navoi og til slutt mot sydvest forbi byene Bukhara og Karakul før den blir borte i ørkenen under navnet Karakul-daria.
Tidligere var elven en stor sideelv til Amu Darja, men nå blir nesten alt vannet benyttet og da i hovedsak til vanning.  Zeravsjan–dalen er tett befolket, spesielt i Usbekistan hvor det er større byer som Samarkand, Kattakurgan, Navoi, Bukhara og Kargon.
Elven har sin største vannføring i juli (250–690 m³/s) og minst i mars (28–60 m³/s). Gjennomsnittlig årlig middelvannføring nedenfor munningen av Magian er 162 m³/s.
Opplysninger om elvens totale lengde varierer fra 640 km til 877 km.


== Kilder ==
Tajik-gateway.org
eoearth.org
The free dictionary.com
Nyheter fra Asia-Plus Arkivert 4. november 2011 hos Wayback Machine.
Mauro Checcoli

Mauro Checcoli (født 1. mars 1943 i Bologna) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Checcoli ble olympisk mester to ganger i hestesport under OL-1964 i Tokyo. Han vant både den individuelle konkurransen i feltritt med hesten «Surbean» og lagkonkurransen. De andre på laget var Paolo Angioni på hesten «King» og Giuseppe Ravano på «Royal Love».


== OL-medaljer ==
 1964  Tokyo -  Gull i hestesport, feltritt  Italia
 1964  Tokyo -  Gull i hestesport, feltritt, lag  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Mauro Checcoli – Olympics.com 
(en) Mauro Checcoli – Olympedia 
(en) Mauro Checcoli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Mauro Checcoli – Italias olympiske komité
132524 APL

132524 APL, tidligere kjent under sin foreløpige benevnelse 2002 JF56, er en liten asteroide med en radius på omkring 2.3 km. Romsonden New Horizons passerte asteroiden i en avstand på  101,867 km den 13. juni 2006 kl 04:05 UTC. Bildene fra New Horizons viste at APL er en S-type-asteroide.


== Referanser ==
Paolo Angioni

Paolo Angioni (født 22. januar 1938 i Cagliari) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Angioni ble olympisk mester i hestesport under OL-1964 i Tokyo. Han var med på det Italienske laget som vant lagkonkurransen i feltritt foran USA og Tyskland. Gull-laget besto av Mauro Checcoli på hesten «Surbean», Giuseppe Ravano på «Royal Love» og Angioni på «King».


== OL-medaljer ==
 1964  Tokyo -  Gull i hestesport, feltritt  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paolo Angioni – Olympics.com 
(en) Paolo Angioni – Olympic.org 
(en) Paolo Angioni – Olympedia 
(en) Paolo Angioni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Paolo Angioni – Italias olympiske komité 
(en) Paolo Angioni – FEI
Giuseppe Ravano

Giuseppe Ravano (født 5. februar 1943 i Rapallo) italiensk rytter som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Ravano ble olympisk mester i hestesport under OL-1964 i Tokyo. Han var med på det Italienske laget som vant lagkonkurransen i feltritt foran USA og Tyskland. Gull-laget besto av Mauro Checcoli på hesten «Surbean», Ravano på «Royal Love» og Paolo Angioni på «King».


== OL-medaljer ==
 1964  Tokyo -  Gull i hestesport, feltritt  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Giuseppe Ravano – Olympics.com 
(en) Giuseppe Ravano – Olympic.org 
(en) Giuseppe Ravano – Olympedia 
(en) Giuseppe Ravano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Giuseppe Ravano – Italias olympiske komité 
(en) Giuseppe Ravano – FEI
Magnetohale

En magnetisk hale eller magnetohale blir dannet av trykk fra solvinden på en planets magnetosfære. Magnetohalen kan strekkes store avstander unna sin opprinnelige planet. Jordens magnetiske halen strekker seg minst 200 jordradier i motsatt retning av solen, godt forbi månens bane på rundt 60 jordradier, mens Jupiters magnetiske hale strekker seg forbi Saturns bane. 
Den utvidede magnetohalen kommer fra energi lagret i planetens magnetfelt. Til tider frigjøres denne energien og magnetfeltet blir midlertidig mer dipolaktig. Når det gjør det går den lagrede energien til energiplasma fanget i det involverte magnetfeltets linjer. Noe av det plasmaet er drevet bakover og inn i en fjern solvind.
Magnetopause

En magnetopause er innen romfysikken den yttergrensen som avgrenser en magnetosfære mot rommet utenfor. Magnetopausen utgjør altså grensen for hvor langt en planets, eksempelvis jordens, magnetfelt strekker seg ut i rommet.
Timofej Skopin

Timofej Sergejevitsj Skopin (ru: Тимофей Сергеевич Скопин, født 5. april 1989 i Kirov oblast i Sovjetunionen), er en russisk skøyteløper som representerte hjemlandet under Vinter-OL 2010 i Vancouver.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 20. mai 2011


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved en konkurranse.

Vancouver 2010 på 500 m.beste resultat 35.-plass på 500 m i Vancouver 2010.Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 3 konkurranser.

Innsbruck 2007 i lagtempo og Changchun 2008 i sammenlagt og lagtempo.beste resultat 6.-plass på lagtempo i Innsbruck 2007 og individuelt 17.-plass sammenlagt i Changchun 2008.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2010/11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timofej Skopin – Olympedia 
(en) Timofej Skopin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Timofej Skopin – Speedskatingbase.eu 
(en) Timofej Skopin – SpeedSkatingNews.info 
(en) Timofej Skopin – SpeedSkatingStats.com 
(en) Timofej Skopin på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(ru) Timofej Skopin på Russlands skøyteforbund sider
(en) Timofej Skopin på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Timofej Skopin på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil som Timofey Skopin og Timofej Skopin på The-Sports.org (noen mesterskaps- og verdenscupresultater)
«Athletes : Timofey Skopin, Speed Skating» (engelsk). 2010 The Vancouver Organizing Committee. Arkivert fra originalen 14. mai 2010. Besøkt 10. april 2016. 
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)
(en) Profil på NBC Olympics 2010
(en) Profil på BBC Sport Olympics 2010
(en) Profil på Yahoo Sports Olympics 2010Bilder(en) Bilder av Timofej Skopin på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Benjamin Dahl Hagen

Benjamin Dahl Hagen (født 9. januar 1988) er en norsk fotballspiller som spiller for adeccoligaklubben Follo.
Han har tidligere spilt for Vålerenga, Fredrikstad og Follo. Med Follo kom han i 2010 til cupfinalen, hvor det ble tap mot Strømsgodset.


== Eksterne lenker ==
(en) Benjamin Dahl Hagen – Transfermarkt 
(en) Benjamin Dahl Hagen – FBref
Paradisio

Paradisio er en belgisk eurodance musikkgruppe.
Gruppen ble opprettet i 1994 av Patrick Samoy (også kjent som Patrick ClubCarter) og Luc Rigaux (sistnevnte var kun med i gruppen frem til 1998), som var kjent som duoen The Unity Mixers på 90-tallet, da de møtte den spanske sangerinnen Marisa Garcia Asensio (hun var med i gruppen fra 1995 til 1998).
Sommeren 1997 slo de til med sangen «Bailando», som ble en kjempehit verden over, spesielt i Europa. Singelen solgte totalt sett over 5 millioner plater. Den toppet hitlistene i både Norge, Sverige, Danmark, Finland og Italia (i hjemlandet Belgia, ble den på det beste nummer 2). I Frankrike solgte den over 550 000 plater og ble nummer 4. I Sverige solgte den til trippel platina. I Norge var den den inne på VG-lista i tolv uker, og toppet lista i fem av de. Andre kjente sanger av gruppen er blant annet «Un Clima Ideal» (1995), «Bandolero» (1996) og «Vamos a La Discoteca» (1997).
Senere har ikke gruppen hatt nevneverdig suksess da eurodance, som var veldig populært på 1990-tallet, ikke har vært så populært etter tusenårsskiftet.
Andre artister som har vært innom gruppen er Sandra De Gregorio, Morena Esperanza (1999–2001), Maria Del Rio (2001–2003) og Miguel Fernandez (2004–2005).
Den nåværende sangeren i gruppen har siden 2008 vært hispanisk-italienske Shelby Diaz. Hun re-tolket sangen «Bailando» i 2009, med sin egen versjon, «Bailando (Me Dices Adios)». Den har kommet ut i fem forskjellige versjoner.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Paradisio på Discogs 
(en) Paradisio på MusicBrainz 
(en) Paradisio på Spotify 
Myspace
VG-lista
Spotibot.com
Sojuz TMA-01M

Sojuz TMA-01M er betegnelsen på en romferden i det russiske Sojuz-programmet. Ferden gikk til Den internasjonale romstasjonen, og ble skutt opp 7. oktober 2010. Landingen fant sted 16. mars 2011. Det var den første ferden med den nye Sojuz-TMAT romraketten.


== Mannskap ==
Aleksandr Kaleri
Oleg Skripotsjka
Scott Kelly


== Se også ==
Sojuz-programmet
Liste over Sojuz-ferder
Den internasjonale romstasjonen
Liste over byggingen av ISS
Liste over bemannede romferder til ISS
Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen


== Referanser ==
Aribert Reimann

Aribert Reimann (1936–) er en tysk pianist, komponist og musikkviter.


== Liv ==
Riemann komponerte sine aller første sanger til klaverakkompagenment som tiåring. Etter avlagt examen artium arbeidet han som repetitør ved Städtische Oper Berlin og begynte å studere komposisjon, kontrapunkt og klaver – blant annet med Boris Blacher og Ernst Pepping – ved Universität der Künste Berlin. Han flyttet til Wien allerede i 1958 for å studere musikkvitenskap. Sine første opptredener som pianist og sangakkompagnatør hadde han på slutten av 1950-årene. På begynnelsen av 1970-årene ble Reimann medlem av Akademie der Künste i Berlin. I tiden fra 1983 til 1998 fikk han et professorat innen Zeitgenössisches Lied («samtidsmusikk-sang») ved Hochschule der Künste Berlin.
Reimann skrev kammermusikk, orkesterverk såvel som bredt anlagte vokalmusikkverk fra solosang uten akkompagnement til korsymfonier og ble en av de betydeligste samtidsmusikk-komponister.
Reimann har fått flere utmerkelser, blant annet Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, Großes Verdienstkreuz mit Stern («Stort fortjenstkors med stjerne»). I 2011 fikk han  Ernst von Siemens' musikkpris for sitt livsverk.


== Verk i utvalg ==
Sceneverk
Orkesterverk
Orkesterverk med sang
Vokalmusikk
Kammermusikk


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anselm Weyer: Günter Grass und die Musik, Peter Lang, Frankfurt/M. 2006, ISBN 978-3-631-55593-4


== Eksterne lenker ==
(en) Aribert Reimann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aribert Reimann på Internet Movie Database 
(en) Aribert Reimann på Discogs 
(en) Aribert Reimann på MusicBrainz 
(en) Aribert Reimann på AllMusic 
(de) Verk av og om Aribert Reimann i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Biografiske opplysninger og verkfortegnelse hos Schott Music
Janelle Monáe

Janelle Monáe (født 1. desember 1985 i Kansas City, Kansas, USA) er en amerikansk sanger, låtskriver, danser og artist. Hun har for tiden platekontrakt med plateselskapene Wondaland Arts Society og Bad Boy Records/Atlantic Records.
Monáe debuterte med den konseptuelle EPen Metropolis: Suite I (The Chase), og ble Grammynominert for låten Many Moons fra dette albumet. EP-en hadde tross dette ingen kommersiell suksess, og nådde kun 115.-plass på Billboard-listen i USA.I 2010 ga Monáe ut sitt første studioalbum, The ArchAndroid (Suites II and III), et konseptalbum som fungerte som en oppfølger til hennes første EP. Albumet fikk gode kritikker og ble nominert til en Grammy i kategorien «Best Contemporary R&B Album». Låten Tightrope ble også nominert i kategorien «Best Urban/Alternative Perfoormance». Albumet ble en større kommersiell suksess enn debut-EP-en, og nådde 17.-plass på  Billboard 200-listen i USA. Albumet fikk også god mottagelse av norske kritikere med blant annet 5/7 fra Groove.no og terningkast 5 av NRK Lydverket.Monáe har flere ganger opptrådt i Norge. Hennes første konsert utenfor USA var på Øyafestivalen i Oslo i 2008. Hun opptrådte også på Øyafestivalen den 11. august 2011, og fikk meget gode kritikker med terningkast 6 av blant annet Aftenposten, NRK Lydverket og Dagbladet.
Hun gikk i april 2022 ut i det offentlige som en non-binær person, og kan bruke både her/she og they/their som pronomen. Dog vil hun i det offentlige og som artist benytte her/she.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===


=== EP-er ===


=== Singler ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-US) Offisielt nettsted 
(en) Janelle Monáe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Janelle Monáe på Internet Movie Database 
(da) Janelle Monáe på Filmdatabasen 
(en) Janelle Monáe hos Rotten Tomatoes 
(en) Janelle Monáe hos The Movie Database 
(en) Janelle Monáe hos Behind The Voice Actors 
(en) Janelle Monáe på Apple Music 
(en) Janelle Monáe på Discogs 
(en) Janelle Monáe på Discogs 
(en) Janelle Monáe på MusicBrainz 
(en) Janelle Monáe på SoundCloud 
(en) Janelle Monáe på Spotify 
(en) Janelle Monáe på Songkick 
(en) Janelle Monáe på Last.fm 
(en) Janelle Monáe på Genius — sangtekster 
(en) Janelle Monáe på AllMusic 
Janelle Monáe på Facebook 
Janelle Monáe på Instagram 
Janelle Monáe på YouTube 
Janelle Monáe på Myspace 
Janelle Monáe på Tumblr 
Janelle Monáe på TikTok
Barnens romanpris

Barnens romanpris er en svensk litteraturpris innen barnelitteratur. Prisen ble første gang delt ut i 2010, og den deles ut av en jury bestående av seks barn i alderen 9 til 12 år, som tar avgjørelsen under direkte sending i Sveriges radio. Prisen er laget etter mønster av den tilsvarende Stora romanpriset for skjønnlitteratur for voksne.


== Prisvinnere ==
2010: Lin Hallberg for Adzerk – den vita hingsten
Øvrige nominerte: Vi rymmer igen av Bo R. Holmberg, Hedvig och Hardemos prinsessa av Frida Nilsson, Kung Steve och alla hemlösa hjärtans blues av Thomas Fröhling og Fyren och stjärnorna av Annika Thor og Per Thor.
2011: Stefan Casta for Den gröna cirkeln
Øvrige nominerte: Alice varannan vecka av Bo R. Holmberg, Nyckelbarnen av Sara Kadefors, Som trolleri av Mårten Melin og VM-Sommar av Magnus Ljunggren
2012: Katarina von Bredow for Flyga högt
Øvrige nominerte: Min pappa är snäll och min mamma är utlänning av Emmy Abrahamson, Förvandlad av Mårten Melin, I den tysta minuten mellan av Viveka Sjögren og Försöksdjuret av Marianne Strand
2013: Kristina Ohlsson for Glasbarnen
Øvrige nominerte: Den första flickan skogen möter av Moa Eriksson Sandberg, Eddie 12 och hon som heter Elsa/Elsa 12 och han som heter Eddie av Thomas Halling, Jag är en pojke med tur av Monica Zak og Yummy av Eva Susso
2014: Ralf Novák-Rosengren og Anita Santesson for 5768 visningar på youtube
Øvrige nominerte: Dödsknäpp av Håkan Jaensson, Barnhemmet av Cecilia Lidbeck, Augustinatt av Maud Mangold og Kärlekspizzan av Johan Rundberg
2015: Marie-Chantal Long for Den blomstertid nu kommerØvrige nominerte: Vi ses i Obsan av Cilla Jackert, Lite mer än en kram av Mårten Melin, Inmurade av Lena Ollmark, Berättelsen om Taur av Bengt Tollesson
2016: Per Lange, Johan Bergström og Henrik Ahnborg for Bennys hemliga rapporter
Övriga nominerade: Landet bortom brunnen av Douglas Foley, Det är jag som är Mickan! av Malin Nilsson och Vanessa Lopéz, Brott och straff – om att stjäla en hund av Charlotte Hage, Sju förtrollade kvällar av Mårten Sandén
2017: Ylva Hällen og Marcus Gunnar Pettersson for Ylviana
Övriga nominerade: Det magiska hjärtat av Kristina Ohlsson, Springkällan av Johan Eriksson, Billie, du är bäst av Sara Kadefors, Det vita huset av Petter Lidbeck


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kajana lufthavn

Kajana lufthavn (IATA: KAJ, ICAO: EFKI) er en flyplass sju kilometer nordvest for byen Kajana i Finland.


== Destinasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Kajaani Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Finavia Flight Connections Arkivert 5. mai 2015 hos Wayback Machine.
Sodankylä lufthavn

Sodankylä lufthavn (IATA: SOT, ICAO: EFSO) er en flyplass i byen Sodankylä og er ikke bruk kommersielt, men bare militært.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
VFR Suomi/Finland – Sodankylä lufthavn
Lentopaikat.net – Sodankylä lufthavn (finsk)
Kauhava lufthavn

Kauhava lufthavn (IATA: KAU, ICAO: EFKA) er en flyplass tre kilometer nord for byen Kauhava i Finland. Flyplassen er bare brukt av det finske luftforsvaret.


== Eksterne lenker ==
(en) Kauhava Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
AIP Finland – Kauhava lufthavn
Timo Furuholm

Timo Furuholm (født 11. oktober 1987 i Björneborg) er en finsk fotballspiller som spiller på FC Inter Turku.I 2011 ble Furuholm toppscorer i Veikkausliiga da han scoret 22 mål for FC Inter Turku.
Furuholm debuterte for Finland i januar 2010 i en vennskapskamp mot Sør-Korea. 
Hans første landslagsmål kom 10. august 2011 i en vennskapskamp mot Latvia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timo Furuholm – FIFA 
(en) Timo Furuholm – UEFA 
(en) Timo Furuholm – Transfermarkt 
(en) Timo Furuholm – national-football-teams.com 
(en) Timo Furuholm – WorldFootball.net 
(en) Timo Furuholm – Soccerbase.com 
(en) Timo Furuholm – FootballDatabase.eu 
(de) Timo Furuholm – fussballdaten.de 
(en) Timo Furuholm – Soccerway 
(en) Timo Furuholm – EU-Football.info
Barn av ensomheten

Barn av ensomheten er en roman skrevet av Margit Sandemo i 1978. Originalens svenske tittel var Barn av ensamheten, og er en historisk roman fra Jugoslavia. Den omhandler den rike kjøpmannsdatteren Anna Wardelius, som var et ensomt og ulykkelig barn fra fødselen, mye på grunn av at hennes far haddehåpet å få en sønn og ikke en datter. Anna var også født misdannet, og led også under disse skavankene. Likevel kom hun seg ut i verden som medhjelper med farens forretninger. I Ragusa treffer hun lykkejegeren Giovanni, og med ham drar hun inn i hjertet av Serbia for å finne den sagnomsuste skatten det har gått rykter om i lang tid. Romanen gikk i sin tid som føljetong både i svensk og norsk utgave av ukebladet Hjemmet. Forlaget Winter ga den ut som bok i 1979 under tittelen Forført. I Norge foreligger den som bok nr 1 i «Sandemo-serien».


== Utgivelser i utvalg ==
1981: Margit Sandemos beste føljetonger nr 1, Bladkompaniet A/S 1981 ISBN 82-509-0997-6
2005: Margit Sandemos beste (dobbeltbok)


== Litteratur ==
Kjære Margit!: Et festskrift til Nordens folkelesningsdronning; Margit Sandemo 70 år, Bladkompaniet 1994
Nattens tårer

Nattens tårer er en roman fra 1978, skrevet av Margit Sandemo. Originalens tittel var Nattens tårar, og den ble utgitt som bok nr 2 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger». Den er også trykket i flere ukeblad, og kom også ut som bok i Sverige under tittelen «Är du den skyldige?». Boken er skrevet i «Jeg-form», og fortelleren forteller oss historien om Sjur Steinbråten som hele livet ble oppfattet som rar, og ble utstøtt, mye på grunn av sin ordblindhet. Da hovedpersonen Taran er voksen, treffer hun sin barndomsvenn Sjur igjen, men denne gangen er han anklaget for mord og voldtekt, men Taran vet i hjertet at vennen hennes er uskyldig, og setter alt inn på å renvaske ham. Historien er lagt til Valdres, samt en by ved ukjent navn.


== Utgivelser i utvalg ==
Margit Sandemos beste føljetonger nr. 2, Bladkompaniet 1981, ISBN 82-509-0998-4
Margit Sandemos beste, dobbeltbok 2005


== Kilder ==
«Kjære Margit, Margit Sandemo 70 år», Bladkompaniet 1994
Sonny Berthold

Sonny Berthold (født 22. oktober 1949) er en dansk politiker som tilhører partiet Venstre. I 1984 ble han innvalgt i kommunestyret for Venstre i tidligere Egtved kommune. Fra 1998 til 2007 var han ordfører i Egtved.Sonny Berthold er idag innvalgt for Venstre i Region Syddanmark. Siden 2000 har han vært formann for Liberalt Oplysnings Forbund.


== Referanser ==