jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wirbelwind IV

Flakpanzer IV "Wirbelwind" var en tysk flakpanzer (selvdrevet pansret luftvern) basert på chassiet til Panzer IV. Den ble bygd som en arvtaker til den tidligere luftforsvarsstridsvognen Möbelwagen. Wirbelwind var i bruk under andre verdenskrig, fra den ble utviklet i 1944 til krigens slutt i mai 1945.
I begynnelsen av krigen hadde ikke Wehrmacht noen særlig interesse i selvdrevet pansret luftvern, men da de allierte fikk overlegen luftstøtte trengte de mer mobile og effektive luftvernskanoner. 
Tårnet til Panzer IV ble fjernet og erstattet av en åpen topp med 2 cm Flakvierling 38 L/112.5 i firling. En lukket topp hadde vært å foretrekke, men dette var ikke mulig grunnet all røyken de fire kanonene lagde.
Kanonen til Wirbelwind viste seg å ikke være så effektiv som Ostwind sin enkle 37 mm luftvernkanon. Ostwind hadde større rekkevidde og ble derfor foretrukket fremfor den eldre Wirbelwind.
Kombinasjonen av panser og høy skuddtakt gjorde at Wirbelwind også var effektiv mot bakkemål.
Löwensenf

Löwensenf er en sennepsprodusent i Düsseldorf i Tyskland, grunnlagt i 1903 som  Erste lothringische Essig- und Senffabrik av Otto og Frieda Frenzel i Metz som da lå i Tyskland (Lorraine). Etter første verdenskrig, da Elsass-Lothringen ble en del av Frankrike flyttet Otto og Frieda Frenzel produksjonen til Düsseldorf. Her ble Löwensenf-resepten til, og gav sine eiere store inntekter. I 1920 lanserte man den første tyske Dijonsennepen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Löwensenf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reblochon

Reblochon er en ost fra Savoie i Frankrike. Den lages av kumelk, er lett presset og får en relativt kraftig skorpe der det utvikles et tynt lag hvitmugg. Smaken er mild med mye karakter, med innslag av hasselnøtt.
Dens historie går tilbake til 1300-tallet. På denne tid betalte bøndene arrende i forhold til hvor meget melk buskapen gav. De dager jordeierne kom for å kontrollere, ble derfor ikke kyrene ordentlig melket, og bøndene betalte på dette vis lavere arrende. Når jordeierne var gått, ble den siste melken, le reblache, melket. Den er særlig fet. Det er med denne melken som osten Reblochon ble produsert.
Reblochon er også den ost som benyttes når man lager tartiflette, den franske potetgratengen fra Savoieområdet.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Reblochon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tomme de Savoie

Tomme de Savoie er en tomme-ost fra Savoie i de franske Alpene. Det er en mild og delvis hard ost laget av kumelk med en beige farve inni og en tykk brunlig-grå kant. Tomme de Savoie kan dateres tilbake til oldtiden.


== Referanser ==
Escargot

Escargot er en fransk matrett. Ordet escargot er det franske ordet for snegler. Det dreier seg om hvitløksgratinerte snegler som ofte spises direkte ut av skallet, eller på annen måte med sneglen først trukket ut på kjøkkenet.


== Eksterne lenker ==
(en) Escargots (food) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Escargot – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Peters brev til Filip

Peters brev til Filip er en religiøs tekst fra gnostisismen, antagelig skrevet sist på 100-tallet eller tidlig på 200-tallet. Teksten er kjent fra Nag Hammadi-skriftene, som ble funnet i 1945, og finnes også i Codex Tchacos.
Teksten, som altså angis å være skrevet av apostelen Peter, skildrer en samtale mellom Jesus og disiplene etter oppstandelsen. En slik åpenbaringsdialog var en vanlig sjanger i gnostiske tekster, og brukes også i Johannes' hemmelige bok og i Poimandres. Tilskrivingen til Peter, og brev-formen i det første avsnittet, er trolig en senere tilføyelse.
I enkel form, med spørsmål og svar, fremlegges de sentrale punktene i den gnostiske trosforståelsen. Et sentralt punkt er «eonenes» vesen og rolle i verdensaltet. Eonene ble fremstilt av Faderen før tiden; en ulydig eon kjent som «Moderen» eller «Visdommen» manifesterer seg i et avkom kalt «Den hovmodige». Den hovmodige skaper verden som en ufullstendig og karikeert versjon av den åndelige verden. Kristus ble sendt til jorden «for å opplyse de innesperrede åndsmenneskene om deres egentlige opphav og identitet, og for å gi dem kraft til å bli fri».Teksten er gjengitt på norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.


== Referanser ==
Østlig bølge

En østlig bølge eller tropisk bølge er et atmosfærisk tråg, et langstrekt lavtrykksområde fra nord til sør som flytter seg fra øst til vest i tropene og skaper områder med skyet vær og tordenvær. Det kan også oppstå bølger som går vestover i bakparten av frontsoner i subtropiske og tropiske områder. Disse kan av og til også kaller østlige bølger, men er ikke egentlig tropiske bølger. De blir dannet av omvendte tråg og deler mange av de samme egenskapene som tropiske bølger. Alle østlige bølger oppstår i den østlige luftstrømmen på sørsiden av en subtropisk rygg og et belte med høytrykk som ligger nord og sør for den intertropiske konvergenssonen (ITCZ). Østlige bølger blir generelt ført vestover av de østlige passatvindene i tropene og subtropene nær ekvator. Disse kan være medvirkende til utviklingen av tropiske sykloner i Nord-Atlanteren og nordøst i Stillehavet.
Moisés Arias

Moisés Arias (født 18. april 1994 i New York City) er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent som Rico i Hannah Montana. Han har også vært med i Wizards of Waverly Place, der han spilte rollen som Max' samvittighet.


== Eksterne lenker ==
(en) Moisés Arias på Internet Movie Database 
(sv) Moisés Arias i Svensk Filmdatabas 
(da) Moisés Arias på Filmdatabasen 
(da) Moisés Arias på Scope 
(fr) Moisés Arias på Allociné 
(en) Moisés Arias på AllMovie 
(en) Moisés Arias hos The Movie Database
Jomfru Mortensens Trio

Jomfru Mortensens Trio ble startet da Folque ble oppløst i 1984. Gruppen bestod av Jenn Mortensen, Lars Helljesen og Morten Bing, alle tidligere medlemmer av Folque. De spilte årlige konserter på Norsk Folkemuseum som en akustisk trio. Da de i 1987 spilte i Collettgården på museet, ble konserten tatt opp på bånd.  
Repertoaret var først og fremst Folque-låter, men også noen viser og instrumentaler Folque aldri spilte inn.


== Medlemmer ==
Jenn Mortensen – vokal
Lars Helljesen – vokal, gitar, tverrfløyte, trompet
Morten Bing – gitar, mandolin, dulcimer, banjo, torader
Vassfjellet Opp

Vassfjellet Opp er et motbakkeløp i Melhus. Det arrangeres av IL Trønder-Lyn og ble første gang arrangert i 2010.
Løypa starter på Kvål og har målgang på toppen av Vassfjellet. Løypa er 8,5 km lang og med 690 meters stigning. Løpet går på grusvei og i myrlendt skogsterreng.Ola Berger og Marthe Kristoffersen vant tidenes første utgave av Vassfjellet Opp i 2010. I alt 66 løpere fullførte.
I 2011 satte Lars Skjeset løyperekord med 42.49.3. utgave av løpet ble avviklet 16. juni 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kvålsdagene
Torden, fullkommen forstand

Torden, fullkommen forstand er en dikt med gnostisk innhold, skrevet senest i 350. Teksten ble funnet som en del av Nag Hammadi-skriftene i 1945. Det er opprinnelige skrevet på gresk, men den bevarte teksten er en koptisk oversettelse. 
Teksten er en monolog fremsatt i første person av et kvinnelig vesen, av åndelig natur. Teksten består av en rekke «jeg er»-utsagn som er både gåtefulle og paradoksale. Kvinnen som taler fremstilles som bindeleddet mellom det skapte og den skjulte guddommen. Teksten kan være påvirket av hyllester til Isis i egyptisk mytologi, og til «Sophia», den personifiserte visdommen, i gresk mytologi. 
Teksten har hatt vid utbredelse. Utdrag har blitt brukt av Toni Morrison som epigram i romanene Jazz og Paradis. Umberto Eco siterte det i romanen Foucalts pendel. Filmregissøren Jordan Scott brukte diktet i en kortfilm fra bymiljøer, hvor teksten gikk som voiceover. Det er brukt i en episode av tv-serien Millennium, og har blitt brukt av musikkgrupper som Current 93, Nurse With Wound, Tulku og Aarni.
Teksten er gjengitt på norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.
Eckhard Baur

Eckhard Baur (født 1965 i Tyskland) er en tysk jazztrompetist, komponist og orkesterleder bosatt i Norge siden 1995. Han har sin utdannelse i jazzmusikk fra musikkakademiet i Köln og musikkonservatoriet i Mainz. Etter endt utdannelse var han med i en rekke band i Tyskland og Sveits, og delte i 1989 utmerkelsen «beste unge jazzgruppe i Baden-Württemberg» med kvintetten «Cornichon». Han var kapellmester for TV 2s serie Skal vi danse? i perioden 2006 – 2009.
Baur er ansatt som amanuensis ved Universitetet i Oslo, Institutt for musikkvitenskap, i tillegg til å jobbe som frilansmusiker, orkesterleder, komponist og arrangør.
Eckhard Baur overtok jobben som musikalsk leder i Sandvika Storband høsten 2017.


== Band i Norge ==
Oslo Groove Company
Norske Store
Geir Lysne Listening Ensemble
The Swing Pack (tidligere Sinatra Songbook)
Føyka Storband – Musikalsk leder
Sandvika Storband - Muskialsk leder


== Diskografi ==
Utgivelser med eget ledet bandMovements – (2001 – Hot Club Rec./Musikkoperatørene)Utgivelser med The swing pack (Sinatra Songbook)The Sinatra Songbook – (2001 – Island)
Urban Breeze – (2003 – Tylden)Utgivelser med Geir Lysne 

The Grieg Code -  (2009 - Act)
New Circle - (2013 - Act)


== Eksterne lenker ==
(en) Eckhard Baur på Discogs 
(en) Eckhard Baur på MusicBrainz 
(en) Eckhard Baur på AllMusic
Youjiang

Youjiang (kinesisk: 右江区; pinyin: Yòujiāng Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Baise i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Youjiang er administrasjonssete for Baise.
Arealet er på 3.713 kvadratkilometer og teller 330.000 innbyggere (2004). 


== Eksterne lenker ==
Infoside
Lingyun

Lingyun (kinesisk: 凌云县; pinyin: Língyún Xiàn) er et fylke i byprefekturet Baise i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 180 780 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Fylket består av tre storkommuner og fem kommuner: 

Storkommunen Sicheng 泗城镇
Storkommunen Luolou 逻楼镇
Storkommunen Jialong 加尤镇Kommunen Xiajia 下甲乡
Kommunen Lingzhan for yaofolket 伶站瑶族乡
Kommunen Chaoli for yaofolket 朝里瑶族乡
Kommunen Shali for yaofolket 沙里瑶族乡
Kommunen Yuhong for yaofolket 玉洪瑶族乡


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside Arkivert 10. januar 2010 hos Wayback Machine.
Pingguo

Pingguo (kinesisk: 平果县; pinyin: Píngguǒ Xiàn) er et fylke i byprefekturet Baise i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 448 890 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Matou (马头镇), Xin'an (新安镇), Guohua (果化镇), Taiping (太平镇), Pozao (坡造镇), Sitang (四塘镇), Jiucheng (旧城镇), Bangxu (榜圩镇)Kommuner:

Haicheng (海城乡), Fengwu (风梧乡), Liming (黎明乡), Tonglao (同老乡):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Infoside Arkivert 9. mai 2012 hos Wayback Machine.
Pinghua

Pinghua (forenklet kinesisk: 平话; tradisjonell kinesisk 平話; pinyin: pínghuà, eller  广西平话 /  廣西平話 / Guǎngxī pínghuà, det vil si «Guangxi-pinghua»)
er et språk eller en dialekt innen den større gruppen språk som kalles kinesisk. Det tales i deler av den autonome region Guangxi, og i en liten del av provinsen Hunan.
Det har noen likhetstrekk med kantonesisk, men betraktes ikke som en variant av dette språket.
Kunståret 1330

Kunståret 1330 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1330.


== Hendelser ==


== Verk ==

Giovanni di Agostino hugger et monument til biskop Guido Tarlati


== Fødsler ==
Bartolo di Fredi - italiensk maler som klassifiseres som medlem av Sienaskolen (død 1410)
ca. 1330: Altichiero - italiensk maler innen den gotiske stilen (død ca. 1390)
ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer i Yuan-dynastiet (død ca. 1362)


== Dødsfall ==
Pietro Cavallini - italiensk maler og mosaikk designer som virket i den seine middelalderen (født 1250)
Lorenzo Maitani - italiensk arkitekt og billedhugger som i hovedsak var ansvarlig for bygging og dekorasjon av fasaden til Domkirken i Orvieto (født 1255)
Kunståret 1331

Kunståret 1331 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1331.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Fødsler ==
ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer under Yuan-dynastiet (død ca. 1362)
fl.; 1331 – Aghinetti (Guccio del Sero eller Marco di Guccio), italiensk maler


== Dødsfall ==
…
Kunståret 1332

Kunståret 1332 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1332.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Fødsler ==
ca. 1332: Wang Lü – kinesisk landskapsmaler, kalligraf, og poet under Ming-dynastiet (dødsår ukjent)
ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer under Yuan-dynastiet (død ca. 1362)


== Dødsfall ==
…
Kunståret 1333

Kunståret 1333 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1333.


== Hendelser ==


== Verk ==

Simone Martini maler «Maria Budskapsdag med St. Margaret og St. Asano», tempera på tre


== Fødsler ==
ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer under Yuan-dynastiet (død ca. 1362)


== Dødsfall ==
…
Knut Johannes Sverre

Knut Johannes Sverre (født 1989) var tidligere leder av Røde Kors Ungdom. 27. juni 2010 - 8. juli 2012 etter Camilla Helgesen, hvor han under hennes styre satt som politisk nestleder. I 2012 overtok Charlott Nordström ledervervet.
Frankfurts regionalbaner

Frankfurts regionalbaner utgjør sammen med S-Bahn og delvis også Frankfurts undergrunnsbane (U-Bahn) regionen Frankfurts offentlige transportnett. I tillegg kommer undergrunns-, trikk- og bussnett i byene.


== Linjer ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt over Frankfurts regionallinjer
Mr. Bojangles

«Mr. Bojangles» er en populær amerikansk countrysang som ble skrevet av og innspilt med countryartisten Jerry Jeff Walker (født 1942) i 1968. Sangen har seinere blitt tolket av en mengde andre sangere og band, ofte i jazz- eller folkrockstil, og regnes av mange som en moderne klassiker, evergreen eller standardlåt. Versjonen med The Nitty Gritty Dirt Band oppnådde en 9. plassering på Billboards salgslister over poplater i 1971. 


== Bakgrunn ==
«Mr. Bojangles» ble direkte inspirert av livshistorien til en hjemløs, alkoholisert gateartist og steppedanser som Walker møtte tilfeldig i et fengsel i New Orleans etter en massearrestasjon i 1965 knyttet til en mordetterforskning. Politiet hadde gitt denne personen kallenavnet «Mister Bojangles», trolig etter den afro-amerikanske danseren Bill Robinson (1878–1949) som var kjent fra flere filmer og sceneopptredener i USA, særlig på 1930-tallet, under artistnavnet «Bojangels». Slangordet «bojangles» har blitt forklart med både «sorgløs» og «kranglefant».


== Coverversjoner ==
Blant berømte artister som har spilt inn «Mr. Bojangles», kan nevnes Sammy Davis jr., Chet Atkins, Whitney Houston, Billy Joel,Bob Dylan, Don McLean, The Byrds, Harry Belafonte, Frank Sinatra, Elton John, Arlo Guthrie, Nina Simone,  John Denver, Neil Diamond, Robbie Williams, Jim Croce, Michael Jackson og Cat Stevens. I Norge er versjonen med jazzsangeren Radka Toneff (1952–1982) særlig kjent. Den er med på hennes debutalbum Winter Poem fra 1977. I Sverige hadde Family Four en versjon med svensk tekst på 1970-tallet.


== Se også ==
Bill «Bojangles» Robinson (1878–1949), afro-amerikansk danser
Varier furniture

Variér Furniture er en norsk stolprodusent som ble etablert som eget selskap sommeren 2006. Produktene som idag kjennes som Variér-produkter ble tidligere solgt under Stokke-merket, kjent for blant annet Tripp Trapp-stolen. 
I 2006 ble Stokke-selskapet solgt til Credo Partners, med en eierandel på 51%. Rune Stokke, eier av Stokke beholdt 40 % eierandel, mens det resterende er eiet av de ansatte. Varier Furniture har en eksportandel på over 90 %. Italia og Tyskland er de største markedene, men stolene er å få kjøpt i alle verdensdeler ettersom de selger i mer enn 50 land. 
Stolene i kolleksjonen Human design har vunnet flere anerkjente priser, blant annet Merket for god design i Norge. Stolene i denne kolleksjonen er tegnet at den japanske designeren Kita og de to norske designerne Olav Eldøy og Peter Opsvik, hvorav flest er tegnet av Eldøy. Opsvik har designet kolleksjonen Human Instrument.
Hovedkontoret ligger på Moa i Ålesund og produksjonen finner sted i Polen.
Kunståret 1337

Kunståret 1337 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1337.


== Hendelser ==


== Verk ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
8. januar: Giotto di Bondone - italiensk maler og arkitekt fra Firenze (født 1267)
Tino di Camaino - italiensk billedhugger (født 1280)
Kunståret 1339

Kunståret 1339 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1339.


== Hendelser ==
Den italienske middelalder maleren og arkitekten Taddeo Gaddi rammes av en alvorlig øyenskade når han studerer en solformørkelse.


== Verk ==


== Fødsler ==
Silvestro dei Gherarducci - italiensk maler (død 1399)


== Dødsfall ==
ca. 1339: Giovanni di Balduccio - italiensk billedhugger fra middelalderperioden (født 1290)
Solløkka

Solløkka er et område som ligger på Helgerød innerst i Lahellefjorden ca.5 kilometer fra Sandefjord. 
Strandområdet ligger i sørlig retning med utsikt over Stauperøyene som ligger ytterst i Vestfjorden mellom Tjøme og Sandefjord. 
Fjellet Oksås ligger rett ved. Helgerød Idrettsplass ligger også rett i nærheten, med fotballbaner, BMX løype, Tarzanløpe og skatebane.
Kunståret 1336

Kunståret 1336 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1336.


== Hendelser ==


== Verk ==

Francesco Petrarcas Virgil et forgylt manuscript av Simone Martini som befinner seg på Biblioteca Ambrosiana i Milano.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
...
Kunståret 1338

Kunståret 1338 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1338.


== Hendelser ==


== Verk ==
 

 Taddeo Gaddi fullfører malingen av« Englenes kunngjøring til hyrdene» (1332-1338) en freske i Cappella Baroncelli Santa Croce i Firenze.
Tang Di maler «Fiskere vender tilbake til en rimkledd strand».


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
...
Maximilianstraße undergrunnsstasjon

Maximilianstraße er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Maximilianstraße er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Maximilianstraße (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bärenschanze undergrunnsstasjon

Bärenschanze er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Bärenschanze er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Bärenschanze (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gostenhof undergrunnsstasjon

Gostenhof er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Gostenhof er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Gostenhof (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Weißer Turm undergrunnsstasjon

Weißer Turm er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Weißer Turm er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. Fra den åpnet i 1978 og frem til Bärenschanze åpnet i 1980 var stasjonen endestasjon for U1.
Stasjonen har navnet sitt fra tårnet Weißer Turm (det hvite tårnet) som var del av Nürnbergs bymur.
I nærheten av Weißer Turm ligger kirkene St. Elisabeth og St. Jakob samt fontenen Ehekarussell.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Weißer Turm (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lorenzkirche undergrunnsstasjon

Lorenzkirche er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Lorenzkirche er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. 
Stasjonen har navnet sitt fra kirken St. Lorenz som ligger i nærheten av stasjonen. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Lorenzkirche (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aufseßplatz undergrunnsstasjon

Aufseßplatz er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbane­nettverk. Aufseßplatz er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. Fra den sto ferdig i 1975 og Weißer Turm sto ferdig i 1978 var stasjonen endestasjon for U1.
Stasjonen har navnet sitt fra plassen Aufseßplatz som den ligger under.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Aufseßplatz (Nürnberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arnstein Mykletun

Arnstein Mykletun (født 3. april 1973 i Bergen) er seniorforsker ved Avdeling for helse og selvmord ved Nasjonalt folkehelseinstitutt, professor II ved Institutt for samfunnsmedisin ved Universitetet i Tromsø, seniorforsker i Utredningsavdelingen i Arbeids- og velferdsdirektoratet, forskningsleder ved Kompetansesenter for arbeid og psykisk helse ved Nordlandssykehuset, leder for forskningsgruppen Psykiatrisk epidemiologi og helsetjenesteforskning i Helse Bergen HF, samt gjesteprofessor ved University of New South Wales i Sydney, Australia. Mykletun var fra 2010 til 2013 professor II i folkehelse ved Universitetet i Bergen. Mykletun ledet ekspertgruppen oppnevnt av regjeringen som den 3. februar 2010 gav råd om reduksjon i sykefravær. Tiltakene dannet grunnlag for den nye IA-avtalen. Mykletun er utdannet dr. psychol. (2006), psykolog (cand. psychol., 2002) og sosiolog (cand. polit., 2000) fra Universitetet i Bergen og har publisert innen epidemiologi, psykiatri, arbeidsmedisin og folkehelse.Han har mottatt Meltzerprisen for yngre forskere  og Åse Gruda Skards pris for popularisering av psykologisk kunnskap. Mykletun har deltatt i samfunnsdebatten med innlegg om arbeids- og velferdsspørsmål,     i den senere tid også om terrorspørsmål.   


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt over vitenskapelige publikasjoner
Simon Magus

Simon Magus eller Simon Mager («trollmannen Simon», på gresk Σίμων ὁ μάγος) var en angivelig religiøs leder fra Samaria som er nevnt i Apostlenes gjerninger kapittel 8, vers 9-24 i Bibelen.Han skal ha latt seg døpe av Evangelisten Filip, men ble forbannet av apostelen Peter da han ville kjøpe makten til å meddele Den hellige ånd. Fortellinga ga opphav til begrepet simoni, det vil si den kirkerettslige forbrytelsen å kjøpe eller selge kirkelige embeter eller stillinger.
Ifølge flere forfattere fra oldkirken var Simon den første gnostikeren og ledet en egen sekt hvor han hadde en sentral, muligens guddommelig rolle. Hans angivelig magiske evner er en del av bildet, det samme er forholdet til den prostituerte Helena, som skildres som «hans tanke». Simon skal ha forfattet noen skrifter, som er kjent ved navn, men ellers tapt: De fire verdenshjørnene og Kjetterens preken. 
De faktiske, kjente omstendighetene rundt Simons liv og gjerning er få, og er preget av at kirkefedrene utviklet historien om ham til en arketypisk kjetterrolle. Epifanios, biskop av Salamis på Kypros fra 367, fremstiller ham i Panarion som begynnelsen og roten til det mangegreinede treet som utgjorde gnostisismen. I henhold til det apokryfe skriftet Peters gjerninger møttes Peter og Simon på Forum Romanum i Roma hvor de konkurrerte i mirakler og magi; Peter vant, og Simon omkom da han flyktet. Mytestoffet om Simon levde lenge, og bidro blant annet til myten om  Faust.
Irenaeus' fremstilling av Simon, i hans verk Adversus Haereses – «Mot kjetterne», er oversatt til norsk i samlingen Gnostiske skrifter, 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Magus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
bibel.no Apg 8