jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aage Meinesz

Aage Vening Meinesz (født 19. juni 1942 i Malang, død 31. oktober 1985 i Haag) var en nederlandsk mestertyv, som ble kjent under navnet Aage M.. Han brukte ofte en termisk lanse, en enhet bestående av et rør fylt med magnesiumstaver hvor oksygen blir tilført under trykk. Den termiske lansen produserer en flamme med en temperatur på over 3500 grader, og kan smelte både betong og tykke metallplater. 
Meinesz fikk kallenavnet «Mester-skapsprengeren» på grunn av sin dyktighet med termisk lanse, sine meget godt forberedte tyveri og sitt sjarmerende utseende - som han også benyttet som et verktøy. Tidlig på 1970-tallet utførte han sitt største kupp noen sinne; fra hvelvet til den nederlandske Middenstands Bank i Helmond stjal han 600 000 gylden. Hvelvet med privatpersonenes sparepenger lot han dog bevisst stå urørt. 
I 1973 ble Meinesz arrestert og dømt til fire og et halvt års fengsel i Blokhuispoort, et fengsel i Leeuwarden. Han klarte å rømme, og ble først arrestert på nytt fire måneder senere. Etter at han hadde sonet ferdig dommen, stod hele Nederlands pressekorps ved fengselsporten for å få tatt bilder og sitater. Han ble spurt om det var vanskelig å rømme fra fengselet i Leeuwarden. Han svarte nonchalant at «Å sprenge et bankhvelv er ikke lett det heller. Jeg har nå en gang disse evnene.»
Aage Meinesz kom fra en god familie, med en bestefar som var borgermester i Rotterdam og Amsterdam (Sjoerd Vening Meinesz), og en grandonkel (Felix Vening Meinesz) som var en kjent professor i geofysikk. På morssiden var han av Indisk opprinnelse. Han levde mesteparten av sitt yrkesaktive liv i Utrecht.
Han hadde en overdådig livsstil, noe som gjorde at han trengte mye penger. Når han begikk forbrytelser, benyttet han aldri vold. Han avbrøt heller et ran enn å måtte skade en vakt.  På grunn av det store antallet innbrudd og at han aldri benyttet vold når han utførte ranene, ble han kjent for sin egen stil innenfor kriminelle miljøer. Han fortalte senere om sine handlinger under et TV-intervju med William Duys.
I 1976 publiserte han sin selvbiografiske bok Mine netter med termisk lanse.
Meinesz var gift en gang, og fikk fra dette ekteskapet en datter og en sønn, Conny (oppkalt etter hans myrdede mor) og Jelle (oppkalt etter sin far). I ettertiden fikk han to sønner og en datter med andre kjærester. I 1985 døde Aage Vening Meinesz av kreft i en alder av 43 år. Han ble gravlagt i Haag, men graven har senere blitt fjernet.


== Eksterne lenker ==
Sitater fra Aage M.s bok (nl)
AVRO.nl, med en dokumentar om Aage M. (nl)
Vpro.nl, med video og radiointervju (nl)
Hellesøy (Øygarden)

Hellesøy (offisielt Hellesøyna, også kalt Hellesøyni) er ei øy ved Hjeltefjorden helt nord i Øygarden kommune i Vestland. Hellesøy er tilknyttet resten av Øygarden med bru på fylkesvei 229. Fra Hellesøy går det lokal rutebåt ut til øyene Lyngøy, Hernar, Sanden, Sulo og Nordøy. Høyeste punkt på Hellesøy er Ørneberget, 35 moh.Hellesøy har utviklet seg fra å være et fiskevær til å bli et sted som satser på turisme, blant annet ved å arrangere Hellesøy og Øygarden havfiskefestival. Det er et vandrerhjem her og en rekke hytter, rorbuer og leiligheter for utleie. Hellesøy har butikk og restauranten Hellesøy Pub og Restaurant. Den gamle «nothengja», på folkemunnet kalt «Hengjo», ved kaien på Hellesøy er blitt en del av Museum Vest, og det rike fuglelivet gjør at mange ornitologisk interesserte kommer hit for å observere fugler. 


== Referanser ==
November Homecoming

November Homecoming er en norsk popgruppe.
Gruppen ble dannet sommeren 2005 i Åsane, Bergen i Norge, av den norske låtskriveren og gitaristen Tomas Fordelsen . Bandet gjorde seg raskt bemerket med sin miks av jazz, country og pop, og rørende harmonier. Deres signaturlyd kjennetegnes av blandingen av blåseinstrumenter, westerngitarer og flerstemt sang.
November Homecoming ga i 2008 ut singelen «Free», som senere også kom med på debutalbumet «On the Ground», produsert av Paal Rasmussen. Singelen mottok svært få anmeldelser, men ble plukket ut til å promotere Color Line Tour 2008, et sykkelritt i regi av Kristiansand Cykleklubb.
Albumet mottok etter mye egenpromotering positive anmeldelser i flere av landets aviser, og noe radiospilling. På platen medvirket flere lokale artister fra Hordaland fylke. Albumet ble gitt ut i mars 2011, på CD og digitalt. Etter albumlansering annonserte bandet en lanseringsturné i Norge. Denne ble bare delvis gjennomført på grunn av at medlemmene på dette tidspunktet bodde altfor spredd til at konsertene kunne utføres med fullt band uten erstatningsmusikere.

Gruppen har hatt opp til syv medlemmer, og musikerne har på grunn av studieopphold og arbeidsforhold vært spredd over flere byer og land siden 2006.
Vokalisten Linn Merethe Myrtveit var det første medlemmet som ble med i bandet. Hun sluttet i 2011 for å jobbe som barneskolelærerinne og jobbe med musikk i lokalmiljøet på Radøy i Nordhordland utenfor Bergen.
Bandet diskuterte nedleggelse da Eli van der Eynden meldte sin interesse. Eli, som hadde en egen solokarriere, kjente bandlederen Tomas Fordelsen gjennom musikkmiljøet i Kristiansand og studieoppholdet ved Universitetet i Agder. Eli er mest kjent gjennom underholdningsprogrammet på TV 2; The Voice – Norges beste stemme (2012). Etter en EP-innspilling November Homecoming gjorde i Bergen sammen med Eli van der Eynden, flyttet Eli til Oslo. EP´en ble aldri utgitt offisielt. Bandet har ikke vist noe aktivitet siden det ble kjent at Eli ble værende i Oslo permanent.


== Referanser ==
I Don’t Want to Spoil the Party

«I Don't Want to Spoil the Party» er en sang innspilt og utgitt med The Beatles. Den ble skrevet hovedsakelig av John Lennon med hjelp fra Paul McCartney til å skrive den ferdig. Den ble kreditert Lennon/McCartney. Sangen er en blanding av pop og country og går i G-dur.
I Storbritannia ble sangen først utgitt 4 desember 1964 på gruppens fjerde britiske album Beatles For Sale og 4. juni 1965 på EP'n ''Beatles for Sale (No. 2)''. I USA ble den utgitt 15. februar 1965 som B-side til Eight Days a Week og 14. juni 1965 på albumet Beatles VI.


== Teksten ==
Teksten handler om en mann som er på fest, men føler seg utilpass. Årsaker til det er at en bestemt dame ikke er tilstede, og selvfølgelig velger han å forlate festen, men ber en annen festdeltager om å gi beskjed dersom damen allikevel skulle dukke opp.
Lennon startet å skrive sangen 24. august 1964 i St. Pierre Road i Los Angeles, mens McCartney, George Harrison og Ringo Starr var på fest hos Burt Lancaster.


== Innspilling ==
Innspillingen foregikk 29. september 1964 i Abbey Road Studios. De spilte inn nitten tagninger av grunnkompet hvorav fem var komplette. Spor 1 av firespors-teipen var viet trommer, bassgitar og akustisk gitar. Harrisons sologitar ble spilt inn på spor 2, vokal på spor 3 og ytterligere vokal samt tamburin på spor 4. Lennon synger begge stemmene i versene, bortsett fra når et sporadisk «oooh...» -kor fra både Lennon, McCartney og Harrison forekommer (eksempelvis på setningen «there's nothing for me here, so I will disappear»). I refrengene synger Lennon på de lave tonene, mens McCartney tar de høye (noe som muligens skyldes at Lennon ikke nådde opp til akkurat de tonene). Ut i fra dette er det nærliggende å tro at spor 3 inneholder Lennons solist-stemme fra versene, og McCartneys ditto i refrengene. Videre er det da sannsynlig at Lennon sang sin dypere harmonistemme i versene på spor 4 samt koret.
Harrisons gitarsolo er inspirert av Chet Atkins' «fingerpicking» stil (da Atkins ga ut sin Chet Atkins Picks on The Beatles i 1966, fikk Harrison lov til å skrive noen flatterende ord om Atkins på plateomslaget).
«I Don't Want to Spoil the Party» ble aldri spilt av The Beatles i konsertsammenheng.


== Musikere og instrumenter ==
John Lennon: akustisk gitar, vokal (i versene), harmonivokal, kor
Paul McCartney: bassgitar, vokal (i refrengene), kor
George Harrison: sologitar, kor
Ringo Starr: trommer, tamburin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sangteksten (presentert på The Beatles' offisielle webside)
Anne Charlotte Leffler

Anne Charlotte Leffler, hertuginne av Cajanello, (født 1. oktober 1849 i Stockholm, død 21. oktober 1892 i Napoli), var en svensk dramatiker og forfatter. Hun er i dag mest kjent for sin radikale feministiske dramatikk fra 1880-tallet som likte å kritisere ulikhetene og urettferdigheten i samfunnet.


== Liv og virke ==
Hun var søster til blant andre matematikeren Gösta Mittag-Leffler (1846–1927) og språkviteren Leopold Fredrik Alexander Leffler (1847–1921).  En av hennes beste venner var den russiske matematiker Sofja Kovalevskaja (1850–91) som hadde fått ordnet seg jobb i Stockholm via broren (Gøsta).  Andre venner var Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson og Georg Brandes.
Hennes første ekteskap med juristen Gustaf Edgren (1837–1903) varte bare fra 1872 til 1889, da han ikke likte at hun skulle skrive.
I stedet giftet hun seg i 1890 med den italienske matematiker Pasquale del Pezzo (1859–1936) som hun traff på en reise med brødrene til Napoli og Palermo.
Anne omvendte seg til katolisismen.  og de fikk en sønn, Gaetano Del Pezzo (1892–1970) som spilte cricket på . Men hun døde i 1892 av blindtarmbetennelse, hvorpå Pezzo giftet seg med familiens guvernante Elin Maria Carlsson (1882–1949) fra Motala. Pezzo var  sønn av den adelige hertug av Cajanello og ble senere rektor for Universitetet i Napoli, ordfører i Napoli fra 1914 til 1917 og fra 1919 til sin død i 1936 senator for Italias senat i Roma.


== Utgivelser ==
Sanna kvinnor (1883)
Huru man gör godt (1885).
En sommarsaga (1886) fra norsk folkehøyskolemiljø,
Kvinnlighet och erotik II (1890)
Leffler, Anne Charlotte (1893). Sonja Kovalevsky: hvad jeg har oplevet sammen med hende og hvad hun har fortalt mig om sig selv. Kjøbenhavn: Gyldendal. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Key, Ellen (1893). Anne Charlotte Leffler: Hertuginde af Cajanello ; nogle biografiske Meddelelser. Kjøbenhavn: Gyldendal. 


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Charlotte Leffler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Charlotte Leffler på Internet Movie Database 
(no) Anne Charlotte Leffler hos Nationaltheatret
Petter Planke

Petter Sverre Planke (født 7. mars 1936) er én av gründerne av selskapet Tomra Systems. 
Sammen med sin bror Tore Planke etablerte Petter Planke returautomatselskapet Tomra i 1972. Han forlot firmaet i 1986.
Planke ble i 2015 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for «sin innsats for norsk næringsliv.»


== Hedersbevisninger ==
1980 Norges Eksportråds eksportproduktpris, sammen med Tore Planke
2015 ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden


== Referanser ==
Daouda Malam Wanké

Daouda Malam Wanké (født 1946 i Yellou, nær Niamey, Niger, Fransk Vest-Afrika, død 15. september 2004 i Niamey, Niger) var en nigersk offiser fra hausa-folkegruppen.
Wanké gikk inn i det nigerske militæret, hvor han avanserte til majors grad. 9. april 1999 ledet han et statskupp hvor president Ibrahim Baré Maïnassara, som selv hadde tatt makta i et kupp, ble styrtet og myrdet. De to følgende dagene var det mye politisk usikkerhet i landet, siden statsministeren Ibrahim Hassane Mayaki og flere andre kunne kreve stillingen som president. 11. april krevde Wanké denne stillingen, som leder for en overgangsregjering som lovet å holde valg senere samme år. 
Wankés regjering holdt sitt løfte, og i desember 1999 ga den fra seg makta til den nyvalgte president Mamadou Tandja. Etter det led Wanké av flere helseproblemer. I hans tre siste måneder reiste han til Libya, Marokko og Sveits for medisinsk behandling. Han etterlot seg en kone og tre barn.


== Referanser ==
Myopati

Myopati er en kategori muskelsykdommer som gjør at muskelfibrene av forskjellige årsaker ikke fungerer optimalt, og som fører til svekkelse i muskulaturen. Ordet kommer fra gresk og betyr muskelsykdom. Den primære defekt er i selve musklene, ikke i hjernen eller nervesystemet. Myopati kan også medføre kramper, muskelstivhet og spasmer.


== Eksterne lenker ==
Muskelsykdom (myopati) Norsk Nevrologisk Forenings Prosedyrer
Judif

Marija Lvovna Kats (russisk: Мария Львовна Кац), født 23. januar 1973 i Moskva, er en russisk sanger. Hun bruker artistnavnet Judif (Юдифь), transkribert Youddiph på engelsk. 
Kats var den første artisten som representerte Russland da landet debuterte i Eurovision Song Contest 1994. Hun kom på niendeplass med sangen «Vjetsjnyj strannik» (evig vandrer).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Katz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Youddiph på Internet Movie Database 
(en) Youddiph på Discogs 
(en) Youddiph på Discogs 
(en) Youddiph på MusicBrainz 
(en) Youddiph på MusicBrainz 
(en) Youddiph på Spotify
Parzival

«Parzival» er et epos (heltedikt) skrevet av Wolfram von Eschenbach omkring år 1200 på middelhøytysk.Eposet skildrer Parsivals og Gawains bedrifter. Diktet, ofte datert til første fjerdedel av det 13. århundre, er i stor grad basert på Chrétien de Troyes' Gralsfortellingen , historien om gralen og hovedsakelig sentrert rundt helten og ridderen til kong Arthur, Parzival (Percival på engelsk) og hans lange søken etter den hellige gral etter hans første manglende evne til å oppnå det.
Operaen Parsifal av Richard Wagner fra 1882 er basert på eposet. 


== Referanser ==
Taur Matan Ruak

José Maria Vasconcelos, kjent som Taur Matan Ruak (tetum: «to skarpe øyne»), (født 10. oktober 1956 i Osso Huna i Baguia i distriktet Baucau) er en østtimoresisk militæroffiser og politiker. Han var fra 2012 til 2017 landets president. I juni 2018 ble han landets statsminister.
Taur Matan Ruak var kommandant i Forças Armadas de Libertação Nacional de Timor Leste, som kjempet mot indonesisk herredømme over Øst-Timor, og ble forsvarssjef etter landets uavhengighet i 2002. Han  var forsvarssjef til 2011, da han gikk av for å kunne stille til valg. Han fikk støtte av Congresso Nacional da Reconstrução Timorense (CNRT), ledet av Xanana Gusmão.Ved presidentvalget i 2012 stilte han mot sittende president José Ramos-Horta og Francisco Guterres, og kom videre til andre valgomgang, der han vant over Guterres. Han overtok som president 20. mai 2012. Taur Matan Ruak var president fram til 2017. Han ble etterfulgt i presidentembetet av Francisco Guterres.
Taur Matan Ruak ble statsminister i juni 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Valgkampnettsted
Frances Ruffelle

Frances Ruffelle (født 29. august 1965 i London) er en britisk sanger og skuespiller. Hun vant Tony-prisen for beste kvinnelige birolle i en musikal i 1987 for rollen som Éponine i Les Misérables. Ruffelle var med i Eurovision Song Contest 1994 og kom på tiendeplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frances Ruffelle på Internet Movie Database 
(en) Frances Ruffelle hos The Movie Database 
(en) Frances Ruffelle hos Internet Broadway Database 
(en) Frances Ruffelle på Discogs 
(en) Frances Ruffelle på MusicBrainz 
(en) Frances Ruffelle på Songkick 
(en) Frances Ruffelle på Last.fm 
(en) Frances Ruffelle på Genius — sangtekster 
(en) Frances Ruffelle på AllMusic 
Frances Ruffelle på Myspace 
(en) Frances Ruffelle på Internet Broadway Database
Sigga

Sigríður Beinteinsdóttir (født 24. juli 1962 i Reykjavík), kjent som Sigga, er en sanger i Stjórnin. Hun var med i Eurovision Song Contest 1994 og kom da på 12.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigga på Internet Movie Database 
(en) Sigga på Apple Music 
(en) Sigga på Discogs 
(en) Sigga på Spotify 
(en) Sigga på Last.fm 
(en) Sigga på Last.fm
Postfuhramt

Postfuhramt tidligere: Kaiserliches Postfuhramt er en murstensbygning i Oranienburger Strasse i Mitte i Berlin. Bygningen ble oppført i 1881 og var i sin tid en av de største offentlige bygninger i Berlin. Postfuhramt ble 1975 oppført som kulturminne.Stavelsen fuhr kommer av det tyske ordet Fuhren som betyr en utkjøring eller et (vogn)lass.


== Forhistorien ==
På tomten for Postfuhramt sto fra 1713 et bolighus for såkalte postilioner, kjørekarer som på oppdrag fra postvesenet sørget for postombæringen og dessuten persontransport. Etter 1766 fantes i bygningen et postkontor med leilighet for den kongelige postmester.  Postmesteren var en næringdrivende som tok samtlige ombringningsoppdrag for postvesenet. I løpet av siste halvdel av 1800-tallet opphørte denne form for postombæring og i 1874 ble tjenesten innlemmet i Reichspost.


== Bygningen ==

Da den gamle bygningen var revet, ble det på trekanttomten mellom 1875 og 1881 oppført et byggverk i tre etasjer for det nye postvesenet. Arkitekt var Carl Schwatlo. Bygningen ble liggende på hjørnet av Oranienburgerstrasse og Tucholskystrasse (til 1951 kalt Artilleriestrasse). De gule murstensfasadene med røde og blå prydelementer, formstein-, gesims- og terakottaornamenter minner om italiensk tidligrenessanse. Hovedinngangen ligger i en monumental rundbuenisje som dekker hele hjørnefasaden. Over denne hever det seg en åttekantet tårnoppsats mellom to små kupler, en arkitektonisk henvisning til kuppelen på Neue Synagoge like ved, forøvrig ferdigstilt i 1866. 
På begge sider av hovedportalen finnes 12 barnefigurer med forskjellige postsymboler på ornamentbånd; disse symboliserer de forskjellige grener av postvesenet som en gang var samlet på dette stedet. En allegorisk figurgruppe var opprinnelig anbrakt på taket over portalen, men denne ble ødelagt under den andre verdenskrigen. Mellom vindusbuene i første etasje vises 25 (opprinnelig 26) portretter av ulike personer som fra antikken til 1800-tallet har tjent postvesenets utvikling. 
Postfuhramt ble sterkt skadet i den andre verdenskrigen. Den første mindre renovering begynte i 1973 og ble avsluttet i 1989.

		
		
		


== Bruken av bygningen ==
Den umiddelbare begrunnelse for å oppføre bygningen var et sterkt behov for å skaffe ordentlige staller til posthestene. Stallene ble bygget i to etasjer for tilsammen 250 hester. Da postkontoret ble modernistert i 1925 ble stallene revet.
Postfuhramt ble endelig nedlagt som postkontor i 1973 men tjente for postvesenets formål helt frem til 1995. Senere er bygningen overdratt til C/O Berlin, en internasjonal fotoutstilling.


== Liste over portrettene ==
Mellom rundbuene rundt vinduene i første etasje finnes følgende portretter:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Postfuhramt (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Karl Bankmann: Das Postfuhramt in Berlin
Postfuhramt Berlin
Utstillingslokalet C/O Berlin i Postfuhramt
Det norske folks liv og historie gjennem tidene

Det norske folks liv og historie gjennem tidene var Aschehougs andre store oversiktsverk over Norges historie. Verket består av 11 bind som ble utgitt fra 1929 til 1938.
Wittenburg

Wittenburg er en by i distriktet Ludwigslust-Parchim i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland. Byen har en befolkning på ca. 4 834 og et areal på ca. 46,25 km². Wittenburg må ikke forveksles med den mye større byen Wittenberg.
Wittenburg har vært setet for amtet Wittenburg siden 1. januar 2004. Byen ligger i den vestlige delen av Mecklenburg-Vorpommern, ved den lille elven Motel. Områdene Helm, Klein Wolde, Wölzow og Ziggelmark er en del av Wittenburg.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Wittenburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Corrigan

Corrigan er en by i Polk County i Texas. I 2010 hadde byen 1595 innbyggere.


== Referanser ==
Charles Bonnet

Charles Bonnet (født 13. mars 1720, i Genève, død 20. mai 1793 i Genthod) var en sveitsisk naturforsker og filosof.
Bonnet ble doctor juris i 1742, men viet seg også til naturvitenskapelige studier og ble samme år medlem av det franske vitenskapsakademiet og av «London Society». Han ble også medlem av det Kungliga Vetenskapsakademien i 1753. Han fokuserte på filosofi, spesielt religionsfilosofi og tok et rent empirisk standpunkt. I likhet med John Locke og Étienne Bonnot de Condillac utledet han alle forestillinger fra de sanselige fornemmelsene, som han anså oppstå gjennom hjernefiberenes oscillasjon. Sammenhengen mellom hjernen og sjelen forblir, ifølge ham, for alltid en hemmelighet


== Bibliografi (utvalg) ==
Traité d'insectologie (1745)
Recherches sur l'usage des feuilles dans les plantes (1754)
Essai de psychologie, ou considérations sur les opérations de l'âme (1755)
Essai analytique sur les facultés de l'âme (1759, tredje upplagan 1775)
Contemplation de la nature (1764)
Idées sur l'état futur des êtres vivants, ou palingénésie philosophique (1769)
Œuvres d'histoire naturelle et de philosophie (1779–83)


== Referanser ==


== Kilder ==
(sv) Bonnet, Charles de i Nordisk familjebok (2. utgave, 1905)
Chachapoyas (distrikt)

Chachapoyas er et distrikt i provinsen Chachapoyas i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktene Huancas og Sonche i nord, til distriktet San Francisco de Daguas i øst, til distriktene Soloco og Levanto i sør og til provinsen Luya i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010101 og hovedstaden er Chachapoyas.


== Landsbyer i distriktet Chachapoyas ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Johann Daniel Titius

Johann Daniel Titius (født 2. januar 1729, død 11. desember 1796) var en tysk astronom og professor i Wittenberg.
Han er mest kjent for å ha formulert Titius–Bodes lov. Asteroiden 1998 Titius og krateret Titius på månen har fått navn i hans ære. Med støtte i loven forutsa han også eksistensen av en planet mellom Mars og Jupiter på avstanden 2,8 AE fra solen. Det finnes ingen kjente planeter i det området, men det pekte helt enkelt ut asteroidebeltet, representert av asteroiden Ceres (nå en dvergplanet). Det var Johann Elert Bode som mente at det var Ceres som var den savnende planeten.


== Referanser ==
Qiao Shi

Qiao Shi (forenklet kinesisk: 乔石, tradisjonell kinesisk: 喬石, pinyin: Qiáo Shí, Wade-Giles: Ch'iao Shih; født 24. desember 1924 i Shanghai i Kina, død 14. juni 2015 i Beijing) var en kommunistisk kinesisk politiker.
Han ble født som  Jiang Zhitong (蒋志彤 / 蔣志彤, Jiǎng Zhìtóng) av foreldre som stammet fra Dinghai i Zhejiang. Han skal ha vært en fjern slektning av Chiang Kai-shek, og ble derfor utsatt for harde prøvelser under kulturrevolusjonen.
Han var en av de fremste kjennere av internasjonale forhold innen Det kinesiske kommunistparti og innehadde en rekke høye parti- og statsstyringsembeder. På et tidspunkt var han den tredje høyest rangerte i det kinesiske ledelseshierarki.
Det ble antatt at han etter Deng Xiaopings død i 1997 tapte en rivalisering om partilederskapet mot Jiang Zemin. Han måtte også overgi sitt presidentskap over Den Nasjonale Folkekongress til Li Peng, og trakk seg tilbake fra politikken i 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Qiao Shi hos China Vitae
Nicolai Aas

Nicolai Aas (født 14. september 1993 i Lillesand) er en norsk fotballspiller som spiller for Vindbjart.
Aas spilte for Lillesand IL på sine yngre dager, før han byttet til Birkenes IL. Etter en sesong gikk han til Start. Aas fikk sjansen på Sørlandslaget til Fædrelandsvennen, et lag med talenter fra lokalområdet, i 2011 under Color Line Cup i Sørlandshallen, og året etter spilte han i samme turnering, men denne gang for Start. Debuten fikk han i første hjemmekamp i 2012 mot HamKam 15. april, der leverte han målgivende pasning og laget vant 3-1.
Han er også kjent for å ha scoret hele 9 mål i en og samme kamp. Dette skjedde i en juniorkamp mot Hisøy.
Aas har også et av det raskeste hat-trickene, noe han klarte på bare seks minutter i seriekamp mot Sola i 3. divisjon.7. desember 2012 signerte han for Arendal Fotball etter at kontrakten med Start ikke ble forlenget 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolai Aas – Transfermarkt