jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sentralstedsteorien

Sentralstedsteorien er en teori lansert av geografen Walter Christaller i 1933. Teorien søker å forklare byer og steders relative størrelse og plassering i forhold til hverandre som en funksjon av menneskers handlemønster. 
Christaller forutsetter at både selgere og forbrukere ønsker størst mulig økonomisk utbytte. Begrepene rekkevidde (range) og terskelverdi (threshold) er to sentrale begreper i denne teorien. For at en bedrift skal kunne gå med overskudd er butikkeieren avhengig av at rekkevidden ligger utenfor terskelverdien. Etableringer kan bli klassifisert etter rekkevidde og terskelverdi. Etableringer av funksjoner med lav orden, med kort rekkevidde og lav terskelverdi, møter de daglige behovene som forbrukere ikke er villig til å reise så langt for. Etableringer av funksjoner med høyere orden er forbrukere villig til å reise lengre for å skaffe. På denne måten oppstår det et hierarki av sentralsteder.
Litteraturåret 1710

Litteraturåret 1710 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1710.


== Hendelser ==
Etter Thomas Bettertons død i april, ble de store Shakespearrollene han hadde dominert i en generasjon delt mellom skuespillerne Barton Booth, Robert Wilks og John Mills. (Mills fikk Macbeth.)
Colley Cibber blir sjef på Drury Lane-teateret.
Antoine Houdar de la Motte blir valgt inn i Académie française.


== Nye bøker ==
Joseph Addison – The Whig Examiner (tidsskrift)
George Berkeley – Treatise Concerning the Principles of Human Knowledge
Lady Mary Chudleigh – Essays Upon Several Occasions
Colley Cibber – The Secret History of Arlus and Odolphus (roman á clef)
Anthony Collins – A Vindication of the Divine Attributes
Shaftesbury – Soliloquy
Daniel Defoe – An Essay Upon Public Credit (on the balance of trade)
George Farquhar – Barcellona
George Hickes – Collection of Controversial Letters
John Leland – The Itinerary of John Leland the Antiquary
Gottfried Leibniz – Théodicée (Theodicy)
Delarivière Manley – Memoirs of Europe (satire)
Cotton Mather – Bonifacius: Essays To Do Good
Ambrose Philips – Pastorals (som førte til en disputt med Alexander Pope)
Jonathan Swift – Journal to Stella påbegynt (først offisielt publisert over hundre år etter hans død)
– A Meditation Upon a Broom-Stick
Christian Wolff – Anfangsgründe aller mathematischen Wissenschaften
Forskjellig – The Examiner – Remarks upon Papers and Occurrences (tidsskrift)
– The Medley (en antologi av Arthur Manwaring og andre whiger)


== Nye drama ==
William Congreve – Semele, en "unacted opera"
Aaron Hill – Elfrid
Charles Johnson – The Force of Friendship


== Fødsler ==
13. april - Jonathan Carver, amerikansk oppdagelsesreisende og forfatter (død 1780)
26. april, Thomas Reid, skotsk filosofiforfatter (død 1796)
28. mai - Thomas Arne, engelsk komponist (død 1778)
24. oktober - Alban Butler, engelsk hagiograf (død 1773)
8. november - Sarah Fielding, britisk romanforfatter (død 1768)
13. november - Charles Simon Favart, fransk dramatiker (død 1792)
27. november – Robert Lowth, engelsk poet og forfatter av bok om grammatikk
ukjent dato
George Alexander Stevens, engelsk skuespiller, dramatiker, sangtekstforfatter og poet (død 1780)
Floyer Sydenham, engelsk forsker på klassisk litteratur (død 1787)


== Dødsfall ==
5. januar - Gustaf Lillieblad, svensk orientalist og bibliotekar (født 1651)
16. februar - Esprit Fléchier, fransk geistlig og forfatter (født 1632)
28. april - Thomas Betterton, engelsk skuespiller (født ca. 1635)
7. juni - Louise de la Vallière, elskerinne til Ludvig XIV av Frankrike og seinere omskrevet i en roman av Alexandre Dumas (født 1644)
8. juli - Jean Donneau de Visé, fransk journalist og historiker (født 1638)
ukjent dato
Henry Aldrich, engelsk teolog og filosof (født 1647)
George Bull, engelsk teolog (født 1634)
Mary Chudleigh, engelsk forfatter (født 1656)
1710-1711, Marcus Meibomius, dansk forsker på bibelske og klassisk greske tekster (født ca. 1630)
Markvannsonen

Markvannsonen angir en sone i jorda mellom jordoverflata og grunnvannspeilet. 
I denne sonen foregår en nedadgående vanntransport gjennom perkolasjon. Vanninnholdet i denne sonen varierer mellom å være vannmettet, noe som kan inntreffe kortvarig etter intens nedbør, til å være ved visnegrensen.
Páramo

Páramo eller paramo er et neotropisk økosystem, som omfatter humide høytliggende høysletter i Andes, Sør-Amerika. Páramoen ligger mellom cirka 3 000 moh og snøgrensen og består hovedsakelig av gressvegetasjon og blomstrende planter. Páramoen er blant annet et viktig habitat for flere nektaretende arter med kolibrier, spesielt arter i slektene Oxypogon og Oreotrochilus.


== Referanser ==
Putelava

Putelava er basaltisk lava som størkner under vann, spesielt langs midthavsryggene, og dermed utvikler en putestruktur. Putene er runde masser av bråavkjølt stein, de ligger tett inntil hverandre.


== Litteratur ==
Scientists study 'glaciovolcanoes,' mountains of fire and ice, in Iceland, British Columbia, US. Artikkel hos sciencedaily.com
The significance of primary structures in the Ordovician pillow lava sequence of Western Norway in an understanding of major fold pattern. Artikkel hos geolmag.geoscienceworld.org
Regelasjon

Regelasjon er et fenomen der et stoff som minker i volum når det smelter kan bringes til å smelte ved at det blir utsatt for trykk, og størkne igjen når trykket oppheves, uten at det samtidig har blitt tilført eller avgitt varme.
En slik egenskap, tetthetsanomali, har for eksempel vann og is. Når to isblokker blir presset hardt sammen, vil isen på grenseflata smelte, og når trykket opphører, fryser isblokkene sammen. Forsøker en å skjære en isblokk over med en tynn tråd, vil trykket av tråden få isen til å smelte, men etter hvert som den skjærer seg inn, fryser vannet ogjen på baksida av tråden og blokka er fremdeles hel etter at tråden har skåret seg gjennom.
I en isbre kan det føre til trykksmelting på losida og frysing på lesida av en liten (<10cm) hindring som et resultat av brebevegelse. Prosessen omfatter vanntransport fra loside til leside og varmetransport fra leside til loside og er en viktig mekanisme for isens bevegelse over underlaget.
Dorothea av Danmark (1520-1580)

Prinsesse Dorothea (født 10. desember 1520 i København, død 31. mai 1580 i Neumarkt in der Oberpfalz), var en dansk-norsk-svensk prinsesse samt kurfyrstinne av Pfalz. Hun var eldste datter av kong Christian II og dronning Elisabeth av Danmark-Norge.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dorothea var kun to år gammel da hun sammen med sine søsken og foreldre flyktet fra Danmark til Nederlandene. Etter dronning Elisabeths tidlige død og Christian IIs reise til Norge i 1531, ble hun oppdratt av grandtanten Margrethe og siden av sin mors søster Maria, begge regenter i Nederlandene. 
Ved hoffet i Bruxelles holdt man utad fast ved katolsk tro, men både Maria og det fordrevne kongeparet hadde lutherske sympatier, som synes å ha gått videre til Dorothea.


=== Ekteskap ===
Hennes bror Hans døde i 1532, og morens slekt forsøkte å gifte henne bort til en mann som kunne hevde Dorotheas arverett til Danmark, Norges og Sveriges troner. På morbroren, keiser Karl Vs befaling ble hun 15 år gammel i Heidelberg i 1535 giftet bort til den 53 år gamle Frederik II av Pfalz som delte hennes protestantiske sympatier.  Hans tidligere forsøk på å tre inn i ektestanden var mislyktes ikke mindre enn syv ganger.Etter 1536 ble kravet til de nordiske tronene ikke lenger aktivt understøttet av habsburgerne, selv om Dorothea og mannen fortsatte med å hevde det. Kravet ble siden overtatt av lillesøsteren Christine.
Ekteskapet var barnløst, så ved Frederiks død i 1556 gikk kurfyrstetittelen først til en nevø og siden til en fjern slektning. Dorothea dro deretter til Neumarkt som hun hadde fått som livgeding. Hun opprettholdt kontakten med sine habsburgske slektninger og beholdt sin protestantiske tro. Den 31. mai 1580 døde hun her, hvoretter hun ble begravet i Helligåndskirken i Heidelberg. Hun sies å ha vært enda mer ødsel enn sin ektefelle, som i sin tur skildres som en «jovial epikureer».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dansk biografisk Lexikon om Dorothea
Dorothea (1520 – 1580) i Dansk Kvindebiografisk Leksikon
Beek,Dag Johan (2013), I erkebiskopens tid. Maktkamp, mennesker og miljø i erkebiskop Olav Engelbrektssons tid. Kristiansand,eget forlag
Ewald Kjølbro

Oluf Ewald Kjølbro (født 18. mai 1913 i Klaksvík, død 16. juni 1979) var en færøysk skipsreder.
Han vokste opp i Klaksvík som sønn av kjøpmann og skipsreder J.F. Kjølbro og hustru Karen Sofie Biskopstø. Han giftet seg i 1937 med Gerda Niclasen, datter av kjøpmann, fiskebåtreder og lagtingsmann Niclas Niclasen. Ewald Kjølbro var også farbror til et av Færøyenes første kvinnelige lagtingsmedlemmer, Karin Kjølbro.Han gikk middel- og realskolen i Tórshavn, deretter handelsskole i Glasgow. Foruten dansk og morsmålet færøysk lærte han å tale engelsk og tysk flytende. Han arbeidet i et par år i shippingfirmaet J.C. Peacock & Co. i Glasgow før han vendte tilbake til Færøyene, hvor farens rederi- og handelsvirksomheter, J.F. Kjølbro, etter hvert ble øyenes største arbeidsgiver. Far og sønn Kjølbro sørget for å gi arbeid til nordmenn som søkte tilflukt i Klaksvík under Tysklands okkupasjon av Norge. For dette ble de begge tildelt Haakon VIIs Frihetskors etter krigen.  Fra virksomheten ble omdannet til et aksjeselskap i 1946, ledet far og sønn selskapet i kompaniskap. Ewald ble direktør ved skipsverftet som de eide i Skála. Verftet ble utvidet med en stor verkstedhall for bygging av stålskip. Dårlig lønnsomhet ved verftet bidrog til at firmaet J.F. Kjølbro måtte slås konkurs og gjenreises i 1969.Etter krigen ble Ewald Kjølbro dratt inn i Klaksvíkopprøret. Myndighetene ønsket å avskjedige byens danske lege som hadde en fortid i DNSAP før angrepet på Danmark i 1940. Myndighetene ønsket å erstatte ham med en færøysk lege, som var gift med Kjølbros svigerinne. Opprøret rettet seg i første rekke mot det som ble oppfattet som Danmarks utidige innblanding i lokale forhold, men Kjølbro-familien ble også mistenkeliggjort. Tidlig i 1950-årene var firmaet J.F. Kjølbro på sitt største med opptil 1 200 personer i arbeid. Opprøret endte med at en annen dansk lege ble ansatt, som et forlik.Utenfor sine egne virksomheter var Kjølbro styreformann i Føroya Fiskasøla fra 1955 til 1969 og formann i representantskapet fra 1970 til 1973, styreformann i den færøyske rederiforeningen fra 1954 til 1961, styremedlem i Færøyenes monopoliserende forsikringssammenslutning Tryggingarsambandið Føroyar fra 1954 til 1961, styremedlem i rederiet Skipafelagið Føroyar (nå en del av Eimskip) fra 1964, og formann i forstanderskapet for Norðoya Sparikassi fra 1967. Fra 1951 til 1953 var han oppnevnt av som formann i utvalget for fornyelse av den færøyske fiskeflåten. Politisk var han, i likhet med sin far, en trofast støtte for Fólkaflokkurin.Ewald Kjølbro var Storbritannias honorære konsul i Klaksvík. Han ble tildelt Order of the British Empire.


== Referanser ==
Ivan Dobronravov

Ivan Dobronravov (født 2. juni 1989) er en russisk skuespiller kjent fra filmen Tilbake (eng. The Return, 2003). Han har også spilt i filmen Kadetsky.
Faren hans, Fyodor Viktorovich Dobronravov, og broren Viktor Dobronravov er også kjente skuespillere i Russland.


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Dobronravov på Internet Movie Database 
(sv) Ivan Dobronravov i Svensk Filmdatabas 
(da) Ivan Dobronravov på Filmdatabasen 
(da) Ivan Dobronravov på Scope 
(fr) Ivan Dobronravov på Allociné 
(en) Ivan Dobronravov på AllMovie 
(en) Ivan Dobronravov hos The Movie Database
Hans Debes Joensen

Hans Debes Joensen (han kalte seg selv Hanus Debes Joensen, født 27. november 1913 på Tvøroyri, død 15. juli 1995 i Tórshavn) var en færøysk lege.
Han hadde preliminæreksamen fra 1929 og studentereksamen fra 1932. Han var cand.med. fra 1939, tok embedslegeeksamen i 1942 og var dr.med. fra 1954. Joensen var assistent ved P. Carl Petersens Fonds ernæringsekspedisjon til Færøyene 1936–1937, innehadde utdannelsesstillinger ved forskjellige sykehus i København 1939–1946 og var lærer ved barnepleierundervisningen ved Dronning Louises hospital 1944–1946.Joensen praktiserte hovedsakelig medisin på Færøyene, hvor han var vikarierende distriktslege i Suðuroy legedistrikt i 1946, konstituert distriktslege i Vestmanna 1946–1949, landslege på Færøyene 1949–1979 og skolelege i Tórshavn fra 1962. Han var også lærer ved skipperskolen og maskinistskolen i Tórshavn, ved sykepleierundervisningen ved Landssjúkrahúsið fra 1953, ved årskurs for naturfaglærere ved Føroya Náttúrugripasavn, og ved Føroya Lívstrygging.Joensen hadde en rekke styreverv, heriblant styremedlem i studentforeningen Hitt føroyska studentafelagið 1933–1936, styremedlem i Føroyingafelag 1934–1936, styremedlem ved Landssjúkrahúsið fra 1947 og styremedlem i Færøernes Ulykkesforsikringsråd fra 1949. Han var formann i Listafelag Føroya 1941–1960, nestformann i legenes fagorganisasjon Læknafelag Føroya 1947–1955, formann i Føroya Fróðskaparfelag og medredaktør i tidsskriftet Fróðskaparrit 1952–1974 og nestformann i styret for Fróðskaparsetur Føroya (Academia Færoensis) fra 1965.Han skrev en rekke avhandlinger om pediatriske, hygieniske og medisinalstatistiske emner, og ble tildelt M.A. Jacobsens Heiðursløn for faglitteratur sammen med Hans Jákup Glerfoss og Rólant Lenvig i 1969.Han var far til lektor, forsker og forfatter Tórður Jóansson, MA, PhD, forfatter Marianna Debes Dahl og landslege Høgni Debes Joensen samt farfar til lagtingsmedlem Bergtóra Høgnadóttir Joensen.


== Referanser ==
Drammensrittet

Drammensrittet arrangeres årlig av Drammen Cykleklubb og er en del av Drammen Sykkelfestival.
Runden går på sørsiden av byen mot Konnerud og marka i området ved Mjøndalshytta og Hagatjern. Løypa ligger godt innenfor de krav som stilles til NC MTB Maraton og krav som stilles til en løype som er seedingsritt for Birkebeinerrittet.
Totalt er løypa ca. 62 kilometer og traseen er tilpasset de fleste ferdighetsnivåer.
Det føreløpig siste rittet ble arrangert i 2011. I 2012 og 2013 hadde ikke klubben ressurser til å arrangere rittet, men det jobbes for comeback i 2014.


== Grunnforhold ==
Fordeling mht grunnforhold er følgende: 

Sti – primært jordbunn, lite røtter, stein og lett terreng – 21 kilometer.
Asfalt – 15 kilometer.
Skogsvei (jordbunn/grus) – 11 kilometer.
Grusvei – 12 kilometer.
Fast gangvei – 6 kilometer.


== Eksterne lenker ==
Drammen Cykleklubb
Drammensrittet 2010
Drammensrittet 2010 (løypeprofil)
Reaksjoner fra deltakerne
Steve Alford

Stephen «Steve» Todd Alford (født 23. november 1964 i Franklin i Indiana), var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Alford ble olympisk mester i basketball i Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Alford – Olympedia 
(en) Steve Alford – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Alford – Missouri Sports Hall of Fame 
(en) Steve Alford – FIBA 
(en) Steve Alford – Basketball-Reference.com
Vern Fleming

Vern Fleming (født 4. februar 1962 i New York City), amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Fleming ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I slutspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vern Fleming – Olympedia 
(en) Vern Fleming – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vern Fleming – FIBA 
(en) Vern Fleming – Basketball-Reference.com 
(en) Vern Fleming – Basketball-Reference.com (trener)
Joe Kleine

Joseph «Joe» William Kleine (født 4. januar 1962 i Colorado Springs i Colorado), amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Kleine ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Kleine – Olympedia 
(en) Joe Kleine – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joe Kleine – FIBA 
(en) Joe Kleine – FIBA 
(en) Joe Kleine – eurobasket.com 
(en) Joe Kleine – Basketball-Reference.com
Jon Koncak

Jon Francis Koncak (født 17. mai 1963 i Cedar Rapids i Iowa), amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Koncak ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Koncak – Olympedia 
(en) Jon Koncak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jon Koncak – FIBA 
(en) Jon Koncak – Basketball-Reference.com
Chris Mullin

Christopher «Chris» Paul Mullin (født 30. juli 1963 i Brooklyn i New York City),  amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1992 i Barcelona.
Mullin ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.
Åtte år senere, under Sommer-OL 1992 i Barcelona, vant han en ny olympisk gullmedalje med det amerikanske basketball-laget som fikk navnet Dream-Team.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA
 1992  Barcelona -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Chris Mullin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Chris Mullin – Olympedia 
(en) Chris Mullin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chris Mullin – FIBA 
(en) Chris Mullin – eurobasket.com 
(en) Chris Mullin – Basketball-Reference.com
Sam Perkins

Samuel «Sam» Perkins (født 14. juni 1961 i Brooklyn i New York) er en  amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Perkins ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen 78–59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samuel Perkins – Olympedia 
(en) Samuel Perkins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Samuel Perkins – FIBA 
(en) Samuel Perkins – FIBA 
(en) Samuel Perkins – eurobasket.com 
(en) Samuel Perkins – Basketball-Reference.com
Alvin Robertson

Alvin Cyrrale Robertson (født 22. juli 1962 i Barberton i Ohio),  amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Robertson ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alvin Robertson på Internet Movie Database 
(en) Alvin Robertson – Olympedia 
(en) Alvin Robertson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alvin Robertson – FIBA 
(en) Alvin Robertson – Basketball-Reference.com
Wayman Tisdale

Wayman Lawrence Tisdale (født 9. juni 1964 i Fort Worth i Texas, død 15. mai 2009 i Tulsa i Oklahoma), var en amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Tisdale ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wayman Tisdale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wayman Tisdale – Olympedia 
(en) Wayman Tisdale – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wayman Tisdale – FIBA 
(en) Wayman Tisdale – Basketball-Reference.com
Jeff Turner

Jeffrey «Jeff» Steven Turner (født 9. april 1962 i Bangor i Maine), amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Turner ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.
Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i basketball, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff Turner – Olympedia 
(en) Jeff Turner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jeff Turner – FIBA 
(en) Jeff Turner – FIBA 
(en) Jeff Turner – Basketball-Reference.com