jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chen Chun

Dette er et kinesisk navn; familienavnet er Chen.
Chen Chun (陳淳, pinyin: Chén Chún; født 1483 i Suzhou, død 1544) ble født inn i en velstående familie av byråkrater. Han lærte kalligrafi av Wen Zhengming. Han brøt seinere med Wen til fordel en mer fristil metode innen «tusj og vask»-malerier. Han var knyttet til Wu-skolen innen litteratmaleri. Mi Fu fra Song-dynastiet hadde en sterk innflytelse på hans arbeid. Han malte mange landskap, men er til en viss grad kjent som en «blomst og fugl»-maler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Chun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Malerigalleri med Chen Chun hos Kina Online Museum
Kina kultur side
Maleri 188 Arkivert 4. april 2010 hos Wayback Machine.
Vinetastraße undergrunnsstasjon

Vinetastraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Vinetastraße er på linjen U2.
Fra stasjonen åpnet i 1930 og frem til utvidelsen til Pankow stasjon sto ferdig i 2000 var stasjonen endestasjon for U2.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Vinetastraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Magdalenenstraße undergrunnsstasjon

Magdalenenstraße undergrunnsstasjon er en stasjon på U5-linjen i Berlin. Den befinner seg i den østlige bydelen Lichtenberg under Frankfurter Allee. Sammen med de andre stasjonene som ble åpnet 21. desember 1930 er de tegnet av den svenske arkitekten Alfred Grenander.


== Trivia ==

Stasjonen er den u-bahnsstasjonen som er nærmest Stasimuseum Berlin i Ruschestraße; den ligger bare et minutts gange unna.
Stasjonen var før murens fall spøkelsesaktig stille unntatt på morgenen og kvelden. Dette skyldes at det var hovedsakelig Stasi-ansatte som benyttet seg av den for å komme til og fra jobb og at det ellers ikke var et stopp andre mennesker hadde noen grunn til å benytte seg av. Stasi-medarbeideren Werner Stiller sa følgende om sin første tur til Stasi-sentralen i 1972:«På linjen fra Alexanderplatz i retning Tierpark Friedrichsfelde var det påfallende mange velkledde reisende. Jeg ble ikke overrasket da de fleste gikk ut sammen med meg på Magdalenenstrasse.»
Maleriene på stasjonsveggene (satt opp i 1986) er malt av Wolfgang Frankenstein, den samme maleren man kan se et verk av på Erich Mielkes kontor i Stasi-museet (der maleriet viser allmenn glede og entusiasme etter at Berlinmuren er bygget) ett minutts gange unna. Stasjonen kalles av og til "Frankensteins grotte" på folkemunne. Bildene er ikke særlig representative for DDRs offisielle kunstsyn, men ble allikevel valgt på grunn av Erich Mielkes forkjærlighet for maleren. Bildene ble utstyrt med titler på midten av 1990-tallet.


== Referanser ==
Platz der Luftbrücke undergrunnsstasjon

Platz der Luftbrücke undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Platz der Luftbrücke er på linjen U6.
Stasjonen ble åpnet 14. februar 1926 under navnet Kreuzberg. I 1937 fikk den navnet Flughafen (flyplass) på grunn av nærheten til Tempelhof lufthavn. I 1975 fikk den dagens navn som minne om Berlin-luftbroen etter andre verdenskrig.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Platz der Luftbrücke (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Podbielskiallee undergrunnsstasjon

Podbielskiallee undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Podbielskiallee er på linjen U3.
Gaten som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter den prøyssiske innenriksministeren Victor von Podbielski (1844–1916) som var sønn av Eugen Anton Theophil von Podbielski.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Podbielskiallee (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1483

Kunståret 1483 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1483.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
Raphael - italiensk maler og arkitekt innen høyrenessansen (død 1520)
Chén Chún – kinesisk kunstner som spesialiserte seg innen "blekk og vask" malerier (død 1544)
Agostino Busti - italiensk billedhugger innen høyrenessansen (død 1548)
Il Pordenone - italiensk maler innen den venetianske skolen, som arbeidet i renessansen (død 1539)
Simon Bening – flamsk miniatyrmaler fra Gent-Brugge-skolen (død 1561)
ca. 1483 – Chen Daofu, kinesisk landskapsmaler, kalligraf og dikter under Ming-dynastiet (død 1544)
1480-1485: Girolamo Savoldo - italiensk høyrenessansemaler (død 1548)
1480-1490: Adriaen Isenbrandt - flamsk renessansemaler (død 1551)
1480-1490: Joos van Cleve - nederlandsk maler (død 1540-1541)
1480-1490: Ortolano Ferrarese – italiensk maler av Ferraraskolen (død 1525)


== Dødsfall ==
...


== Referanser ==
Alfred Grenander

Alfred Frederik Elias Grenander (født 26. juni 1863 i Skövde i Sverige, død 14. mars 1931 i Berlin) var en svensk arkitekt som er mest kjent som hovedarkitekt ved Berlins undergrunnsbane i den første byggeperioden i første halvdel av 1900-tallet.
Grenander begynte sine studier ved Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm i 1881, men byttet til Königliche Technische Hochschule i Berlin i 1885. Etter avlagt eksamen i 1890 jobbet han som bygningsingeniør under byggingen av den nye Riksdagsbygningen i Berlin. Fra 1897 arbeidet han som arkitekt hos Hochbahngesellschaft (et underselskap av Siemens & Halske) som bygget de første undergrunnsbanestrekningene i Berlin. Fra 1902 til 1930 tegnet han flere undergrunnsstasjoner i Berlin.


== Liste over Grenanders undergrunnsstasjoner ==
1902: Ernst-Reuter-Platz (Knie)
1906: Deutsche Oper (Bismarckstraße), Wilhelmplatz – senere revet
1907: Potsdamer Platz (Leipziger Platz)
1908: Sophie-Charlotte-Platz, Kaiserdamm, Theodor-Heuss-Platz (Reichskanzlerplatz);  Mohrenstraße, (Kaiserhof), Stadtmitte (Friedrichstraße), Hausvogteiplatz, Spittelmarkt
1912: Wittenbergplatz – inngangshall
1913: Märkisches Museum (Inselbrücke), Klosterstraße, Alexanderplatz – U2;  Rosa-Luxemburg-Platz (Schönhauser Tor), Senefelderplatz, Eberswalder Straße (Danziger Straße), Schönhauser Allee (Nordring); Uhlandstraße
1922: Neu-Westend
1924: Mehringdamm (Belle-Alliance-Straße), Gneisenaustraße, Südstern (Hasenheide)
1926: Hermannplatz – U7, Rathaus Neukölln, Karl-Marx-Straße;  Platz der Luftbrücke (Kreuzberg)
1927: Boddinstraße, Hermannplatz – U6, Schönleinstraße; Paradestraße (Flughafen)
1928: Kottbusser Tor (ombygging), Heinrich-Heine-Straße (Neanderstraße)
1929: Leinestraße;  Onkel Toms Hütte, Krumme Lanke;  Tempelhof;  Olympia-Stadion (Stadion) – ombygging, Ruhleben
1930: Jannowitzbrücke, Alexanderplatz – U8, U5, Weinmeisterstraße, Rosenthaler Platz, Gesundbrunnen;  Schillingstraße, Strausberger Platz, Weberwiese (Memeler Straße), Frankfurter Tor (Petersburger Straße), Samariterstraße, Frankfurter Allee, Magdalenenstraße, Lichtenberg, Friedrichsfelde


== Undergrunnsstasjoner tegnet av Alfred Grenander ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Grenander – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alfred Grenander – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mansa Musa

Mansa Kanga Musa (arabisk:  مانسا موسى‎‎; født ca. 1280, død ca. 1337), også kjent som Musa I, også stavet Moussa, eller Løven fra Mali, var den berømte tiende konge (mansa; «kongenes konge» eller «keiser») av Maliriket. Han var grandnevø av Malirikets grunnlegger Sundjata. Da Mansa Musa besteg tronen i 1312 besto riket hans av territorier som tidligere hadde ligget under Ghanariket og Melle (Mali) og de omliggende områdene, og Musa hadde mange titler, som emir av Melle, hersker over Wangara-minene og erobrer av Ghanata, Futa-Jallon og mist ett dusin andre stater.  
Musa var også en hengiven muslim, og han lot bygge moskéer rundt om i riket for å spre islam ut til folket. I hans regjeringstid kom Timbuktu til å bli en viktig by innenfor den muslimske verden. Han ekspanderte også riket og innførte et handelssystem, og kan dermed regnes som en av Afrikas mest vellykkede politikere noensinne.
Musas hajj til Mekka i 1324 kom til å bli legendarisk. Det ble sagt at han ankom Kairo med en karavane med 60 000 personer, hvorav 12 000 slaver, og 80 kameler, hver lastet med to gullbarrer, som han blant annet delte ut til byens fattige, noe som skal ha ført til at gullprisen sank og ikke hevet seg igjen på flere år. Dette førte til og med til at han ble kjent hos karttegnere i Europa, hvor han i 1375 ble avbildet (bildet) sittende på en trone med en gullklump i sin høyre hånd.
Etter å ha vendt tilbake fra reisen til Mekka og Medina hadde han med seg mange lærde, vokste Timbuktus betydning som religiøst og kulturelt kunnskapssentrum. Mange av bygningene Musa lot oppføre står fortsatt. Dette gjelder blant annet Djingareybermoskéen.
En oversikt fra 2012 forfektet at Mansa Musa var den rikeste person i verdenshistorien.


== Litteratur ==
Khephra Burns, Leo Dillon, Diane Dillon (2001). Mansa Musa: the lion of Mali (2. utg.). San Diego (USA): Harcourt Brace & Co. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Peggy Pancella: Mansa Musa. Ruler of Ancient Mali. Heinemann Library, 2003, ISBN 1403437033.


== Referanser ==
Märkisches Museum undergrunnsstasjon

Märkisches Museum undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Märkisches Museum er på linjen U2.
Stasjonen ble åpnet 1. juli 1913 med navnet Inselbrücke. I 1935 ble det forandret til dagens navn på grunn av nærheten til Märkisches Museum som er Museum for Berlin og Brandenburg.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Märkisches Museum (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hönow undergrunnsstasjon

Hönow undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hönow er endestasjon for linjen U5. Stasjonen befinner seg nesten på grensen mellom Berlin og Brandenburg. Stasjonen er også den høyest beliggende stasjonen og den østligste stasjonen i nettverket.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Hönow (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holzhauser Straße undergrunnsstasjon

Holzhauser Straße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Holzhauser Straße er på linjen U6. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Holzhauser Straße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kaiserin-Augusta-Straße undergrunnsstasjon

Kaiserin-Augusta-Straße  undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kaiserin-Augusta-Straße  er på linjen U6. 
Gaten stasjonen ligger i er oppkalt etter Augusta av Sachsen-Weimar-Eisenach (1811–1890) som var Vilhelm I av Tysklands hustru.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Kaiserin-Augusta-Straße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Malayakrisa

Malayakrisa (malayisk: Darurat Tanah Melayu; engelsk: Malayan Emergency) var en geriljakrig utkjempet mellom styrker fra Det britiske samveldet, inkludert styrker fra Malaya-føderasjonen og diverse britiske afrikanske kolonier, og De malayiske folks frigjøringshær (kinesisk: 马来亚民族解放军; malayisk: Tentera Pembebasan Rakyat Malaya), som hadde sin opprinnelse i de malayiske folks anti-japanske hær (Tentera Anti-Jepun Penduduk Tanah Melayu), en motstandsbevegelse under den japanske okkupasjonen av Malaya under andre verdenskrig, og som var den væpnede grensen til Det malayiske kommunistparti (Parti Komunis Malaya, PKM), på Malayahalvøya fra 1948 til 1960. De kommunistiske geriljastyrkene var ledet og delvis dominert av etnisk kinesiske kommunister, men inkluderte også malayiske og indiske malaysiere. 
Malayakrisa var den koloniale regjeringens offisielle begrep for konflikten, mens frigjøringshæren kalte den den anti-britiske nasjonale frigjøringskrig. Gummiplantasjene og tinngruveindustrien hadde presset regjeringen til å bruke begrepet "krise," siden deres tap ikke ville dekkes av Lloyd's insurers hvis konflikten hadde blitt kalt en krig. 
Til tross for kommunistenes nederlag i 1960 fornyet kommunistlederen Chin Peng (Ong Boon Hua/Wang Yonghua) lavintensitetsopprøret i 1967, og det varte da helt til 1989, og ble kjent som kommunistopprørskrigen. Selv da de britiske og australske styrkene hadde trukket seg helt ut fra Malaysia flere år tidligere, ble likevel opprøret slått ned. 
Konflikten har blitt sammenlignet med Vietnamkrigen, hvor historikere har undret seg over hvordan en liten britisk styrke på 35.000 kunne lykkes der en mye større amerikansk hær mislykkes. Svaret har flere sider, men en viktig side var at de vietnamesiske kommunistene mottok stor støtte fra både USSR og Folkerepublikken Kina, samt at de baserte seg på et mye bredere lag av befolkningen, mens de kinesiskmalayiske kommunistene var isolert fra størsteparten av befolkningen, og de muslimske malayene støttet heller britene, som lovet dem en uavhengig, malaystyrt stat, og ikke en kinesiskdominert stat som kunne ha blitt resultatet hvis kommunistene hadde seiert. 
I 1957 fikk Malaya-føderasjonen sin uavhengighet fra det britiske kolonistyret, og i etterkant av krisen ble den britiskstøttede føderasjonen Malaysia opprettet, bestående av Malaya, Sabah, Sarawak og Singapore (til 1965). 


== Eksterne lenker ==
(en) Malayan Emergency – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Malayan Emergency – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Olympia-Stadion undergrunnsstasjon

Olympia-Stadion undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Olympia-Stadion er på linjen U2. Stasjonen ligger 500 meter fra en S-Bahnstasjon med nesten likt navn (Olympiastadion stasjon).
Stasjonen ble åpnet 8. juni 1913 under navnet Stadion, samtidig med den nærliggende sportsarenaen Olympiastadion (daværende Deutsches Stadion) som stasjonen har sitt navn fra.
I forbindelse med Berlins vellykkede arrangørsøknad om Sommer-OL 1936 ble stasjonen redesignet og omdøpt Reichssportfeld. I 1950 fikk stasjonen sitt nåværende navn. Mellom 1992 og 1999 ble navnet Olympia-Stadion (Ost). Stasjonen ble restaurert i forbindelse med Fotball-VM 2006 og fikk blå pilarer og benker, i henhold til fargene til den lokale fotballklubben Hertha BSC Berlin.
Ved siden av stasjonen ligger Berlins undergrunnsbanemuseum.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Olympia-Stadion (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ci’an

Ci'an eller Cian (kinesisk: 慈安皇太后, født som Niuhuru 12. august 1837, død 8. april 1881 i Den forbudte by i Beijing) var en kinesisk keiserinne og regent, kjent i Kina som den østlige enkekeiserinne. Hun var gift med Xianfeng-keiseren og, sammen med enkekeiserinne Cixi, Kinas regent som formynder under to umyndige keisere. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ci'an, som opprinnelig het Niuhuru, var datter av den mektige embedsmannen Muyangga fra mandsjuklanen Niuhuru, og Giyang fra Giyangklanen. 


=== Konkubine, keiserlig gamalinne ===
Hun ble først konkubine til Xianfeng-keiseren, i april 1852 fikk hun tittelen keiserlig gemalinne, og 24. juli 1852 tittelen keiserinne. Hun fikk ingen barn, men hennes makes andre hustru, Yehenara, som ikke var keiserinne men keiserlig gemalinne, fikk en sønn i 1856. 


=== Enkekeiserinne ===
Ved ektemannens død i 1861 ble hun og Yehenara sammen formyndere og regenter for Tongzhi-keiseren, og senere for Guangxu-keiseren. Hun fikk da navnet Ci'an, «Moderlig og beroligende», og tittelen «keisermoderen, enkekeiserinnen», mens Yehenara fikk navnet Cixi, «Moderlig og lykkebringende» og tittelen «Hellige moder enkekeiserinnen». Ettersom de bodde i den østlige henvoldsvis den vestlige del av Den forbudte by fikk de tilnavn som den østlige hhv. vestre enkekeiserinne.           
Ci'an var i realiteten bare nominell regent og var sjelden politisk aktiv. Hennes mest kjente handling som regent er at hun i 1869 tillot henrettelsen av Cixis favoritt, evnukken An Dehai for at han under en reise til Shandong hadde presset folk for penger. 
Hun døde brått og uventet i 1881 etter et akutt anfall under en mottakelse, det oppstod rykter om at hun var blitt forgiftet. Etter alt å dømme var forgiftelsesspekulasjonene ubegrunnet eller direkte ondsinnede, det er mer som taler for at hun fikk slag.
Cian er ofte blitt fremstilt som en stillfaren, tilbaketrukket, rolig og myk personlighet som hensynsløst ble utmanøvrert av Cixi. Historikere har imidlertid fremholdt at hennes passivitet snarere kan ha berodd på manglende interesse for annet enn hennes personlige behov, og et rolig liv i luksus i det keiserlige palass.


== Litteratur ==
Jung Chang: Empress Dowager Cixi: The Concubine who Launched Modern China, Jonathan Cape: London, 2013, ISBN 9780224087438
Oranienburger Tor undergrunnsstasjon

Oranienburger Tor undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Navnet kommer fra de gamle porter (Tor = port) i Berlins bymur og porten mot Oranienburg lå i dette strøket. Stasjonen er på linje U6. 
Fra 13. august 1961 til 1. juli 1990 var stasjonen en av spøkelsesstasjonene på grunn av delingen av Berlin.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Oranienburger Tor (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tan Sitong

Tan Sitong (kinesisk: 谭嗣同, pinyin: Tán Sìtóng, Wade-Giles: T'an Ssu-t'ung, født 10. mars 1865 i Beijing i Kina, henrettet 28. september 1898 i Beijing) var en reformvennlig forfatter som engasjerte seg for liberale reformer i Qing-dynastiet under hundredagersreformen i 1898. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Tans Sitongs slekt kom fra Liuyang i Hunan-provinsen, men han ble født i Beijing der hans far arbeidet i sentralregjeringen. Ungdomsårene tilbragte han i Liuyang. Han viet seg en stor del av sin ungdom til intensive studier.
Hans far, Tan Jixun (谭继洵), var guvernør for provinsen Hubei. Moren, Xu Wuyuan (徐五缘), var svært tradisjonsbundet. Hun oppdro ti barn med stor fasthet. 
I en alder av tilv år misten han i løpet av et tidsrom på bare fem dager sin mor, sin eldste bror og sin nest eldste søster. Grunnen var at hjemmet var blitt besøkt av en kusine som smittet dem med difteri. Også Tan Sitong ble livsfarlig syk, men kom seg etter tre dager, noe som ble ansett som et mirakel. Opplettelsen satte et sterkt preg på ham.
En av farens konkubiner overtok barneoppdragelsen, Hun behandlet Sitong svært dårlig. 
Som 19-åring ble han gift med Li Run (李闰). De fikk sønnen Tan Lansheng (谭兰生), som imidlertid døde før sin ettårsdag. Li Run aktet Tan Sitong i årevis også etter hans henrettelse. Hun grunnla en pikeskole på sitt hjemsted, noe som den gang var nærmest uhørt i på landsbygden i Kina.


=== Reformengasjement ===
Tan tilhørte en generasjon som uroet seg for imperialismens innbrytninger i Kina. Han kom i sin tid til å bli talsmann for en fullstendig vestliggjørelse av Kina. Da Zhang Zhidong var guvernør i hans hjemprovins Hunan deltok han i den lokale reformbevegelsen i provinsen.
Han var en av forkjemperne for reformbevegelsen fra 1896 av. Mens han fortsatt bodde i Hunan ble han engasjert i lokale reformtiltak av den stedlige guvernør, Chen Baozhen. Han ble senere engasjert i hundredagersreformen i 1898, til støtte for Guangxu-keiseren. Han og fire andre liberale ble utnevnt til Storrådet den 20. juni 1898. Til forskjell fra sin kollega Kang Youwei ville ikke Tan flykte fra Beijing da det ble klart at reformbevegelsen slo feil. Han ble ansett som forræder av enkekeiserinne Cixi og offentlig henrettet sammen med fem andre den 28. september 1898.


== Verker ==
Renxue 仁学, 1897, en filosofisk avhandling
Tan Sitong niánpǔ 谭嗣同年谱, Livsløp
Hubao 湘报, 1898-, reformvennlig tidsskrift


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hummel, Arthur W. (red.). Eminent Chinese of the Ch'ing period (1644-1912). Washington. 
Kwong, Luke S. K., red. (1996). T'an Ssu-t'ung, 1865-1898: life and thought of a reformer. Leiden: Brill. ISBN 90-04-10471-2.
Mehringdamm undergrunnsstasjon

Mehringdamm undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Mehringdamm er på linjene U6 og U7. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Mehringdamm (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
FC Unirea Urziceni

FC Unirea Urziceni er en rumensk fotballklubb fra byen Urziceni. Klubben ble grunnlagt i 1954, men det var først etter tusenårsskiftet at klubben gjorde sin inntreden på det øverste nivået. Klubbens nåværende stadion, Tineretului, ble åpnet i 1976. På grunn av blant annet lav tilskuerkapasitet spiller Unirea Urziceni Mesterliga- og Europaligaksmper på Stadionul Ghencea i București.


== Historie ==
Unirea Urziceni var ikke noen kjent klubb i starten, men i 1988 imponerte de ved å ta seg til åttendedelsfinalen i cupen. To sesonger senere ble de nummer to i Divizia C og rykket opp til Divizia B. Etter å ha falt ned en divisjon igjen, kom de tilbake ved å vinne Divizia C i 2002/03. I sesongen 2005/06 tok de steget opp til den øverste divisjone etter å ha vunnet opprykksplayoff mellom toerne i alle tre avdelingene i Divizia B. Den påfølgende sesongen var klubbens første i Liga I, men de klarte seg bra og ble nummer ti. Fremgangen fortsatte i 2007/08 med en femteplass i ligaen og sølv i cupen.
I 2008/09 hadde Unirea Urziceni en meget god sesong og vant ligaen. Laget tok over ledelsen tre kamper før slutt og vant tre poeng foran Timișoara. Dermed kvalifiserte de seg til Mesterligaen 2009/2010. De startet i gruppespillet og presterte ganske bra. Laget vant to kamper og spilte to uavgjorte. Seirene kom borte mot Rangers (4–1) og hjemme mot gruppevinner Sevilla (1–0). De tok altså åtte poeng, og var kun ett poeng bak andreplassen til Stuttgart som ville gitt avansement. Tredjeplassen i gruppen gjorde likevel at laget kvalifiserte seg for 16-delsfinalene i Europaligaen, men der tapte de mot Liverpool med 1–4 sammenlagt over to kamper.
Den neste sesongen brakte med seg sølvmedalje i ligaen bak CFR Cluj. Unirea Urziceni ble dermed kvalifisert for spill i Mesterligaen 2010/2011, hvor de startet i tredje kvalifiseringsrunde. Der tapte de 0–1 sammenlagt mot russiske Zenit, og laget skal ut i playoff om plass i Europaligaens gruppespill mot kroatiske Hajduk Split.
Stu Bennett

Stuart «Stu» Alexander Bennett (født 10. august 1980) er en engelsk profesjonell bryter, mest kjent for tiden med World Wrestling Entertainment under navnet Wade Barrett. Han var vinneren av første sesongen av NXT. Han ble WWE Intercontinental Champion 22. mars 2011 da han vant over Kofi Kingston.
Bennett har hatt flere ringnavn, og har tidligere konkurrert under navnene Stu Bennett (hans virkelige navn), Stu Sanders og Lawrence Knight.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stu Bennett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stu Bennett på Internet Movie Database 
(en) Stu Bennett hos The Movie Database 
(en) Stu Bennett – Cagematch 
(en) Stu Bennett – wrestlingdata.com 
(en) Stu Bennett – Online World of Wrestling 
(en) Stu Bennett på Twitter 
(en) Stu Bennett på Instagram
Möckernbrücke undergrunnsstasjon

Möckernbrücke undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Möckernbrücke er på linjene U1 og U7. 
Stasjonen er navngitt etter en nærliggende bro på Landwehrkanal. Stasjonen ligger ikke langt fra Potsdamer Platz. Den opprinnelige stasjonsbygningen ble erstattet med dagens stasjonsbygning 25. mars 1937. Stasjonen ble svært skadet under andre verdenskrig og åpnet ikke før 16. juni 1947.
I forbindelse med U7s utvidelse vestover fra Mehringdamm ble det bygget en underjordisk plattform for U7 på andre siden av Landwehrkanal. Plattformene er forbundet med en bro over kanalen. 


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Möckernbrücke (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons