jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Henrik Jørgen Huitfeldt

Henrik Jørgen Huitfeldt (født 9. september 1674 på Fredriksten, død 16. mai 1751 på Elingård) var en dansk-norsk offiser.
Henrik Jørgen var sønn av kommandanten på Fredriksten, oberst Tønne Huitfeldt, og bror til Iver Huitfeldt og Hartvig Huitfeldt. Han er stamfaren til den norske slekten Huitfeldt, deriblant politikeren Anniken Huitfeldt.
Han begynte sin militære karriere i en alder av 14. I 1691 ble han fenrik ved Smålenske Regiment og tjente deretter seks år ved Royal Danois; under stormingen av Barcelona i 1697 ble han alvorlig såret. Etter hjemkomsten ble han i 1699 løytnant, i 1703 kaptein, i 1711 major og i 1713 midlertidig oberstløytnant, alt ved Smålenske Regiment. Da Karl XII våren 1716 invaderte Norge, var regimentet stasjonert ved Fredrikstad. Huitfeldt, som skal ha opptrådt meget energisk, fikk 23. april samme år anledning til å utmerke seg ved gjenerobringen av Moss. Han kommanderte 500 mann, som ble ført sjøveien fra Fredrikstad til Kambo for å angripe Moss nordfra, mens oberst Vincents Budde samtidig rykket mot byen fra syd, og viseadmiral Christian Carl Gabel stengte den inne fra sjøsiden. Svenskene gjorde hardnakket motstand i håp om forsterkninger fra Christiania, men Huitfeldt, som hadde forutsett dette, hadde med klok utnyttelse av terrenget sperret og bevoktet veien. Da forsterkningene kom, gikk Huitfeldt dem i møte og tvang dem til å trekke seg tilbake med uforrettet sak. Moss ble nå inntatt og de svenske styrkene der tatt til fange.
Huitfeldt, hvis tapperhet og kløkt hadde bidratt vesentlig til seieren, mottok en på den tid sjelden utmerkelse: en gullmedalje med kongens bilde til å bære på brystet; kort etter ble han permanent oberstløytnant ved regimentet. Da regimentet ble delt i 1717 gikk han over til det 1. eller østre Smålenske Regiment, hvor han ble til sin død, fra 1727 som regimentssjef. Allerede i 1719 ble han gitt rang av oberst, og at han ikke tidligere ble regimentssjef skyldtes til dels at han ikke ønsket å forlate denne delen av landet, som han som godseier var sterkt tilknyttet. I begge egenskaper nevnes han som en virksom og human mann. I 1733 ble han brigader, i 1734 generalmajor, i 1746 generalløytnant og i 1747 hvit ridder.
Han døde 16. mai 1751 på Elingård. Denne eiendom hadde han sammen med Kjølberg fått med sin første hustru, Sophie f. Pultz (født 29. januar 1691, gift 1. juni 1707, død 19. januar 1711), datter av oberstløytnant Henrik Christopher Pultz. Av de gods, som ved morens død tilfalt ham sammen broren Hartvig - Sanne herregård i Sarpsborg og Sanderup i Halland - overtok han det første. Sanderup ble derimot inndratt av den svenske kronen, fordi brødrene hadde ført krig mot Sverige. Ved fredsavtalen fikk brødrene gården tilbake, men solgte den noen år senere. Huitfeldt giftet seg andre gang 3. november 1713 med Birgitte Christine Kaas.
Der finnes et portrett av Huitfeldt på Elingård.


== Referanser ==


== Kilder ==
H.W. Harbou, "Henrik Jørgen Huitfeldt", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
Personalhistorisk Tidsskrift, VI.
Ila Brass Band

Ila Brass Band (IBB) er et brassband som holder til i Ila i Trondheim. Ensemblet ble stiftet i 1972.
IBB består av det som kalles en standard brassbandbesetning på ca. 30 musikere. Ensemblet har sitt navn fra bydelen Ila i Trondheim, men består i dag av musikere bosatt i hele Trondheimsregionen. Trondheims brede studietilbud har ført til at IBB er sammensatt av musikere fra alle Norges landsdeler, og ensemblet har utviklet seg til å bli et samlingspunkt for musikere.Ensemblet har i mange år deltatt i Trøndersk mesterskap, elitedivisjonen i Norgesmesterskapet for brassband og Siddis Brass. Ila Brass Band har sågar representert Norge i europamesterskapet for brassband.Diskografi

CD: Klang(!) (2012)
CD: Arktisk Brass (1995)
CD: Ila Brass Band meets Ray Farr (1991)
LP : Ila Brass (Kumlokk) (1984)
Kassett: Softly, Softly (1988)
Kassett: Ila Blåseensembles Brass Band (1982)Norgesmesterskapet for brassband

CD: NM for Brassband (1993)
CD: NM for Brassband (1994)
CD: NM for Brassband (1997)
CD: NM for Brassband (1998)
CD: NM for Brassband (2001)
CD: NM for Brassband (2004)
CD: NM for Brassband (2006)
CD: NM for Brassband (2010)Europamesterskapet for brassband

European Brass Band Championship (1990)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ila Brass Band
Betechtinkjeda

Betechtinkjeda er en fjellkjede i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den er om lag 25 kilometer lang og utgjør den sørlige armen av Humboldtfjella. Betechtinkjeda består av blant annet Skarshaugane (2895 moh.), Skeidsnutane (2885 moh.) og Hovdenuten.Fjellpartiet ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Breen ble navngitt etter den russiske geologen Anatolij G. Betechtin (1897–1962) av en sovjetisk ekspedisjon som gjennomførte kartlegging av området i 1960–61.


== Referanser ==
Kjellstad stoppested

Kjellstad stoppested er et nedlagt stoppested på gamle Drammenbanen. Det ble åpnet i 1916 og stengt i 1973 da Lieråstunnelen åpnet og jernbanen ble lagt i ny trasé. Deler av den nedlagte jernbanelinja er i dag gang- og sykkelvei. Den gamle jernbanelinja strekker seg i en nærmest snorrett linje fra Brakerøya forbi Nøste, Lierstranda og Kjellstad til Lierbyen.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 197. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Kjellstad stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Drammenbanen
Bilder av og info om Kjellstad stoppested
Gojira

GOJIRA er et heavy metal-band fra Bayonne i Frankrike, som ble stiftet i 1996. Bandet gikk under navnet GODZILLA frem til 2001. Deres første studioalbum var TERRA INCOGNITA, som ble utgitt i 2001. 


== Bandmedlemmer ==
Joseph «Joe» Duplantier på vokal
Mario Duplantier på trommer
Christian Andreu på gitar
Jean-Michel Labadie på bassJoe og Mario Duplantier er brødre


== Diskografi ==
- 2001: Terra Incognita 
- 2003: The Link 
- 2005: From Mars to Sirius 
- 2008: The Way of All Flesh 
- 2012: L'Enfant Sauvage 
- 2016: Magma 
- 2021: Fortitude 
Live konsertbilder fra 2013
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gojira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gojira på Apple Music 
(en) Gojira på Discogs 
(en) Gojira på Discogs 
(en) Gojira på MusicBrainz 
(en) Gojira på MusicBrainz 
(en) Gojira på Encyclopaedia Metallum 
(en) Gojira på Encyclopaedia Metallum 
(en) Gojira på SoundCloud 
(en) Gojira på Spotify 
(en) Gojira på Songkick 
Gojira på Twitter 
Gojira på Facebook 
Gojira på Instagram 
Gojira på YouTube 
Gojira på Myspace
Mille (kvinnenavn)

Mille er et dansk og norsk kvinnenavn og et svensk mannsnavn.
Som kvinnenavn er Mille en variant av Milla, som har flere mulige opprinnelser, bl a som kortform av Camilla.
Som mannsnavn er Mille en kjæleform av Emil, som har opprinnelse i latinske aemulus, som betyr «rival», «antagonist» eller «sjalu».


== Utbredelse ==
Mille har størst utbredelse som kvinnenavn, og da i Danmark og Norge.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Mille og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Mille  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mille-Marie Treschow (f. 1954), norsk bruks- og skogeier
Mille Stein, norsk malerikonservator


== Annen bruk av navnet ==
Mille, norsk tegneserie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Mille
(en) Think Baby Names: Mille
Christelle Laura Douibi

Christelle Laura Douibi (født 24. november 1985) er en algerisk alpinist. Hun representerte Algerie i Vinter-OL 2006 og var landets flaggbærer under lekene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christelle Laura Douibi – Olympics.com 
(en) Christelle Laura Douibi – Olympic.org 
(en) Christelle Laura Douibi – Olympedia 
(en) Christelle Laura Douibi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christelle Laura Douibi – FIS (alpint) 
(en) Christelle Laura Douibi – TheSports.org
Fredriksstad Tilskuer

Fredriksstad Tilskuer var en norsk avis som ble utgitt i Fredrikstad.
Fredriksstads Tilskuer ble startet i 1867. Den første redaktøren var Jørgen Flood Sandberg. Fra 1879 til 1902 var landeier Harald Stabell redaktør og førte avisen i konservativ retning. Men Fredriksstads Tilskuer var også innovativ; fra 1898 til 1902 var det den første dagsavisen i Østfold. Fredriksstad Blad ble den viktigste konkurrenten. Redaktør fra 1902 til 1907 var Sølfest Ørn, og Sven Elvestad hadde en kort karriere som journalist, men fikk sparken. En annen forfatter som startet sin karriere her var Olaf Gjerløw.I 1902 ble avisen tatt opp i Fredrikstad-Posten, og i 1908 skiftet avisen navn til Fredriksstad Tilskuer. Den ble utgitt fra mars 1912 til 30. desember 1916 som Fredrikstad og Omegn Tidende, men ble så nedlagt. Den ble tatt opp i Fredriksstads Blad.


== Referanser ==
Portillo

Portillo er et vintersportssted i regionen Valparaíso i Chile. Portillo ligger nær Sør-Amerikas høyeste fjell, Aconcagua.
Alpinbakkene ligger i høyder over 2500 moh. VM i alpint 1966 ble arrangert i Portillo. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Portillo, Chile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
SS «Nora»

SS «Nora» var en bark bygget 1865 ved Richard's Yard ved St. Lawrence-elva i Quebec i Canada. Skipet ble kjøpt til Norge i 1880. Det ankom Savannah i Georgia i USA etter orkan. Det ble kondemnert og omrigget til lekter.


== «North Wind» ==
1865: Sjøsatt ved Richard's yard, St. Lawrence-elva, Quebec i Canada
1870: Omrigget til bark


== «Nora» ==
1880: Innkjøpt til norge av Johan Fredrik Juell
1898: Ankom Savannah i Georgia i USA etter orkan. Kondemnert og omrigget til lekter.


== Kilder ==
«Bark «Nora»». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 26. januar 2019.
Magnhild Styhr

Magnhild Sofie Styhr (født 5. desember 1891 i New York, død 22. juni 1979 i Kristiansand) var en norsk pianist og klaverpedagog.


== Liv og virke ==
Hun debuterte i Kristiania i 1915, men studerte i perioden 1909–1912 med Karl Nissen i Kristiania. Perioden 1912–1914 studerte hun med Ernö Dohnanyi i Berlin, 1918–1920 med Isidor Philipp i Paris og i perioden 1921–1922 med Alfredo Casella i Roma. Hun har også studert med George Gershwin i USA.
Styhr var virksom i Amerika i perioden 1924–1932, blant annet flere recitals i New York, derav to konserter i Town Hall, siste gang i 1926. Deretter virksom i Kristiansand. På sine konsertprogrammer hadde hun ofte norsk musikk (Edvard Grieg og Agathe Backer Grøndahl) samt verker av Claude Debussy og Maurice Ravel. Solist med Oslofilharmonien i 1921, med verk av Emile Bernard og Camille Saint-Saens. 
Elever av Styhr er Benny Dahl-Hansen, Harald Glattre og Tore Christiansen.
Styhr var med og stiftet Kristiansand Musikklærerforening i 1916, hun var leder for foreningen i årene 1948 - 51, og hun ble æresmedlem i 1969.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johannes Seland: Mennesker jeg møtte (utgitt av Fædrelandsvennen 1990, s 67 - 69)
Reistad holdeplass

Reistad holdeplass er en nedlagt holdeplass på gamle Drammenbanen. Det ble åpnet i 1934 og stengt i 1973 da Lieråstunnelen åpnet og jernbanen ble lagt i ny trasé. Stasjonen ble erstattet av Tuverud holdeplass på den nye strekningen, siden 1996 med navnet Lier holdeplass.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 197. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
Norsk jernbaneklubbs stasjonsdatabase om Reistad holdeplass
Gullaug holdeplass

Gullaug holdeplass var en holdeplass på gamle Drammenbanen. Den åpnet i 1956, og ble nedlagt i 1973 da Lieråsen tunnel åpnet og Drammenbanen fikk en annen trasé mellom Asker og Brakerøya. Den gamle jernbanetraseen i området er gjort om til gang- og sykkelvei og ligger i et populært turområde.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 197. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gullaug holdeplass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk jernbaneklubbs stasjonsdatabase om Gullaug holdeplass
Carl Poellath

Carl Poellath, formelt Carl Poellath Münz- und Prägewerk Schrobenhausen GmbH & Co.KG, er en tysk produsent av medaljer, metallarbeider, merker og profilartikler. Firmaet holder til i Schrobenhausen i Bayern.
Virksomheten ble etablert i 1778 av Johann Christoph Abraham. Etter at han døde, ble virksomheten videreført av enken Ursula, som i 1798 giftet seg med Carl Poellath. Firmaet produserer metallarbeider av forskjellig slag, og er kjent for sine medaljer og utmerkelser. Det lager også uniformseffekter, merker og pins, plaketter, profilartikler og lignende. På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet samarbeidet Poellath med kjente billedhuggere og medaljekunstnere som Heinrich Kautsch, Anton Grath, Rudolf Bosselt, Maximilian Dasio, Hermann Hahn og Georg Roemer.Firmaet framstiller merker for myndigheter, så vel som foreninger og foretak. Det har også produsert offisielle, norske utmerkelser, som Kongens fortjenstmedalje (fra 2006), St. Olavsmedaljen (fra 2006), Kongehusets 100-årsmedalje, H.M. Kongens erindringsmedalje (siden 2008), St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen (1989) og Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carl Poellath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted
poellath på europeana.eu
Jerntriangelet (Vietnam)

Jerntriangelet (vietnamesisk:Tam Giác Sắt) var en betegnelse som amerikanske militære brukte på et 310 km2 stort område i Binh Duong-provinsen i Vietnam. Dette ble åstedet for en rekke militære konfrontasjoner under Vietnamkrigen, og den siste var et større slag i perioden 16. mai til 20. november 1974.
Området var et støttepunkt for Viet Minh under den første indokinesiske krig og for Nord-Vietnam og FNL under Vietnamkrigen, og disse hadde kontroll over området under disse to krigene, til tross for omfattende forsøk fra særlig USA og Sør-Vietnam om å destabilisere og innta dette.
Jerntriangelet er avgrenset av Saigonelven i vest og Tinh-elven i øst og opp mot hovedvei 13, rundt 40 km nord for Saigon. Det sørlige spissen av triangelet var 11 km fra provinshovedstaden Phu Cong. Nærheten til Saigon gjorde området viktig for begge parter og dette dannet utgangspunktet for infiltreringen av Saigon fra FNLs side, da de omfattende tunnelsystemene, blant andre tunnelene i Cu Chi var innen rekkevidde.


== Eksterne lenker ==
Kart over Jerntriangelet
Slaget om Jerntriangelet

Slaget om Jerntriangelet var et slag utkjempet mellom den nordvietnamesiske hæren og Sør-Vietnams hær i det såkalte Jerntriangelet i Binh Duong-provinsen mot slutten av Vietnamkrigen. 
Kampene tok til 16. mai 1974 da nordvietnameserne igangsatte et større angrep på Rach Bap og høyde 82, inntok An Dien og presset deretter sørover mot Phu Cuong. Rach Bap og høyde 82 var to framskutte poster som overvåket den nordlige delen av triangelet.
Den sørvietnamesiske hæren var imidlertid i stand til å stoppe angrepet, blant annet ved hjelp av stridsvogner, og iverksatte en motoffensiv 22. mai, noe som medførte omfattende tap hos nordvietnameserne. Den 4. juni omgrupperte sørvietnameserne og inntok det nordvietnamesernes støttepunktet Rach Bap uten motstand 20. november 1974.
Ryfossen (Luster)

Ryfossen (også skrevet Ryefossen er en foss ved Gaupne i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i elva Rydøla, ei sideelv til Jostedøla. Fossen har to fall på totalt 345 meter. 


== Eksterne lenker ==
Ryefossen på World Waterfall Database
Bilde av fossen
Emilien Viennet

Émilien Viennet (født 6. februar 1992 i Besançon) er en fransk landeveissyklist. Han syklet for det profesjonelle UCI WorldTourlaget FDJ i 2013 og 2014.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emilien Viennet – ProCyclingStats 
(en) Emilien Viennet – Cycling Archives 
(en) Emilien Viennet – Cycling Quotient
Johan Le Bon

Johan Le Bon (født 3. oktober 1990 i Lannion) er en fransk landeveissyklist. Han sykler for Vital Concept. Han er sønnen til den tidligere toppsyklisten Dominique Le Bon.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Le Bon – ProCyclingStats 
(en) Johan Le Bon – Cycling Archives 
(en) Johan Le Bon – Cycling Quotient 
(en) Johan Le Bon – TheSports.org
Berdalsfossen (Årdal)

Berdalsfossen er en foss i Årdal kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i Berdalselvi, ei sideelv til Steiggjeelvi i Årdalsvassdraget.Vannføringen i fossen er gjennom forskjellige utbygginger overført til Naddvik og Tyin kraftverk, og fossen er i dag stort sett alltid tørrlagt.


== Referanser ==
Fosna-Arbeideren

Fosna-Arbeideren var en norsk avis, utgitt i Kristiansund fra 21. desember 1926 til 25. mai 1929. Avisen var organ for Kristiansunds Kommunistiske Parti, og i praksis NKPs talerør i Nordmøre-regionen.
Magnus Nergaard sto hele tiden som redaktør, men i startperioden var partiets erfarne pressemann Ingvald B. Jacobsen også sentral. De første månedene sto Nergaard oppført som ansvarlig utgiver, Jacobsen som «fast medarbeider».
Fosna-Arbeideren kom ukentlig, hver fredag. I august 1927 la man om til større format, noe som innebar at avisen ble «en halv gang større enn nu». Opplagsmessig hadde man en viss suksess, og kunne i engenreklamen skilte med at avisen var «Kr.sunds mest utbrette arbeideravis!»Året etter trappet man i august opp til to utgivelser per uke, og kom hver tirsdag og fredag fram til valget i begynnelsen av desember. Uka etter valget måtte man imidlertid både berette om borgerlig valgseier i byen og om nedtrapping til avis bare en gang ukentlig.  
I de vel to årene Fosna-Arbeideren kom ut ble den dels trykt i Centraltrykkeriet i Kristiansund, dels i Ny Tids trykkeri i Trondheim.


== Redaktører ==
Magnus Nergaard 1926 – 1929


== Referanser ==


== Kilder ==
Einhart Lorenz: Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931, side 164 - 179. Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1.
Einhart Lorenz: NKPs presse i 1920-årene, Tidsskrift for arbeiderbevegelsens historie 1/1979, side 75 - 92. Pax, Oslo ISBN 82-530-0957-7
Stephan Weil

Stephan Weil (født 15. desember 1958 i Hamburg) er en tysk politiker for (SPD). Han ble 19. februar 2013 valgt til ministerpresident for Niedersachsen. Før dette var han overborgermester for Hannover mellom 2006 og 2013. Han er leder av SPD i Niedersachsen.
Stephan Weil ble 1. november 2013 valgt til president i Forbundsrådet for en periode på ett år. Dette vervet medfører også at innehaveren er Forbundspresidentens stedfortreder, og vervet går på omgang mellom de tyske delstatene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Stephan Weil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Møre Arbeiderblad

Møre Arbeiderblad var en norsk lokalavis, utgitt i Ålesund fra 13. september 1923 til 28. mars 1931. Avisen ble startet rett før den store splittelsen i Arbeiderpartiet i 1923, og ble etter bruddet talerør for Norges Kommunistiske Parti på Sunnmøre. 
De første månedene kom avisen ukentlig, men i januar 1924 begynte man å gi den ut to ganger i uka. På slutten av Galåens lange redaktørperiode, sommeren 1929 måtte man igjen trappe ned til en utgave ukentlig.


== Redaktører ==
Fridtjof Nagel 1923 - 1924
Reinert Torgeirson 1924 - 1925
Eivind Øren 1925
Jens Galåen 1925 - 1929
J. Voldstad 1929 - 1931
Arne Pedersen 1931


== Referanser ==


== Kilder ==
Einhart Lorenz: Det er ingen sak å få partiet lite. NKP 1923–1931, side 164 - 179. Pax, Oslo (1983) ISBN 82-530-1255-1
Einhart Lorenz: NKPs presse i 1920-årene, Tidsskrift for arbeiderbevegelsens historie 1/1979, side 75 - 92. Pax, Oslo ISBN 82-530-0957-7
Hakon Jarl

Hakon Jarl (op. 16, B 118, T 82) er et symfonisk dikt av Bedřich Smetana. Det ble komponert 1860-61 og utgitt i 1896. Verket bygger på den danske dikteren Adam Oehlenschlägers skuespill Hakon Jarl hin rige, utgitt 1807. Både Oehlenschläger og Smetana bruker stavemåten Hakon i stedet for Håkon på jarlens navn.


== Eksterne lenker ==
Noter til Hakon jarl, Opus 16 av Smetana
Ounianga-sjøene

Ounianga-sjøene er en gruppe av atten saltvanns-, brakkvanns- og ferskvannsinnsjøer i ørkenområdene nordøst i Tsjad, Nord-Afrika. 
Sjøene fordeler seg i to grupper med 40 km avstand, og strekker seg ut over 62 800 hektar. De fire sjøene i Ounianga Kebir er salte og nesten livløse, mens de fjorten Ounianga Serir er ferskvannsholdige, med mer variert fauna.

The shape and distribution of the lakes, combined with the effect of the wind moving the floating vegetation in the lakes, gives the impression of “waves of water flowing in the desert”.

Området ble vernet i kraft av nasjonale lover i 2010, og ble verdensarvområde i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lakes of Ounianga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cimbrishamns-Bladet

Cimbrishamns-Bladet ble grunnlagt i 1857 som Simrishamns første og, med unntak av i 1914 (Simrishamns-Tidningen Sydöstra Skåne, 16. desember 1913-31. desember 1914), eneste avis. Den politiske retningen hadde i 1935 endret seg fra frisinnet til moderat og deretter 1937 til høyre. Beskjeden om nedleggelsen 1. desember 1944 opprørte Simrishamnsboerne. De hadde, som sjefredaktør Harald Göranson (1899-1995) skrev i sin avskjedsleder: «lärt sig betrakta Cimbrishamns-Bladet som en gammal kär vän, den man känner det mycket svårt att skiljas från».Utviklingen for Cimbrishamns-Bladet
Allerede i 1905 hadde Cimbrishamns-Bladet startet en avlegger i Tomelilla, Tomelilla Tidning. I 1935 kom Ystads Dagblad til. Begge ble nedlagt i 1944. 


== Referanser ==
Christian Berg-Nielsen

Christian Berg-Nielsen (født 14. desember 1920 i Bergen, død 22. februar 2016) var en norsk diplomat. Han ble ansatt i Utenriksdepartementet i 1946 og var ambassadør i Lagos 1964–66, i Warszawa 1967–72, i Tokyo 1972–76, i Helsingfors 1976–82 og i Brussel (Belgia og EF) 1982–88.
Han var far til barnepsykologen Turid Suzanne Berg-Nielsen.


== Eksterne lenker ==
http://snl.no/Christian_Berg-Nielsen
Isskardtindane

Isskardtindane er et fjellmassiv nord for Kjosen i Lyngen kommune i Troms og Finnmark fylke. Toppene i massivet ligger vest, nord og øst for Isskardbreen, som er en botnbre.
Den høyeste toppen går under navnet Trollvasstinden, selv om Kartverkets faktaark kan reise tvil om det faktisk er denne toppen som bærer dette navnet. Kartverkets kartreferanse viser til ryggen på sørsiden. Denne toppen har en primærfaktor på 1 024 meter, som er blant de 100 største i Skandinavia.
Toppen kan bestiges uten sikringsutstyr, men turen er noe krevende og tar nærmere 8 timer opp og ned fra bilvei, eksempelvis ved Bjørkheim. Det er mulig å gå seg fast mot toppen, og noe utstyr kan være å anbefale.


== Se også ==
Liste over skandinaviske fjell med størst primærfaktor


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder og beskrivelse (på engesk), Lyngen.name