jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Strømsfoss sluser

Strømsfoss sluser er et sluseanlegg i Haldenkanalen mellom Aremarksjøen og Øymarksjøen. Slusene ligger i Strømsfoss i Aremark kommune i Østfold fylke og har en løftehøyde på 2 meter. Strømsfoss sluse består av to porter og et kammer, og ble bygget i årene 1857-1860 samtidig med Ørje sluser. Slusekanalen ble sprengt ut i fjellet omtrent 50 meter sørøst for elva og fossefallet.
Peter Zumthor

Peter Zumthor (født 26. april 1943 i Basel, Sveits) er en sveitsisk arkitekt. I 2009 ble han tildelt Pritzker Architecture Prize.


== Verker i Norge ==


=== Allmanajuvet i Sauda ===
I forbindelse med Nasjonal Turistveg er Zumthor engasjert i bygging av 3 bygninger ved Allmannajuvet. Det er  museumsbygg samt kafeteria og servicebygg.


=== Heksemonumentet i Vardø ===

Sammen med kunstneren Louise Bourgeois utformet Peter Zumthor et monument til minne om ofrene for hekseprosessene i Vardø. Finnmark var det fylket i Norge der det ble avsagt flest dødsdommer over påståtte hekser. Heksemonumentet, Steilneset minnested, er plassert på Steilneset på Vardøya i Vardø, der 91 dømte personer ble brent på bålet.
Ifølge nettstedet Nasjonale turistveger i Norge ble Bourgeois' og Zumthors minnesmerke innviet av dronning Sonja 23. juni 2011. På dette nettstedet finnes det flere fotografier samt en nærmere beskrivelse av minnesmerket.


== Utvalgte byggverk ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Zumthor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter Zumthor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter Zumthor på Internet Movie Database 
zumthor.org - uoffisielt nettsted
Bergen Døvesenter

Bergen Døvesenter ble stiftet 30. mai 1880. 
I 1880 het det Bergens Døvstummeforening. Det har vært navne-endring etterhvert. 
Døvesenteret har vært et sosialt samlingspunkt der døve har kunne kommunisere fritt med andre som bruker tegnspråk. I tillegg har Døvesenteret hatt et sterkt fokus på informasjonsvirksomhet. 
Hver torsdag er det åpent hus i Døvesenteret, og ofte er det foredrag eller møter denne dagen. I senteret arrangeres det en rekke kurs og aktiviteter, også for de som er interessert i tegnspråk.  
I dag finnes det flere undergrupper: 

Kvinneklubb (opprettet 13. oktober 1902)
Døves idrettsklubb (opprettet 29. oktober 1905)
Døves ungdomsklubb (opprettet 25. oktober 1962)
Pensjonistgruppen (opprettet 19. mars 1973)
Døvblittgruppe (opprettet 1983)
Døvehistorisk museum (opprettet 7. mai 1992)
Beast (opprettet 25. september 2007)
CI-gruppe (opprettet 1. januar 2012)"Vegg i vegg" med Døvesenteret er Døvekirken og Signo's Konowssenter med bofellesskap og omsorgsbolig for døve. Der er også et aldershjem for døve.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Trine Trulsen Vågberg

Trine Trulsen Vågberg (født 19. april 1962 i Drøbak) er en norsk curlingspiller fra Oslo. Hun har deltatt i 18 curlingmesterskap med en rekke meritter. Olympisk deltager   i 1988.
Trulsen Vågberg er tvillingsøster av olympisk mester i curling, Pål Trulsen og er gift med Lars Vågberg, også han olympisk mester i curling. Hun fungerer også som ekspertkommentator for NRK under curlingsendinger (fra 2010)..


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Trulsen Vågberg – Olympedia 
(en) Trine Trulsen Vågberg – World Curling Federation
Jessica Helleberg

Jessica Helleberg (født 20. februar 1986 i Göteborg) er en svensk håndballspiller, som siden juni 2011 spiller forden danske klubben Team Esbjerg. Hun spilte tidligere i IK Sävehof i hjemlandet. Hun har tatt fire SM-gull med Sävehof. Hun spiller også for det svenske landslaget, og per 3. november 2011 hadde hun spilt 28 kamper og scoret 34 mål på landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jessica Helleberg – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Gabriella Kain

Gabriella Kain (født 25. mars 1981) er en svensk håndballspiller. Hun er målvakt for Skövde HF og Sveriges kvinnelandslag i håndball. Hun har tidligere spilt for Kärra HF, IK Sävehof,  og KIF Vejen. Hun har spilt VM 2009 og EM 2010. Hun tok SM-gull med Skövde HF i 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriella Kain – Olympedia 
(en) Gabriella Kain – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Gabriella Kain – Sveriges olympiske komité
Christian Gregor

Christian Gregor (født 1. januar 1723, død 6. november 1801) var en tysk organist, komponist, salmedikter og herrnhutisk biskop. I 1778 gav han ut salmeboken Gesangbuch zum Gebrauch der evangelischen Brüder-Gemein. Han er representert med en salme i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 61.
Julius Jolly

Julius Jolly (født 28. desember 1849 i Heidelberg, død 24. april 1932 i Würzburg) var en tysk sanskritist.
Jolly studerte sanskrit og iranistikk i München, Berlin og Leipzig, og ble i 1877 professor i sanskrit og sammenlignende språkvitenskap i Würzburg. Hovedfaget hans var indisk rettshistorie. 1882–1883 var han Tagore Professor of Law i Calcutta. Han skrev et av bindene i Grundriß der Indo-Arischen Philologie und Altertumskunde.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Friedrich Wilhelm: «Jolly, Julius.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 7, Duncker & Humblot, Berlin 1966, ISBN 3-428-00188-5, s. 591–607 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Julius Jolly i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Edward Payson Hammond

Edward Payson Hammond (født 1. september 1831, død 14. august 1910) var en amerikansk evangelist og salmedikter. Hammond begynte sin teologiske utdannelse på Union Theological Seminary i New York City, men dro til Skottland og fullførte studiene på den skotske frikirkens seminar i Edinburgh. 2. januar 1863 ble han ordinert i New York, og året etter begynte han å jobbe i Chicago. Gjennom 1860, -70, og 80-tallet reiste han som predikant i hele Nord-Amerika, Europa og Midtøsten.
Hammond skrev rundt hundre bøker og traktater, i tillegg til flere salmer. Han skrev også en salmebok som ble oversatt til norsk og svensk. I de norske salmeøokene Salmer 1997 og Norsk salmebok 2013 er salmen «Gethsemane» tatt med, og han er også representert i den svenske felleskirkelige salmeboken fra 1986.


== Eksterne lenker ==
Oppføring i famousamericans.net
Oppføring i cyberhymnal.org
Mette Halvorsen

Mette Halvorsen Mowinckel (født 19. januar 1965) er en norsk curlingspiller. Hun har representert  Lillehammer CK og Snarøen CC. Verdensmester i 1990 – 1991,og europamester i 1990. Tok olympisk bronse medalje i Calgery 1988 og sølv i Albertville 1992.
Representerte Norge i 11 curling mesterskap mellom 1985 og 1992, inkludert  olympiske vinter leker i 1988 og 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mette Halvorsen – Olympics.com 
(en) Mette Halvorsen – Olympic.org 
(en) Mette Halvorsen – Olympedia 
(en) Mette Halvorsen – World Curling Tour 
(en) Mette Halvorsen – World Curling Federation 
World Curling Database  Mette Halvorsen
Apostille

Apostille er den juridiske betegnelsen for at et dokument skal ha gyldighet i et annet land enn det som utstedte det. Et apostillestempel bekrefter at en offentlig funksjonærs underskrift på et dokument er ekte, og at vedkommende faktisk har den myndighet og stilling som er angitt i dokumentet.
Dokumentet må først være notarialbekreftet, det vil si signert og stemplet av notarius publicus. 
Apostille bekrefter ikke at innholdet i dokumentet er riktig, men det bekrefter at signaturen til notarius publicus er ekte.


== Norge ==
I Norge legaliserer fylkesmannen dokumenter for bruk i utlandet, det vil si for dokumenter som skal brukes i de landene som har ratifisert Haag-konvensjonen av 5. oktober 1961. Utenriksdepartementet har en oppdatert liste over disse landene. 
For dokumenter som skal brukes i øvrige land. For dokumenter som skal brukes i Norden, er det tilstrekkelig med notarialbekreftet.


== Kart og eksempler ==

		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Fylkesmannen i Oslo og Akershus, Apostille
Oversikt over hvor du får apostille i Norge
Hva krever en sveitsisk bank
ABCs for Apostille. (n.d.). Hvordan offentlige dokumenter blir godkjent i utlandet. (engelsk)  Lastet ned 12. desember 2010.
'Apostille. (n.d.). New York State Department of State. Lastet ned 12. desember 2010.
Authentication of Documents for Foreign Use. (2009). Vermont Secretary of State.
Samantha Albert

Samantha Albert (født 31. mai 1971 i Montréal, Canada) er en jamaicansk rytter, som konkurrerer i klassen feltritt. Albert har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da hun representerte Jamaica under Sommer-OL 2008. Her ble hun uten gjeldende resultat i feltritt-konkurransen. Hun har også deltatt i de panamerikanske leker.


== Eksterne lenker ==
(en) Samantha Albert – Olympics.com 
(en) Samantha Albert – Olympic.org 
(en) Samantha Albert – Olympedia 
(en) Samantha Albert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Samantha Albert – FEI
Nattportieren (Il Portiere di notte)

Nattportieren  (italiensk: Il Portiere di notte) er en italiensk erotisk dramafilm fra 1974 regissert av Liliana Cavani og med Dirk Bogarde og Charlotte Rampling i hovedrollene. Filmen handler om en tidligere SS-offiser som etter krigen skjuler seg som nattportier mens hans gamle venner systematisk fjerner alle bevis om hans krigsforbrytelser. Tilfeldigvis møter han en jødisk kvinne som var hans "venninne" i konsentrasjonsleiren han var vakt. De gjenopptar sitt spesielle forhold. 
Filmen regnes som kontroversiell og har i ettertid blitt regnet som en kultfilm.


== Handling ==
Dirk Bogarde spiller Maximilian, en tidligere SS-offiser, og Charlotte Rampling spiller Lucia, en tidligere konsentrasjonsleirfange som hadde et tvetydig forhold til Maximilian i konsentrasjonsleiren, som filmen viser i flere fragmentariske flashback. 13 år etter andre verdenskrig møtes de igjen; han er nå nattportier på et fasjonabelt hotell i Wien, Hotel Oper, der Lucia en dag plutselig dukker opp. Det tar ikke lang tid før de gjenopptar deres intense sadomasochistiske kjærlighetsforhold, som ender med undergang og død for dem begge.
Max tilhører gruppe tidligere SS-folk, blant dem en mannlig ballettdanser han tilsynelatende har et homoerotisk forhold til frem til han møter igjen Lucia, og som regelmessig møtes på hotellet for å hanskes med farlige vitner og rehabilitere seg selv. Når de får mistanke til Lucia nekter Maximilian å la dem røre henne, og etter at Lucia har flyttet inn til Maximilian forskanser de seg i leiligheten sammen, mens Maxmilians tidligere venner venter utenfor for å ta livet av dem. Til slutt velger Maximilian og Lucia å dø slik de møttes; de forlater leiligheten og blir skutt, hånd i hånd på en Wiens broer, kledd i de samme klærne de hadde på seg 13 år tidligere.
I en av filmens ikoniske scener synger Lucia en av Marlene Dietrichs sanger, delvis kledd i en SS-uniform, og Max belønner henne med det avhuggede hodet til en fange som hadde plaget henne, en referanse til den bibelske fortellingen om Salome.


== Roller (utvalg) ==
Dirk Bogarde .... Maximilian Theo Aldorfer, nattportøren
Charlotte Rampling .... Lucia Atherton
Philippe Leroy .... Klaus
Gabriele Ferzetti .... Hans
Giuseppe Addobbati .... Stumm
Isa Miranda .... Grevinne Stein
Nino Bignamini .... Adolph
Marino Masé .... Atherton
Amedeo Amodio .... Bert
Piero Vida .... Dagportør
Geoffrey Copleston .... Kurt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nattportieren på Internet Movie Database 
(sv) Nattportieren i Svensk Filmdatabas 
(da) Nattportieren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nattportieren på Allociné 
(nl) Nattportieren på MovieMeter 
(en) Nattportieren på AllMovie 
(en) Nattportieren på Turner Classic Movies 
(en) Nattportieren på Rotten Tomatoes
Liliana Cavani

Liliana Cavani (født 12. januar 1937 i Carpi i Modena) er en italiensk filmregissør og manusforfatter, best kjent for filmen Nattportieren fra 1974.
Hun var medlem av juryen under filmfestivalen i Berlin i 1979.


== Filmografi ==
Galiliei (1968)
I Cannibali (1970)
Pasienten (1971)
Nattportieren (1974)
Milarepa (1974)
Storhet og galskap (1977)
La pelle (1981)
Bak dørene (1982)
Berlin-Affæren (1985)
Frans av Assissi (1989)
Dove siete? Io sono qui (1993)
Ripley's Game (2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liliana Cavani på Internet Movie Database 
(sv) Liliana Cavani i Svensk Filmdatabas 
(da) Liliana Cavani på Filmdatabasen 
(fr) Liliana Cavani på Allociné 
(en) Liliana Cavani på AllMovie 
(en) Liliana Cavani hos The Movie Database
Josefin Lillhage

Anna Josefin Lillhage (født 5. mars 1980 i Göteborg) er en svensk svømmer, som spesialiserer seg i disiplinen fristil.
Lillhage fikk sin olympiske debut da hun representerte Sverige under Sommer-OL 1996 der hun kom på niendeplass i 4 x 200 meter fristil. I 2000 representerte hun Sverige under Sommer-OL 2000, der hun fikk sin første og eneste OL-medalje i 4 x 100 meter fri. I 2004 representerte hun Sverige under Sommer-OL 2004 der hun ble nr. 8 på 200 meter fri, og i 2008 representerte hun Sverige under Sommer-OL 2008 der hennes beste plassering ble nr. 8 i fristilstafetten.
I tillegg til å være utøver i OL, har hun også deltatt i en rekke VM, blant annet i 2005 i Montreal, der hun tok bronsen på 200 m fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josefin Lillhage – Olympedia 
(en) Josefin Lillhage – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Josefin Lillhage – Sveriges olympiske komité 
(en) Josefin Lillhage – swimrankings.net
Gabriella Fagundez

Gabriella Fagundez (født 11. oktober 1985 i Landskrona ) er en svensk svømmer, som spesialiserer seg i disiplinen fristil.
Fagundez har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da hun representerte Sverige under Sommer-OL 2008. Her ble hennes beste resultat en finale, og 8.-plass i 4 x 200 meter fristil sammen med Petra Granlund, Josefin Lillhage og Ida Marko-Varga. I tillegg til å være utøver i OL, har hun også deltatt i en rekke VM, blant annet i 2009, der hun ble nr. 22.


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriella Fagundez – Olympedia 
(en) Gabriella Fagundez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Gabriella Fagundez – Sveriges olympiske komité
Olav Strømme

Olav Strømme (født 20. november 1909 i Ørsta, død 15. mai 1978 i Oslo) var en norsk kunstner. Han var brorsønn av kunstnerne Karl Straume og Rasmus Strømme og far til Tove Strømme.
Olav Strømme studerte ved Statens kunst- og håndverksskole i 1930–1931. Deretter var han i et halvt års tid elev av Axel Revold ved Statens kunstakademi.
Han deltok på Verdensutstillingen i Paris i 1937, der han vakte oppmerksomhet, og hadde sin første separatutstilling i 1938.Strømme var en foregangsmann i utviklingen av det abstrakte maleri i norsk kunst. På utstillingen Kunst og ukunst i Oslo under andre verdenskrig ble verk av Strømme utstilt som eksempel på kunst som nazistene fordømte.I 1963 representerte han Norge på biennalen i São Paulo, Brasil. Samme år ble han utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden.I Lilleborg kirke i Oslo henger Strømmes altertavle Kristus og verden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eckhoff, Audun (1993). Flyver i natten. Oslo: [E.Eckhoff]. 


== Eksterne lenker ==
Om Olav Strømme i Store norske leksikon
Hanna Westrin

Hanna Westrin (født 25. november 1991 i Sundsvall) er en svensk svømmer, som spesialiserer seg i disiplinen brystsvømming.
Westrin har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da hun representerte Sverige under Sommer-OL 2008. Her ble hun nummer 21 i 100 meter bryst. I tillegg til å være utøver i OL, har hun også deltatt i EM, og ble tatt ut til EM 2006 som 14-åring. Året etter, i 2007 fikk hun sin hittil eneste mesterskapsmedalje da hun tok sølv i 4 x 50 meter medley, i Debrecen.


== Eksterne lenker ==
(en) Hanna Westrin – Olympedia 
(en) Hanna Westrin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Hanna Westrin – Sveriges olympiske komité
Kasimir Jagiellon

Kasimir Jagiellon (litauisk Kazimieras, polsk Kazimierz;  født 3. oktober 1458 i på Wawelvorgen i Kraków, død 4. mars 1484 i Grodno) var en prins av kongedømmet Polen og av Storfyrstedømmet Litauen som ble nasjonal skytshelgen for Litauen og Polen, foruten særskilt helgen for de unge. Kasimir lot seg ikke loke av hofflivets luksus, men levde helst i ensomhet og bønn. Han avla kyskhetsløfte og levde i askese. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var et medlem av Huset Jagello, født på borgen Wawel, det kongelige palass i Kraków.Den hellige Kasimir var barnebarn av Vladislav II Jagello av Polen og den andre sønnen til kongen av Polen og storfyrsten av Litauen, Kasimir IV av Polen, og dronning Elisabeth av Habsburg av Ungarn. Hans bestefar på morsiden var kong Albrecht II av Det tysk-romerske rike, konge av Ungarn og av Böhmen. 


=== Virke ===
Fra han var ni år gammel ble Kasimir utdannet av Jan Długosz og Filippo Buonaccorsi (også kjent som Filip Callimachus). Da han var 13 år gammel ble han tilbudt Ungarns kongekrone av fraksjoner som satte seg opp mot kong Mattias Corvinus. Kasimir, ivrig etter å forsvare kristendommen mot angripende tyrkere, aksepterte tilbudet og dro til Ungarn for å motta kronen. 
Hans onkel Vladislav III, konge av Polen og Ungarn, hadde blitt drept tidligere i slaget ved Varna i dagens Bulgaria i 1444. Kasimir lyktes ikke i sin tronovertagelse og kom tilbake som en flyktning. Hans far, Kasimir IV, fikk ham godt utdannet i offentlige affærer og da hans bror Vladislav ble konge i Böhmen, ble Kasimir gjort til kronprins og arving til Polens trone. 
Mellom 1479 og 1484 tilbrakte hans far det meste av sin tid i Vilnius for å ta seg av sine affærer i Litauen. I mellomtiden og farens fravær fungerte Kasimir som viseregent i Polen. Mellom 1481 og 1483 administrerte han staten med stor klokskap og rettferdighet, heter det. Hans far forsøkte å arrangere et ekteskap med en datter av keiser Fredrik III av Det tysk-romerske rike, men Kasimir foretrakk å være enslig. Svekket av overdreven faste utviklet han alvorlige lungeproblemer, muligens tuberkulose. På en reise til Litauen i 1484 ble han syk og døde i Grodno. 
Hans levninger ble gravlagt i Vilnius, og hviler i barokkapellet som bærer hans navn i katedralen i Vilnius.
Den hellige Kasimir levde og regjerte med stor verdighet og utøvde stor sjarm og karakter. Flere mirakler er blitt tilskrevet ham.


== Helligkåring ==
Han ble helliggjort av pave Hadrian VI i 1522 og er skytshelgen for Litauen. Den 11. juni 1948 navnga pave Pius XII den hellige Kasimir som en særskilt helgen for alle unge mennesker.
Byene Kvėdarna og Nemunaitis i Litauen har helgenen avbildet på sine våpenskjold.


== Referanser ==
Køng Fabrik

Køng Fabrik var en dansk tekstilfabrikk som fabrikkerte lærvarer og lintøy fra opprettelsen i 1781 til 1906. Fabrikken lå i landsbyen Køng på Sjælland, og ble startet av godseier og embetsmann Niels Ryberg. Den utviklet seg etterhvert til et lite bysamfunn med teglverk, veverier, spinneskoler, almueskole, arbeiderboliger, eldrehjem (hospital) og ulike sosiale institusjoner. Stedet gikk under tilnavnet «lille Christiansfeldt». Administrasjonsbygget er bevart og rommer idag Køng Museum.
Det var Christian Völker fra Thüringen som bygde opp driften ved Køng Fabrik fra 1781. Året i forveien hadde et manukaftur i København innstilt, Niels Ryberg hadde vært direktør her etter at manufakturet var blitt etablert under Struensee. Ryberg kjøpte godset Øbjerggård i Køng på Sjælland i 1774, og dessuten også Frederiksgave (nå kalt Hagenskov) på Fyn. Han lot bygge møller og skoler, ombygget godsenes kirker, utdelte nyttige bøker og lønnet distriktslege og jordmor. Køng Fabrik var en av Danmarks tidligste og største linfabrikker. Fra 1787 og frem til driften opphørte i 1906 var Køng Fabrik kongelig hoffleverandør.
Christian Völker satte også igang produksjon av Køngs plaster ved fabrikken – en sårsalve bestående av mønje, olivenolje og kamfer som ble solgt i danske apoteker i en årrekke.
Spinningen foregikk i et 20-talls «spindeskoler» sør og vest på Sjælland, på Møn, Lolland og Falster. Den spunnede tråd ble brukt i veverier i private hjem og gårder, ikke minst rundt byen Dragør. Denne typen hjemmeproduksjon var vanlig for den før-mekaniserte tekstilindustrien, og vedvarte i flere tiår. I 1820 ble Køng Fabrik overtatt at den danske staten, og først nå ble den mekanisert med Jacquard-maskiner, men fortsatt foregikk det mye veving for hånd. Formelt tok fabrikken nå tittelen Kongelig Linnedsmanufaktur, men ble igjen privatisert i 1836. Nå ble fabrikkens administrasjon, under samme navn, flyttet til blekeriet på Vintersbølle øst for Vordingborg hvor den ble drevet i privat regi fram til 1906, da veving for hånd ble helt utkonkurrert av maskinell drift andre steder.
En del av de ansatte fortsatte med lintøysproduksjon i en kjeller på Christiansborg Slot fram til 1924. Dette fagmiljøet ga direkte kompetanseoverføring til Kunstindustrimuseets Væverskole som Gerda Henning grunnla i 1927, med maskiner, mønstre og vevstoler fra tidligere Køng Fabrik. Linvarene herfra ble også mye brukt ved hoffet.
Joline Höstman

Carina Joline Höstman (født 24. september 1988 i Sjövik) er en svensk svømmer, som spesialiserer seg i disiplinen brystsvømming.
Höstman har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da hun representerte Sverige under Sommer-OL 2008. Her ble hun nummer 9 i 100 meter bryst og nummer 7 i semifinalen i 200 meter bryst. I tillegg til å være utøver i OL, har han også deltatt i en rekke EM og VM og har to bronser og ett sølv fra EM i svømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joline Höstman – Olympedia 
(en) Joline Höstman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Joline Höstman – Sveriges olympiske komité 
(en) Joline Höstman – swimrankings.net
Kurukshetrakrigen

Kurukshetrakrigen (devanagari:  कुरुक्षेत्र युद्ध) var trolig en konflikt mellom to grupper tilhørende den indoariske stammen Kuru, Kauravaene og Pandavaene, som dannet bakgrunnen for en gammel sanskrittekst kalt Jaya og deretter det episke diktet Mahābhārata.
Mahābhārata forteller om en maktkamp mellom naboklanene Kauravaene og Pandavaene om tronen i Hastinapura. Dette førte til en krig der flere eldre kongedømmer deltok som allierte av de rivaliserende klanene. Krigen fant sted på Kurukshetra i den moderne delstaten Haryana i India. Mahābhārata forteller at krigen varte i 18 dager.
Beretningen beskriver enkeltkamper hos helter fra begge sider, dødsfall på slagmarken av enkelte prominente personer, militære formasjoner hos begge hæravdelingene dag for dag, diplomatiske forsøk, møter og diskusjoner mellom heltene og kommandørene før striden begynner, også dag for dag, og de våpen som er benyttet. Selve krigen omtales i kapitlene (parvas) 6 til 10.
Kurukshetrakrigen er blitt tidfestet til tidsrom som varierer fra 6000 f.Kr. til 500 f.Kr. basert på astronomisk og litterær informasjon i Mahābhārata. Beretningen om Kurukshetrakrigen ligger også muligens til grunn for krigen mellom de ti konger som omtales i Rigveda.
Peter David

Peter Allen David (født 23. september 1956) er en amerikansk forfatter av tegneserier, bøker og fjernsyn. Han er kanskje mest kjent for sitt arbeid med tegneserien The Incredible Hulk, som han skrev i 12 år på 1980- og 1990-tallet. Han har også skrevet for tegneserier som Spider-Man, Supergirl, Aquaman, The Phantom, Soulsearchers And Company, X-Factor og Dreadstar, for å nevne noen. Davids tegneserier er kjent for sin humor og referanser til media og populærkultur.
David har også skrevet en rekke science fiction- og fantasyromaner og er særlig kjent for sine tallrike Star Trek-romaner. Han har også skrevet en del for fjernsyn, blant annet TV-serien Babylon 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Peter David – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter David på Internet Movie Database 
(en) Peter David hos The Movie Database 
Peter David på Twitter