jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stripet pelamide

Stripet pelamide er en fisk i makrellfamilien. Den er en sjelden gjest i norske farvann.
Den kjennetegnes på den lange, trekantede fremre ryggfinnen, som er nesten sammenvokst med den bakre ryggfinnen. På ryggen har den 5–10 diffuse skrå striper. Buk- og brystfinnene er korte. Hodet og forkroppen har hudplater, mens resten av kroppen er dekket av svært små skjell. Maksimal lengde er 90 cm og maksimal vekt 5,4 kg, men vanlig størrelse er 50 cm lang og en vekt på omtrent 2 kg.
Arten er en stimfisk som lever pelagisk i de øvre vannlagene i kystfarvann. Den jakter på mange fiskeslag og tar også blekksprut og reker.
Stripet pelamide (engelsk: Atlantic bonito) er utbredt på begge sider av Atlanterhavet. I vest finnes den fra Nova Scotia i Canada sørover til nordlige Argentina. Den finnes i nordlige deler av Mexicogolfen, men mangler i det meste av Det karibiske hav. I øst er den utbredt fra Norge og Sverige sørover til Sør-Afrika. Den finnes også i Middelhavet og Svartehavet. En sjelden gang går den inn i Østersjøen, og arten har vist seg i finske farvann. I 2021 ble en stripet pelamide fisket i torskegarn i Stamsund i Lofoten, noe havforskere betegnet som et mysterium.Høsten 2010 var stripet pelamide vanlig ved varmtvannsutslippet fra Ringhals kjernekraftverk sør for Göteborg.
Arten blir fisket i det meste av utbredelsesområdet, og dette fisket har størst betydning i Middelhavet og Svartehavet, der den er en ettertraktet matfisk. Årsfangsten svinger mellom 21 000 og 84 000 tonn, og viser ingen økende eller minkende trend.


== Litteratur ==
P. Pethon (1998). Aschehougs store fiskebok (4 utg.). Aschehoug. s. 406. ISBN 82-03-22260-9. 
B.B. Collette og C.E. Nauen (1983). FAO species catalogue: Vol.2. Scombrids of the world: An annotated and illustrated catalogue of tunas, mackerels, bonitos and related species known to date. FAO Fish.Synop. s. 53–54. ISBN 92-5-101381-0. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stripet pelamide – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Stripet pelamide i Encyclopedia of Life 
(en) Stripet pelamide i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stripet pelamide hos Artsdatabanken 
(sv) Stripet pelamide hos Dyntaxa 
(en) Stripet pelamide hos FishBase 
(en) Stripet pelamide hos Fossilworks 
(en) Stripet pelamide hos ITIS 
(en) Stripet pelamide hos NCBI 
(en) Kategori:Sarda sarda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sarda sarda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sarda sarda (Bloch, 1793) Atlantic bonito - FishBase
B. Collette m.fl. (2011). «Sarda sarda». IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2. Besøkt 16. juni 2012. 
Sarda sarda i FAO FishFinder
Bonitofeber - Sportsfiskarna
Kunio Maekawa

Kunio Maekawa (født 14. mai 1905 i Niigata (Niigata), død 26. juni 1986 i Tokyo) var en japansk arkitekt. Han gikk først Tokyo Middle School i 1918, og deretter Universitetet i Tokyo i 1925. Etter eksamen i 1928, reiste han til Frankrike for å arbeide hos Le Corbusier. I 1930 vendte han tilbake til Japan og jobbet med Antonin Raymond, og i 1935 etablerte sitt eget kontor. Han regnes blant de fremste representanter for den moderne arkitektur i Japan, spesielt i forbindelse med betongkonstruksjoner.


== Utvalgte verk ==
1932 Kimura industrilaboratorium, Hirosaki, Aomori
1942 Egen villa, flyttet til Edo-Tokyo Open Air Architectural Museum
1952 Nippon Sogo Bank, Tokyo
1954 Kanagawas prefekturs bibliotek og konsertsal, Yokohama, Kanagawa
1955 The International House of Japan, Tokyo (med Junzo Sakakura og Junzo Yoshimura)
1956 Fukushima utdannelsessenter, Fukushima
1958 Japans paviljong på verdensutstillingen i Brussel
1960 Kyoto Kaikan, Kyoto
1961 Tokyo Bunka Kaikan (Veno kultur- og kongressenter), Tokyo
1964 Hayashibara kunstmuseum, Okayama
1977 Museum für Ostasiatische Kunst, Köln
1979 Utvidelse av Nasjonalmuseet for vestlig kunst, Tokyo


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kunio Maekawa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Store norske leksikon
Mayekawa Associates
Daniell, Thomas Om Kunio Maekawa
Footloose (sang)

«Footloose» er tittelsangen til kinosuksessen Footloose (1984), som ble skrevet av Dean Pitchford og Kenny Loggins. Sistnevnte spilte inn sangen, og den ble utgitt 28. januar 1984. Sangen er den første av to singler med Kenny Loggins, fra filmen ved samme navn. Sangen tilbragte tre uker på førsteplassen på salgslistene U.S. Billboard Hot 100 fra den 31. mars  til 14. april 1984, og var den første av to nummer én hits fra filmen Footloose. Sangen ble godt mottatt og er en av Loggins mest kjente sanger. Da det amerikanske filminstituttet laget en liste over de 100 beste filmsanger i forbindelse med hundreårsjubileumet, så lå «Footloose» på 96.-plass. 
Country musikk artisten Blake Shelton spilte inn en cover-versjon i forbindelse med nyinnspillingen av kinosuksessen  Footloose fra 1984.


== Innhold ==
Teksten beskriver en ung mann som ikke klarer å slutte å danse, og han oppfordrer alle andre til å gjøre det samme. «Cut Footloose» (slepp beina laus) som de synger i refrenget.


== Musikkvideo ==
Musikkvideoen ble regissert av Brian Grant, og inneholder flere scener fra filmen, da særlig varehuset der hovedpersonen Kevin Bacon utfører en improvisert danserutine (som i filmen ble utført til en helt annen sang).


== Liste plasseringer ==


=== Topp plasseringer ===


=== Forgjengere og etterfølgere ===


== Blake Shelton versjon ==
Blake Shelton spilte inn en country-versjon for den nye Footloose filmen fra 2011. Den klatret til  63.-plass på salgslisten US Billboard Hot Country Songs i november 2011. En musikkvideo med Shelton ble regissert av Shaun Silva og hadde premiere i oktober 2011.


=== Liste plasseringer ===


== Øvrige versjoner ==
Cover-versjoner ble også innspilt av Weird Al Yankovic, pureNRG, Good Charlotte, og Jive Bunny and the Mastermixers.
The JaneDear Girls spilte inn en versjon av sangen for en De Luxe-utgave av albumet med filmmusikken i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kenny Loggins discusses «Footloose" - RetroRewind intervju
Sarapiquí

For distriktet med sammen navn i kantonen Alajuela, se Sarapiquí (Alajuela).Sarapiquí er en kanton nord i provinsen Heredia i Costa Rica. Kantonen hadde 57 147 innbyggere i 2011. Med et areal på 2140,54 km² utgjør Sarapiquí om lag 80 % av hele provinsen. Administrasjonssentrum er Puerto Viejo.
Kantonen er oppkalt etter elva Sarapiquí, som utgjør kantonens østlige grense. Sør i kantonen ligger en del av Braulio Carrillo nasjonalpark.
Kantonen grenser til Nicaragua i nord, provinsen Limón i øst, provinsen Alajuela i vest og kantonen Heredia i sør.


== Distrikter ==
Sarapiquí er delt inn i fem distrikter:

Puerto Viejo
La Vírgen
Las Horquetas
Llanuras del Gaspar
Cureña


== Referanser ==
Quepos (kanton)

Quepos (tidligere Aguirre) er en kanton i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 26 861 innbyggere i 2011. Arealet er på 543,77 km². Administrasjonssentrum er byen Quepos.
Kantonen ligger langs stillehavskysten, mellom munningene til elvene Damas og Barú. Flere populære turistmål ligger i Aguirre, deriblant Manuel Antonio nasjonalpark, som er landets mest besøkte nasjonalpark.


== Distrikter ==
Aguirre er delt inn i tre distrikter:

Quepos
Savegre
Naranjito


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==
Corredores

Corredores er en kanton i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 41 831 innbyggere i 2011. Arealet er på 620,60 km². Administrasjonssentrum er Ciudad Neily.
Kantonen ligger helt sør i provinsen, og grenser til Panama i øst. Paso Canoas i Corredores er en av to offisielle grenseoverganger mellom Costa Rica og Panama. Mange av innbyggerne i Corredores tilhører urfolket boruca.
I Corredores ligger Coto 47 flyplass.


== Distrikter ==
Corredores er delt inn i fire distrikter:

Corredor
La Cuesta
Canoas
Laurel


== Referanser ==
Coto Brus

Coto Brus er en kanton sørøst i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Kantonen hadde 38 453 innbyggere i 2011. Arealet er på 6933,91 km². Administrasjonssentrum er San Vito. Kantonen grenser til Panama i øst.
Navnet Coto Brus kommer av navna på elva Coto og dalen Brus.


== Distrikter ==
Coto Brus er delt inn i fem distrikter:

San Vito
Sabalito
Aguabuena
Limoncito
Pittier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CotoBrus.net
Valget i Tanzania 1975

Valget i Tanzania 1975 blei avholdt 26. oktober 1975. Tanzania var en ettpartistat på dette tidspunktet, med Tanganyika African National Union som eneste lovlige parti i fastlandstanzania og Afro-Shirazi Party som eneste lovlige parti på Zanzibar. Til nasjonalforsamlinga var det to kandidater fra samme parti i hvert valgdistrikt (med unntak av 40 valgdistrikter som kun hadde én kandidat), mens presidentvalget i praksis var en folkeavstemning rundt TANU-leder Julius Nyereres kandidatur.
Valgdeltakelsen lå på 81,7 % i begge valgene.


== Resultater ==


=== President ===


=== Nasjonalforsamlinga ===


== Referanser ==
Kenny Loggins diskografi

Diskografi: Kenny Loggins.


== Studioalbum ==


== Konsertalbum ==


== Samlealbum ==


== Julealbum ==


== Singler ==


== Annet ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Drittel

Drittel kan vise til:

Drittel (vektenhet) – en gammel vektenhet
Drittel – en typografisk størrelsesangivelse
Valget i Tanzania 1970

Valget i Tanzania 1970 blei avholdt 30. oktober 1970. Tanzania var en ettpartistat på denne tida, med Tanganyika African National Union som eneste lovlige parti i fastlandstanzania, og Afro-Shirazi Party som eneste lovlige parti på Zanzibar. I valget til nasjonalforsamlinga var det to kandidater fra samme parti i hvert av de 106 valgdistriktene, mens presidentvalget i praksis var en folkeavstemning om TANU-leder Julius Nyereres kandidatur.
Valgdeltakelsen var 70,1 % i presidentvalget og 66,6 % i nasjonalforsamlingsvalget.


== Resultater ==


=== President ===


== Referanser ==
Liste over førsteplasser på Billboard 200 i 2012

Billboard 200 (tidligere Billboard Hot 200) er en liste som presenterer de 200 mest solgte/populære musikkalbum og EP-er i USA.
Dette er en oversikt over førsteplassene i 2012, ifølge salgslistene Billboard 200.
Adeles album, 21, åpnet 2012 med ti strake førsteplasser, og fortsatte der det slapp i 2011. Det var også det mest solgte albumet i året som gikk, med over fem millioner solgte eksemplarer. 
Etter tre måneders pause, er Adele nå tilbake på førsteplassen igjen. (23. juni 2012).


== Liste ==
(Merk at Billboard publiserer salgslister med utgivelsesdato 7 til 10 dager inn i fremtiden.)


== Se også ==
Musikkåret 2012


== Referanser ==
Sven Føyn

Sven Føyn (født 26. november 1908 i Bergen, død 8. januar 1987 i Oslo) var en norsk geolog med Finnmark som spesialitet.
Han  studerte til cand.real. i mineralogi og petrologi 1935, og mottok Reuschmedaljen i 1941, gitt av Norsk geologisk forening til yngre geologers avhandlinger.  Han deltok med blant andre Anatol Heintz i den engelsk-norsk-svenske ekspedisjon 1939 til nordvestlige Spitsbergen
Fra 1938 til 1947 var han lektor på Kongsberg videregående skole (rektor 1945–47).
Under den andre verdenskrig var han i Hjemmefrontens ledelse på Kongsberg, forestod utgivelsesen
av det illegale Verg ditt land (Vi) og ble arrestert, sittende på Grini 1942–45.
Han etterfulgte i 1951 Carl Bugge som direktør for Norges geologiske undersøkelse (NGU), og startet blant andre større undersøkelser i Nord-Norge, som del
av Nord-Norgesplanen. Ettersom NGU i 1957–58 skulle flyttes til Trondheim, sa han opp jobben og ble etterfulgt av Harald Bjørlykke.
Selv  tiltrådte Føyn en lærerstilling ved Aars og Voss skole i Oslo.
I 1960 ble han første rektor ved den nybygde Eikeli videregående skole i Bærum. 
Han fortsatte sine sommerlige ekskursjoner til Finnmark, særskilt Tana, og
oppnådde en dr.philos. i 1968.  Føyn pensjonerte seg i 1975, men fortsatte som emeritus ved NGU sitt Oslo-kontor. Føyn var også styreformann for Norsk Geografisk Selskap fra 1961.


== Publikasjoner ==
Sven Føyn og György Hamar (1967). Dividal-gruppen ("Hyolithus-sonen") i Finnmark og dens forhold til de eokambrisk-kambriske formasjoner. Universitetsforlaget.  [249 sider, del av Norges geologiske undersøkelse (nr. 249, I-II)]


== Referanser ==
Tvungent psykisk helsevern

Tvungent psykisk helsevern er i Norge psykiatrisk behandling, ofte mot pasientens vilje, regulert av psykisk helsevernloven.
Behandlingen kan etableres både av lege og av en domstol i straffesak. Der straffeloven brukes, vil påtalemyndigheten ha en fortløpende kontroll med eventuell utskrivning fra psykiatrien, og ha partsrettigheter ved domstolsprøving ut fra den overordnede oppgave å ivareta samfunnsvernet.


== Se også ==
Tvangsinnleggelse
Tvangsmedisinering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tvungent psykisk helsevern i Store norske leksikon
Johann Andreas Naumann

Johann Andreas Naumann (født 13. april 1744 i Ziebigk ved Köthen, død 15. mai 1826 samme sted) var en tysk bonde og amatørnaturforsker. Han var fra til Johann Friedrich Naumann og geologen Georg Amadeus Carl Friedrich Naumann. Johann Andreas Naumann skrev en viktig bok om tyske fugler med tittelen Naturgeschichte der Vögel Deutschlands (1804), og hans navn har blitt hedret i de vitenskapelige navnene på fuglene rødfalk, Falco naumanni, og rødflekktrost, Turdus naumanni.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder fra en utgave av Naturgeschichte
Mingsanger

Mingsanger (Acrocephalus sorghophilus) er en fugl i familien Acrocephalidae innen ordenen spurvefugler. Fugelen hekker nordøst i Kina (Liaoning til Hubei) og tilbringer vintrene på Filippinene. IUCN bedømmer arten som sårbar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) mingsanger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mingsanger hos Artsdatabanken 
(en) mingsanger hos ITIS 
(en) mingsanger hos NCBI 
(en) Kategori:Acrocephalus sorghophilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acrocephalus sorghophilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bolla

Bolla er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter), bredvingede, ensfarget mørkbrune smygere.
Hodet er gjerne rødlig, og mange arter har noen små, hvite flekker på forvingen, forøvrig er de uten tegninger. Man må i stor grad undersøke kjønnsorganene for å skille disse ytre sett veldig like artene.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra det sørligste USA (enkelte funn) til Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Gruppen Carcharodini Verity, 1940
Slekten Bolla Mabille, 1903
Bolla antha Evans, 1953
Bolla atahuallpai (Lindsey, 1925)
Bolla boliviensis (Bell, 1937)
Bolla brennus (Godman & Salvin, [1896])
Bolla catharina (Bell, 1937)
Bolla clytius (Godman & Salvin, [1897])
Bolla cupreiceps (Mabille, 1891)
Bolla cybele Evans, 1953
Bolla cyclops (Mabille, 1877)
Bolla cylindus (Godman & Salvin, [1896])
Bolla dorsolaciniae Steinhauser, 1989
Bolla eusebius (Plötz, 1884)
Bolla evippe (Godman & Salvin, [1896])
Bolla fenestra Steinhauser, 1991
Bolla giselus (Mabille, 1883)
Bolla litus (Dyar, 1912)
Bolla mancoi (Lindsey, 1925)
Bolla morona (Bell, 1940)
Bolla nigerrima Mabille & Boullet, 1917
Bolla oiclus (Mabille, 1889)
Bolla orsines (Godman & Salvin, [1896])
Bolla phylo Mabille, 1903
Bolla saletas (Godman & Salvin, 1896)
Bolla solitaria Steinhauser, 1991
Bolla sonda Evans, 1953
Bolla subapicatus (Schaus, 1902)
Bolla zora Evans, 1953
Bolla zorilla (Plötz, 1886)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Bolla på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 16.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Bolla i Encyclopedia of Life 
(en) Bolla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bolla hos ITIS 
(en) Bolla hos NCBI 
(en) Kategori:Bolla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bolla – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Bolla spp. [2]
Pellicia

Pellicia er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige smygere med litt spisse forvinger. Oversiden er gjerne ensfarget mørkbrun, undersiden lysere, gjerne med lyse bakkanter på vingene.
Larvene er nakne, avlange, mørke med hvite eller gulaktige flekker eller tverrbånd.


== Levevis ==
Artene holder til i skog, der larvene utvikler seg på planter i slektene Allophylus, Serjania (såpebærfamilien), Cochlospermum (Cochlospermaceae), Convolvulus og Ipomoea (vindelfamilien), inkludert dyrket søtpotet (Ipomoea batatas).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Gruppen Carcharodini Verity, 1940
Slekten Pellicia Herrich-Schäffer, 1870
Pellicia alta Steinhauser, 2007
Pellicia angra Evans, 1953
Pellicia arina Evans, 1953
Pellicia costimacula Herrich-Schäffer, 1870
Pellicia demetrius (Plötz, 1882)
Pellicia dimidiata Herrich-Schäffer, 1870
Pellicia hersilia Hayward, [1940]
Pellicia klugi Williams & Bell, 1939
Pellicia najoides Hayward, 1933
Pellicia ranta Evans, 1953
Pellicia santana Williams & Bell, 1939
Pellicia simulator Williams & Bell, 1939
Pellicia theon Plötz, 1882
Pellicia tonga Evans, 1953
Pellicia trax Evans, 1953
Pellicia tyana Plötz, 1882
Pellicia vecina Schaus, 1902


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Pellicia på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 16.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Pellicia i Encyclopedia of Life 
(en) Pellicia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pellicia hos ITIS 
(en) Pellicia hos NCBI 
(en) Kategori:Pellicia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pellicia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Pellicia spp. [2]
Pachyneuria

Pachyneuria er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter), brune smygere.
Oversiden har mørkere flekker som skaper et inntrykk av et vagt, lyst nettmønster på vingene. Ellers har de ingen fargetegninger.


== Levevis ==
I alle fall en av artene har larver som lever på planter i slekten Byttneria (kattostfamilien).


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Gruppen Carcharodini Verity, 1940
Slekten Pachyneuria Mabille, 1888
Pachyneuria damon (Bell, 1937)
Pachyneuria duidae (Bell, 1932)
Pachyneuria helena (Hayward, 1939)
Pachyneuria herophile (Hayward, 1940)
Pachyneuria inops (Mabille, 1877)
Pachyneuria jaguar Evans, 1953
Pachyneuria licisca (Plötz, 1882)
Pachyneuria lineatopunctata (Mabille & Boullet, 1917)
Pachyneuria lista Evans, 1953
Pachyneuria milleri Steinhauser, 1989
Pachyneuria obscura Mabille, 1888


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Pachyneuria på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 16.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Pachyneuria i Encyclopedia of Life 
(en) Pachyneuria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pachyneuria hos NCBI 
Pachyneuria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Pachyneuria spp. [2]
Johann Friedrich Naumann

Johann Friedrich Naumann (født 14. februar 1780 i Ziebigk, død 15. august 1857 samme sted) var en tysk forsker, ornitolog og redaktør. Det er vanlig å tilskrive grunnleggelsen av den vitenskapelige ornitologien i Europa til Naumann og han utga mange bøker der den 12 bind store serien Naturgeschichte der Vögel Deutschlands anses å være hans største bidrag. Hans far Johann Andreas Naumann (1744-1826) var naturforsker og hans bror Carl Andreas Naumann (1786–1854) var også ornitolog.
I 1821 solgte Naumann samlingen sin av fugler til Frederick Ferdinand, hertug av Anhalt-Köthen. Naumann fungerte som intendant for samlingen og fra 1835 har den vært åpen for beskuelse av allmennheten på slottet i Köthen i et tilbygg som fikk navnet "Ferdinandsbau".
Rødfalken har fått sitt artepitet, naumanni, for å hedre Naumann.


== Bibliografi ==
Taxidermie oder die Lehre, Thiere aller Klassen am einfachsten und zweckmäßigsten für Kabinette auszustopfen und aufzubewahren. Hemmerde & Schwetschke, Halle 1815
Die Eier der Vögel Deutschlands und der benachbarten Länder in naturgetreuen Abbildungen und Beschreibungen, 1818-1828
Johann Andreas Naumann & Johann Friedrich Naumann: Naturgeschichte der Vögel Deutschlands. Nach eigenen Erfahrungen entworfen. Fleischer, Leipzig 1822-1866, Bind 1-13
Die Naturgeschichte der Vögel Mitteleuropas. Hrsg. 1897-1905
Die Vögel Mitteleuropas - eine Auswahl, hrsg. und mit einem Essay von Arnulf Conradi, Frankfurt am Main 2009, ISBN 978-3-8218-6223-1


== Referanser ==


== Kilder ==
Wilhelm Heß: ADB Band 23. Duncker & Humblot, Leipzig 1886, S. 315 f. [1]
Paul Gottschalk: Johann Friedrich Naumann, in: Mitteldeutsche Lebensbilder, 1. Band Lebensbilder des 19. Jahrhunderts, Magdeburg 1926, S. 65–70.


== Eksterne lenker ==
Naumann Museum
Li Shan (maler)

Li Shan (kinesisk: 李鳝; født ca 1686 i fylket Xinghua i provinsen Jiangsu i Kina, død 1762) var en kinesisk maler. Han begynte i ung alder, og ved 16 års alder var hans talent allerede lant merke til. Hans verk var influert av Shitao. Han regnes som en av de åtte eksentrikere fra Yangzhou.
Han tjenestegjorde også som magistrat for et fylke i Shandong. 
Li Shan er også navn på to andre kjente kinesiske malere, født i henholdsvis 1885 og i 1926.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Li Shan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Chinaculture.org