jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vieren holdeplass

Vieren holdeplass ligger mellom Mjølfjell og Myrdal langs Bergensbanen i Ulvik. Stasjonen blir betjent av lokaltog på strekningen Bergen – Voss – Mjølfjell – Myrdal.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 170. ISBN 82-90286-28-7. 
Nils Carl Aspenberg (1999). Fra Roa til Bergen. Historien om Bergensbanen. Oslo: Baneforlaget. s. 129. ISBN 82-91448-28-0. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Vieren holdeplass
(no) Vieren holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Bergensbanen
Elsa Thulin

Elsa Harriet Thulin (født 19. januar 1887, død 29. mars 1960 i Stockholm) var en svensk forfatter og oversetter. Thulin debuterte som oversetter i tjueårsalderen og virket langt inn på 1950-tallet. Thulin oversatte fra fransk til svensk, blant annet Albert Camus og André Gide. 
Hun oversatte også Trygve Gulbranssens Bjørndaltrilogi til svensk språkdrakt.  I 1960 ble det innstiftet en oversetterpris i Elsa Thulins navn – Elsa Thulins översättarpris. Hun ble selv den første prisvinneren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svensk oversetterleksikon
Beta. Scandinavian Journal of Business Research

Beta. Scandinavian Journal of Business Research er et bedriftsøkonomisk forskningstidskskrift, som utgis av Universitetsforlaget. Tidsskriftet dekker temaene strategisk ledelse, organisasjon og ledelse, markedsføring, bedriftsøkonomi, offentlig administrasjon, regnskap, finans, personalledelse, bærekraftige forretningsmodeller, produktutvikling og innovasjon, og forretningsetikk.
I 2005 skiftet det navn fra Beta. Tidsskrift for bedriftsøkonomi til sitt nåværende engelske navn, og fra 2006 har det kun kommet ut i elektronisk utgave. Beta retter seg mot forskere og lærere innenfor bedriftsøkonomi og samfunnsøkonomi, universitets- og høyskolestudenter og økonomer i næringsliv og offentlig forvaltning. Ole Gjølberg, professor ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, var tidsskriftets første hovedredaktør (1987–1995). Professor Odd Nordhaug ved Norges Handelshøyskole var hovedredaktør fra 1996 til han døde i 2013. I dag er Ingeborg Astrid Kleppe, professor ved Norges Handelshøyskole, redaktør i tidsskriftet.
Tidsskriftet er en vitenskapelig publiseringskanal på nivå 1 i norsk vitenskapsindeks, og utgis med to hefter årlig. Artikler blir vurdert av minst to fagfeller.
Tidsskriftet er tilgjengelig på Universitetsforlagets elektroniske database for tidsskrifter, idunn.no. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Røys (i robåt)

Røyset – en del steder også kalt reiset (jfr. reisverk i hus) – består i en robåt av kjøl, lotter (ent. lot) og stevner.  I noen robåter er det også stykker mellom kjølen og lottene, stemnene.  Delene i røyset – og også delene av bordene i de fleste robåttyper – er skjøtt sammen med skar – også kalt skaringer eller skråskar.
Røyset er det første båtbyggeren lager, og spenner det godt fast i en langsgående stokk, eller flere korte kubber, bakkestokkene eller barkestokkene, på tvers, under kjølen, og ved hjelp av stenger til taket.
Robåter på Agder og Østlandet, og flere av de nyere spissbåttypene rundt om i landet, har ikke lotter; her står stevnen rett på kjølen, og er gjerne festet ved at de delene som skal skjøtes sammen, er kuttet på tvers av lengderetningen, den ene eller begge mer eller mindre skrått, og skjøten gjerne forsterket innvendig med et kne.
Den evangeliske St. Thomas-kirke av India

Den evangeliske St. Thomas-kirke av India (eller St. Thomas’ evangeliske kirke i India) er en protestantisk kirke som hører til de tomaskristne trossamfunnene i den indiske delstaten Kerala. Den fører altså sine røtter tilbake til apostelen Tomas’ misjonering ved Malabarkysten. Kirkens leder er biskopen med sete i Tiruvalla.


== Historie ==
Se artiklene tomaskristne og Mar Thoma-kirken for historien før 1961.Den evangeliske St. Thomas-kirke av India utskilte seg i 1961 fra den anglikanske Mar Thoma-kirken. Denne hadde i sin tur blitt dannet på 1800-tallet som en reformert utbrytergruppe fra den syrisk-ortodokse kirke av Malankara. Fra midten av 1900-tallet dannet det seg en gruppe i Mar Thoma-kirken som mente at reformasjonen ikke hadde gått langt nok. Siden det ikke ble funnet noen løsning på konflikten, valgte de reformatoriske kreftene å forlate Mar Thoma-kirken i 1961 for å danne en egen, protestantisk kirke.


== Se også ==
Tomaskristne
Mar Thoma-kirken


== Eksterne lenker ==
Kirkens informasjonsside (engelsk)
Malabar og hele India erkebispedømme

Malabar og hele India erkebispedømme hører til de tomaskristne trossamfunnene og utgjør samtidig den indiske delen av den assyriske kirke i øst. At erkebispedømmet er tomaskristent, betyr at det fører sine røtter tilbake til apostelen Tomas’ misjonering ved Malabarkysten. At samfunnet er assyrisk, innebærer at det følger den kaldeiske ritus og betrakter katolikos-patriarken av Østens kirke (med sete i Chicago) som sitt overhode.
Metropolitten av Malabar og hele India, for tiden Mar Aprem, har sitt sete i Thrissur in den indiske delstaten Kerala, der erkebispedømmets «storkirke Mart Mariam» ligger. Erkebispedømmet er ansvarlig for alle assyriske kristne i hele India. Kirken har omtrent 30 000 medlemmer i India, de fleste i Kerala.


== Historie ==
Se artiklene tomaskristne og den syro-malabariske kirke for historien før 1814.Også før portugisiske misjonærer kom til India på begynnelsen av 1500-tallet, var de tomaskristne i Kerala en del av den den assyriske kirke i øst. Den katolske kirkens forsøk på å innlemme de tomaskristne i det katolske hierarkiet førte i 1662 til dannelsen av den syro-malabariske kirke, som beholdt sin kaldeiske ritus, men aksepterte paven som sitt åndelige overhode. (Mens en annen del av de tomaskristne valgte den syrisk-ortodokse patriarken av Antiokia som sitt overhode og gikk over til den antiokenske ritus.)
Etter byggingen av storkirken Mart Mariam i Thrissur i 1814 begynte en konflikt mellom den kaldeiske menigheten og den ansvarlige romersk-katolske erkebiskopen, som endte med at menigheten på nytt opprettet kontakt med katolikos-patriarken av Østens kirke, som den gang residerte i Qudshanis i Kurdistan, og ba ham om å sende en assyrisk metropolitt til India. Da biskop Mar Thoma Rokos ble innsatt i 1861, var han den første assyriske metropolitten av Malabar på mer enn 300 år.


== Metropolitter ==
Det fins ingen sammenhengende informasjon om de assyriske metropolittene av Malabar før portugisernes kolonialisering. Fra nyopprettelsen av den assyriske kirke i India hadde erkebispedømmet de følgende metropolittene:

Mar Thoma Rokos (1861–1862)
Mar Elia Mellus (1874–1882)
Mar Abdisho Thondanat (1882–1900)
Mar Abimalek Timotheus (1908–1945)
Mar Thoma Darmo (1952–1968)
Mar Aprem (1968–d.d.)
motmetropolitt Mar Thimotheus (1972–1995)


== Eksterne lenker ==
Kirkens hjemmeside (engelsk)
Den uavhengige malabarisk-syriske kirke

Den uavhengige malabarisk-syriske kirke (eller Thozhiyur-kirken) hører til de tomaskristne trossamfunnene i den indiske delstaten Kerala og utgjør en helt selvstendig kirke. At kirken er tomaskristen, betyr at den fører sine røtter tilbake til apostelen Tomas’ misjonering ved Malabarkysten. Kirken har mange orientalsk-ortodokse kjennetegn, men er ikke i kommunion med de orientalsk-ortodokse kirkene. Derimot samarbeider den tett med bl.a. den anglikanske Mar Thoma-kirken. Kirkens leder er metropolitten med sete i Thozhiyur, for tiden Cyril Mar Basilius I.


== Historie ==
Se artiklene tomaskristne og den syrisk-ortodokse kirke av Malankara for historien før 1771.Den uavhengige malabarisk-syriske kirke løste seg fra den syrisk-ortodokse kirke av Malankara i 1772. Den ble bekreftet som en selvstendig kirke gjennom en rettssak i 1862.
Kirken bevarte gode relasjoner til de andre tomaskristne kirkene. I begynnelsen av 1800-tallet hjalp den uavhengige malabarisk-syriske kirke flere ganger med ordinasjonen av syrisk-ortodokse metropolitter, slik at den apostoliske suksesjonen ble opprettholdt. 1948 opprettet den uavhengige malabarisk-syriske kirke en formell kommunion og nært samarbeid med den anglikanske Mar Thoma-kirken, som også gikk ut fra den syrisk-ortodokse kirke av Malankara. Siden 1989 består også en kommunion med Church of England.


== Metropolitter ==
Abraham Mar Koorilose (Kattumangattu) (1771–1802)
Geevarghese Mar Koorilose (Kattumangattu) (1802–1807)
Skaria Mar Philexenos (Cheeran) (1807–1811)
Geevarghese Mar Philexenos (Kidangan) (1811–1829)
Geevarghese Mar Koorilose (Kuthoorey) (1829–1856)
Joseph Mar Koorilose (Alathoorey) (1856–1888)
Joseph Mar Athanasius. (Maliyakal) (1888–1898)
Geevarghese Mar Koorilose (Karumamkuzhi Pulikkottil) (1898–1935)
Kuriakose Mar Koorilose (Kuthoorey) (1935–1947)
Geevarghese Mar Koorilose (Cheeran) (1948–1967)
Paulose Mar Philexenos (Ayankulangara) (1967–1977)
Mathews Mar Koorilose (Kuthoorey) (1978–1986)
Joseph Mar Koorilose (Alathoorey) (1986–2001)
Cyril Mar Basilius I (2001–d.d.)
Østens katolikos

Østens katolikos er en tittel som i oldtiden ble brukt om biskopen av Selevkia-Ktesifon og som i dag brukes i litt ulike varianter av flere kirkelige overhoder:


== Se også ==
Patriark av [Antiokia og hele] Østen
Katolikos av India

Katolikos av India er overhodet for den syrisk-ortodokse kirke av Malankara og samtidig biskopen av nesthøyest rang i den syrisk-ortodokse kirke, bare underordnet patriarken av Antiokia. Den nåværende (og første) innehaveren av tittelen er Baselios Thomas I (siden 2002).
Katolikos av India har sitt sete i Kothamangalam og er samtidig metropolitt og erkebiskop over alle syrisk-ortodokse biskoper i India. Han deltar også ofte i seremonier som gjelder den syrisk-ortodokse kirke i sin helhet. En ny katolikos blir valgt av de syrisk-ortodokse biskopene i India, men ordinert av patriarken. Motsatt er det en katolikos' privileg å ordinere nye patriarker.


== Tittelens historie ==
Katolikos-tittelen går tilbake på den assyriske biskopen av Selevkia-Ktesifon, som fra 300-tallet ble omtalt som Østens katolikos. Den syrisk-ortodokse kirke videreførte tittelen inntil 1860. Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke gjeninnførte tittelen i 1912 og løste seg dermed fra den syrisk-ortodokse kirke, som ikke anerkjente tittelens nye innehavere som rettmessige etterfølgere. Den syrisk-ortodokse kirkens synode gjeninnførte tittelen i 1964, i en periode da de to kirkene var gjenforent (1958–1975). Også etter det endelige bruddet mellom kirkene i 1975 ble tittelen videreført, men endret til katolikos av India i 2002.


== Liste over den syrisk-ortodokse kirke av Malankaras overhoder ==


=== Metropolitt av Malankara ===
Mar Thoma I (1653–1670) (syrisk-ortodoks fra 1665)
Mar Thoma II (1670–1686)
Mar Thoma III (1686–1688)
Mar Thoma IV (1688–1728)
Mar Thoma V (1728–1765)
Mar Thoma VI (Dionysios I; 1765–1808)
Mar Thoma VII (1808–1809)
Mar Thoma VIII (1809–1816)
Mar Thoma IX (1816)
Mar Dionysios II (Thoma X; 1816)
Mar Dionysios III (Thoma XI; 1817–1825)
Mar Dionysios IV (Thoma XII; 1825–1855)
Mathews Mar Athanasius (Thoma XIII; 1855–1864; ekskommunisert, fortsatte som Mar Thoma-kirkens metropolitt)Sedisvakans (1864–1876)

Mar Dionysios V (1876–1909)
Mar Dionysios VI (1909–1911; ekskommunisert, fortsatte som malankarisk-ortodoks-syrisk metropolitt)
Mar Kurillos Paulose (1911–1917)
St. Athanasius Paulose (1918–1953)Sedisvakans (1953–1957)

Abraham Mar Clemis (1957–1958)
Mar Baselios Geevarghese II(1958–1964)


=== Østens katolikos og metropolitt av Malankara ===
Mar Baselios Augen I (1964-1975; ekskommunisert, fortsatte som malankarisk-ortodoks-syrisk katolikos)
Mar Baselios Paulose II (1975–1996)Sedisvakans (1996–2002)


=== Katolikos av India ===
Mar Baselios Thomas I (2002-d.d.)


== Eksterne lenker ==
Liste over den syrisk-ortodokse kirke av Malankaras overhoder
Østens katolikos og metropolitt av Malankara

Østens katolikos og metropolitt av Malankara er overhodet for den malankarisk-ortodoks-syriske kirke med sete i Kottayam (jf. katolikos, metropolitt, Malankara). Den nåværende innehaveren av tittelen er Baselios Mar Thoma Paulose II (siden 2010). I en kortere periode ble tittelen også brukt av lederen for den syrisk-ortodokse kirke av Malankara.


== Tittelens historie ==
Tittelen går tilbake på den assyriske biskopen av Selevkia-Ktesifon, som fra 300-tallet ble omtalt som Østens katolikos. Den syrisk-ortodokse kirke videreførte tittelen inntil 1860. Innehaveren var biskopen av nesthøyest rang i kirken, bare underordnet patriarken av Antiokia. Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke gjeninnførte tittelen i 1912 og løste seg dermed fra den syrisk-ortodokse kirke, som ikke anerkjente tittelens nye innehavere som rettmessige etterfølgere.


== Tittelens innehavere i den malankarisk-ortodoks-syriske kirke ==
Dionysios Geevarghese Wattasseril (metropolitt av Malankara 1909–1934)
Baselios Paulose I (Østens katolikos 1912–1914)
Baselios Geevarghese I (Østens katolikos 1925–1928)
Baselios Geevarghese II (Østens katolikos 1929–1964, metropolitt av Malankara 1934–1964)
Baselios Augen I (Østens katolikos og metropolitt av Malankara 1964–1975)
Baselios Mar Thoma Mathews I (Østens katolikos og metropolitt av Malankara 1975–1991)
Baselios Mar Thoma Mathews II (Østens katolikos og metropolitt av Malankara 1991–2005)
Baselios Mar Thoma Didymos I (Østens katolikos og metropolitt av Malankara 2005–2010)
Baselios Mar Thoma Paulose II (Østens katolikos og metropolitt av Malankara 2010–d.d.)


== Tittelen i den syrisk-ortodokse kirke av Malankara ==
Tittelen metropolitt av Malankara ble også brukt av den syrisk-ortodokse kirke. Dionysius Geevarghese Wattasseril var således i 1909 blitt utnevnt til syrisk-ortodoks metropolitt av Malankara, men ble ekskommunisert i 1911. Fra 1958 til 1975 var den malankarisk-ortodoks-syriske kirke gjenforent med den syrisk-ortodokse kirke av Malankara. Baselios Geevarghese II ble dermed av begge kirker anerkjent som metropolitt av Malankara (men ikke som katolikos!). Den syrisk-ortodokse kirkens synode gjeninnførte tittelen først i 1964, slik at Baselios Augen I var rettmessig syrisk-ortodoks Østens katolikos og metropolitt av Malankara, men bare frem til sin ekskommunikasjon i august 1975, hvorpå han fortsatte som malankarisk-ortodoks-syrisk katolikos inntil sin død i desember samme år.
Mar Baselios Paulose II var fra 1975 til 1996 den andre og siste syrisk-ortodokse biskopen som førte tittelen Østens katolikos og metropolitt av Malankara. Fra 2002 ble tittelen endret til katolikos av India.


== Se også ==
Metropolitter av Malankara for listen over metropolitter før 1909
Unert kirke

En unert kirke («forent kirke») kan være

en katolsk unert kirke (dvs. en kirke med orientalsk ritus som har inngått en union med paven og den romerske kirke); eller
en protestantisk unert kirke (dvs. en luthersk og en reformert kirke som har inngått en union med hverandre).
Berghodeedderkopp

Berghodeedderkopp (Walckenaeria karpinskii) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Berghodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) berghodeedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) berghodeedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) berghodeedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) berghodeedderkopp hos Dyntaxa 
(en) berghodeedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) berghodeedderkopp hos ITIS 
(en) berghodeedderkopp hos NCBI 
Walckenaeria karpinskii – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Flekklinsang

Flekklinsang (Prionodon pardicolor) er et sivettlignende lite rovpattedyr som tilhører linsangene.
, der den er en av kun to kjente arter.


== Beskrivelse og atferd ==
Flekklinsangen blir omkring 38-41 cm lang og har i tillegg en hale på cirka 33-35 cm. Vekten er i snitt 595 gram. Den har lys gul pels med mørke flekker på forkroppen og striper på halsen. Halen har 8–9 mørke ringer, avbrutt av lysere ringer. Arten er nattaktiv og altetende. Den jakter gjerne øgler, fugler, småpattedyr og insekter.


== Utbredelse og habitat ==
Flekklinsangen er utbredt i skogsområder fra India (Assam) til Vietnam, spesielt i det sentrale og østre Himalaya. Den er mest vanlig i elevasjoner på 150-2700 moh, men den har blitt registrert i høyder på opp mot 4000 m.
Arten finnes i: Bhutan, Kambodsja, Kina, India, Laos, Myanmar, Nepal, Thailand og Vietnam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) flekklinsang i Encyclopedia of Life 
(en) flekklinsang i Global Biodiversity Information Facility 
(en) flekklinsang hos Fossilworks 
(en) flekklinsang hos ITIS 
(en) flekklinsang hos NCBI 
(en) Kategori:Prionodon pardicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prionodon pardicolor – detaljert informasjon på Wikispecies
Walckenaeria inflexa

Walckenaeria inflexa er en av edderkoppene i gruppen dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Walckenaeria inflexa er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) Walckenaeria inflexa i Encyclopedia of Life 
(en) Walckenaeria inflexa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Walckenaeria inflexa hos Artsdatabanken 
(en) Walckenaeria inflexa hos Fauna Europaea 
(en) Walckenaeria inflexa hos ITIS 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Blekhodeedderkopp

Blekhodeedderkopp (Walckenaeria dysderoides) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Blekhodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er hos hunnen ganske mørk, brunsvart, bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen er hos hunnen lys, stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. Beina er lysere rødlige.
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) blekhodeedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) blekhodeedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blekhodeedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) blekhodeedderkopp hos Dyntaxa 
(en) blekhodeedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) blekhodeedderkopp hos ITIS 
(en) blekhodeedderkopp hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Rørhodeedderkopp

Rørhodeedderkopp (Walckenaeria cuspidata) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Rørhodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) rørhodeedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) rørhodeedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rørhodeedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) rørhodeedderkopp hos Dyntaxa 
(en) rørhodeedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) rørhodeedderkopp hos ITIS 
(en) rørhodeedderkopp hos NCBI 
(en) Kategori:Walckenaeria cuspidata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Kløvdhodeedderkopp

Kløvdhodeedderkopp (Walckenaeria cucullata) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Kløvdhodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) kløvdhodeedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) kløvdhodeedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kløvdhodeedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) kløvdhodeedderkopp hos Dyntaxa 
(en) kløvdhodeedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) kløvdhodeedderkopp hos ITIS 
(en) kløvdhodeedderkopp hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Knopphodeedderkopp

Knopphodeedderkopp (Walckenaeria nodosa) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Knopphodeedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Walckenaeria (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) knopphodeedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) knopphodeedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) knopphodeedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) knopphodeedderkopp hos Dyntaxa 
(en) knopphodeedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) knopphodeedderkopp hos ITIS 
(en) knopphodeedderkopp hos NCBI 
Walckenaeria nodosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)