jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dolkbreen

Dolkbreen er en 3 km lang og 3 km² stor isbre, og en nordvestlig utløper av den større Elfenbeinbreen sør i Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper nord for Prospektryggen og sør for den slake Dolken og ned i Elfenbeinbreen før Agardhdalen. 
Dolkbreen har sitt navn etter fjellet Dolken.


== Referanser ==
Fekting under Panamerikanske leker 1963

Fekting under Panamerikanske leker 1963. Fekting var med som en av nitten sporter i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 5. mai 1963. Det var individuelle og lagkonkurranser for menn i florett, kårde og sabel og i florett for damer. USA ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Argentina og Cuba med en hver.


== Medaljer ==


=== Resultater ===


==== Menn ====


==== Damer ====


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1963
Veitbreen

Veitbreen er en 5 km lang og 3 km² stor isbre, og en nordvestlig parallellbre av den større Elfenbeinbreen, sørvest i Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper vest for Prospektryggen og øst for Storfjellet og ned i øvre  Agardhdalen, hvor den danner en nesten 1 km bred voll av morene- og løsmateriale. 
Veitbreen har sitt navn etter «veit» som betyr grøft, etter den trange, lange grøfteformen nederst i breløpet.


== Referanser ==
Eredivisie (ishockey)

Eredivisie (ishockey) var den nederlandske eliteserien i ishockey. Den ble erstattet av BeNe League i 2015. De øvrige lagene begynte å spille i den nederlandske ligaen IJNL ijshockey bekercompetitie.


== Mestere ==

1945–46 – H.H.IJ.C. Den Haag
1946–47 – T.IJ.S.C. Tilburg
1947–48 – H.H.IJ.C. Den Haag
1948–49 – Ingen spill
1949–50 – IJsvogels Amsterdam
1950–64 – Ingen spill
1964–65 – H.IJ.S. Hoky Den Haag
1965–66 – H.IJ.S. Hoky Den Haag
1966–67 – H.IJ.S. Hoky Den Haag
1967–68 – H.IJ.S. Hoky Den Haag
1968–69 – H.IJ.S. Hoky Den Haag
1969–70 – S.IJ. Den Bosch
1970–71 – Tilburg Trappers
1971–72 – Tilburg Trappers
1972–73 – Tilburg Trappers
1973–74 – Tilburg Trappers
1974–75 – Tilburg Trappers
1975–76 – Tilburg Trappers
1976–77 – Friesland Flyers
1977–78 – Friesland Flyers
1978–79 – Friesland Flyers
1979–80 – Friesland Flyers
1980–81 – Friesland Flyers
1981–82 – Friesland Flyers
1982–83 – Friesland Flyers
1983–84 – Vissers Nijmegen
1984–85 – Deko Builders Amsterdam
1985–86 – Lada GIJS Groningen
1986–87 – IJ.H.C. Rotterdam Panda's
1987–88 – Spitman Nijmegen
1988–89 – Gunco Panda's Rotterdam
1989–90 – Gunco Panda's Rotterdam
1990–91 – Peter Langhout Reizen Utrecht
1991–92 – Pro Badge Utrecht
1992–93 – Flame Guards Nijmegen
1993–94 – Couwenberg Trappers Tilburg
1994–95 – Couwenberg Trappers Tilburg
1995–96 – CVT Keuken Trappers Tilburg
1996–97 – Fulda Tigers Nijmegen
1997–98 – Van Heumen Tigers Nijmegen
1998–99 – Agio Huys Tigers Nijmegen
1999–00 – Agio Huys Tigers Nijmegen
2000–01 – Diamant Trappers Tilburg
2001–02 – Boretti Tigers Amsterdam
2002–03 – Boretti Tigers Amsterdam
2003–04 – Amsterdam Bulldogs
2004–05 – Amsterdam Bulldogs
2005–06 – Hatulek Emperors Nijmegen
2006–07 – Destil Trappers Tilburg
2007–08 – Destil Trappers Tilburg
2008–09 – HYS The Hague
2009–10 – Romijnders Devils Nijmegen
2010–11 – HYS Hague
2011–12 – Ruijters Eaters Geleen
2012–13 – HYS The Hague
2013–14 – Destil Trappers
2014–15 – Destil Trappers


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lumpbreen

Lumpbreen er en 3 km lang og 3 km² stor isbre, og en vestlig utløper av den langt større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper sør for Wallenbergfjellet og Lumpen og nord for Ryssen og ned i øvre  Fulmardalen, hvor den danner en nesten 2 km bred vifte av morene- og løsmateriale helt ned til Fulmarelva. 
Lumpbreen har sitt navn etter fjellet Lumpen.


== Referanser ==
Wallenbergbreen

Wallenbergbreen er en 5 km lang og 7 km² stor isbre, og en vestlig utløper av den langt større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper øst for Wallenbergfjellet og vest for Lumpen – og ned i retning av nedre Fulmardalen, hvor den danner litt morene- og løsmateriale i dalen høyt over Fulmarelva. 
Wallenbergbreen har sitt navn etter «den svenske finansmannen Knut Agathon Wallenberg som bidro til å finansiere Spitsbergen-ekspedisjoner. 


== Eksterne lenker ==
Informasjon om breen hos Norsk Polarinstitutt - Stedsnavn på Svalbard.
Skrottbreen

Skrottbreen er en 4 km lang og 3 km² stor isbre, og en vestlig utløper av den langt større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper øst for Wallenbergfjellet og vest for  Skrottnuten, nord for Lumpen – og ned i retning av Rabotbreen i øvre Sassendalen, hvor den danner litt morene- og løsmateriale i dalen høyt over den isdekte dalbotnen. 
Skrottbreen har sitt navn etter fjellet Skrottnuten, som igjen er oppkalt etter det norske fjellet Skrott i Kvam i Hordaland.


== Referanser ==
Fotball under Panamerikanske leker 1963

Fotball under Panamerikanske leker 1963. Fotball var med som en av nitten sporter i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 7. mai 1963. Det var en  turnering for menn, fem lag deltok. Det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Brasil vant turneringen, de vant fire og spilte en uavgjort.


== Medaljer ==


=== Resultater ===


=== Plassering ===


==== Men ====


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1963
NM i friidrett 1898

Norgesmesterskapet i friidrett 1898 var det tredje NM i friidrett som ble arrangert, og det andre offisielle. Stevnet ble arrangert fra 13. til 15. august 1898 på den nye idrettsplassen, Skansemyren i Bergen, av arrangør Norrøna Idrettslag, der siste dag, mandagen var for maraton. Mesterskapet var kun for menn. Det stilte 20 deltakere fra Bergen, 17 fra Kristiania og en fra Tønsberg. I tillegg ble det sendt innbydelse til Sverige og Danmark, og to danske utøvere deltok og vant sine øvelser uten at de ble regnet som mestere.
Aftenposten rapporterte om «øsende regn hele tiden» under stevnet, men det var trolig kun dag 2. Det var varm og pent på åpningsdagen og til maratonøvelsen mandag.


== Resultater ==


=== 100 meter ===
Olai Michelsen tangerte Carl Jørgensens norske rekord fra 1895.
Knapeisen

Knapeisen er en 4 km lang og 4 km² stor isbre, og en vestlig utløper av den langt større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper øst for Wallenbergfjellet og sør for Knapen, et stykke nord for berget Lumpen – og ned i retning av Rabotbreen i øvre Sassendalen, hvor den danner litt morene- og løsmateriale i høyt over den isdekte dalbotnen. 
Knapeisen har sitt navn etter fjellet Knapen, som betyr sterk eller mektig mann.


== Referanser ==
Klauvbreen

Klauvbreen er en 8 km lang og 16 km² stor isbre, og en vestlig utløper av den langt større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper øst for Moskushornet og vest for Klauva – og ned i Rabotbreen som fortsetter i øvre Sassendalen, hvor Klauvbreen i øst danner et langt belte av morene- og løsmateriale i den isdekte dalbotnen. 
Klauvbreen har sitt navn etter fjellet Klauva, som kommer av ordet «klauv».


== Referanser ==
Hestesport under Panamerikanske leker 1963

Hestesport under Panamerikanske leker 1963. Hestesport var med som en av nitten sporter i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 7. mai 1963. Det var individuell og lagkonkurranse sprangridning og feltritt og induviduell i dressur. USA ble beste nasjon, de vant alle fem gullmedaljene.


== Medaljer ==


=== Resultater ===


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1963
Moderne femkamp under Panamerikanske leker 1963

Moderne femkamp under Panamerikanske leker 1963. Moderne femkamp var med som en av nitten sporter i de fjerde Panamerikanske leker som ble arrangert i São Paulo i Brasil fra 20. april til 7. mai 1963. Det var en individuell og en lagkonkurranse for menn. USA ble beste nasjon, de vant begge gullmedaljene.


== Medaljer ==


=== Resultater ===


==== Menn ====


== Eksterne lenker ==
Panamerikanske leker 1963
Isrosa

Isrosa er en 6 km lang og 20 km² stor isbre, og en sørøstlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper østover fra brehøyden Iskaka og sør for Buckhøgda (614 m) og via Buckfallet ned til Ulvebreen hvor den møter denne med store overflatemasser av morene- og steinblokker.
I sør går breen ned mot Eistradalen og Væringsdalen, men uten å følge disse dalene nedover mot Agardhdalen. Breen stopper på høyplatået over de to dalebne, og fører med seg svært lite morene- og løsmateriale.
Isrosa har sitt navn etter «isrose» – en figur som dannes av iskrystaller, for eksempel på ei på vindusrute.


== Referanser ==
Ashenafi Kebede

Ashenafi Kebede (født 1938 i Addis Abeba, død 8. mai 1998 i Tallahassee) var en etiopisk musiker, komponist, dirigent, historisk musikkviter, musikkpedagog, forfatter og poet.
Kebede ble født i Addis Abeba og utdannet i musikkvitenskap i USA ved Eastman School of Music (1962), og Wesleyan University (MA 1969, Ph.D. 1971). Han grunnla National Saint Yared School of Music in Etiopia, og var skolens første leder (1963–1968). Han ble utpekt til nasjonalkomponist av keiser Haile Selassie I i 1967. 
Han var også en produktiv forfatter. Hans arbeider inkluderer en roman, Skriftemålet (1964). Han skrev flere artikler i tidsskrifter om etnomusikologi, og en rekke artikler i The Chronicles, bladet for Center for African-American Culture. Han skrev dessuten boken Roots of Black Music.


== Referanser ==
Ulvebreen

Ulvebreen er en 8 km lang og 20 km² stor isbre, og en sørøstlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper østover fra brehøyden nord for Buckhøgda (614 m) og nord for Buckfallet ned til Dunérbukta hvor den møter havet med store overflatemasser av morene- og steinblokker langs kystene i sør Skjoldet og nord (Domen).
I Buckfallet får Ulvebreen følge av den like store breen Isrosa som kommer inn fra sørvest.
Ulvebreen er oppkalt etter Erik Andreas Ulve (1833–96), norsk skipper og utforsker av Svalbard med Benjamin Leigh Smith.


== Referanser ==
Domisen

Domisen er en 3 km lang og 5 km² stor isbre, og en østlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Domisen er samtidig en brehøyde på 414 moh., som gir breen sin form og navn. Den løper østover fra brehøyden nord for Buckhøgda (614 m) og nord for Ulvebreen ned til platået oppå fjellet (Domen) i øst, 400 meter over Dunérbukta.
En tynn, sørlig arm glir såvidt ned i Ulvebreen nedenfor.
Domisen har sitt navn etter formen og fjellet Domen i øst.


== Referanser ==
Endre Skandfer

Endre Skandfer (født 12. januar 1976 i Harstad) er en norsk illustratør, art director, animatør og filmregissør.
Endre Skandfer har studert animasjon og film ved  Høgskolen i Lillehammer 1995-1997 og Høgskulen i Volda 1997-2000. Han har arbeidet med animasjonsfilmer og visuelle effekter til flere filmer og TV-serier som medarbeider hos blant andre Qvisten Animation 2000-2007 og Storm Studio 2007-2011, for eksempel med scenografi og figurdesign til barne-tv-serien Den lille redningsskøyta Elias, NRKs Fantorangen, Iram Haqs kortfilm Skylappjenta som også kom som bildebok i 2009 illustrert av Skandfer, og Kaptein Sabeltann. Han har også utarbeidet monsterfigurene og de visuelle miljøene i Dunderly-universet av barnebokforfatteren Endre Lund Eriksen. I tillegg har Endre Skandfer samarbeidet med Ronald Kabíček og Bjarte Agdestein om albumtegneserien Krüger & Krogh, som ble utgitt i august 2014.Tegne- og bildestilen til Endre Skandfer er preget av en klassisk, populær tegnefilmstil med plastiske figurer i en sikker, rask og dynamisk strek og miljøer med ofte dramatiske komposisjoner, skygger, farger og andre visuelle effekter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Endre Skandfer på Internet Movie Database
Lykkensborgveien (Arendal)

Lykkensborgveien er en gate i strandstedet Barbu i Arendal kommune.
Lykkensborgveien er en gammel gangvei fra vest til øst gjennom den sentrale del av strandstedet. Veien går fra Hulveien til Kuviga, der det har ligget en eiendom med navnet Lykkensborg.Lykkensborgveien er en spesiell vei, med innkjøring fra vest og fra øst, men et langt stykke på midten, bl.a. med en steintrapp, er forbeholdt fotgjengere.
Fra Lykkensborgveien er det god utsikt mot Byfjorden Galtesund og Tromøysund. Denne utsikten blir i 2016 sterkt redusert; to boligblokker reiser seg på den tidligere jernbanekaia og rager høyt over bakenforliggende gammel bebyggelsen. Strandstedet Barbu er knapt synlig fra sjøen. 

		
		


== Referanser ==
Usherbreen

Usherbreen er en 9,5 km lang og 20 km² stor isbre, og en østlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper sørøstover fra brehøyden vest for Panowskyfjellet (464 m) og forbi Kroghfjellet hvor den svinger 90 grader nordøstover mot Storfjorden. Den går nederst nord for fjellet (Domen), og avsetter en 200 meter bred morenerygg en kilometer ovenfor Mohnbukta og havet.
Usherbreen har sitt navn etter skotten Thomas Leslie Usher (1862–1939), som finansierte Bruces ekspedisjoner.


== Referanser ==
Königsbergbreen

Königsbergbreen er en 7,5 km lang og 17 km² stor isbre, og en østlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper sørøstover fra brehøyden øst for Klauva og deretter nord om Panowskyfjellet (464 m) og sør for  Jebensfjellet. Derfra renner breen ned til Mohnbukta og havet. På veien møter den Hayesbreen fra venstre (nordvest) og avsetter et belte av morene- og blokkmateriale langs denne.
Königsbergbreen har sitt navn etter byen Königsberg.


== Referanser ==
Luitpoldbreen

Luitpoldbreen er en 5 km lang og 10 km² stor isbre, og en østlig utløper av den større Nordmannsfonna på Spitsbergen, Svalbard. Brearmen ligger i fjellmassivet mellom Storfjorden og øvre Sassendalen, midt i Sabine Land. Den løper nordøstover fra brehøyden sør om Bertrabfjellet og nord for Jebensfjellet. Derfra renner breen ned til Hayesbreen som fortsetter til Mohnbukta og havet. Luitbreen avsetter et belte av morene- og blokkmateriale mot Hayesbreen.
Luitpoldbreen har sitt navn etter prins Luitpold av Bayern (1821–1912).


== Referanser ==
Dunderly

Dunderly er en oppdiktet monsterverden som forekommer i flere populære barnebøker og annet materiell skapt av forfatteren Endre Lund Eriksen og illustratøren Endre Skandfer i samarbeid med skolebokforlaget GAN Aschehoug. Den norskutviklede Dunderly-serien ble introdusert høsten 2011.


== Markedsføring og omfang ==

Dunderly-universet ble lansert fra 14. september 2011 gjennom en bred og offensiv markedsføring av flere underholdningsprodukter rettet mot barn fra 2 til 7 år: i tillegg til de skjønnlitterære bøkene, blant annet den første billedboka Monstrene i Dunderly og pekebøker, blir det solgt en rekke spin-off-varer med tilknytning til universet, deriblant lydbøker, pedagogisk materiell og læringsfremmende produkter, spill, apper og kosedyr. Til serien har det også blitt laget store reklamekostymer og utgitt en barneplate: Monstermos av Anne Brændeland Hovde. Monsteruniverset har også et eget nettsted.


== Handling og figurer ==
Ifølge hjemmesidene til Dunderly og GAN Aschehoug er Dunderly «et hemmelig sted der monstre kan bråke, leke og ha så mye ludibunder de bare orker» og «et frodig univers med lekne, modige, kloke og rampete monstre i hovedrollene». 
Figurene i Dunderly er framstilt som fargerike, karikerte og barnevennlige karakterer tegnet i en klassisk, internasjonal og kommersiell tegnefilmstil. De omfatter monsterkjempen og hovedpersonen Buster, den minste, ettøyde Moi, det tegnende domonsteret Pompido, den gamle monsterballen Gubben Darius, den viltre og morsomme Bulder, den rockete monsterjenta Modika, den kunnskapstørste Lex, monsterballen Turbo, oppfinnermonsteret Samantha, hiphop-snømannen Fnugg og sjøormen Susi.


== Eksterne lenker ==
GAN Aschehougs reklamesider for Dunderly
GAN Achehoug om Dunderly
Forfatter Endre Lund Eriksen om Dunderly
Illustratør Endre Skandfer om Dunderly-lanseringen 2011
Barnebokkritikk.no om Monstrene i Dunderly
Libris.no

Libris.no er en internett-basert bokdistributør som er heleid av Norli Libris AS, som på sin side er en sammenslåing av selskapene Norli Gruppen og Libris. Nettbutikken ble lansert 17. januar 2011. Libris.no sender varer direkte til sluttkunde fra begge de to distribusjonssentralene Sentraldistribusjon og Forlagsentralen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Billy Bragg

Stephen William Bragg, mer kjent som Billy Bragg, (født 20. desember 1957) er en britisk artist kjent for sin blanding av folkemusikk, punk og protestsanger. Hans tekster handler om både romantiske og politiske emner. Bragg har vært aktiv i musikkbransjen i over 40 år, og han har samarbeidet med blant andre Johnny Marr fra The Smiths, medlemmer fra R.E.M., Less Than Jake, Kirsty MacColl og Wilco.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Billy Bragg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Billy Bragg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Billy Bragg på Internet Movie Database 
(en) Billy Bragg hos The Movie Database 
(en) Billy Bragg på Discogs 
(en) Billy Bragg på MusicBrainz 
(en) Billy Bragg på MusicBrainz 
(en) Billy Bragg på SoundCloud 
(en) Billy Bragg på Spotify 
(en) Billy Bragg på Songkick 
(en) Billy Bragg på Last.fm 
(en) Billy Bragg på Genius — sangtekster 
(en) Billy Bragg på AllMusic 
(en) Billy Bragg på Twitter 
(en) Billy Bragg på Facebook 
(en) Billy Bragg på YouTube
Shi Liangcai

Shi Liangcai (kinesisk: 史量才, pinyin: Shǐ Liàngcái, Wade-Giles: Shih Liang-ts'ai, født 2. januar 1880 i fylket Qingpu nær Shanghai i Kina, drept 13. november 1934 i Haining fylke i Zhejiang) var en kinesisk journalist. Han var mest kjent for sitt eierskap av den liberale Shanghaiavisen Shen Bao og for at han ble myrdet av Chiang Kai-sheks håndlangere under ledelse av Dai Li.
I 1930-årene var Shi en sterk tilhenger av Alliansen til de menneskelige rettigheters forsvar som vat blitt etablert av madam Soong Qing Ling, sammen med Cai Yuanpei og Lu Xun. Han kom inn i det japankritiske arbeidet, og fikk seg mektige fiender, som han en gang besvarte med «du har et skytevåpen – jeg har en penn».


== Litteratur ==
Pang Rongdi (庞荣棣): Shi Liangcai: Xiandai baoye juzi (史量才 : 现代报业巨子) [Shi Liangcai: great man of the modern Chinese press], Shanghai: Shanghai jiaoyu chubanshe, 1999.
Øreskål

Øreskål er brukt som betegnelse på en liten bolle eller skål til å drikke av og til servering av mat, og slike skåler var alminnelig i bruk til suppe og grøt på 1700-tallet. Store øreskåler har også vært brukt til servering av drikke mens små øreskåler også har vært brukt til å drikke av.Øreskåler har ett eller to ører i siden eller et øre og en ring. Hvis det er to er disse alltid plassert symetrisk, men de er ikke alltid like. Betegnelsen brukes både om kar av keramikk og metall. Andre betegnelser som er bruk om slike kar er halvkanneskål, hankeskål, koks, kåse og skillingsskål.
Om tilsvarende kar av tre brukes gjerne vangar om de har to ører og øse eller koks om de har ett øre.


== Litteratur ==
Gjerder, Per (1975): Norske drikkekar av tre. Bergen – Oslo – Trondheim. ISBN 82-00-02229-3
Hals, Anna-Stina (1976): Norsk tinn fra laugstiden. Oslo
Fjellström, Phebe (1962): Lapskt silver, bd 1 og 2. Uppsala.
Reed, Ian 2009:Trønderkeramikk <<Adskillige Sorter Krustøi>>. Trondheim. ISBN 978-82-519-2416-0
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Øreskåler i DigitaltMuseum


== Noter ==
Fedorovbreen

Fedorovbreen er en isbre i den østre delen av Maudheimvidda i Dronning Maud Land. Breen strømmer fra Amundsenisen til Pencksøkket.Breen er navngitt etter det russiske forskningsskipet «Akademik Fedorov».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fedorovbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Sankt Anna

Sankt Anna har flere betydninger:

Sankt Anna, ifølge tradisjonen jomfru Marias mor
Sankt Anna Rotunda, Christian IVs monumentalkirke fra 1640 i det nye København


== Se også ==
Santa Anna
Sant'Anna
Santa Ana (andre betydninger)
Flogeken

Flogeken er en isbre i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land som renner nordvestover mellom Grytøyrfjellet og Langfloget.Kartlegging av området ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Navnet henspiller på de bratte klippene som omgir isbreen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Flogeken Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Gillockbreen

Gillockbreen er en isbre som ligger sentralt i Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er femten kilometer lang og strømmer nordover fra Walnumfjella til østenfor Smalegga.
Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47 og er oppkalt etter løytnant Robert A. Gillock som var navigatør på disse flygningene. Kartlegging av området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utført av norske kartografer i 1957.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5332
Kvitmaure

Kvitmaure er en planteart av genus Galium. Planten kan brukes til rødfarging av garn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvitmaure i Encyclopedia of Life 
(en) Kvitmaure i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kvitmaure hos Artsdatabanken 
(sv) Kvitmaure hos Dyntaxa 
(en) Kvitmaure hos ITIS 
(en) Kvitmaure hos NCBI 
(en) Kvitmaure hos Panarctic Flora 
(en) Kvitmaure hos The International Plant Names Index 
(en) Kvitmaure hos Tropicos 
(en) Kategori:Galium boreale – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Galium boreale – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kvitmaure på www.herbarium.com
Kvitmaure i Naturbildebasen
Magne Børset

Magne Børset (født 29. januar 1958) er en norsk lege, professor og leder for Institutt for kreftforskning og molekylær medisin ved NTNU i Trondheim 
. Børset er legespesialist i immunologi og transfusjonsmedisin. Han forsker på molekylær onkologi, kreft i blod og lymfesystemet, immunologi, og kreftceller fra pasienter med myelomatose, en kreftform som opptrer i beinmargen (benmargskreft) 


== Utmerkelser ==
1997: Dr Alexander Malthes pris for indremedisin


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Magne Børset i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Magne Børset i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Magne Børset, NTNU
NTNU, Institutt for kreftforskning og molekylær medisin