jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yann-Erik de Lanlay

Yann-Erik Randa Bahezre de Lanlay (født 14. mai 1992) er en norsk fotballspiller som spiller for Viking Fotballklubb.


== Karriere ==
de Lanlay er født i Norge og har fransk far og norsk mor. Han begynte å spille fotball i Vaulen IL da han var fem år gammel. Han ble hentet inn til Statoil fotballakademi i 2006, hvor han deltok sammen med blant annet Markus Henriksen, Ruben Gabrielsen og Christian Landu Landu. I 2007 ble han tatt opp på Vaulens juniorlag, før han sommeren 2007 signerte for Viking. 


=== Rosenborg ===
17. juli 2015 offentliggjorde RBKs hjemmesider at spilleren var klar for en overgang til klubben.I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.
I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien.I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupfinalen.


=== Tilbake til Viking ===
23. desember 2019 skrev han under en fireårsavtale med Viking.


=== Landslaget ===
8. januar 2013 fikk han sin første landskamp for Norge mot Sør-Afrika. 15. januar 2014 scoret han sitt første landslagsmål mot Moldova.


== Internasjonale mål ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yann-Erik de Lanlay – UEFA 
(fr) Yann-Erik de Lanlay – LÉquipe 
(en) Yann-Erik de Lanlay – Transfermarkt 
(en) Yann-Erik de Lanlay – national-football-teams.com 
(en) Yann-Erik de Lanlay – WorldFootball.net 
(en) Yann-Erik de Lanlay – FootballDatabase.eu 
(en) Yann-Erik de Lanlay – Soccerway 
(en) Yann-Erik de Lanlay – EU-Football.info 
(en) Yann-Erik de Lanlay – PlaymakerStats.com 
(no) Yann-Erik de Lanlay – Norges Fotballforbund 
Yann-Erik de Lanlays profil på RBK.no Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
Spillerprofil på Altomfotball.no
januar 2014
Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Yann-Erik de Lanlay
Yousef Hadaoui

Yousef Mourad Hadaoui (født 10. februar 1981) er en norsk komiker og skuespiller fra Bøler i Oslo. Han har drevet med komedie i ulike former i flere år og vært på TV siden 2010. Han er også en forkjemper for samfunnskritisk satire, et tema han blant annet har snakket om på NRK. Han har også ytret at norsk media er for feige angående å lage humor om fordommer og religion. Han mottok kulturprisen 2019 for sitt arbeid.


== Karriere ==
Hadaoui var stuntreporter i Storbynatt med Harald Eia og Bård Tufte Johansen i 2010. Programmet fikk mye oppmerksomhet for et skjult kamera-innslag, hvor Hadaoui lurte kjente norske feminister som Brita Cappelen Møystad, Martine Aurdal og Hege Storhaug til å dekke seg til med hijab. Klippet ble omtalt av Aftenposten som tidløs klassiker.
Så ble han ansatt av produksjonsselskapet Monkberry som komiker til TVNorge-programmet Anne-Kat med Anne-Kat. Hærland. Her fikk han oppmerksomhet ved flere innslag. Blant annet «Ylvis-sparking» på Grønland, «Blikking» utenfor USA og Israels ambassader og et skjult-kamera innslag hvor han fikk Justin Bieber-fans til å lese opp en islamsk trosbekjennelse i bytte mot konsertbilletter.Han har også hatt en rekke roller som skuespiller, blant annet i Haram (2014) og Meglerne (2014) med Truls Svendsen og Henriette Steenstrup.
I 2014 startet han YouTube-kanalen og Facebook-siden Svart humor hvor han legger ut egenproduserte skjult kamera-innslag, tidligere tv-opptredener og andre komikeres innslag som faller under paraplyen «Svart Humor», som raskt fikk en lojal følgerskare og per mai 2016 har Facebook-siden 35 000 følgere og den mest sette videoen er sett av over 700 000 ganger. Januar 2017 ble Svart humor også et eget TV-program på NRK3 og Hadaoui ble nominert til beste mannlige programleder foran Gullruten 2017.Hadaoui mottok Oslo bys kunstnerpris for 2018. I begrunnelsen het det at han er en «forkjemper for samfunnskritisk satire som utfordrer norske medier ved å lage humor om fordommer og religion».


== Bibliografi ==
Hadaoui, Yousef (2019). Pappa elsker Fleksnes. Oslo, Marokko: Aschehoug. ISBN 9788203297915. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yousef Hadaoui på Internet Movie Database 
(en) Yousef Hadaoui hos The Movie Database 
(no) Frykter ikke for feminist-profilen etter hijab-spøk VG 2. november 2010
Revelstoke

Revelstoke (uttalt /ˈrɛvəlstoʊk/) er en by med 7,500 innbyggere i det sørøstlige Britisk Columbia i Canada. Den ligger 641 kilometer fra Vancouver og 415 kilometer fra Calgary. Byen ligger langs Columbia River. Øst for byen ligger Selkirkfjellene, Mount Revelstoke nasjonalpark og Glacier nasjonalpark. Canadian Pacific Railway og Trans-Canada Highway kjører begge gjennom byen. Den tidligere hoppbakken Nels Nelsen Hill ligger utenfor byen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Revelstoke, British Columbia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Revelstoke, British Columbia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mamacita

Mamacita er en sang og en musikkvideo med Aylar og Yousef Hadaoui skrevet av Kari Fosse, Yousef Hadaoui og Lyes Abid som ble utgitt august 2007.
Den ble A-listet på PMC (Persian Music Channel), en internasjonal satellittkanal med 20 millioner seere høsten 2007. Aylars nettside ble stengt av det iranske regimet pga. videoen i begynnelsen av 2008. Produktet fikk blandet kritikk i Norge og ble en salgsmessig fiasko. Videoen er vist over 1 million ganger på Youtube.


== Eksterne lenker ==
Aylar kaster frekkas (Yousef) på sjøen Dagbladet 27. august 2007
Yousef & Aylar opptrer med Mamacita på Frøken Norge 2008 VG 14. april 2008
Frederik IIs bordhimmel

Frederik IIs bordhimmel, også kalt Frederik IIs tronhimmel, er et gobelin som ble utført etter tegninger av den nederlandske maleren Hans Knieper i 1586. Bordhimmelen var opprinnelig plassert i dansesalen på Kronborg slott sammen med Kronborgtapetene, men ble svensk krigsbytte under Karl Gustav-krigene (1657-1660). Bordhimmelen tilhører nå Nasjonalmuséet i Stockholm.


== Eksterne lenker ==
Slots- og Ejendomsstyrelsens hefte om bordhimmelen
Fiona Thornewill

Fiona Thornewill (født 10. juli 1966 i Nottinghamshire i England) er en engelsk oppdager og polfarer som i 2003/2004 nådde Sydpolen helt alene og helt uten hjelp.
Thornewill brukte 42 dager på å nå Sydpolen i 2004. Fiona drev med flere idretter som barn, spesielt turn, hestesport og hun gikk på skøyter. Hun ble utdannet ved Lowes Wong Junior School i nærheten av Southwell før hun begynte ved The Rodney School i Kirklington i Newark and Sherwood. Senere jobbet Fiona som administrator for det britiske flyvåpenet RAF hvor hun kunne få erfaring med å fly og med gliding. Hun åpnet også sin egen gymsal, men tragedien rammet henne da hennes mann, Bill, ble drept i en bilulykke. 
I 1992 møtte Fiona sin nåværende ektemann, Mike, som introduserte henne til flere utendørs idretter som f.eks. fjellklatring. Mike hadde også ambisjoner om å krysse Sydpolen og disse planene ble Fiona oppfordret til å følge etter. I 2000 ble Michael og Fiona det første ekteparet til å nå Sydpolen sammen. Catherine Hartley var også med dem på denne turen som en guide. Thornewill ble tildelt Order of the British Empire for sine tjenester for Storbritannia. 
I 2001 satte Mike og Fiona opp en ny ekspedisjon, denne gangen hadde de planer om å komme seg helt til Nordpolen, og samtidig samle inn penger til forskjellige veldedighetsorganisasjoner i løpet av denne prosessen. For å guide dem var den kanadiske fjellklatreren og arktiske eventyreren Paul Landry med. De nådde sin destinasjon på Nordpolen etter 56 dagers vandring. 
Fionas største prestasjon kom i 2004, da hun nådde Sydpolen den 10. januar dette året, og hun slo dermed sin største rival Rosie Stancer under denne prosessen. Den forrige rekorden på å nå denne polen var på 44 dager, og den forrige bestetiden for en kvinne var på 50 dager. Denne rekorden var satt av den norske polfareren Liv Arnesen.
David Reddaway

David Norman Reddaway (født 26. april 1953 i Ottawa i Canada) er en canadiskfødt britisk diplomat. Han flyttet til Storbritannia og ble utnevnt til den britiske ambassadøren til Tyrkia. Før han ble utnevnt til ambassadør for Tyrkia i 2009, var han den britiske ambassadøren som var stasjonert i Irland. 


== Biografi ==
Reddaway ble uteksaminert fra Oundle School og studerte historie ved Cambridge University, før han ble med i det britiske utenriksdepartementet i 1975. I løpet av hans karriere har han hatt oppdrag i flere land. Han har blant annet reist til Iran (under den iranske revolusjonen), India, Spania, Argentina og Afghanistan. 
I 2002 ble Reddaway utnevnt til den britiske ambassadøren til Iran, men han ble avvist av den iranske regjeringen, men enkelte iranske aviser hadde feilaktig anklaget ham for å være «en jøde og medlem av det britiske etterretningstjenesten MI6, og at han derfor mest sannsynlig var spion". 
Reddaway snakker flytende persisk og hans kone, Roshan, er opprinnelig av iransk avstamming. Reddaway er far til tre barn. Han tjenestegjorde som Storbritannias høykommissær til Canada mellom 2003 og 2006. Han presenterte sine diplomatiske akkreditiver til Irlands president, Mary McAleese, den 12. september 2006, da han etterfulgte Stewart Eldon som den britiske ambassadøren til Irland. 
I perioden 2009−2014 var han Storbritannias ambassadør til Tyrkia, før han forlot diplomatiet for en karriere i privat næringsliv.Han er utnevnt til companion av  Order of St. Michael and St. George og til medlem av Order of the British Empire for sine tjenester for landet.


== Referanser ==
Kirsten Ohm

Kirsten Ohm (født 27. september 1930 i Narvik, død 20. juli 1999 i Oslo) var en norsk diplomat og en foregangskvinne i norsk utenrikstjeneste. Hun var Norges første kvinnelige ambassadør.Ohm var født i Narvik, men vokste opp i Stavanger. Hun var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.I 1956 avla hun magistergrad i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo med oppgaven Mandatsystemet under Folkeforbundet. Tilsynssystemet under De forente nasjoner. En statsvitenskapelig analyse av den politiske målsetting og de politiske resultater. Hun var den første kvinne til å fullførte denne utdannelsen. Etter endt utdannelse i Norge var hun stipendiat ved FN i New York og hadde et opphold ved Bryn Mawr College, deretter fulgte en periode som NATO-stipendiat ved London School of Economics og ved Harvard University.I 1959 avla Ohn aspiranteksamen i Utenriksdepartementet. Hun var kvinne nummer to som gjorde dette, men den første som faktisk begynte å arbeide som diplomat. Fra 1961 til 1964 var hun ambassadesekretær ved Norges ambassade i Frankrike, deretter var hun fra 1964 til 1967 ambassadesekretær ved Norges delegasjon til FN i New York. I årene 1967 til 1972 var hun tilbake i departementet i Oslo, der hun i 1971 ble byråsjef. Året etter ble hun ambassaderåd ved Norges ambassade i Paris. Hun var den første kvinne som noen gang hadde fått en slik utnevnelse i norsk diplomati. I sin diplomatiske karriere arbeidet Ohm særlig tett med utenriksministrene Halvard Lange og Knut Frydenlund.Da Norge opprettet en fast representasjon ved Europarådet i Strasbourg, ble Ohm den første stasjonssjef. Utnevnelsen vakte medieoppmerksomhet allerede før den formelt fant sted, i en tid der avisene skrev om «skrikende mangel» på kvinner i norsk diplomati. Hun tiltrådte som ambassadør ved Europarådet i 1975, som den første kvinnelige ambassadør i norsk utenrikstjeneste. Hun var ambassadør i Strasbourg til 1981 og vendte tilbake til departementet i Oslo, der hun ble spesialrådgiver. I 1987 fulgte utnevnelse til en ny ambassadørpost, denne gang i Irland. Ohm vendte tilbake til Norge i 1992 og ble pensjonert i 1997.
Ohm er omtalt som en rollemodell for kvinner i norsk diplomati. Hun skildret i 1983 selv sine erfaringer som ambassadør i Strasbourg i et kapittel i en bok om diplomati.Ohm var kommandør av St. Olavs Orden.


== Referanser ==
Balthasar av Wettin

Balthasar av Wettin (født 21. desember 1336 i Weissenfels, død 18. mai 1406 i Wartburg i Eisenach)  var landgreve av Thüringen fra 1349 til 1406 og fungerende markgreve av Meißen fra 1349 til 1382.


== Referanser ==
Norges delegasjon til Europarådet

Norges delegasjon til Europarådet i Strasbourg er en norsk utenriksstasjon, som ivaretar Norges interesser overfor Europarådet. Delegasjonen ledes av en ambassadør.
Europarådet ble opprettet i 1949 og lenge ble Norges diplomatiske representasjon ivaretatt fra ambassadene i Paris og Brussel, eller direkte fra Utenriksdepartementet i Oslo. Fast norsk representasjon gjennom en egen utenriksstasjon ble etablert i 1975. Den første stasjonssjef var Kirsten Ohm, som med posteringen i Strasbourg var den første norske kvinne som fikk rang av ambassadør.
Norges faste representant ved Europarådet per februar 2011 var ambassadør Petter F. Wille.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges delegasjon til Europarådet i Strasbourg
Thomas Tivoli

Thomas Tivoli er et norsk omreisende tivoli og er et av Norges største. Tivoliet hadde sin opprinnelse i Danmark, men kom til Norge i 1972. Selskapet er familiedrevet av en dansk-norsk familie og det er nå deres 6. generasjon som driver tivoliet. Familien er bosatt i Elverum, og har vinterdepot noen kilometer utenfor selve byen. Som omreisende (ambulerende) flytter tivoliet fra by til bygd gjennom sesongen som starter i februar med Rørosmarten og slutter i oktober/november med Stavsmartn.
Allan Jakobsen etablerte i 1987 Allans Tivoli ved å bli skilt ut fra Thomas Tivoli.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Eikanger-Bjørsvik Musikklag

Eikanger-Bjørsvik Musikklag (EBML) er et brassband fra Nordhordland. EBML er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund og har flere ganger vunnet europamesterskapet for brassband og norgesmesterskapet for brassband. Korpset har samarbeidet med en rekke dirigenter, deriblant Elgar Howarth, Bjarte Engeset, Howard Snell, Bjørn Sagstad, Nicholas Childs, Trond Korsgård, Reid Gilje og Ingar Bergby.


== Korpsfiksert ==
Våren 2013 ble korpset portrettert i dokumentarserien Korpsfiksert,  som fulgte korpset gjennom en sesong; fra august 2011 og fram til brass-EM i Rotterdam 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Eikanger-Bjørsvik Musikklag på Discogs 
(en) Eikanger-Bjørsvik Musikklag på MusicBrainz 
(no) Eikanger-Bjørsvik Musikklag på Facebook
Vidar Lindboe-Hansen

Vidar Lindboe-Hansen (født 6. mai 1920 på Kongsberg, død 21. mars 1976) var en norsk skihopper. Han ble nummer 10 i VM i Lake Placid i 1950. Han vant Gråkallrennet (klasse A) i Trondheim i 1946 og ble nummer 2 i hopprennet i Svenska Skidspelen i Östersund i 1948. Vidar Lindboe-Hansen studerte ved NTH i Trondheim og slo seg ned som bergingeniør på Løkken Verk i 1949, der han representerte Løkken IF.


== Kilder ==
Løkken IFs historie fra 1896 (besøkt 15. februar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 256
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.
Stintebakken

Stintebakken er en 230 meter lang vei i Arendal.
Den grenser til Springvannsdammen, Lillebakken og Stinteveien.
Stinteveien (Arendal)

Stinteveien er en 550 meter lang vei i Arendal.
Den grenser til Høyveien, Solkollen, Fjellveien, Strømsbuveien og Stintebakken.
Solkollen (Arendal)

Solkollen er en 140 meter lang gate som ligger i området Stinta i Arendal med avstikkere.
Den er en sidevei til Stinteveien
Lillebakken (Arendal)

Lillebakken (1–9, 2–6) er en 100 meter lang gate i Arendal med avstikker.
Den er en sidegate til Stintebakken.


== Referanser ==
Twist (album)

Twist er et musikkalbum med Jan Arild Sørnes, utgitt i 2008.


== Sporliste ==
«Woman in My Bed»
«Talk to Me»
«Beggar's Blues»
«Travellin' Mood»
«Those Days»
«Nowhere in This World»
«Love and Affection»
Springvannsdammen (Arendal)

Springvannsdammen er en 124 meter lang gate i Arendal.
Gaten er en utstikker fra Stintebakken.
Beyond51 Productions

Beyond51 Productions er et norsk produsent-team/plateselskap som holder til i Oslo.
Selskapet ble stiftet 26. juni 2008 av Kjetil Helgesen & Victor Eugen Forberg-Skogeng.
Beyond51 Productions står bak melodi og produksjon av vinnerlåten i Melodi Grand Prix 2011, Stella Mwangi - Haba Haba, som var Norges bidrag i Eurovision Song Contest i Düsseldorf i 2011. De skrev også «Crush», som Malin Reitan fremførte i Melodi Grand Prix 2012, og «Not Afraid», som Winta fremførte i Melodi Grand Prix 2013. I 2014 produserte og co-skrev de «Miracle» med norsk-rumenske Ovi og hans rumenske duettepartner Paula Seling som er Romanias bidrag til den internasjonale finalen i Eurovision Song Contest 2014 i København.


== Eksterne lenker ==
Beyond51 – offisiell hjemmeside
Frank Aanerud

Frank Aanerud (født 22. september 1950 død 13. oktober 2020 på Koppang) var en norsk gitarist, sanger og låtskriver. 
Han ga i 2005 ut musikkalbumet En sjanse til, som er hans eneste album som soloartist. Han spilte også i trio med Bertil Jøreng på piano og Geir Knutsen på bass. Han er utdannet murmester.


== Referanser ==
En sjanse til

En sjanse til er et musikkalbum med Frank Aanerud, utgitt i 2005. Dette er hans første plate som soloartist.


== Sporliste ==
«Om livet skal bestå»
«Vårvisa»
«Lover deg»
«Du gir meg fred»
«Gi meg en sjanse til»
«Frøet»
«Glad i deg far»
«Løvetann»
«Går det an å være for snill?»
«Vinnie»
«Prøv med en sang»
«God natt»
«Minste motstands vei»
Stina Viktorsson

Stina Viktorsson, (født 27. juni 1985 i Västerås),  er en svensk curlingspiller.  Hun er skipI 2005 tok hun  sølv  i EM for mixed lag. Lag Viktorsson tok gull for Sverige i Curling-EM 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stina Viktorsson – World Curling Tour 
(en) Stina Viktorsson – World Curling Federation
Dahlem

Dahlem er bydel (ortsteil) i Berlin i den administrative bydelen Steglitz-Zehlendorf. Dahlem ligger sørvest i Berlin mellom områdene Zehlendorf, Steglitz, Lichterfelde og Grunewald. Området preges av villaer og små parkanlegg.Freie Universität Berlin er en av de store vitenskapelige institusjonene i delbydelen. Her finnes også etnologisk museum, museum for asiatisk kunst og museet for europeiske kulturer.


== Referanser ==
Stavanger Brass Band

Stavanger Brass Band er et musikkorps med brassbandbesetning. Korpset ble stiftet i 1981 og er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund. Stavanger Brass Band har flere ganger vunnet Norgesmesterskapet for brassband, og korpset har flere ganger representert Norge i forbindelse med europamesterskapet for brassband.
I 2006 samarbeidet korpset med Nils Landgren og Bugge Wesseltoft i forbindelse med MaiJazz.Brassbandet har samarbeidet med en rekke dirigenter, deriblant: Major Peter Parkes, Benny Wiame, David King, Allan Withington, Michael Antrobus, Reid Gilje, Rolf Gupta og James Gourlay.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stavanger Brass Band på Discogs 
(en) Stavanger Brass Band på MusicBrainz 
(no) Korpsets hjemmeside
Norheimsund Fotballklubb

Norheimsund Fotballklubb er en fotballklubb fra Norheimsund i Kvam. Laget fra Hordaland hadde sin beste sesong i 2004, da klubben var i norges tredje høyeste nivå. Laget endte dog sist i sin avdeling i 2. divisjon med 23 poeng. Klubben var altså blant de 80 beste i landet dette året. I 2011 holder klubben til i 4. divisjon. I 2019 sesongen spiller Norheimsund Fotballklubb i 5 div. avd 03. Klubbens hovedsponsorer er Sparebanken Vest og Mo Sport. Norheimsund spiller i røde Umbro drakter. August i 2016 skiftet klubben kunstgressmatte.


== Divisjonsutvikling ==


== Spillerstall ==
Per 28. januar 2020


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Logic Studio

Logic er et programvare for redigering av musikk, utviklet av Apple.
I 2011 sluttet Apple å selge det, til fordel for Logic Pro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Logic Studio (apple.no)
Rudolf Kojan

Rudolf Kojan (født 16. mars 1917 på Løkken Verk, død 1. februar 2001) var en norsk skihopper som representerte Løkken IF. Han ble nummer 11 i VM i Lahtis i 1938. I NM tok han bronsemedalje i 1938.
Kojan spilte også fotball og fikk tre kretslagskamper for Sør-Trøndelag fotballkrets. Etter 2. verdenskrig representerte han Skorovas IL i Nord-Trøndelag, der han også satt i styret.


== Referanser ==


== Kilder ==
Løkken IFs historie fra 1896 (besøkt 15. februar 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 154
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007, ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334
Arne Brustad (red.): Aktive fotballspillere. Bind II. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 475, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
DeathClutch Gym

DeathClutch Gym var et mixed martial arts-treningssenter i Alexandria i Minnesota ledet av tidligere tungvektsmester i UFC, Brock Lesnar, da han begynte satse på en karriere innen MMA. Team DeathClutch var den dyreste leiren i MMA. Treningsstudioet ble grunnlagt av Brock Lesnar etter at han forlot Minnesota Martial Arts Academy i 2008. Leiren var spesielt utviklet for tungvektere med erfaring i grappling.
Treningssenteret var på hell etter at Brock Lesnar ga seg med MMA i desember 2011. Otto Konrad og Pat Barry holdt en stund treningssenteret flytende som de eneste gjenværende tungvekterne. Da Konrad i 2012 også ga seg med MMA, markerte det kroken på døren for DeathClutch Gym.


== MMA instruktører ==
Marty Morgan, trener i bryting
Erik Paulson, trener i bryting og grappling
Rodrigo Medeiros, trener i brasiliansk jiu-jitsu
Peter Welch, trener i boksing
Brock Lesnar, fungerer som trener med sin partner


=== Kjente utøvere ===
 Brock Lesnar
 Randy Couture
 Cole Konrad
 Chris Tuchscherer
 Pat Barry
 Tony Ferguson
 Eric Prindle
 Shane del Rosario
 Jon Madsen
 Mike Russow
 Kirk Klosowsky
Antonella Cannarozzi

Antonella Cannarozzi er en italiensk kostymedesigner.
Cannarozzi ble nominert til en Oscar for beste kostymedesign for I Am Love (2009).


== Eksterne lenker ==
(en) Antonella Cannarozzi på Internet Movie Database 
(fr) Antonella Cannarozzi på Allociné 
(en) Antonella Cannarozzi på AllMovie 
(en) Antonella Cannarozzi hos The Movie Database
Danske Dramatikere

Danske Dramatikere er et fagforbund for dramatikere innen for teater, radio, TV og film, for librettister samt for oversettere og bearbeidere av dramatikk. Forbundet har i dag (2009) 301 medlemmer.
Forbundet ble grunnlagt 9. mars 1906 på initiativ av Emma Gad med det formål å ivareta dramatikernes opphavsrett, som var blitt sikret ved Bernkonvensjonen om vern av litterære og kunstneriske verk fra 1886, som Danmark tiltrådte i 1903.
Ved forbundets 50-årsjubileums den 9. mars 1956 ble Danske Dramatikeres Hæderspris innstiftet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted