jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Santa Ana-demningen

Santa Ana-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Rio Noguera Ribagorzana i Catalonia og Aragón, nordøstre Spania. Det ligger på provinsgrensen mellom Huesca og Lérida. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt på 38 MW. Anleggsarbeidene startet i 1957, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1961. 
Reseervoarets areal er inntil 7,68 km² (768 hektar), og vannvolumet opp til 236,6 millioner m3. Demningen er 99,6 meter høy og 242 meter lang gravitasjonsdam.
Noe ovenfor reservoarets nordlige ende ligger Canelles-demningen.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Santa Ana - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Emilie Rantzau

Emilie von Schimmelmann (født Amalie Caroline Christiane von Rantzau den 2. juni 1752 i Burg i Ditmarsken, død 6. februar 1780 i København) var riksgrevinne og holstensk komtesse.Hun var datter av general og kommandant i Glückstadt riksgreve Ditlev Carl Rantzau og Gisela Christiane født von Stammer. I 1775 ble hun gift i Ahrensburg med lensgreve og politiker Ernst Heinrich von Schimmelmann. Hun skildres av samtidige som tiltalende, og skal hatt et lykkelig men kort samliv med sin mann. Etter fem års ekteskap døde hun av tuberkulose. Hun ligger begravet i St. Petri kirkes gravkapeller med sin mann og hans andre kone Charlotte Schimmelmann. 
Til minne om sin hustru lot ektemannen oppføre en minnestøtte, Emiliekilde, ikke langt fra landstedet Sølyst i Klampenborg, hvor ekteparet hadde hatt deres sommerresidens. Monumentet ble fredet i 1918.


== Referanser ==
Escales-demningen

Escales-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Rio Noguera Ribagorzana i Aragón, nordøstre Spania. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt på 38 MW. Det ligger på provinsgrensen mellom Huesca og Lerida (Lleida). Anleggsarbeidene startet i 1950, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1955. 
Reseervoarets areal er inntil 4 km² (400 hektar), og vannvolumet opp til 152 ¨millioner m³. Demningen er 125 meter høy og 200 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Escales - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
El Grado-demningen

El Grado-demningen, også kjent som El Grado I, er en demning med vannkraftverk i elva Rio Cinca i Aragón, nordøstre Spania. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt relativt beskjeden. Det i provinsen Huesca. Anleggsarbeidene startet i 1965, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1969.
Reseervoarets areal er inntil 12,73 km² (1.273 hektar), og vannvolumet opp til 400 millioner m³. Demningen er 92 – 130 meter høy og 959 meter lang gravitasjonsdam i betong.
El Grado er en 29 meter høy og 95 meter lang demning, også kjent under navnet La Argentina.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Grado I, El - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Mediano-demningen

Mediano-demningen, også kjent som El Grado I, er en demning med vannkraftverk i elva Rio Cinca i Aragón, nordøstre Spania. Vannkraftverket har en total installert produksjonseffekt relativt beskjeden. Det i provinsen Huesca. Anleggsarbeidene startet i 1955, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1959.
Reseervoarets areal er inntil 17,22 km² (1.722 hektar), og vannvolumet opp til 436 millioner m³. Demningen er 92 meter høy og 500 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Mediano - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Mequinenza-demningen

Mequinenza-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Ebro i provinsen Zaragoza i Aragón, nordøstre Spania. Vannkraftverket har en installert produksjonseffekt på 324 MW. Anleggsarbeidene startet i 1955, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1965. 
Reseervoarets areal er inntil 75,4 km² (7.540 hektar), og vannvolumet opp til 1.530 millioner m³. Reservoaret er det største i Ebro-vassdraget.
Demningen er 79 meter høy og 461 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Mequinenza - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Yesademningen

Yesa-demningen er en demning med vannkraftverk i sideelva Rio Aragon til Ebro, i provinsen Zaragoza i Aragón, nordøstre Spania. Selve reservoaret ligger på grensen til regionen Navarra. Vannkraftverket har en installert produksjonseffekt på 115 MW. Kraftproduksjonene ved verket startet i 1959. 
Men anlegget har forløpere i tidligere demningsposjekter som strekker seg 500 år tilbake i tid. Dagens anlegg ble prosjektert i ulike omganger med forsinkelser, med presentasjon av stadig nye planer i henholdsvis 1902, 1923, 1934 og 1945.
Reservoarets areal er inntil 20,89 km² (2 089 hektar), og vannvolumet er på 447 – 488 millioner m³. Demningen er en 76,5 meter høy og 398 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
(en) Yesa Reservoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Yesa - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Soriademningen

Soria-demningen er en demning brukt til irrigasjon på Gran Canaria, i kommunene Mogán og San Bartolomé de Tirajana, en del av Spania. Anlegget stod ferdig utbygd i 1972.
Vannreservoarets areal er inntil 1,24 km² (123,8 hektar), og vannvolumet opp til 15 – 32 millioner m³. Demningen er 132 meter høy og 148 meter lang buedam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Soria - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Alarcón-demningen

Alarcón-demningen er en demning for irrigasjon og flomkontroll i elva Jucár, i provinsen Cuenca i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Litt lengre nede i elva ligger middelalderlandsbyen Hidalgo de Alarcon. Anlegget ble ferdigstilt i 1955. 
Reservoarets areal er hele 68,4 km² (6.840 hektar), og vannvolumet opp til 1.112 millioner m³. Demningen er 67 meter høy og 317 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Alarcon - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Buendía-demningen

Buendía-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Guadiela, en sideelv til Tajo, i provinsen Cuenca i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Vannkraftverket har en installert produksjonseffekt på 1.515 MW. Anlegget ble ferdigstilt i 1958. 

Reservoarets areal er inntil 81,95 km² (8.195 hektar), og vannvolumet opp til 1.639 millioner m³ – en av landets største reservoarer. Demningen er 79 meter høy og 315 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Buendia - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Bolarque-demningen

Bolarque-demningen er en demning  i elva Guadiela på stedet hvor denne renner inn i Tajo, i provinsen Cuenca i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Det fungerer som det øverste av to reservoarer for et pumpekraftverk – Bolarque vannkraftverk (1974) som har en installert produksjonseffekt på 236 MW, mens selve demningen også har et eget kraftverk på 15 MW. Anlegget ble ferdigstilt i 1910. Det påfølgende reservoaret som er nedre vannmagasin demmes opp av Zorita-demningen.
Reservoarets areal er inntil 5,1 km² (510 hektar), og vannvolumet opp til 31 millioner m³. Demningen er 36 meter høy og 292 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
(en) Bolarque Dam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bolarque - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Zorita-demningen

Zorita-demningen er en demning  i elva Tajo, i provinsen Guadalajara i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Det fungerer som det nedre av to reservoarer for et pumpekraftverk – Bolarque vannkraftverk (1974) som har en installert produksjonseffekt på 236 MW. Demningen stod ferdig i 1947
Reservoarets areal er inntil 5,1 km² (510 hektar), og vannvolumet opp til 2,6 millioner m³. Demningen er 18,7 meter høy og 65 meter lang gravitasjonsdam i betong.
Reservoaret tjener også som vannkilde for Zorita kjernekraftverk (Jose Cabrera), som ligger bare 1 km øst for demningen.
På grunn av kombinasjonen av flomfare nedenfor demningen og funksjonen som kjølekilde for kjernekraftverket, er det spåesielle restriksjoner på ferdsel en ved innsjøen, og det er utviklet en spesiell beredskapsplan for demningen og befolkningen rundt.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Zorita - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Contreras-demningen

Contreras-demningen er en demning for vannforsyning og irrigasjon i elva Rio Gabriel der denne renner sammen med elva Guadazaón, på grensen mellom provinsen Valencia, og Cuenca i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Anlegget ble ferdigstilt i 1972.
Reservoarets areal er inntil 27,1 km² (2.710 hektar), og vannvolumet opp til 852 – 943 millioner m³. Demningen er 129 meter høy og 241 meter lang gravitasjonsdam i betong. Den ligger ved motorveien A-3.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Contreras - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
El Vado-demningen

El Vado-demningen er en demning  i elva Jarama i Tajo-vassdraget, i provinsen Guadalajara i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Det har en installert produksjonseffekt på 236 MW. Anlegget ble ferdigstilt i 1972.
Reservoarets areal er inntil 2,6 km² (260 hektar), og vannvolumet opp til 56 millioner m³. Demningen er 69,4 meter høy og 178,2 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Vado, El - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Entrepeñas-demningen

Entrepeñas-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Tajo, i provinsen Guadalajara i Castilla-La Mancha, sentrale Spania. Vannkraftverket har en installert produksjonseffekt på 782 MW. Anlegget ble ferdigstilt i 1956.
Reservoaret ligger noen kilometer rett nord for Buendia-reservoaret som skapes av Buendía-demningen, i nabostaten Cuenca.
Reservoarets areal er inntil 32,13 km² (3.213 hektar), og vannvolumet opp til 835 millioner m³ – et av de største reservoarer i denne delen av landet. Demningen er 87,35 meter høy og 383 meter lang gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Entrepenas - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Televisa Deportes Network

Televisa Deportes Network (TDN) er en meksikansk sportskanal på fjernsyn, radio og internett. Den eies av Televisa og hadde sin første sending 22. juli 2009. Fjernsynskanalen kan tas inn på kabelnett i Mexico og Mellom-Amerika. Den viser blant annet fotballkamper fra de meksikanske, spanske, italienske og franske toppdivisjonene. Den er også blant de eneste kanalene i Amerika som sender håndball.


== Eksterne lenker ==
www.tudn.mxwww.tudn.com
Parapedaliodes

Parapedaliodes er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten, som bare omfatter én kjent art, er én av ganske mange slekter som ble spaltet av fra den kjempestore slekten Pedaliodes i 1964.


== Utseende ==
En middelsstor, mørkbrun sommerfugl med avrundede vinger. Oversiden er ensfarget mørkbrun. Undersiden er mørkbrun med litt vage, lysere tverrbånd og noen små flekker langs ytterkanten på bakvingen. Noen har et oransje bånd langs vingens ytterkant. Arten har flere geografisk begrensede former som går over i hverandre.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg trolig på bambus i slekten Chusquea, i likhet med de fleste andre Pronophilina.


== Utbredelse ==
Arten lever i Peru og Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Parapedaliodes Forster, 1964
Parapedaliodes parepa (Hewitson, 1862)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 22.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Parapedaliodes i Encyclopedia of Life 
(en) Parapedaliodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parapedaliodes hos NCBI 
(en) Kategori:Parapedaliodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Parapedaliodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2011) Parapedaliodes på Tree of life
Bilder av preparerte eksemplarer
Bilder av arten fra Parque Nacional Sangay, Ecuador
Pherepedaliodes

Pherepedaliodes er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten er én av ganske mange slekter som ble spaltet av fra den kjempestore slekten Pedaliodes i 1964.


== Utseende ==
Middelsstore, mørkbrune sommerfugler. Oversiden er ensfarget mørkbrun eller med en vag, lys flekk nær forvingens forkant. Undersiden er litt mer spraglete, men uten øyeflekker, bakvingen nærmest gråsvart.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg trolig på bambus i slekten Chusquea, i likhet med de fleste andre Pronophilina.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt langs Andesfjellene i Colombia, Ecuador, Peru og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Pherepedaliodes Forster, 1964
Pherepedaliodes angela Pyrcz & Rodriguez, 2005
Pherepedaliodes naevia (Thieme, 1905)
Pherepedaliodes nubilia Pyrcz & Viloria, 1999
Pherepedaliodes pheretiades (Grose-Smith & Kirby, 1894)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 22.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Pherepedaliodes i Encyclopedia of Life 
(en) Pherepedaliodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pherepedaliodes hos NCBI 
Pherepedaliodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2011) Pherepedaliodes på Tree of life
Produksjonsevne (skogbruk)

Produksjonsevnen i skog uttrykkes som tilvekst målt i antall kubikkmeter per hektar per år:  
m3/ha/år
Produksjonsevnen er et uttrykk for boniteten på stedet. 


== Se også ==
Skogbruk i Norge
Thorstein Hiortdahl

Thorstein Hallager Hiortdahl (født 4. mai 1839 i Bergen, død 29. oktober 1925 i Kristiania) var en prisbelønt norsk geolog og kjemiker, kjent for sine krystallografi-studier av hvordan mineraler danner krystaller.Etter examen artium fra Bergen katedralskole 1857 studeret han medisin og kjemi under Adolph Strecker ved Det Kongelige Frederiks Universitet i hovedstaden. Så ble han amanuensis ved mineralkabinettet, stipendiat 1866-68 og førsteamanuensis 1868-72 ved Universitetets Kemiske Laboratorium etter Hans Henrik Hvoslef. Hiortdahl vant i 1872 kampen om universitetets nye kjemiprofessorat (nummer to ved siden av Peter Waage som satt 1862-1900), og var altså professor i kjemi 1872-1918.   Etter Waages død i 1900 overtok han også bestyrerjobbet for kjemilaben. 
Kjemimiljøet et ble etterhvert eget Kjemisk institutt (UiO), og han jobbet fra 1915 til sin avgang i 1918 mye med den nytilsatte Ellen Gleditsch som i 1929 ble professor i uorganisk kjemi.  Han hadde også  lærerstilling i kjemi ved Militærets Høiskole 1868-1912.  Hiortdahl oppdaget visstnok partiell isomorfi blant organiske stoffer.
Mineralet hiortdahlitt ble undersøkt av Hiortdahl utenfor Langesund i sin tid.


== Verv og premier ==
Kongens gullmedalje 1863 for et arbeide om mineralsyrer
Norsk Kjemisk Selskap medstifter 1893 og formann 1906–12, æresmedlem 1912
Farmaceutisk forening, æresmedlem
St. Olavs Orden, ridder i første klasse 1890, kommandørkorset i andre klasse 1911
Nordstjärneorden (svensk ridder)
dekanus ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet 1887–92
Det akademiske kollegiums formann 1890–92
Apotekereksamenskommisjonen formann 1872–1918
Kristiania bystyre 1883–92
Aas høiere Landbrugsskole, i tilsynskomiteen 1881–96
Kontrollkommissionen for Rigets Maal og Vægt, medlem


== Utgivelser ==
M. Irgens og Th. Hiortdahl (1864). Om de geologiske forhold paa kyststrækningen af Nordre Bergenshus amt. Christiania: Brøgger & Christie. 
Th. Hiortdahl (1870). Kortfattet Lærebog i Chemie. Johan Dahl, Christiania.  [Utkom i 7 utgaver]
Th. Hiortdahl (1871). Begyndelsesgrundene af den kvalitative analyse. Cammermeyers forlag. 
Th. Hiortdahl (1906). Fremstilling af kemiens historie. I kommisjon hos J. Dybwads forlag.  [Tre bind]
Th. Hiortdahl (1912). Berzelius. I kommisjon hos J. Dybwad.  [Om den svenske kjemikeren Jöns Jakob Berzelius]
Th. Hiortdahl (1920). Justus Liebig. Kristiania.  [Om kjemikeren Justus von Liebig]
Th. Hiortdahl (1921). Seks forelæsninger om farmaciens historie. Cammermeyers forlag.  [Utgitt av Norsk Apotekerforening]


== Referanser ==
Skogomløp

Et skogomløp eller bare omløp er den tid det går fra en skog etableres til den kan hogges. Omløpstiden varierer avhengig av bonitet. For gran- og furuskog er omløpstiden ca 60 år på den beste boniteten, og opp til 140 år på dårligere bonitet. For lavlandsbjørk (ofte kalt hengebjørk) er omløpstiden ca 40–60 år. For vanlig bjørk er omløpstiden ca 60–110 år.   


== Se også ==
Skogbruk i Norge
Charles Spencer King

Charles Spencer «Spen» King (født 26. mars 1925, død 26. juni 2010)) var en britisk bildesigner og en viktig skikkelse i Rover og etter hvert også British Leyland.
Etter å ha fullført skolegangen sin i 1942 ble han lærling i Rolls-Royce.  Han gikk over til Rover i 1945, hvor onklene hans Maurice og Spencer Wilks jobbet.  Til å begynne med jobbet han med prototypene JET1 og T3, som eksperimenterte med gassturbindrift.  I 1959 ble han hovedingeniør på nye kjøretøysprosjekter.  Han er best kjent for å ha ledet gruppene som utviklet den avanserte Rover P6-serien, som ble lansert som 2000 i 1963, og for storselgeren Range Rover, som ble lansert i 1970.  I tillegg jobbet han med den Rover-baserte Maurader sportsbilen i 1950 samt mange eksperimentelle kjøretøyer og prototyper.
Etter at Rover ble overtatt av Leyland Motor Corporation, som senere ble British Leyland (BL), jobbet han med modellene Triumph TR6, Triumph Stag og Triumph TR7 samt den nyvinnende 16-ventilers motoren basert på Triumph Dolomite Sprint.  Andre BL-modeller ble tatt fram under hans lederskap, men King var ofte frustrert over arbeidsforholdene i den turbulente britiske bilindustrien.  Manglende finansiering og dårlig kvalitet på sluttproduktet, samt konflikter mellom arbeidere og ledelse bidro til dette.
Mens han fra 1979 var formann for BL Technology tok han fram en rekke avanserte lette og aerodynamiske prototyper.  Mange av teknologiene her ble senere brukt i andre BL-produkter, slik som K-serien motorer og også brukt av andre fabrikanter.
King pensjonerte seg i 1985.
Han døde 26. juni 2010, etter en sykkelulykke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holloway, Hilton (1996). End of a Range of 26 Years. The Times
Praagh, Anna van (2004). 4x4s aredangerous, uglyand driven by idiots... I know, I invented them. Mail on Sunday
(2003). Rover went radical with sensational P6. Western Daily News
Whisler, Timothy (1999). The British Motor Industry 1945-1994.. Oxford: Oxford University Press.


== Eksterne lenker ==
The Unofficial Austin Rover Resource – Spen King Interview (engelsk)
Josef Škvorecký

Josef Skvorecky (født 27. september 1924 i Náchod, Tsjekkoslovakia, død 3. januar 2012) var en tsjekkisk forfatter og forlegger som tilbrakte mye av sitt liv i Canada. Skvorecky og hans kone var i lang tid tilhengere av tsjekkiske dissident-forfattere før kommunismens fall i hjemlandet. 
Etter den andre verdenskrig begynte Skvorecky å studere ved Det medisinske fakultet ved Karlsuniversitetet i Praha. Han tok sin doktorgrad i filosofi i 1951. Mellom 1952 og 1954 hadde han militærtjeneste i den tsjekkoslovakiske hæren. Skvorecky arbeidet i en kortere periode som lærer, oversetter og redaktør på 1950-tallet. Etter den sovjetiske invasjonen av Tsjekkoslovakia i 1968 flyttet Škvorecký og hans kone, sammen med forfatter og skuespiller Zdena Salivarová, til Canada. De fleste av hans romaner er tilgjengelig på engelsk. Skvorecky døde av kreft i januar 2012 i Toronto i Canada. Blant hans mange litterære utmerkelser er Neustadt International Prize for Literature (1980). Skvorecky ble nominert til Nobels fredspris i 1982, og i 1992 ble han medlem av Order of Canada. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Škvorecký – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Josef Škvorecký på Internet Movie Database 
(en) Josef Škvorecký hos The Movie Database 
(en) Josef Škvorecký på Discogs 
(en) Biography and Bibliography
(en) Biography av Jan Čulík
Susannah Constantine

Susannah Caroline Constantine (født 3. juni 1962 i London) er en britisk TV-programleder, stylist, journalist og forfatter, best kjent fra TV-programmene «What not to wear» og «Trinny & Susannah undress».


== Karriere ==
I starten av karrieren arbeidet hun for både Giorgio Armani i USA og John Galliano i London. Hun møtte Trinny Woodall i 1994, og har samarbeidet med henne i flere prosjekter etter dette. I perioden 2001-2005 var de programledere på BBC Two for «What not to wear» (i Norge kalt Motepolitiet), en stor suksess hvor de lærte britiske kvinner hvordan de burde kle seg etter sin figur. Constantine var jevnlig benyttet som stylist på The Oprah Winfrey Show. De siste årene har Constantine og Woodall besøkt andre land og lært dem hvordan kvinner bør kle seg. De er nå i Norge for å lage en sesong herfra.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Susannah Constantine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Susannah Constantine på Internet Movie Database 
(en) Susannah Constantine hos The Movie Database
Amrita Acharya

Amrita Acharya (født 24. desember 1990 i Nepal) er en britisk skuespillerinne med ukrainsk og nepalsk bakgrunn. Hun kom til Norge sammen med familien da hun var 13 år, og de bosatte seg i Tromsø. Seks år senere, etter å ha fullført videregående skole, flyttet hun til England. Hun har en bachelorgrad fra Academy of Live and Recorded Arts i London.


== Karriere ==
Acharya spilte rollefiguren Irri i TV-serien Game of Thrones fra 2011, sesong en og to. Selv om personen hun spiller lever mye lenger i bøkene serien er basert på, ble hun skrevet ut i andre sesong. I filmen The Devil's Double fra 2011 spilte Acharya en skolejente. Hun er kjent fra serien The Good Karma Hospital og Frikjent (sesong 2)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amrita Acharya på Internet Movie Database 
(en) Amrita Acharya hos The Movie Database 
Amrita Acharya hos Filmweb