jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vegbreen

Vegbreen er en 6 km lang isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er forbundet med Pålbreen i sør og Kvitryggfonna i øst, og strekker seg mellom Lunckefjellet (924-1046 m) i vest og Mefarfjellet (873 m) i sørøst. Skillet mot den parallelle Kvitryggfonna er den langsmale nunataken Rakekniven, og de to breene møtes igjen i nord med felles morenemasser i Reindalen. 
Breen ligger 25 km nord for tettstedet Sveagruva. Morenemassene foran breen er nesten 2 km brede og går nesten helt ned til øvre Reindalselva.
Vegbreen har sitt navn etter vegen den danner sammen med Pålbreen. De to breene henger sammen og danner en mye brukt hundespann- og scooterløype fra Reindalen i nord til Kjellströmdalen i sør.


== Referanser ==
Kvitryggfonna

Kvitryggfonna er en 6 km lang og 5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Kjellströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er forbundet med Pålbreen i sør og Vegbreen i vest, og strekker seg mellom Glitrefjellet (902 m) og Kvitryggen i øst, og Mefarfjellet (873 m) i sørvest. I øst ligger Glitrebreen. Skillet mot den parallelle Vegbreen er den langsmale nunataken Rakekniven, og de to breene møtes igjen i nord med felles morenemasser i Reindalen. 
Breen ligger 30 km nord for tettstedet Sveagruva. Morenemassene foran breen er nesten 2 km brede og går nesten helt ned til øvre Reindalselva. Ved enden av morenemassene er det tre pingoer.
Kvitryggfonna har sitt navn etter fjellet Kvitryggen.


== Referanser ==
Glitrebreen

Glitrebreen er en 2,5 km lang og 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Lundströmdalen i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er nesten forbundet med Kvitryggfonna i øst, og strekker seg mellom Glitrefjellet (902 m) i nord og Kvitryggen i sørvest. Sistnevnte fjelltopp er skillet mot Kvitryggfonna. Glitrebreen fører foran seg nesten 1 km med morenemasser som går helt ned til Lundströmelva i Lundströmdalen.  
Breen ligger 20 km nord for tettstedet Sveagruva. Glitrebreen har sitt navn etter fjellet Glitrefjellet.


== Referanser ==
Urdkollbreen

Urdkollbreen er en 2,5 km lang og 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er nesten forbundet med Greinbreane i vest og Samuelssonbreen i nord, og strekker seg mellom Urdkollen (892 m) i sør og Skalken (1034 m) i nord. Urdkollbreen fører foran seg nesten 500 m med morenemasser ned i Urdkolldalen, som igjen munner i Gustavdalen før havet. Breen ligger 10 km vest for Sveagruva.
Urdkollbreen har navn etter fjellet Urdkollfjellet.


== Referanser ==
Krokryggbreen

Krokryggbreen er en 2 km lang og 1 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Reindalen og Van Mijenfjorden i det sørøstre Nordenskiöld Land. Isbreen er nesten forbundet med Greinbreane i nordvest og Urdkollbreen i nordøst, og strekker seg mellom Urdkollen (892 m) i øst og Krokryggen (858 m) i vest. Krokryggbreen fører foran seg drøyt 500 m med morenemasser ned mot elva som munner rett ut i Slettvika i Van Mijenfjorden.  
Breen ligger 12 km vest for tettstedet Sveagruva. Krokryggbreen har sitt navn etter fjellet Krokryggen.


== Referanser ==
Wimanbreen

Wimanbreen er en 1 km lang og 0,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Wimanfjellet (912 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. Wimanbreen fører foran seg lite morenemasser ned mot Wimanelva som munner rett ut i Isfjorden litt øst for Diabasodden.  
Wimanbreen har sitt navn etter den svenske geologen Carl Johan Josef Ernst Wiman (1867–1944).
Knorringbreen

Knorringbreen er en 2 km lang og 3 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Telgefjellet (921 m), Knorringfjellet (948 m) og Wimanfjellet (912 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. Knorringbreen fører foran seg drøyt 500 meter med morenemasser ned mot Hanaskogelva som munner rett ut i Adventfjorden litt vest for Revneset. En sidebre i nord går ned mot øvre Wimandalen.
Knorringbreen har sitt navn etter den svenske offiseren og polarforskeren Otto Wilhelm von Knorring (1863–1933).


== Referanser ==
Brandtbreen

Brandtbreen er en 3 km lang og 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Telgefjellet (921 m), Stäket (1030 m) og Kjødetoppen (769 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. Brandtbreen fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Hanaskogelva som munner rett ut i Adventfjorden litt vest for Revneset. I øst ligger Blackbreen.
Brandtbreen har sitt navn etter den tyske oceanografen og polarforskeren Karl Brandt (1854–1931).


== Referanser ==
Blackbreen

Blackbreen er en 3 km lang og 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Telgefjellet (921 m), Stäket (1030 m) og Knorringfjellet (948 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. Blackbreen fører foran seg drøyt 500 meter med morenemasser ned mot Tobredalen som munner rett ut i De Geerdalen som igjen går nord til Isfjorden.
Blackbreen har sitt navn etter amerikaneren David Black, som var gruvebestyrer for Spitsbergen Coal and Trading Co. fra 1904 til 1906 eller 1907.


== Referanser ==
Fangenbreen

Fangenbreen er en 3 km lang og 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Ottofjellet (806 m) og Stäket (1030 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. Fangenbreen fører foran seg drøyt 1 000 meter med morenemasser ned mot Tobredalen som munner rett ut i De Geerdalen som igjen går nord til Isfjorden.
Fangenbreen har sitt navn etter den amerikanske gruvebestyreren S. A. Fangen.


== Referanser ==
Mälarbreen

Mälarbreen er en 3 km lang og 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Birkafjellet (976 m), Kjødetoppen (769 m) og Stäket (1030 m) i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. I sør ligger Blekumbreen. Mälarbreen fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Mälardalen som munner rett ut i Adventdalen ved deltaet i Adventfjorden.
Mälarbreen har sitt navn etter den svenske innsjøen Mälaren.


== Referanser ==
Blekumbreen

Blekumbreen er en 3 km lang og 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Birkafjellet (976 m) og Operafjellet i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. I nord ligger Mälarbreen, i øst er det direkte overgang via en høyde til Tellbreen. Blekumbreen fører foran seg drøyt 500 meter med morenemasser ned mot Mälardalen som munner rett ut i Adventdalen ved deltaet i Adventfjorden.
Blekumbreen har sitt navn etter den norske gruvelederen Sverre Blekum (1886–1944), som utførte forskningsstudier på kullagene i området i 1921. Han ble senere direktør ved Knaben gruver.


== Referanser ==
Tellbreen

Tellbreen er en 3 km lang og 2,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger ved Birkafjellet (976 m) og Operafjellet i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. I nord ligger Fangenbreen, i vest er det direkte overgang via en høyde til Blekumbreen. Tellbreen fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Helvetiadalen som munner rett ut i Adventdalen nord for Janssonhaugen.
Tellbreen har sitt navn etter den sveitsiske sagnfiguren Wilhelm Tell.


== Referanser ==
Altbreen (Svalbard)

Altbreen er en 2 km lang og 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen ligger i mellom Operafjellet i vest og Helvetiafjellet i øst, i fjellmassivet nordøst for Longyearbyen. I nord ligger Tellbreen, i vest er det direkte overgang via en høyde til Blekumbreen. Altbreen fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Koslådalen som munner rett ut i Adventdalen vis-à-vis Gruve 7-fjellet.
Altbreen har sitt navn etter stemmeleiet alt, og har sitt opphav i breens nære relasjon til Operafjellet og de tre nærliggende fjelltoppene Dirigenten (928 moh), Tenoren (655 moh) og Bassen (968 moh).


== Referanser ==
Flowerbreen

Flowerbreen er en 2,5 km lang og 1,5 km² stor isbre på Spitsbergen på Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen graver seg radialt ut fra fjellmassivet med Lusitaniafjellet (927 m) og Valmuetoppen (891 m), øst for Longyearbyen og nord for fjellet Skolten. Flowerbreen går nordover og fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Flowerdalen som munner rett ut i Isfjorden ved Vinodden.
Flowerbreen har sitt navn etter den britiske museumslederen William Henry Flower (1831–1899).


== Referanser ==
Det øverste militærrådet (Egypt)

Det øverste militærrådet (arabisk: المجلس الأعلى للقوات المسلحة; al-Maǧlis al-ʾAʿlā lil-Quwwāt al-Musallaḥah, engelsk: Supreme Council of the Armed Forces eller SCAF) består av 20 høyere offiserer i det egyptiske militæret. Som en konsekvens av Den egyptiske revolusjonen i 2011 ble rådet gitt makt til å styre Egypt av den avgående president Hosni Mubarak den 11. februar 2011.Rådet ledes av Mohamed Hussein Tantawi, som var forsvarsminister under Mubarak. Andre medlemmer er Reda Mahmoud Hafez Mohamed, Sami Hafez Anan, Abd El Aziz Seif-Eldeen og Mohab Mamish.


== Referanser ==
Lusitaniabreen

Lusitaniabreen er en 3 km lang og 3 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen graver seg radialt ut fra fjellmassivet med Lusitaniafjellet (927 m) og Valmuetoppen (891 m), øst for Longyearbyen og nord for fjellet Skolten. Lusitaniabreen går nordover og fører foran seg drøyt 200 meter med morenemasser ned mot Lusitaniadalen som munner rett ut i Isfjorden ved deltaet til Sassenelva.
Breen har navn etter det engelske passasjerskipet «Lusitania», som besøkte Spitsbergen med turister i 1894.


== Referanser ==
Duboisbreen (Svalbard)

Duboisbreen er en 3 km lang og 2,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen graver seg radialt ut fra fjellmassivet med Lusitaniafjellet (927 m) og Valmuetoppen (891 m), rundt 25 km øst for Longyearbyen. Duboisbreen går nordøstover og fører foran seg drøyt 400 meter med morenemasser ned mot Deltadalen. Elva som renner fra brefronten munner ut i Sassenelva, som fortsetter til Isfjorden.
Duboisbreen er oppkalt etter den sveitsiske geologen Auguste Dubois (1862-1923).


== Referanser ==
Arnicabreen

Arnicabreen er en 2 km lang og 1 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen graver seg radialt ut fra fjellmassivet med Lusitaniafjellet (927 m) og Valmuetoppen (891 m), øst for Longyearbyen og nord for fjellet Skolten. Arnicabreen går sørover og fører foran seg drøyt 50 meter med morenemasser ned mot Arnicadalen som munner rett ut i Adventdalen vis-à-vis Skolten.
Arnicabreen har sitt navn etter blomsten arnica som vokser her.


== Referanser ==
Arctowskibreen

Arctowskibreen er en 2 km lang og 2 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Isfjorden i det nordlige Nordenskiöld Land. Isbreen graver seg radialt ut fra fjellmassivet med Arctowskifjellet (958 moh), nord for Adventdalen og rundt 20 km øst for Longyearbyen. Arctowskibreen går mot nordvest og fører foran seg flere hundre meter morenemasser ned mot De Geerdalen. Fra brefronten renner De Geerelva, som munner ut i Isfjorden ved Elveneset, rundt 5 km øst for Diabasodden.
Arctowskibreen har sitt navn etter den polske geofysikeren Henryk Arctowski (1871-1958), som var med på Belgica-ekspedisjonen til Antarktis i 1897–99. Han forsket også på Spitsbergen, som han i 1910 besøkte med dampbåten «Ile de France», sammen med den sveitsiske geologen Auguste Dubois


== Referanser ==
Kampfonna

Kampfonna er en 3 km lang og 5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Sassendalen langt vest i Sabine Land. Isbreen ligger ved Breikampen (915 m) i fjellmassivet vest for Vendomdalen. Kampfonna fører foran seg drøy 250 meter med morenemasser ned mot Eskerdalen som igjen leder til Sassendalen.  
Kampfonna har sitt navn etter fjellet.


== Referanser ==
Breifonna (Svalbard)

Breifonna er en 3 km lang og 4 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Sassendalen langt vest i Sabine Land. Isbreen ligger ved Breikampen (915 m) i fjellmassivet vest for Vendomdalen. Kampfonna fører foran seg drøyt 750 meter med morenemasser ned mot øvre Adventdalen i vest.  
Breifonna har fått navnet fordi den er kort og bred.


== Referanser ==
Vendombreen

Vendombreen er en 7 km lang og 12 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Sassendalen langt vest i Sabine Land. Isbreen ligger ved Breikampen (915 m) og Skrinnfjellet (906 m) i fjellmassivet vest for Vendomdalen. Vendombreen fører foran seg drøyt 1 kilometer med morenemasser ned mot øvre Vendomdalen i øst. i morenen munner også Jinnbreen ut fra øst. 
Helt øverst i breen er den helt snødekte toppen Islysa 876 moh, og sør for denne starter Slottsbreen sørover. Isbreen har fem sidebreer.
Vendombreen har sitt navn etter Vendomdalen.


== Referanser ==
Scheffler

Scheffler:

Christoph Thomas Scheffler
János Scheffler, aka: Johann Scheffler
Johannes Scheffler
Karl Scheffler2485 Scheffler
Slottsbreen

Slottsbreen er en 3 km lang og 3,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, mellom øvre Adventdalen og Lundströmdalen langt vest i Sabine Land. Isbreen ligger i fjellmassivet nord for Lundströmdalen. Slottsbreen fører foran seg drøyt 1 kilometer med morenemasser ned mot øvre Oppdalen i sør. I øst utgjør breen den helt isdekte toppen Slottet på 805 moh. Nord for dette ligger Vendombreen.
Slottsbreen har navn etter fjellet Slottet.


== Referanser ==
Hellefonna

Hellefonna er en 12 km lang og 40 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Hellefonna er en toppbre og har en rekke sidebreer som graver seg ned mot dalene og fører foran seg store morenemasser. Regnet fra nord og med klokken har den fire sidebreer mot Sassendalen og deretter i øst Marmorbreen (Fulmardalen), Skruisbreen og Sveigbreen (Agardhdalen), og i vest Innerbreen (Oppdalen) og Jinnbreen (Vendomdalen)
Hellefonna har sitt navn etter den norske topografen og polarforskeren Sigurd Gunnarson Helle (1920–).


== Referanser ==
Jinnbreen

Jinnbreen er en 4 km lang og 4 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Jinnbreen er en vestlig sidebre til den store Hellefonna, og fører foran seg store morenemasser som ender i Vendomdalen i nordvest – sammen med Vendombreens løsmasser. I nord ligger fjellet Dalsnuten (621 m).
Jinnbreen har sitt navn etter ørkenåndene djinn i islamsk mytologi.


== Referanser ==
Marmorbreen

Marmorbreen er en 3 km lang og 3 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Marmorbreen er en østlig sidebre til den store Hellefonna, og fører foran seg store morenemasser som ender helt øverst i Fulmardalen i nord samt til Jøkulvatnet i øst. I sør ligger fjellet Raggfjellet (571 m).
Marmorbreen har sitt navn fargespillet i breen.


== Referanser ==
Skruisbreen

Skruisbreen er en 4 km lang og 3 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Skruisbreen er en østlig sidebre til den store Hellefonna, og fører foran seg store morenemasser som ender helt øverst i Agardhdalen i øst samt til Jøkulvatnet i nordøst. I sør ligger fjellet Kropotkinfjellet (538 m).
Skruisbreen har sitt navn etter skruis.


== Referanser ==
Sveigbreen

Sveigbreen er en 11 km lang og 15 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Sveigbreen er en buet, sørlig utløper fra den store Hellefonna, og fører foran seg store morenemasser som ender helt øverst i Agardhdalen. Fra brefronten renner Agardhelva mot øst. Nord for breen ligger Kropotkinfjellet (538 m).
Sveigbreen har sitt navn etter «sveig» som betyr bøy eller sving - isbreen har bøyd form som en boomerang.


== Referanser ==
Innerbreen

Innerbreen er en 4 km lang og 3,5 km² stor isbre på Spitsbergen, Svalbard, i fjellmassivet som ligger mellom øvre Kjellströmdalen og øvre Sassendalen, langt sørvest i Sabine Land. Innerbreen er en vestlig sidebre til den store Hellefonna, og fører foran seg store morenemasser som ender helt øverst i Oppdalen i sør (sidedal til Lundströmdalen). I nord ligger fjellet Skrinnfjellet (906 m).
Navnet betyr «den innerste breen».


== Referanser ==
Rocken Bom

Rocken Bom er et musikkalbum med Olav Stedje, utgitt i 1984.


== Sporliste ==
«Dei tre små fisk»
«Klokkemakar flikk-flakk»
«Seks små ender»
«Anne syng til månen»
«Spela på ei ause»
«Du skal ikkje tru det blir sommar»
«Karusellen»
«Det sat to kattar»
«Trollmors voggesong»
«Vaskevise for små bjørnar»
«Tordivelen og flua»
«Det blir ikkje regn»
«Ser du kjolen min»
«Hønseføter og gulerøter»
«Lille Bolla Bølla»
Mokke & Høst

Mokke & Høst er et musikkalbum med Knut Lystad og Marianne Mørk, utgitt i 1981. Dette er duoens debutalbum.


== Sporliste ==
«Aleneleken» (Mørk/Thingnæs)
«Skynd deg Mokke» (Mørk/Thingnæs)
«Her sitter jeg» (Mørk/Thingnæs)
«Møter her, møter der» (Mørk/Thingnæs)
«Kostymefest» (Mørk/Thingnæs)
«Revevise» (Mørk/Thingnæs)
«Malersang» (Mørk/Thingnæs)
«Å, vi kjeder oss så» (Mørk/Thingnæs)
«Godtesangen» (Mørk/Thingnæs)
«Skumle lyder» (Mørk/Thingnæs)
«Kjære lille Mokke» (Mørk/Thingnæs)
«Lyve det er dumt» (Mørk/Thingnæs)
«Mobbevise» (Mørk/Thingnæs)
«Synge litt og le» (Mørk/Thingnæs)
«Kveldssangen vår» (Mørk/Thingnæs)
«Aleneleken» (instr.), (Mørk/Thingnæs)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Knut Lystad - sang
Marianne Mørk - sang, låtskriver
Frode Thingnæs - trombone, perkusjon, produsent, låtskriver, musikkarrangement
Henryk Lysiak - keyboard, saksofon, perkusjon, fløyte
Carl Erik Hedløv - gitar
Kalle Helgesen - gitar
Terje Methi - bass
Bjørn Jacobsen - bass
Thor Andreassen - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Tore Tambs Lyche - tekniker
Morten Krogvold - coverfoto
BM Design AS - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Mokke & Høst
Støvtørkere

Støvtørkere er et musikkalbum med Dænsebændet hass Arnstein, utgitt i 1982. Dette er gruppas debutalbum.


== Sporliste ==
«En liten gylden ring»
«Piken i Dalen»
«Mari og Ola»
«Måneskinn»
«Hu Martina Mo»
«Frk. Johansen og jeg»
«Det er rokken som spinner i stuen»
«Alperosen»
«Ågot»
«Isabelle»
«Høstfest i Snertingdal»


== Bandet ==
Arnstein Tungvåg – vokalist
Knut Erling Fjell – keyboard, sang
Magne Overhalden – gitar, sang
Trond Fjell – bass, sang
Ottar Rønningen – trommer, sang
Australias Grand Prix 2010

Australias Grand Prix 2010 (offisielt navn: LXXV Qantas Australian Grand Prix) var et Formel 1-løp som ble arrangert 28. mars 2010 på Melbourne Grand Prix Circuit i Melbourne, Australia. Det var det andre løpet i Formel 1-sesongen 2010, og det syttifemte Australias Grand Prix, hvorav det tjuesjuende i F1-sammenheng. Løpet ble vunnet av McLaren-føreren Jenson Button, som dermed ble den første til å vinne to Australias Grand Prix på rad siden Michael Schumacher i 2002. På andreplass kom Renaults Robert Kubica, foran Ferrari-duoen Felipe Massa og Fernando Alonso.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter til tabellen:

Jarno Trulli forsøkte å starte løpet fra pitlane etter at hans Lotus fikk en hydraulikkfeil på griden, men teamet klarte ikke å reparere problemet og Trulli startet derfor ikke.
Virgin Racing valgte å starte begge sine biler fra pitlane etter å ha skiftet deler i drivstoffsystemet som følge av problemer under kvalifiseringen som tvang dem til å kjøre med mere bensin enn hva som ville være ideelt.


=== Løpet ===


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==

 
Merk: Kun de øverste fem plasseringene er tatt med for hver av de to mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2010 Australian Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jean Michelet

Jean de Beau Val Michelet (født 29. august 1908 i Kristiania, død 1998) var en norsk offiser og industrimann.


== Slekt ==
Jean Michelet var sønn av Jean Michelet (1871–1961), direktør i Øst-Telemarkens Brukseierforening og Dorrit Sibbern (1875–1942). Han ble gift med Cecilie Henrikke Heiberg Smith (født 1909) i 1931, datter av skipsreder Henrik Cecil Heiberg Smith i Tvedestrand (1870-) og Gina Mustad (1882-).


== Liv ==
Michelet ble student i 1927 og slo først inn på en militær løpebane. Han ble offiser i 1930 og gikk ut av den militære høyskolen i 1935. I 1940 ble han forfremmet til kaptein. Under felttoget i Norge i 1940  tjenestegjorde han i generalstaben. Han var krigsfange i Tyskland. I 1946 ble han utnevnt til major. Han var stabssjef for DK Østlandet fra 1946 til 1947.
I 1948 gikk han over i næringslivet og ble soussjef i A/S Union, hvor han ble direktør i 1950 og administrerende direktør i 1954. Fra 1962 til 1963 var han direktør for A/B Mölnbacka i Trysil og A/B Edsvalla Bruk i Värmland. Fra 1965 var han direktør for Årdal og Sunndal Verk.


== Utmerkelser ==
Michelet ble ridder av St. Olavs Orden i 1972.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem er Hvem 1973
Eirik Grude Flekkøy

Eirik Grude Flekkøy (født 18. januar 1963 i Bærum) er en norsk fysiker og professor ved universitetet i Oslo.


== Slekt ==
Eirik Grude Flekkøy er sønn av Målfrid Grude Flekkøy, dattersønn av Sigmund Skard og Åse Gruda Skard, og oldebarn av Halvdan Koht og Karen Grude Koht.


== Liv ==
Flekkøy gikk på Valler videregående skole fra 1978 til 1981 og begynte å studere ved universitetet i Oslo i 1983. Han ble cand. mag. i 1985 og cand. scient. i 1985, og var deretter stipendiat. Han tok doktorgraden i 1993. I 1997 ble han utnevnt til førsteamanuensis ved universitetet i Oslo, og har vært professor siden 2001.
Forskningsområdene hans er blant annet faststoffysikk, granulær strømning, hydrodynamikk og sedimentologi.


== Bibliografi ==
Sandslott og flodbølger – Den fantastiske fysikken omkring oss. Cappelen, 2006. Med Knut Jørgen Måløy.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine.
(no) Publikasjoner av Eirik Grude Flekkøy i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Kristuskransen

Kristuskransen, også kalt Trosperlene, er et perlebånd, som ble utviklet i 1995 av den svenske, evangelisk-lutherske biskopen Martin Lönnebo.


== Bakgrunn ==
Biskop Lönnebo satt i flere dager fast på en gresk øy, på grunn av storm. Da han så de greske fiskerne med sine kombologia, kom han på ideen med kristuskransen. Først utviklet han, på papir, en livsring av perler (derav det svenske navnet Frälsarkransen), hvor han ga alle perlene en bestemt betydning. Etter hjemreisen til Sverige lagde han et perlebånd, basert på skissene sine, og begynte å bruke kransen som en bønnehjelp. Oppfinnelsen spredde seg rasket i Sverige, og etterhvert videre til andre lutherske land.


== Perlene ==
Kransen består av 18 perler, som har hver sin betydning, et livsspørsmål, en tanke, eller en bønn. Faste bønnformuleringer er det ikke. Ved hver perle mediterer man over et passende tema, eller ber en bønn.

Rekkefølgen begynner med gullperlen og følger retning med klokka:

Gudsperlen
Stillhetsperlen
Jeg-perlen
Dåpsperlen
Stillhetsperlen
Ørkenperlen
Stillhetsperlen
Gledesperlen
Stillhetsperlen
To kjærlighetsperler
Tre hemmelighetsperler
Nattens perle
Stillhetsperle
Oppstandelsesperlen
StillhetsperlenI denne rekkefølgen er perlene også et symbol på livsveien. De representerer også en katekisme.


== Websider ==
Forklaring om Kristuskransen hos Bibelforlaget


== Referanser ==