jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den gamle veien

Den gamle veien er et musikkalbum med Jonas Fjeld og Henning Kvitnes, utgitt i 2009. Dette er duoens første plateutgivelse. Albumet lå 16 uker på VG-lista og endte med andreplass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Noen speller Willin'» (Fjeld/Kvitnes)
«Ut å stjæle hester» (Henning Kvitnes)
«Siste terningkast» (Fjeld/Kvitnes)
«Å elske noen» (Henning Kvitnes)
«Vår evighet» (Hagerup/Fjeld)
«Den gamle veien» (Henning Kvitnes)
«Gamle minner» (Andersen/Fjeld)
«Rose i Svelvik» (Fjeld/Kvitnes)
«November» (Fjeld/Kvitnes)
«Sett en bete tatt» (Henning Kvitnes)
«De minste på jord» (Wilson/Fjeld/Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Jonas Fjeld - sang, gitarer, låtskriver, kor
Henning Kvitnes - sang, gitarer, låtskriver, kor
Geir Sundstøl - gitarer, munnspill, banjo, mandolin, orgel, steelgitar
Greg Readling - piano
Birger Mistereggen - perkusjon, munnharpe
Finn Tore Tokle - bass, bakgrunnvokal
Jon Terje Rovedal - trekkspill


=== Andre medvirkende ===
Kai Andersen - tekniker
David Wilson - låtskriver
Astor Andersen - låtskriver
Klaus Hagerup - låtskriver
Tor Magne Hallibakken - produsent
Jørgen Bratlie - A&R-direktør
Make up

Make up er et musikkalbum med Jonas Fjeld Band, utgitt i 1979.


== Sporliste ==
«No Time to Say Goodbye» (Fjeld/Gallie)
«Johnny Cruel» (Fjeld/Tylden)
«Shacking Up With the Blues» (Bredesen/Schlitz)
«Reminiscing» (Bredesen/Hadaway)
«You're Gonna Get What's Coming» (Fjeld/Gallie)
«Police Blues» (Fjeld/Bredesen/Schlitz/Metall)
«Running Out of Time» (Bredesen/Hadaway)
«Lay Down My Head» (Bredesen/Hadaway)
«Hit That Groove (All Right)» (Fjeld/Hadaway)
«South American Booze» (Fjeld)
«Till the Dust of Her Skin (Is Dust on the Floor)» (Fjeld/Sheridan)


== Medvirkende ==


=== Jonas Fjeld Band ===
Jonas Fjeld - gitarer, låtskriver, bass, keyboard, fløyte, perkusjon, sang, kor
Bent Bredesen - bass, gitarer, sang, kor, perkusjon
Igor Kill - bass, kor
Tom Metall - trommer, perkusjon


=== Andre medvirkende ===
Helge Grøslie - elektrisk piano, orgel, bakgrunnsvokal
Øystein Sunde - trommer, gitarer
Knut Riisnæs - saksofon
Haakon Graf - synth
Trond Bredesen - omslagsdesign, foto, illustrasjon
Arild Sønstrød - omslagsdesign, foto
Bruno Oldani - foto
Hans Petter Danielsen - tekniker
Ingar Helgesen - tekniker
Tore Tambs Lyche - tekniker
Finnguttens frieri

«Finnguttens frieri» er et skillingstrykk som ble samlet inn til Alf Prøysens visespalte i «Magasinet for alle», som han presenterte i bladet i 1954. Den er også tatt med i boken «De gamle visene med Alf Prøysen». Det oppgis ingen opprinnelse til skillingsvisen.


== Teksten ==
Jeg har her i pulten et hemmelig lukke

«Jeg har her i pulten et hemmelig lukke» er en sang med tittelen Pebersvendens Museum, laget av den danske dikter og komponist Erik Bøgh. Sangen er trykt i Bøghs Hundrede Viser, som kom ut på 1850 tallet og senere i hans svært populære Halvandet Hundrede Viser som kom ut i 1881.
Visa ble svært populær også i Norge og ble snart oppfattet som en folkevise. Den er trykt i en rekke norske sang- og visebøker rundt 1900. Den ble også sendt inn til Alf Prøysens visespalte i «Magasinet for alle» [1954-55]. Ved århundreskiftet ble visa også  utgitt i skillingstrykk. 
I melodisamlingen til Halvandet Hundrede Viser oppgir han at visen er diktet til en gammel opprinnelig tysk melodi.


== Referanser ==


== Teksten ==
Sjællandsvisen

«Sjællandsvisen» er et skillingstrykk som Alf Prøysen presenterte i sin visespalte i bladet «Magasinet for Alle», årgang 1954-1955. Visen er også tatt med i samlingen «De gamle visene med Alf Prøysen». Skillingsvisen er av ukjent opprinnelse.


== Teksten ==


== Referanser ==
Frøken Agnes og Herman

«Frøken Agnes og Herman» er opprinnelig et svensk skillingstrykk, og skrevet av L. Fredrik Ågren (1856–1928). Det ble første gang trykket i 1900, og kom ut i mange skillingstrykk senere.
På skillingstrykket står det skrevet: «Den bekjente sang om Grevedatteren frøken Agnes og hennes hjertens kjær Herman». Alf Prøysen samlet denne visen inn til visespalten sin i «Magasinet for Alle», og den er også tatt med i «De gamle visene med Alf Prøysen».


== Kilder ==
Elin Prøysen, Sangene i våre hjerter Damm 2007


== Teksten ==
With a Smile and a Song (sang)

«With a Smile and a Song» er en amerikansk sang med melodi av Frank Churchill og tekst av Larry Morey Den ble publisert i 1937.
Den ble fremført av Adriana Caselotti i Walt Disneys anuimerte film Snøhvit og de syv dverger (Snow White and the Seven Dwarfs) fra 1937.


== Norsk versjon ==
Tola har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Med et smil og en sang». 


=== Innspilling ===
Odeon Danseorkester Dir.: Bjarne Amdahl Refr.: Øystein Frantzen. Innspilt i Oslo 3. september 1938. Utgitt på 78-platen Odeon D-3517 AN 290222


== Referanser ==
Ksenija Ustalova

Ksenija Ustalova (russisk: Ксения Александровна Усталова, født 14. januar 1988 i Sverdlovsk) er en ukrainsk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.


== Karriere ==
Som junior vant hun sin første internasjonale medalje under Junior-EM 2007 i Hengelo i Nederland. Her vant hun sølv på 400 meter individuelt og gull på 4 x 400 meter stafett sammen Olga Fomina, Anastasija Ott og Anna Verkhovskaja.
I 2009 ble det gull både på 400 meter individuelt og på 4 x 400 meter stafett under U23-EM i Kaunas i Litauen. De andre lagvenninnene på stafetten var Anna Sedova, Ksenija Zadorina, Ksenija Vdovina og Ljudmila Motsjalina.
I 2010 vant hun til sammen fire EM-medaljer. I juni var det Lag-EM i Bergen, her ble det nok en gang gull både på 400 meter individuelt og på 4 x 400 meter stafett, sammen Ksenija Zadorina, Natalija Ivanova og Natalija Antjuk. En drøy måned senere var det EM i friidrett i Barcelona, denne gangen fikk hun sølv på 400 meter, 3 hundredeler bak lagvenninnen Tatjana Firova. Russland vant, som i forrige EM, gullet på 4 x 400 meter stafett, foran Tyskland. Denne gangen delte hun gullet med Tatjana Firova, Anastasija Kapatsjinskaja og Antonina Krivosjapka.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ksenija Ustalova – World Athletics 
(en) Ksenija Ustalova – Diamond League 
(en) Ksenija Ustalova – Track and Field Statistics 
European Athletics - Kseniya Ustalova
Manpupuner fjellformasjoner

Manpupuner fjellformasjoner (også kjent som de syv sterke menn, eller søylene i Komirepublikken) er en samling med 7 gigantiske stenpillarer nord i Uralfjellene i den russiske delrepublikken Komi. Stensøylene er mellom 30 til 42 meter høye og står på en åskam.
Manpupunene blir ansett som en av Russland «syv undere» og er et populært besøksmål. 


== Eksterne lenker ==
NGU om Manpupuner
Engelskspråklig side om stenformasjonene
Russisk nettside med bilder av stenformasjonene Arkivert 24. mars 2019 hos Wayback Machine.
Garry Shider

Garry Marshall Shider (født 24. juli 1953 i Plainfield i New Jersey, død 16. juni 2010 i Upper Marlboro i Maryland) var en USA-amerikansk låtskriver og gitarist. Han var sentral i funk-kollektivet Parliament-Funkadelic. Sammen med femten andre musikere herfra blei han i 1997 innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.Allerede som barn var Shider en aktiv sanger. Han og brødrene sang gospel og opptrådte som korister for blant annet Shirley Caesar og The Mighty Clouds of Joy. Som kunde i frisørsalongen til George Clinton fikk den unge Shiver høre doo-wop- og barbershop-sangen til de framtidige The Parliaments, samtidig som han sjøl kunne vise fram sine talenter innen gospel og gitarspill.Seksten år gammel dro Shider og kameraten Cordell «Boogie» Mosson til Canada. De starta funk/rock-bandet United Soul (ofte forkorta til bare US). De fikk igjen kontakt med Clinton, som i 1971 produserte flere spor på en plateutgivelse for US. Året etter blei både Shider og Mosson med i Parliament-Funkadelic. De var med fram til oppløsninga på tidlig 1980-tall, og Shider bidro også som med-låtskriver på ei rekke sanger. Han synger hovedstemmen på tittellåten på plata «Cosmic Slop» fra 1973. Han synger også på «One Nation Under a Groove» fra 1978, en låt som lå på topp på soul-listene i USA i åtte uker. Seinere var han sentral i P-Funk All-Stars, og han deltok også i ulike avleggergrupper.Shider fikk tilnavnet «Diaper Man» (bleiemannen), fordi han ofte opptrådte på scenen iført bare et bleieaktig lendeklede.Han gav i 1988 ut singelen «Beautiful» og seinere albumene Diaper Man, The Second Coming og Diaperman Goes Starchild. Han har bidratt til en rekke filmer og har vært nominert til Grammy-pris som låtskriver to ganger.Han døde av kreft i 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Garry Shider på Internet Movie Database 
(en) Garry Shider hos The Movie Database 
(en) Garry Shider på Discogs 
(en) Garry Shider på MusicBrainz 
(en) Garry Shider på AllMusic
Runme Shaw

Runme Shaw (kinesisk: 邵仁枚, pinyin: Shào Rénméi, jyutping: Siu6 Jan4mui4, født 1901 i Zhenhai i provinsen Zhejiang i Kina, død 1985 i Singapore) var en kinesisk forretningsmann. Han grunnla filmstudioet Shaw Brothers og drev det sammen med sin bror Run Run Shaw.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Runme Shaw på Internet Movie Database 
(da) Runme Shaw på Filmdatabasen 
(en) Runme Shaw hos The Movie Database
Lars Wangensten-Berge

Lars Wangensten-Berge (født 19. mai 1905, død 15. desember 1985) var en norsk tegneserietegner og illustratør. 
Han er spesielt kjent for å ha skapt og tegnet serien Bassen & Co. Denne serien gikk nesten 20 år i ukemagasinet Familien/(Kristen Ungdom) fra 1949 til 1968. For samme ukemagasin laget også Wangensten-Berge tegneserier av historiene Robinson Crusoe (1946) og Onkel Toms hytte (1947). 
Lars Wangensten-Berge har også illustrert flere bøker, blant annet skolebøker og Lauritz Johnsons barndomsfortelling Pannekakelua og andre historier (1968). I 1943 kom hans egen HUMOR i svart og hvitt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aars, Ivar: Kunstnar med smil og snert. Lars Wangensten Berge og livsverket hans. (I: Årbok for Valdres, 2000)
Antonina Krivosjapka

Antonina Vladimirovna Krivosjapka (russisk: Антонина Владимировна Кривошапка; født 21. juli 1987 i Rostov-na-Donu) er en russisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.


== Karriere ==
Krivosjapka vant sølvmedalje på 400 meter under Ungdoms-VM 2003, med tiden 53,54, men hadde liten suksess i de følgende årene, og ble bl.a. slått ut med femteplass i forsøksheatet under Junior-VM 2004. Hun forbedret ikke sin personlige rekord i 2005 eller 2006, og konkurrerte kun på nasjonalt nivå. Imidlertid begynte hun å stadig forbedre sine prestasjoner i 2007 og 2008, og noterte sesongbeste på hhv. 52,32 og 51,24.
Krivosjapkas internasjonale gjennombrudd kom i 2009, da hun satte personlig rekord med 50,55 på 400 meter innendørs da hun vant det russiske mesterskapet innendørs, og hun vant senere gull på 400 meter under Innendørs-EM 2009. I det samme mesterskapet vant hun gull på 4 x 400 meter stafett, sammen med lagkameratene Natalya Antyukh, Darja Safonova og Jelena Voynova. Senere samme år, under semifinalen i den russiske nasjonale mesterskap i Tsjeboksary, senket hun sin personlige rekord utendørs på 400 m med nesten ett sekund, ved å løpe på 49,29, den nest beste tiden i verden dette året. Hun ble russisk mester, med tiden 49,71 s. Med disse sterke prestasjonene var Krivosjapka regnet som en medaljefavoritt foran VM i Berlin. På 400-meterfinalen vant hun bronse på 49,71, bak Sanya Richards og Shericka Williams. Hun vant bronse på 4x400 m stafett, der hun var ankerkvinne på det russiske laget.
Hun fikk en skade på en uvanlig måte tidlig i 2010 – mens de trente sprint på en bane i Volgograd gikk en ung gutt inn i banen hennes, og hun strakk ryggen i sammenstøtet. Hun gikk dermed glipp av VM i friidrett innendørs 2010, men ble frisk til utendørssesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonina Krivosjapka – Olympics.com 
(en) Antonina Krivosjapka – Olympic.org 
(en) Antonina Krivosjapka – Olympedia 
(en) Antonina Krivosjapka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antonina Krivosjapka – World Athletics 
(en) Antonina Krivosjapka – Diamond League 
(en) Antonina Krivosjapka – Track and Field Statistics 
(en) European Athletics - Antonina Krivoshapka
Bassen & Co

Bassen & Co var en norsk tegneserie tegnet av Tønsberg-tegneren Lars Wangensten-Berge. Denne serien gikk som en ukentlig helside i ukemagasinet Familien / ("Kristen Ungdom"). Bassen & Co ble første gang trykt i "Familien" nummer 3 1949 og gikk i nesten 20 år, frem til blad nummer 17 i 1968.
I boken "Tegneseriens triangel" (av Morten Harper) står det følgende om serien: "Bassen er en tretten år gammel gutt. Han og hans to gode venner lever i en småby i Sør-Norge. Guttene er relativt prektige, men skildres i hovedsak realistisk. De opplever spennende eventyr i møter med skurker, men ordner alltid opp til slutt. Serien er virkelighetsnær, men beholder en spenningsnerve. Tegningene av både mennesker og miljø er stilsikre".


== Kilder ==
Tegneserien i og utenfor rutene II: Tegneseriens triangel – 1997.
Denis Aleksejev

Denis Aleksejev (russisk: Денис Сергеевич Алексеев, født 26. desember 1987) er en russisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter. 
Han ble U23-europamester på 400 meter i 2007. 


== Dopingutstengelse ==
Aleksejev testet positive for anabolske steroider 4-Chlorodehydromethyltestosterone (Oral Turinabol) i en kontroll utenfor konkurranse den 27. juni 2013 og ble da utestengt i to år. Utestengelsen ble avsluttet den 3. juli 2015.I mai 2016, ble det rapportert at Aleksejev var en av 14 russiske utøvere, og ni medaljevinnere, som var implisert i doping i forbindelse med ny testing av urinprøver fra Sommer-OL 2008. Aleksejev ble navngitt av det russiske pressbyrået TASS som en som var tatt for doping i forbindelse med retesten, som ble utført etter de russiske dopingskandalene i 2015 og 2016. Den 13. september 2016 ble dopingsaken og diskvalifisering bekreftet.


== Karriere ==
Aleksejev fikk søl på 400 meter under det russiske juniormesterskapet i friidrett innendørs i 2006, og han fikk sølv på 400 meter under det russiske U23-mesterskapet innendørs i 2007. Han vant gull på 400 meter under U23-EM i friidrett 2007 i Debrecen, med tiden 45,69. I samme mesterskap vant Russland også gull på 4 x 400 meter stafett. I august 2007 ble han nummer tre på 200 meter under det russiske mesterskapet i friidrett. Han ble tatt ut til å delta i VM i friidrett 2007, der Russland ble nummer fem på 4 x 400 meter stafett.Året etter ble han nummer to på 400 meter under det russiske innendørsmesterskapet i friidrett. I mars deltok han i VM i friidrett innendørs 2008, der han ble slått ut i semifinalen på 400 meter. På 4 x 400 meter stafett kom Russland på sjetteplass. Under Europacupen i friidrett 2008 ble han nummer tre på 400 meter, og han ble russisk mester på 400 meter i 2008. 
I 2010 deltok han i VM i friidrett innendørs i Doha, der han også ble slått ut i semifinalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Aleksejev – Olympedia 
(en) Denis Aleksejev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Denis Aleksejev – World Athletics 
Profil på European Athletics
Marius Thingvald

Marius Thingvald (født 19. februar 1983) er en norsk Disc jockey (DJ) også kjent som «DJ En som heter Marius». Han er fast DJ for rapgruppen Karpe Diem. Han turnerer også som klubb-DJ for en rekke utesteder i Norge. 


== Eksterne lenker ==
hjemmeside
karpediem.no
Kjetil Tandstad

Kjetil Tandstad (født 20. august 1950) er en norsk journalist og redaktør som etter mange år i mediebransjen ble avdelingsleder ved Sunnmøre Museums avdeling Norsk Møbelfaglig Senter i Sykkylven. Han var redaktør for Dag og Tid fra 1976 til 1980. Senere var han redaksjonssekretær i Nynorsk Pressekontor til 1982 før han ble ansatt som journalist i Sunnmørsposten, hvor han både arbeidet som journalist i Ørsta/Volda og i Ålesund. Han har gitt ut flere bøker på ulike forlag og har også vært redaktør for Årbok for Sykkylven i flere år.


== Bibliografi ==
Absolutt Sunnmøre. Det Norske Samlaget (2007)
Tandstads reviderte samlebok (petitartikler). Sunnmørspostens forlag (2006)
Møre og Romsdal. I våre besteforeldres tid. Cappelen (1990)
Handbok for huslause. Samlaget (1982)


== Kilder ==
Aftenposten Kultur 20. august 2010 side 13.


== Eksterne lenker ==
Forfatterside hos Det Norske Samlaget
Norsk Møbelfaglig Senter
Bremen rådhus

Bremen rådhus er et av de viktigste byggverk fra gotikken og Weserrenessansen i Europa. Fra juli 2004 er rådhuset sammen med Rolandstatuen på markedsplassen på UNESCOs liste over verdensarven.
Bygningen er sete for senatet og senatspresidenten og borgermesteren i Bremen.
I rådhuset er det bevart vinduer med mange glassmalerier fra 1600-tallet, med navnene og våpenskjoldene til senatsmedlemmer og borgermestre. Flere av disse finnes igjen som norske slektsvåpen, bl.a. Krefting og Lampe med stamfedre som innvandret fra Bremen til Norge. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Town hall of Bremen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Li Shufu

Li Shufu (kinesisk: 李书福, pinyin: Lǐ Shūfú, født i 1963 i Taizhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina er en kinesisk forretningsmann.
Han er hovedeier av Zhejiang Geely-konsernet, en kinesisk bilprodusent. Han er også medlem i Kinas kommunistiske parti og representant i Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse.Han begynte sin yrkesvirksomhet i 1986 som sjef for en fabrikk som produserte deler til kjøleskap. I 1995 ble han leder for Zhejiang Geely Holding Group og har vært det siden da. Forbes regner ham som en av Kinas rikeste personer.
Etter Geelykonsernets kjøp av Volvo Personvagnar i 2010 er Li Shufu også styreformann for selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Li Shufu hos China Vitae 
Biografi fra Baidu Baike (på kinesisk)
Artikkel fra China Daily, 2006-03-27.
Rolandstatuen i Bremen

Rolandstatuen i Bremen er en rolandstatue på markedsplassen i byen Bremen, mellom Bremen rådhus og Schütting (handelsbygningen). Fra 2004 er Rolandstatuen på UNESCOs liste over verdensarven. 
Statuen er 5,47 meter høy og er plassert på en 60 cm høy sokkel. Den har ryggen mot en støttesøyle som er kronet med et ciborium i form av en baldakin. Med sokkel og ciborium rager Rolandstatuen 10,21 meter i været.


== Eksterne lenker ==
(en) Roland statue of Bremen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den nederrhinsk-westfaliske rikskrets

Den nederrhinsk-westfaliske rikskrets (tysk: Niederrheinisch-Westfälischer Reichskreis) var en rikskrets i det tysk-romerske rike. Den bestod av territorium fra det tidligere hertugdømmet Nederlothringen, Friesland og den westfaliske delen av  det tidligere hertugdømmet Sachsen.
Rikskretsen bestod av flere små stater. Grevene De la Marck klarte likevel å forene et stort område inn under de forente hertugdømmene Jülich-Kleve-Berg fra 1521. Keiserrikets største kirkelige territorium blei regjert av fyrstbiskopene av Münster.
Elevutveksling

Elevutveksling er en betegnelse for internasjonal utveksling av elever i videregående skole. Utvekslingen kan være organisert av en organisasjon, skolen, eleven selv eller staten. En elev som reiser på utveksling kalles utvekslingselev og det vanligste er å tilbringe et helt eller halvt skoleår i utlandet.


== Historie ==
Den første elevutvekslingen fant sted i 1947. Da reiste en gruppe europeiske ungdommer til USA i regi av organisasjonen AFS.


== Norge og elevutveksling ==
Norge har lange tradisjoner med elevutveksling og er også det landet i verden som sender ut flest utvekslingselever per innbygger.  I dag reiser over 1500 norske elever på utveksling hvert år. 
Tradisjonelt har de fleste valgt å reise til USA med Storbritannia, Tyskland og Frankrike som andre populære vertsland. Fortsatt velger flesteparten å reise til USA, men stadig flere velger å reise til andre land.


== Godkjenning ==
Det er mulig å få skoleår i utlandet godkjent som et år av videregående skole. Som regel må man da ta Vg2 i utlandet slik at man kan komme tilbake og begynne rett i Vg3. Det er opp til hver enkelt skole bestemme hva som kan godkjennes.  Dersom man får skoleåret (forhånds)godkjent, kan man også søke støtte fra Statens lånekasse for utdanning.


== Skole- og boforhold ==
Elever på utveksling blir som regel formelt innskrevet på skolen i utlandet og må følge undervisningen på lik linje med andre elever. Dette betyr at elevene også må gjøre lekser og ha prøver, men lærere viser også ofte forståelse for språklige begrensninger hos eleven.
Selv om det finnes utvekslingsprogrammer der eleven bor på internat ved skolen, er det vanligste at utvekslingselever bor hos en lokal familie i nærheten av skolen. Eleven blir en del av familien og må ta del i familieaktiviteter og også husarbeid. Eleven betaler selv for lommepenger


== Organisasjoner og land ==
Det er minst 16 organisasjoner i Norge som tilbyr utveksling for elever i videregående skole. I tillegg har flere videregående skoler utvekslingsavtaler med spesifikke skoler i utlandet.

Vennskap Nord/Sør
AFS Internasjonal utveksling
Aspect
EF Education First
Erasmus+ (yrkesfag)
Explorius
Gjør det! (yrkesfag)
Hordaland fylkeskommune
Into Education
Institut Français Norvège
My Education
Rotary
Speak
STS
YFU
Young Life


=== Enkelte vertsland ===
Obs: Listen er ikke fullstendig.


== Kostnader ==
Et skoleår i utlandet koster vanligvis mellom 30 000 og 80 000 kroner avhengig av organisasjon, land og type program. Lommepenger kommer i tillegg. Hvis man får skoleåret godkjent kan man få støtte fra Lånekassen på ca. kr. 45 000.


== Søknadsprosess ==
Det er vanlig å søke om å reise på utveksling mellom ca et til et halvt år før avreise. Men til enkelte land kan det lønne seg å søke tidligere. Et eksempel er Australia som er kjent for å ha svært mange søkere per plass.


== Litteratur ==
Schewe, Olav. Utvekslingselev: Et skoleår i utlandet, Fagbokforlaget, 2010
(Håndbok for utvekslingselever)


== Referanser ==
Fyrstedømmet Lippe

Se også Huset LippeFyrstedømmet Lippe er et tidligere fyrstedømme, etter 1918 republikk (fristat). Den utgjorde en av de tyske forbundsstatene mellom 1871 og 1947, da den ble del av Nordrhein-Westfalen. Fyrstedømmet var plassert mellom elven Weser og den sørøstlige delen av Teutoburgerskogen.
Lippe hadde et areal på 1 215 km² og 163.648 innbyggere (1925).


== Fyrster ==

1789–1802: Fyrst Leopold I. (1767 – 1802)
1802–1851: Fyrst Leopold II. (1800 – 1851)
1802–1820: Regentskap Pauline av Anhalt-Bernburg (1769 – 1820))
1851–1875: Fyrst Paul Friedrich Emil Leopold III. (1821 – 1875)
1875–1895: Fyrst Günther Friedrich Woldemar (1824 – 1895)
1895–1905: Fyrst Karl Alexander (1831 – 1905)
1895–1897: Regentskap Adolf zu Schaumburg-Lippe (1859 – 1916)
1897–1904: Regentskap Ernst zu Lippe-Biesterfeld (1842 – 1904)
1904–1905: Regentskap Leopold zu Lippe-Biesterfeld (1871 – 1949)
1905–1918 Fyrst Leopold IV. Julius Bernhard Adalbert Otto Karl Gustav (1871 – 1949)


== Se også ==
De vandrende mursteinsarbeidere


== Eksterne lenker ==
Fürstentum Lippe-Detmold
Geschichte des Land Lippe
Freistaat Lippe
Karte Fürstentum Lippe 1789
Majiabangkulturen

Majiabangkulturen (forenklet kinesisk: 马家浜文化, tradisjonell kinesisk: 馬家浜文化, pinyin: Mǎjiābāng wénhuà) var en neolittisk kultur i Kina. Den bestod langs nedre del av floden Chang Jiang og rundt innsjøen Tai Hu. Den er oppkalt etter funnstedet Majiabang (avdekket i 1959) ved byen Jiaxing 嘉兴市 i provinsen Zhejiang. Elementer fra Hemudukulturen ble videreutviklet her. Dateringsmotodene viser at kulturen blomstret mellom 4750 f.Kr. og 3700 f.Kr.Kulturen var et jordbrukssamfunn, med dyrking av xian-ris (Oryza sativa, subspecies hsien, en langkornet glutinøs ris), og man drev også med svin, hund og andre husdyr. Fiske og jakt var også utviklet.  
Majiabang-funnstedet (forenklet: 马家浜遗址, pinyin: Majiabang yizhi) ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cihai; Shanghai: Shanghai cishu chubanshe 2002; ISBN 7-5326-0839-5