jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hilsen ElRegn

Hilsen ElRegn er en EP med Elektrisk Regn, utgitt i 1987.


== Sporliste ==
«Hvorfor er Jacobsen full, mamma?» (Dennis Reksten/Jarle Zimmermann)
«En gal mann» (Dennis)
«Knusevise» (Dennis)
«(På vei til) Rio» (Dennis)


== Medvirkende ==


=== ElRegn ===
Dennis Reksten - gitar, sang
Jarle Zimmermann - keyboard, sang
Sam Fossbakk - gitar
Pytten - bass
Tom Kogstad - trommer


=== Øvrige ===
Rune Lindquist - tekniker, miksing
Bibsii Beat - coverdesign


== Eksterne lenker ==

(en) Hilsen ElRegn på Discogs
James Prendergast

James Prendergast (født 10. desember 1826 i London, Storbritannia, død 27. februar 1921 i Wellington, Australia) var den tredje Høyesterettsjustitiarius for New Zealand. Prendergast var den første Høyesterettsjustitiarius som ble utnevnt til denne posisjonen etter råd fra et medlem av regjeringen av New Zealand.
Han ble utdannet ved St Paul's School i London, England. Han studerte ved Caius College, Cambridge i 1845, men snart migrerte han til Queens 'College, derfra ble han uteksaminert med en doktorgrad i 1849. Samme året giftet han seg med Mary Jane Hall ved Cambridge. De hadde ingen barn sammen. Han ble innskrevet ved Middle Temple i London i 1849, og tilbrakte noen av følgende årene som professor og holdt flertallige forelesninger ved Routledge's School, Bishop's Hull, Somersetshire. 
I 1852 reiste han til Victoria, Australia. Han hadde litt flaks under hans leting etter gull, men han ble smittet med dysenteri og han flyttet tilbake til byen der han ble ansatt som sorenskriverens kontorist, først ved Elephant Bridge, så i Carisbrook og, i 1854 begynte han å arbeide i Maryborough, Irland. Prendergast bestemte seg for å emigrere til New Zealand fra Irland sammen med hans kone og de ankom Dunedin, den 20. november 1862. Hans karriere i Dunedin, Prendergast blomstret og han ble senior partner i firmaet Prendergast, Kenyon og Maddock. I 1863 ble han konstituert som advokat for Otago-provinsen, og i 1865 ble han Advokat i Otago. 
Fra 1865 og fremover steg Prendergast i gradene og han ble tildelt en rekke nasjonale roller i New Zealand. Han satt som stortingsrepresentant, Regjeringsadvokat før han ble utnevnt til høyesterettsjustitiarius i april 1875 for New Zealand noe som førte til at han ble adlet av den britiske dronningen i november 1881. I 1865, ble Prendergast utnevnt som medlem av parlamentet til den lovgivende forsamlingen, det daværende overhuset i det newzealandske parlamentet. 
Prendergast gikk av som Høyesterettsjustitiarius den 25. mai 1899, etter at hans kone gjennom mange døde den 5. mars. Etter hans avgang som høyesterettsjustitiarius, ble han direktør for institusjoner som Bank of New Zealand, Wellington Trust, Lån og Investment Company Limited, og Colonial Mutual Life Assurance Society Limited. Prendergast døde i Wellington, på Nordøya, den 27. februar 1921, i en alder av 95 år.
Stein igjen

Stein igjen er et musikkalbum med Elektrisk Regn, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«Tante Emma»
«Halliken Billy»
«Blues for deg»
«Johnny er en morder»
«Som et barn»
«Sjøfartsmonumentet»
«Løgner»
«Smilet»
«Tango Dekadanse»
«En av de andre»
«Nu grillar jag min granne»


== Medvirkende ==


=== ElRegn ===
Dennis Reksten – vokalist, moog, sh-09, vocoder, arrangement
Jarle Zimmermann – akk. gitar, hammond, moog, juno 60, perkusjon og kor, miksing, produsent, arrangement
Ragnar Kolstad – trommer
Pytten – bass, perkusjon, programmering, tekniker, miksing, produsent, arrangement
Jan Gunnar Bortheim – el. gitar
Ine Tømmerås – kor


=== Øvrige ===
Davide Bertolini - tekniker
Herbrand Larsen - tekniker
Jørgen Træen - tekniker
Yngve Sætre - mastering
Tom Osberg - coverart/design
Ekstracellulær matriks

Ekstracellulær matriks (ECM), eller intercellulærsubstans, er et begrep innen biologien som betegner substansen som finnes mellom cellene. Rundt alle celler, bortsett fra de cellene som sirkulerer i blodet, finnes denne substansen som består av et nettverk av proteinfibre, en grunnsubstans som består av ikke-fibrøse proteiner og molekyler samt væske. Ekstracellulærmatriks finnes i alle typer vev, men spesielt mye i bindevev og brusk.
I cellmembranen sitter proteiner, kalt integriner, som forbinder ECM med de omliggende cellene. Integrinene stikker ut på hver sin side av cellemembranen slik at de enkelt kan overføre signaler mellom intracellulære proteiner og ECM-proteiner.  


== Referanser ==
Judaspenger

Judaspenger, eller blodpenger, er penger som man har fått betalt for drap, forræderi eller andre ugjerninger mot andre. Betegnelsen judaspenger har navn etter de tretti sølvpengene som Judas Iskariot, som var en av Jesu tolv displer, ifølge Matteus-evangeliet i Bibelen (Matt 27,6) fikk for å forråde sin læremester og herre. Judas blir i tradisjonell kristen kultur sett på den store forræderen; at han dessuten gjorde det for penger har på antijudaistisk og antisemittisk vis blitt betraktet som typisk for jødisk griskhet og gjerrighet. For øvrig skal Judas ha vært den som bar og styrte med disiplenes penger.
Judaspenger er også et annet navn på månefiol (på latin Lunaria annua) og de breie, sølvaktige skilleveggene i skulpene (fruktkapslene) av planten som blir igjen når klaffene er falt av.


== Bilder ==

		
		
		


== Se også ==
Judaskyss
Månefiol


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 30 pieces of silver – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ronald Davison

Ronald Davison (født 16. november 1920, død 2. juli 2015 i Kaponga i Taranaki) var den tiende høyesterettsjustitiarius for New Zealand, fra 3. februar 1978 til 4. februar 1989.
Han giftet seg med Jacqueline Carr i 1948, og de fikk tre barn sammen. Hans sønn ble en kjent og prominent advokat på New Zealand. Hans forgjenger som høyesterettsjustitiarius var Richard Wild, og hans etterfølger til dette embetet var Thomas Eichelbaum. Davison ble utnevnt til den britiske Kommandør for Order of the British Empire og han ble tildelt The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George.


== Referanser ==
Humphrey O’Leary

Humphrey O'Leary (født 12. februar 1886 i Blenheim, New Zealand, død 16. oktober 1953) var den syvende høyesterettsjustitiarius for New Zealand, fra 1946 til 1953.
O'Leary satt som president for Wellington Law Society 1921–1922, og han satt som president for New Zealand Law Society fra 1935 til 1946. Han ble adlet og var innsatt som medlem av Victoria University College Council og Senatet til University of New Zealand. Han ble tildelt den britiske fortjenesteordenen The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George. 
Han satt som høyesterettsjustitiarius på New Zealand fra 1946 og frem til sin død i 1953. Han ble King's Counsel i 1935, og ble utnevnt til Knight Commander av Order of St. Michael og St. George i 1947, i tillegg til å inneha flere andre tildelinger og ordener. O'Leary giftet seg med Lillian Gallagher i 1912. De hadde en sønn sammen. Sir Humphrey O'Leary døde i Auckland i 1953, i en alder av 67 år.
Richard Wild

Richard Wild (født 20. september 1912, død 22. mai 1978) var den niende høyesterettsjustitiarius for New Zealand. 
Den 18. januar 1966 ble Wild utnevnt til høyesterettsjustitiarius i New Zealand, og han ble dermed den yngste til å overta dette kontoret siden utnevnelsen av James Prendergast i 1875. Wild ble medlem av Privy Council og han ble slått til ridder. Wild ble diagnostisert med en hjernesvulst i 1977. Han gikk av som høyesterettsjustitiarius tidlig i 1978. Den 22. mai 1978 døde han i Karori, Wellington, og etterlot seg sin kone, to sønner og to døtre. En av hans sønner ble senere utnevnt til dommer i lagmannsretten i New Zealand.
Rodrigo Cortina

Rodrigo Cortina (født 1979) er en tidligere meksikansk alpinist. Han deltok i utfor i VM i alpint 1999 men fikk ingen plassering fordi han kjørte ut.
Cortinas beste plassering internasjonalt er en 4.-plass i fra et FIS-juniorrenn i storslalåm i Breckenridge i 1998.
Edward Perronet

Edward Perronet (født 1726 i Sundridge i Kent i England, død 2. januar 1792 i Canterbury) var en britisk salmedikter og i mange år en nær medarbeider av metodismen John og Charles Wesley.
Han skrev teksten til salmen «All Hail the Power of Jesus' Name» som står i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 under tittelen «Lov Jesu namn og herredom» i en oversettelse av Arne Garborg.


== Virke ==
Perronet ble født i Sundridge i Kent i England som sønn av en anglikansk prest. Han var etterkommer etter franske hugenotter som først hadde flyktet til Sveits og så til England for å unngå forfølgelse i Frankrike.
På den tiden Perronet var virksom var forfølgelse av metodister vanlig. John Wesley skrev en gang i dagboken sin at Edward Perronet hadde blitt angrepet og rullet i møkk i Bolton.Perronet ble ansett som en dyktig taler, men han var ikke komfortabel med å tale foran John Wesley, til tross for dennes stadige oppfordringer. Etter å ha gått lei av å spørre ham, gjorde Wesley en dag kort prosess og informerte en forsamling om at Perronet skulle preke. Han snodde seg da unna situasjonen med å gå opp på prekestolen og erklære han han skulle holde den beste talen som noen gang hadde vært holdt, for så å lese «Bergprekenen» før han umiddelbart satte seg igjen.
I løpet av sin levetid gav Perronet ut tre bind med kristne dikt, inkludert en poetisk gjendikting av Bibelen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biogarfi og originaltekster av Perronet
Christoph Carl Ludwig von Pfeil

Christoph Carl Ludwig von Pfeil (født 20. januar 1712 fra Grünstadt, død 14. februar 1784) var en tysk embedsmann og salmedikter.
Han skrev rundt 950 salmer i løpet av livet, og en av disse finner man i dag i Norsk Salmebok. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 58.


== Eksterne lenker ==
(tysk) Oppslag i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon
Rajaobélona

Rajaobélona (Radzaobélona) (født 1868, død 1938) var en gassisk adelsmann, prest, salmedikter og professor i teologi.
Rajaobélona ble født som sønn av en av kongen i merinariket sine rådgivere. Faren, Randrianaivo, ble anklaget for å stå bak et forsøk på statskupp, noe som gjorde at Rajaobélona ble dømt til tvangsarbeid. Mens han drev med dette, kom han i kontakt med norske misjonærer fra NMS. S.R. Jørgensen fikk tillatelse fra Randrianaivo og hans kone Ravelonjanahary til å ta sønnen deres, Rajaobélona, med seg til Antananarivo for å gi ham opplæring. Der flyttet han inn med misjonærene og ble behandlet som deres sønn. Mens han bodde hos dem, lærte han seg flytende norsk, i tillegg til at han lærte seg engelsk og gresk. Han gikk videre på skole og ble ordinert til pastor i 1893. Da det lutherske seminaret i Fianarantsoa åpnet i 1896 ble han professor i GT og praktisk teologi der. Senere studerte han to år i Frankrike og dro på en langt preketurné i Norge, der han hadde en berømt preken om den barmhjertige samaritan i Trondheim.
Tilbake på Madagaskar fortsatte han undervisningen og han oversatte flere norske salmer til gassisk. Ti av disse finnes fremdeles i den gassiske salmeboken Fihiràna. To ganger var han medlem i salmebokkomiteer for denne salmeboken. I Norsk Salmebok er han representert med en salme.
Han gav også ut kommentaren til Jesaja Heviteny Esaia


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 114.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Engelsk biografisk artikkel
(fransk) Den samme artikkelen på fransk
Johann Jakob Rambach

Johann Jakob Rambach (født 24. februar 1693 i Halle (Saale), død 19. april 1735 i Gießen) var en tysk protestantisk teolog og salmedikter.
Rambach gikk først i snekkerlære, men studerte senere teologi under August Hermann Francke, og ble i juni 1727 hans etterfølger som professor i teologi ved universitetet i Halle. I 1731 ble han professor og superintendent i Gießen. Han gav ut en sangbok med tallrike nye salmer, og er fremdeles representert med to salmer i Norsk Salmebok og en i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Carl Bertheau: «Rambach, Johann Jakob». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 27, Duncker & Humblot, Leipzig 1888, s. 196–200.
(de) Matthias Wolfes: «Rambach, Johann Jakob.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 21, Duncker & Humblot, Berlin 2003, ISBN 3-428-11202-4, s. 127 f. (digitalisering).
(de) Klaus-Gunther Wesseling: «RAMBACH, Johann Jacob» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 7, Herzberg 1994, ISBN 3-88309-048-4, sp. 1299–1307.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Johann Jakob Rambach i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Task Force on Financial Integrity and Economic Development

The Task Force on Financial Integrity and Economic Development (Arbeidsgruppen for Finansiell Integritet og Økonomisk Utvikling) er en internasjonal koalisjon av ikke-statlige organisasjoner og nasjonale myndigheter fra rundt femti land som har til hensikt å bekjempe hva man oppfatter som skjevheter i det finansielle systemet. Organisasjonen ble opprettet av Global Financial Integrity i januar 2009. 


== Medlemskap ==
Medlemmene i Task Forces koordinerende komité, som er ansvarlig for gruppens operasjoner, er Christian Aid, EuroDad, Global Financial Integrity, Global Witness, Tax Justice Network, Tax Research UK, Transparency International og Leading Group on Innovative Financing for Development.
Ledergruppen innen Innovativ finansiering for utvikling (Leader Group on Innovativ Financing for Development) representerer 54 land samt Europakommisjonen. Tre land har observatørstatus.
I tillegg er Task Force støttet av et panel som representerer myndigheter og organisasjoner. Dette panelet inkluderer:
Canadian International Development Agency
Ford Foundation
Norge
Danmark
Frankrike
Tyskland
Hellas
Nederland
Chile
Spania


== Politikk ==
Task Force promoterer fem politiske tiltak:

Korrekt prising ved import og eksport
Regnskapsføring av salg, fortjeneste og skatt i hvert land der multinasjonale selskaper opererer
Tvungen bekreftelse av reelle eier- og kundeforhold i samtlige banker og fond
Automatisk mellomnasjonal utveksling av skatteinformasjon
Harmonisering av lovgivning rundt hvitvasking av penger og skatteunndragelse, med fokus på transparens.


== Norske bidrag ==
Norge er en av bidragsyterne til Task Force gjennom Norad. Norad skriver følgende om hvorfor det bidrar til Task Forces arbeid: 
«Norad bidrar i perioden 2009-2011 med støtte til "Task Force on Financial Integrity and Economic Development" under CIPs Global Financial Integrity Programme (GFI). Det norske Utenriksdepartementet sto sentralt i etableringen av Task Force-prosjektet. Det overordnede målet med prosjektet er å redusere mengden ulovlig kapitalflyt ut av utviklingsland, som en måte å øke tilgjengelige ressurser for økonomisk utvikling på. Innsatsen består blant annet i påvirkningsarbeid, kunnskapsøkning og styrking av internasjonalt samarbeid på temaet».


== Se også ==
Global Financial Integrity
Illicit Financial Flows
Raymond W. Baker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle hjemmesider
Task Force på Facebook
Global Financial Integritys hjemmesider
Tax Justice Network – Norske hjemmesider
John Klotz

John Klotz var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Klotz vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen 6 meter type 1919 med den belgiske båten «Tan-Fe-Pah». Det var kun to båter i denne klassen, en norsk og en belgisk. «Jo» vant og den belgiske båten «Tan-Fe-Pah» kom på andre og siste plass. Mannskapet på «Tan-Fe-Pah» var Klotz, Charles Van Den Bussche og Léon Huybrechts.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6-metersklassen type 1919  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) John Klotz – Olympedia 
(en) John Klotz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Klotz – databaseOlympics.com (arkivert)
Monica Berrondo

Monica Berrondo (født 1. desember 1983) er en tidligere meksikansk alpinist. Hun har deltatt i en rekke FIS-renn med en 7.-plass som sitt beste resultat i slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monica Berrondo – FIS (alpint)
Albert Grisar (seiler)

Albert Grisar (født 1868, død 1930) var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Grisar vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i klassen 8 meter type 1919 med den belgiske båten «Antwerpia V».  Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk. «Sildra» vant foran «Lyn» og «Antwerpia V» kom på tredje- og sisteplass.  Mannskapet på «Antwerpia V» var; Grisar, Willy de l'Arbre, Léopold Standaert, Henri Weewauters og Georges Hellebuyck.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i seiling, 8-metersklassen type 1919  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Grisar – Olympedia 
(en) Albert Grisar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Léopold Standaert

Léopold Standaert var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Grisar vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i klassen 8 meter type 1919 med den belgiske båten «Antwerpia V».  Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk. «Sildra» vant foran «Lyn» og «Antwerpia V» kom på tredje og siste plass.  Mannskapet på «Antwerpia V» var; Standaert, Willy de l'Arbre, Albert Grisar, Henri Weewauters og Georges Hellebuyck.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i seiling, 8-metersklassen type 1919  Belgia


== Eksterne lenker ==
(en) Léopold Standaert – Olympedia 
(en) Léopold Standaert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Claudia Cosio

Claudia Cosio (født 1975) er en tidligere meksikansk alpinist. Hun har deltatt i en rekke FIS-renn med en 13.-plass som sitt beste resultat i slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claudia Cosio – FIS (alpint)
Félix Picon

Félix Picon var en fransk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Picon vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i 6,5-metersklassen med den franske båten «Rose Pompon». Det var kun to båter i denne klassen, en fransk og en nederlandsk. «Oranje» vant og den franske båten «Rose Pompon» kom på andre og sisteplass. Mannskapet på «Rose Pompon» var; Picon, Albert Weil og Robert Monier.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6,5-metersklassen  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Félix Picon – Olympics.com 
(en) Félix Picon – Olympic.org 
(en) Félix Picon – Olympedia 
(en) Félix Picon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Félix Picon – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Félix Picon – World Sailing
Robert Monier

Robert Monier var en fransk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Monier vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i 6,5-metersklassen med den franske båten «Rose Pompon». Det var kun to båter i denne klassen, en fransk og en nederlandsk. «Oranje» vant og den franske båten «Rose Pompon» kom på andre og sisteplass. Mannskapet på «Rose Pompon» var; Monier, Albert Weil og Félix Picon.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6,5-metersklassen  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Monier – Olympics.com 
(en) Robert Monier – Olympic.org 
(en) Robert Monier – Olympedia 
(en) Robert Monier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Monier – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Robert Monier – ESPN Scrum 
(en) Robert Monier – World Sailing
Albert Weil

Albert Weil (født 26. desember 1880 i Paris, død 5. desember 1945 i Paris) var en fransk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Weil vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i 6,5-metersklassen med den franske båten «Rose Pompon». Det var kun to båter i denne klassen, en fransk og en nederlandsk. «Oranje» vant og den franske båten «Rose Pompon» kom på andre og siste plass. Mannskapet på «Rose Pompon» var; Weil, Robert Monier og Félix Picon.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6,5-metersklassen  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Weil – Olympics.com 
(en) Albert Weil – Olympic.org 
(en) Albert Weil – Olympedia 
(en) Albert Weil – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Albert Weil – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Albert Weil – World Sailing
Lloyd Spooner

Lloyd Spencer Spooner (født 6. oktober 1884 i Tacoma i Washington, død 20. desember 1966 i Zephyrhills i Florida) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Spooner ble olympisk mester i skyting fire ganger under OL 1920 i Antwerpen. Han vant fire gull- en sølv- og en bronsemedalje i lagskyting.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 300 meter rifle, lag  USA
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 300 m armégevær, liggende, lag  USA
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 600 m armégevær, liggende, lag  USA
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 300 og 600 m armégevær, liggende, lag  USA
 1920  Antwerpen – Sølv i skyting, 300 m armégevær, stående, lag  USA
 1920  Antwerpen – Bronse i skyting, 600 m armégevær, liggende  USA
 1920  Antwerpen – Bronse i skyting, 100 m løpende hjort, enkeltskudd, lag  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Lloyd Spooner – Olympedia 
(en) Lloyd Spooner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lloyd Spooner – databaseOlympics.com (arkivert)
Magdalena Tul

Magdalena Ewa Tul (født 29. april 1980 i Gdańsk) er en polsk sanger. Den 14. februar 2011 ble hun valgt til å være Polens deltaker i Eurovision Song Contest 2011. Sangen hun sang heter «Jestem». Sangen havnet på sisteplass i sin semifinale, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Magdalena Tul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Magdalena Tul på Discogs 
(en) Magdalena Tul på MusicBrainz 
(en) Magdalena Tul på Genius — sangtekster 
(en) Magdalena Tul på AllMusic 
Magdalena Tul på Facebook
Ollie Schriver

Oliver «Ollie» Martin Schriver (født 17. desember 1879 i Washington, D.C., død 28. juni 1947 i Washington, D.C.) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Schriver ble olympisk mester i skyting tre ganger under OL 1920 i Antwerpen. Han vant tre gullmedaljer i lagskyting.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen – Gull i skyting,  50 m rifle, lag  USA
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 600 m armégevær, liggende, lag  USA
 1920  Antwerpen – Gull i skyting, 300 og 600 m armégevær, liggende, lag  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Ollie Schriver – Olympedia 
(en) Ollie Schriver – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ollie Schriver – databaseOlympics.com (arkivert)
Østelva

Østelva var betegnelsen på hovedfløtningsvassdraget fra Tvillingtjern/Gulltjern til Haldenkanalen. Fra gammelt av har man hatt to hovedfløtingsvassdrag frem til det som i dag kalles Haldenkanalen:  Østelva og Vestelva. Haldenvassdragets vestelv har sitt utspring i Flolangen i Nes, og renner gjennom Floen og Bjørkelangen og får i Søndre Høland tilløp fra Øgderen og Tunnsjøen. Ved Mjermetangen på Lund i Søndre Høland treffer Vestelva sammen med Østelva som kommer fra Tvillingtjern/Gulltjern, Setten og Mjermen. Østelva og Vestelva renner felles ut i Skulerudvannet. Mangenvassdraget renner inn i Sverige og hører i utgangspunktet ikke til Haldenvassdraget, men naturgeniet Engebret Soot greide å binde disse fløtningssystemene sammen via Sootkanalen.


== Referanser ==
Hand Us The Alpha Male!

Hand Us The Alpha Male! er tredje og siste EP i grunnfargeserien til Blood Command fra april 2011.


== Sporliste ==
«Summon The Arsonistl»
«Hand Us The Alpha Male!»
«OK! OK! OK!»
«Schizophrenic Summer» Jeroan Drive cover
«The Law Of White Noise»
«Favourite Three Of Lunatics»


== Eksterne lenker ==
(en) Hand Us the Alpha Male! på Discogs 
(en) Hand Us the Alpha Male! på MusicBrainz