jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Shilan Shorsh

Rosa Rzgar Shorsh, kjent som Shilan Shorsh eller Shilan Rashid Ahmed (født 1974 i Irak, død 18. mai 2013 i Bergen) var en kurdisk kvinnerettighetsforkjemper, politiker og aktivist.


== Liv og virke ==
Shorsh flyktet fra Irak i 1998 på grunn av sitt engasjement for kvinners rettigheter. Hun fikk oppholdstillatelse i Norge i 1999 og bodde resten av sitt liv i Bergen.
Hun var med å starte Selvstendig Demokratisk Kurdisk Kvinnegruppe (SDKK)  i september 2004 og ble valgt til leder samme år. I sitt frivillige arbeid arrangerte Shilan Shorsh seminarer, demonstrasjoner og etablererte støttegrupper for å rette fokus mot undertrykking av kurdiske kvinner. I 2006 mottok hun Bergen kommunes likestillingspris. Under prisutdelingen sa byrådsleder Monica Mæland:
«Likestillingsprisen går til Shilan Shorsh som har flyktet fra Irak til Norge nettopp på grunn av sitt engasjement for kvinners rettigheter, og som her i Norge har fortsatt dette viktige arbeidet.» I 2009 mottok hun og SDKK Unni og Jon Dørsjøs minnepris, som utdeles av NKS, for deres arbeid mot tvangsekteskap i det kurdiske miljøet.
Shorshs sterke engasjement mot tvangsekteskap og sosial kontroll skaffet henne mange motstandere, og hun ble flere ganger truet på livet.
Shorsh var  i flere år  partipolitisk aktiv, først i Rød Valgallianse og Rødt, og senere i SV. Hun var en perioden kvinnepolitisk ansvarlig i Bergen RV. Våren 2013 ble hun valgt inn i styret i Bergen SV.


== Dødsfall ==
Shilan Shorsh omkom i en brann i sitt eget hjem i Fyllingsdalen 18. mai 2013. Politiet etterforsket brannen og konkluderte med at den var påsatt og at det dermed ikke kunne dreie seg om noen ulykke. Politiet etterforsket saken med utgangspunkt i at brannen enten var en mordbrann, eller at Shorsh tok sitt eget liv. Shorshs familie ga i tiden etter dødsfallet uttrykk for at de fryktet av hun var blitt drept. I et intervju med NRK henviste Shorshs yngre søster Shahen Ahmed blant annet til at Shorsh hadde vært utsatt for trusler og hatt voldsalarm en periode i 2006.En ti centimeter stor glipe i døren inn til soverommet der Shilan ble funnet død, gjør at politiet ikke kan utelukke at en annen person var til stede da brannen startet.Saken ble henlagt 17. desember 2013. Etter stor oppmerksomhet rundt saken i media bestemte politiet i Hordaland i samråd med førstestatsadvokat Eirik Stolt-Nielsen seg for å gjennomgå saken på nytt i oktober 2014. I september 2015 kunngjorde politiet i Hordaland at saken var henlagt på nytt, fordi man hadde konkludert med at dødsfallet ikke skyldtes et straffbart forhold.En rekke profilerte politikere deltok i bisettelsen av Shorsh 31. mai 2013, deriblant SV-politikerne Inga Marte Thorkildsen, Oddny Irene Miljeteig, Audun Lysbakken og Rødt-politiker Torstein Dahle.


== Priser ==
2006: Bergen kommunes likestillingspris
2009: Unni og Jon Dørsjøs minnepris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den drømmen som skal være bare en drøm - artikkel i tidsskriftet Rødt! 2006
Selvstendig Demokratisk Kurdisk Kvinnegruppe: SDKKs historie
Multinasjonalt Kvinnefellesskap: Minneord om Shilan Shorsh
Arbeidermesterskapet i bandy 1935

Det første norske arbeidermesterskapet i bandy ble arrangert vinteren 1935. Initiativet til mesterskapet kom etter at flere klubber syntes det var for få kamper i kretsmesterskapene. Oslo arbeideridrettskrets arrangerte derfor en nasjonal utslagningsturnering i siste del av sesongen. 12 lag deltok: A-klubbene, samt B-klassens seriemestere. Sterling vant mesterskapet etter finaleseier 1-0 over Brage.
Det er usikkert om mesterskapet regnes som offisielt, siden turneringen ble arrangert før et nasjonalt utvalg for bandy var etablert i Arbeidernes idrettsforbund. AIF opprettet et slikt utvalg senere samme år, og turneringsformen ble videreført. Petter Larsen, som skrev arbeideridrettens historie, har ikke tatt med 1935-mesterskapet i sin framstilling, men avisartikler i Arbeiderbladet fra perioden 1935–1940 omtaler turneringen i 1935 på lik linje med de senere arbeidermesterskapene i bandy.


== 1. runde ==
27. januar.

Borgg – Spero 1-16
Høvik – Sandvika AIL 1-3
Kvikk, Asker – Sterling 1-6
Rosenhoff – Vålerengen AIL 0-10Brage, Reidulf, Birkebeineren og Lilleborg fikk walk over.


== 2. runde ==
3. februar.

Lilleborg – Sterling 1-5
Sandvika AIL – Reidulf 1-3 eeo.
Spero – Vålerengen AIL 2-1 eeo.7. februar.

Brage – Birkebeineren 6-2


== Semifinaler ==
10. februar.

Brage – Reidulf 4-1 (Østensjøvannet)
Spero – Sterling 1-1 eeo. (Østensjøvannet)omkamp 2. mars: Sterling – Spero 4-2 (Jordal)


== Finale ==
Søndag 3. mars 1935, Østensjøvannet, Aker.
Sterling – Brage 1-0Målscorer: Harry Larsen (selvmål)

Mesterlaget
Arvid Haugen
Haakon Lunner
Kaare Skullerud
Hans Hansen
Rolf Bunes
Gunnar Olsen
Birger Bunes
Lars Marthinsen
Johan Ekeberg
Birger Jensen
Harry Olsen


== Se også ==
NM i bandy 1935


== Referanser ==
Dyscinetus

Dyscinetus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (10-15 millimeter), glatte, blankt svarte skarabider, ofte med en litt grønnlig glans. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. Oversiden er glatt og fint punktert. Antennene er korte og 10-leddete med en liten, tre-leddet kølle. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken. Hannene har en forstørret indre klo på framføttene som er kløvet i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever trolig som nedbrytere i jorden, gjerne på fuktige steder som rismarker. De er regnet som mindre betydelige skadedyr, men rapporter om skade i hager forekommer. De voksne billene kan komme i store mengder til lys om natten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Amerika, fra det sørlige USA til Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Dyscinetus Harold, 1869
Dyscinetus australis Joly & Escalona, 2002
Dyscinetus dubius (Olivier, 1789)
Dyscinetus dytiscoides Arrow, 1911
Dyscinetus fimosus (Herbst, 1789)
Dyscinetus gagatus (Burmeister, 1847)
Dyscinetus imitator Ratcliffe, 1986
Dyscinetus laevicollis Arrow, 1937
Dyscinetus laevipunctatus Bates, 1888
Dyscinetus martinezi Joly & Escalona, 2002
Dyscinetus mendax Joly & Escalona, 2010
Dyscinetus minor Chapin, 1935
Dyscinetus morator (Fabricius, 1798)
Dyscinetus olivacea Höhne, 1923
Dyscinetus ornaticaudus Ratcliffe, 1986
Dyscinetus paradytis (Ponchel & Dechambre, 2003)
Dyscinetus picipes (Burmeister, 1847)
Dyscinetus plicatus (Burmeister, 1847)
Dyscinetus questeli Chalumeau, 1982
Dyscinetus rugifrons (Burmeister, 1847)
Dyscinetus sculptus Dupuis, 2006
Dyscinetus subsericeus (Burmeister, 1847)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Dyscinetus [1]
University of Florida - faktaark om Dyscinetus morator [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Dyscinetus i Encyclopedia of Life 
(en) Dyscinetus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dyscinetus hos ITIS 
(en) Dyscinetus hos NCBI 
(en) Kategori:Dyscinetus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dyscinetus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Tegning av Dyscinetus morator
Aksel Fronth

Aksel Ludvik Fronth (født 6. mars 1925, død 16. mars 2000) var en norsk arkitekt og maler. Han tegnet en rekke kirker, hvorav de fleste kan sies å være arbeidskirker.


== Verker i utvalg ==
Gravkapell ved Borge kirke (1961)
Metodistkirken i Haugesund (1961)
Tyssedal kirke (1965)
Greåker kirke (1974)
Landro kirke (1977)
Brattvåg kirke (1977)
Skårer kirke (1978)
Valen kirke (1978)
Indre Sula kirke (1984)
Kjølstad kirke (1986)
Fjellhamar kirke (1989)
Olsvik kirke (1990)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde fra 1986 hos Fredrikstad Blad
Bilde fra 1999 hos Fredrikstad Blad
IRAS–Araki–Alcock

IRAS–Araki–Alcock (formelt betegnet C/1983 H1, tidligere 1983 VII) er en langperiodisk komet som i 1983 gjorde den nærmeste passeringen av jorden, ca. 0,0312 AE (4 670 000 km), av alle kometer på 200 år. Kun Lexells komet i 1770 og 55P/Tempel–Tuttle i 1366 antas å ha vært nærmere. (Den lille kometen P/1999 J6 (SOHO) passerte ca. 0,01 AE (1 500 000 km) fra jorden den 12. juni 1999.) Kometen ble oppkalt atter oppdagerne – IRAS og de to amatørastronomene George Alcock fra Storbritannia og Genichi Araki fra Japan.


== Referanser ==
Nuuk lufthavn

Nuuk lufthavn er en flyplass i byen Nuuk på Grønland. (IATA:GOH, ICAO:BGGH) Flyplassen er sekundær hub for Air Greenland, Grønlands flaggbærer. Flyplassen har forbindelser til Island.


=== Destinasjoner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nuuk Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erioscelis

Erioscelis er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte skarabider uten horn eller knøler på hodet. Oversiden er naken og tydelig punktert.


== Levevis ==
Lite er kjent om disse billenes biologi, og larvene er helt ukjente. De voksne billene har blitt funnet på blomster av planter i myrkonglefamilien, og kommer av og til til lys om natten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Erioscelis Burmeister, 1847
Erioscelis columbica Endrödi, 1966
Erioscelis emarginata (Mannerheim, 1829)
Erioscelis peruana Saylor, 1946
Erioscelis proba (Sharp, 1877)
Erioscelis sobrina Höhne, 1921


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Erioscelis [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Erioscelis i Encyclopedia of Life 
(en) Erioscelis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Erioscelis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erioscelis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Mimeoma

Mimeoma er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gjerne gul- eller brunaktige skarabider. Oversiden er kraftig punktert og noe matt. Slekten ligner mye på artene i slekten Cyclocephala men skiller seg fra disse på at clypeus ("overleppen") er tilspisset foran, ikke avrundet eller innbuktet. Antennene er 10-leddete med en kort klubbe, hannen har forlengede for-føtter og to tenner på yttersiden av forleggen.


== Levevis ==
Nesten ingenting er kjent om biologien til disse billene, som lever i relativt lavtliggende områder (under 1500m).


== Utbredelse ==
En av artene lever i Den dominikanske republikk (og muligens på Cuba), de øvrige fire er utbredt fra Mexico i nord til det sørlige Brasil og Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Mimeoma Casey, 1915
Mimeoma acuta (Arrow, 1902)
Mimeoma englemanni Ratcliffe, 1977
Mimeoma maculata (Burmeister, 1847)
Mimeoma nigra Endrödi, 1979
Mimeoma signatoides (Höhne, 1923)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Mimeoma [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Mimeoma i Encyclopedia of Life 
(en) Mimeoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mimeoma hos NCBI 
Mimeoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
George Alcock

George Eric Deacon Alcock (født 28. august 1912 i Peterborough, Cambridgeshire, død 15. desember 2000) var en britisk astronom. Han var en av de dyktigste visuelle oppdagerne av novaer og kometer.
For sitt arbeid ble han utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire og fikk asteroiden 3174 Alcock oppkalt etter seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Martin Mobberley. George Alcock (1912-2000) remembered
Ian Ridpath. The man with the astronomical memory. New Scientist 1982 December 16
James Rosen (journalist)

James Rosen (født 2. september 1968 i Brooklyn, New York) er en amerikansk journalist og tv-korrespondent. Han arbeider i Washington, D.C., hvor han er korrespondent for Fox News Channel.


== Tidlige år ==
Rosen ble født i Brooklyn og vokste opp i nærliggende Staten Island. Han gikk på Johns Hopkins University sent på 1980-tallet, og ble uteksaminert med en bachelor of arts-grad i statsvitenskap. Deretter gikk han på Medill School of Journalism ved Northwestern University, og fikk en mastergrad.


== Karriere ==
Rosens første job etter han hadde fullført sin mastergrad i journalistikk var som produsent for den New York baserte tv-kanalen NY1. Deretter arbeidet han for CBS News som researcher for ankermannen Dan Rather.Rosen begynte i Fox News som korrespondent i februar 1999. I henhold til hans Fox News-biografi, har han siden sendt reportasjer "from 49 states and more than three dozen foreign countries across five continents".In January 2003, Rosen was named the "Funniest Celebrity in Washington" at the annual "Funniest Celebrity in Washington Contest" charity event, after performing a comedy routine that included imitations of George W. Bush, Donald Rumsfeld, Helen Thomas and Tom Brokaw, among others.In 2008, Rosen's book, The Strong Man: John Mitchell and the Secrets of Watergate was published by Doubleday; it was a biography of Richard Nixon's Attorney General John N. Mitchell, and his involvement in the Watergate scandal. Rosen had spent 17 years researching and writing the book; the project was initially based on a grant Rosen had received from William F. Buckley, soon after graduating from journalism school, to write the book.


== Justisdepartementssaken under Obama ==
I 2010 ble Stephen Jin-Woo Kim tiltalt i USA under «Espionage Act» for en påstått konversasjon med Rosen om Nord-Koreas plan for å teste en atombombe. On May 20, 2013, The Washington Post skrev at justisdepartementet (DOJ) overvåket Rosens aktivitet ved å overvåke hans besøk til State Department, gjennom telefonavlytting, og husundersøkelser for hans personlige e-post.  For å få utsted en husundersøkelse, måtte justisdepartementet merke Rosen som en «co-conspirator» med Kim.Dog, det Obama-ledede justisdepartementets «aggressive etterforskningsmetoder» har forårsaket at forskjellige analytikere har uttrykt bekymring at "etterforskningsmetodene medfører at lekasjer av gradert informasjon fra offentlige ansatte vil ha en nedkjølende effekt på nyhetsorganisasjoners evne til å virke som en vaktbikkje-rolle".. Dommer Andrew Napolitano kommenterte 21. mai 2013 at «Dette er første gang at føderale myndigheter har beveget seg opp på dette nivået og beskyldt ordinære, fornuftige, tradisjonelle, lovlige journalistegenskaper og hevdet at disse medfører en kriminell handling» 


== Personlig ==
Rosen lever i Washington, D.C. med hans kone og to sønner. Han samler opptak av The Beatles som hobby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Rosen (journalist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
C-SPAN Q&A-intervju med Rosen, 18. mai 2008
Fox News-dekningen av DOJ-etterforskningen av James Rosen
Benjamin Zephaniah

Benjamin Obadiah Iqbal Zephaniah (født 15. april 1958 i Birmingham) er en britisk lyriker og forfatter av romaner og ungdomsbøker. Han ble i 2008 regnet med som nr 48 blant Storbritannias 50 viktigste etterkrigsforfattere, og han er også kjent for å ha frasagt seg utnevnelse til offiser av Order of the British Empire i 2003, i protest mot Irakkrigen.


== Liv ==
Han vokste opp i et jamaicansk boligområde i Handsworth utenfor Birmingham, med en barbadosfødt far og jamaikansk mor. Han sluttet skolen 13 år gammel. Da hadde han verken lært å lese eller skrive. Hans litterære påvirkning kommer fra rap, annen muntlig poesi og Bibelen.
Hans muntlige framføringer av poesi har samlet stort publikum, og han har gitt ut flere plater. Han har mottatt flere æresdoktorater, også fra University of Birmingham i hjembyen. Han har også vært Writer in residence ved Keats House.
Zephaniah er engasjert i mange politiske spørsmål, som veganer, republikaner, for Amnesty og Animal Liberation Project, til støtte for dysleksi, og som rastafarianer.


== Bøker ==
Hans første bokutgivelse var Pen Rhythm (1980) og han fikk suksess med diktsamlingene for ungdom Talking Turkeys (1995), Funky Chickens (1997) og School's Out, Poems Not for School (1997). Han skriver sine dikt etter uttalen av ordene, ikke ortografisk korrekt.
Den første prosaboka var romanen Face (1999), som både leses som ungdoms- og voksenroman. Refugee Boy (2001) skildrer en ung etiopisk flyktning i London. We Are Britain! (2002) er en diktsamling for barn, hvor temaet er en oppvurdering av det multietniske britiske samfunnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Benjamin Zephaniah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benjamin Zephaniah på Internet Movie Database 
(en) Benjamin Zephaniah hos The Movie Database 
(en) Benjamin Zephaniah på Discogs 
(en) Benjamin Zephaniah på MusicBrainz 
(en) Benjamin Zephaniah på Songkick 
(en) Benjamin Zephaniah på AllMusic 
(en) Benjamin Zephaniah på YouTube
Tigrane

Tigrane, o vero L'egual impegno d'amore e di fede (Tigranes eller de like bånd mellom kjærlighet og tro) er en opera seria i tre akter av den italienske komponisten Alessandro Scarlatti med en libretto av Domenico Lalli (løselig basert på Historie av Herodot). Den hadde urpremiere på Teatro San Bartolomeo i Napoli 16. februar 1715. Den ble ansett å være et av Scarlattis' fineste operaverk. I tillegg til et seriøst hovedplott er det også komiske scener med tjenerne Dorilla og Orcone.


== Roller ==


== Synopsis ==


=== Akt en ===
Dronning Tomiri (Tomyris i Herodot) har to sønner. En har blitt kidnappet og brakt til den armenske fyrsten Tigrane. Den andre har blitt drept av Ciro, kongen av Persia. For å hevne hans død, har Tomiri kjempet og beseiret Ciro ved hjelp av Policare og Doraspe. Til gjengjeld for deres hjelp, har hun lovet å gifte seg med en av dem, men hun er motvillig til å ta en avgjørelse ettersom hun er tiltrukket av Tigrane, en kommandant i den allierte hæren, uvitende om at han er hennes sønn. Ciros datter, Meroe, er også forelsket i Tigrane og ankommer Tomiri hoff i forkledning, oppsatt på å hevne sin far. Tomiri overlater til Tigrane å velge ektemann for henne. Han sier at den av de to kongene som slår ham i kamp vil vinne Tomiri hånd. Policare og Doraspe konspirerer mot Tigrane.


=== Akt to ===
Tomiri forsoner de to kongene og Tigrane. Meroe er i ferd med å drepe Tomiri mens hun sover når hun blir forhindret av Tigrane. Han blir overrasket med Meroe dolk i hånden og blir anklaget for å prøve å myrde Tomiri, men er uvillige til å avsløre sannheten fordi det ville sette Meroe i fare. Tigrane blir dømt til døden.


=== Akt tre ===
Ettersom Tigrane står overfor henrettelse, avslører Meroe sin sanne identitet. Hun blir ført bort i lenker og Tigrane blir satt fri. Sannheten om Tigrane sin herkomst blir endelig oppdaget og Tomiri blir gjenforent med sønnen sin. Hun benåder Meroe og tillater henne å gifte seg med Tigrane mens dronningen selv velger Policare som sin ektemann.


== Referanser ==


== Kilder ==
The Viking Opera Guide red. Holden (Viking, 1993)
Del Teatro (på italiensk)
Magazine de l'opéra baroque (på fransk)
Casaglia, Gherardo, Almanacco (på italiensk), "© Amadeusonline", Paragon s.r.l.
Collins, Michael (red), Tigrane, volume VIII of The operas of Alessandro Scarlatti (Donald Jay Grout, General Editor): 1983, Harvard publications in music, 13. ISBN 0-674-64034-9
Peter Alberg Holm

Peter Alberg Holm (24. mai 1823 i Kvívík på Færøyene, død 2. mai 1892 i Gamtofte på Fyn i Danmark) var en dansk luthersk prest, salmedikter og sakprosaforfatter.
Han var sønn av sogneprest Niels Lassen Holm og hustru Johanne Joensdatter i Kvívík. Faren var nordjyde, moren var færøysk. Selv var han gift to ganger. Han ble sendt til Danmark i 1832, og tok studentereksamen i 1841 og teologisk embedseksamen i 1847. Han ble adjunkt i Aarhus i 1849, før han i 1855 begynte i tilsvarende stilling i Roskilde. Alberg Holm var sogneprest i Vetterslev og Høm utenfor Ringsted 1862–1869, i Dalum utenfor Odense 1869–1880 og i Gamtofte utenfor Assens fra 1880.«Han nærte stor kjærlighet til og interesse for Færøyene», beskrev sogneprest og kulturhistoriker Vilhelm Bang. Alberg Holm besøkte Færøyene sommeren 1844, og utgav blant annet Skildringer og Sagn fra Færøerne i 1856. Fra hans hånd kom også salmer, bønner og artikler om religiøse, språklige og naturvitenskapelige emner for dagspressen og tidsskrifter.Hans søster Emilie Holm giftet seg med kongsbonde Hans Peter Weihe i Lamba og fikk sønnen Lassen Weihe, senere lagtingsmann. Hans niese Elisabeth (Bette) Holm giftet seg med Djóni í Geil og fikk sønnen Petur Alberg, som ble oppkalt etter ham. Petur Alberg er mest kjent for å ha komponert Færøyenes nasjonalsang, «Tú alfagra land mítt».


== Referanser ==
4015 Wilson–Harrington

4015 Wilson–Harrington, også kjent som Wilson–Harringtons komet, er en asteroid og komet. Den ble første gang oppdaget i 1949 av Albert George Wilson og Robert G. Harrington ved Palomar Observatory, men det ble bare tatt tre bilder og derfor kunne ikke omløpsbanen beregnes.
19. november 1979 oppdaget E.F. Helin det som syntes å være en asteroide som krysser Mars' bane, også dette ved Palomar Observatory. Den fikk da den tilfeldige betegnelsen 1979 VA. Når nye observasjoner ble gjort i 1988 fikk asteroiden et nummer (4015). I 1992 hadde man samlet inn tilstrekkelig med data til å beregne en mer eksakt omløpsbane, og man kunne da også konstatere at kometen fra 1949 var det samme objektet.
Objektet har sin omløpsbane så nære som 7 millioner km. unna. Så nærme kommer den imidlertid ikke spesielt ofte. I 2039 og 2082 vil objektet være 16 millioner km unna på det nærmeste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Diagram over banen til  4015 Wilson–Harrington fra NASAs Jet Propulsion Laboratory.