jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Livbakken

Livbakken var en hoppbakke som lå i Vesternmarka (Livmarka), like utenfor de gamle bygrensene til Hønefoss, i tidligere Norderhov herredskommune, men fra 1964 en del av den  nye storkommunen Ringerike i Buskerud. Bakken var eid av Idrettsforeningen Liv og sto klar vinteren 1901. I sine glansdager ble Livbakken regnet som en av landets største hoppbakker, og den ble vertsbakke for hovedlandsrennet (NM) i 1911. Etter andre verdenskrig holdt den ikke lenger tritt med utviklingen og ble mer og mer umoderne, samtidig som interessen for hoppsport tapte terreng. På høsttinget IF Liv i 1983 ble det endelig besluttet å rive bakken og selge eiendommen til boligformål.


== Historien ==

Idrettsforeningen Liv ble stiftet i 1895. Det årlige Livrennet ble de første årene holdt i to små og dårlige bakker, før klubben høsten 1900 kjøpte et område i Vesternmarka (senere kalt Livmarka) av Johan Vestern på Vestern. Det første rennet i den nye Livbakken ble holdt 24. februar 1901. Året etter ble det bygd tribuner og trapp, og etter at bakken var blitt utvidet i 1903, var bakkerekorden 26,5 meter. Det ble i årene som fulgt gjort stadige utbedringer i bakken, og i 1909 ble Livbakken regnet som en av landets største hoppbakker. Under hovedlandsrennet i 1911 satte Johan R. Henriksen bakkerekord med 36 meter, med Hans Majestet Kong Haakon VII som ivrig tilskuer på kongetribunen. Ragnar Omtvedt sto på 40 meter i et ekstrahopp etter rennet.
Bakken ble utbedret noe i 1930–1931, men en større modernisering ble først gjort i 1939. Under prøvehopping vinteren 1940 hoppet Olaf Andersen 46 meter. Snømangel gjorde imidlertid at det ikke ble arrangert renn i bakken den vinteren, og med krigen og idrettsstreiken fra april 1940 ble det ikke hoppet mer i bakken på over fem år.
Da krigen tok slutt i 1945 var Livbakken i svært dårlig forfatning. Tyskerne hadde brukt bakken som skytebane, og under et uvær senere det året blåste fartsoppbygget ned. Ved hjelp av en stor dugnadsinnsats, lån og tilskudd fra Hønefoss kommune greide klubben å få satt i stand bakken i igjen. Med blant annet nytt fartsoppbygg i betong sto bakken klar til bruk igjen vinteren 1947. Flomlysanlegg ble satt opp i 1949.
De første årene etter gjenoppbyggingen var det god aktivitet i bakken, men deretter sank aktiviteten. På 1960-tallet var bakkeprofilen foreldet, og bakken var for liten, med et K-punkt 52,5 meter og en bakkerekord 59 meter. Det er usikkert hvem som hadde bakkerekorden, men junioren Lars Hofseth hoppet 58 og 57,5 meter der under et renn i 1972. Uten egne aktive hoppere lenger, og med store utgifter til å reparere bakken etter stadig hærverk, ble det diskutert om klubben skulle rive og selge bakken. På høsttinget i 1983 ble det avgjort at bakken skulle rives og arealet selges som boligtomter, etter at et lignende forslag hadde falt på høsttinget i september 1976.


== Litteratur ==
Olav Norheim (2011) Livmarka. Historien der vi bor, 09. februar 2011.
Harry Solli, Johan Langerud, Odd Hølen, Odd Palerud (red.): IF Liv/Fossekallen – et hundre år 1895-1995, s. 27-29 og 171 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)


== Referanser ==
Bjørkedokkbakken

Bjørkedokkbakken er en nedlagt hoppbakke i Nedre Eiker kommune i Buskerud. Den ligger ved gården Bjørkedokk, like ved Krokstadelva. Bakken er eid av IF Birkebeineren, og ble brukt under NM på ski i 1960, da det kombinerte hopprennet gikk i Bjørkedokkbakken og det spesielle hopprennet ble holdt i Vikkollen i Mjøndalen. Ca. 1200 tilskuere så kombinerthopprennet i NM.
IF Birkebeineren ble stiftet i 1904. Klubbens første hoppbakke lå på Langstrand, og ble tatt i bruk alt i 1902. Langstrandsbakken, der den siste bakkerekorden var på ca. 39 meter, ble erstattet av Bjørkedokkbakken i 1935. I Bjørkedokkbakken var bakkerekorden 70,5 meter, satt av Torbjørn Ruste. Kulturdepartementets anleggsregister (idrettsanlegg.no) oppgir at bakken har K-punkt 69 meter.


== Kilder ==
Elin Elvekrok, Heidi Dahl Fjeldheim, Eva Grosvold, Unni Johannessen (red.): Glimt fra Krokstadelva. 1991, s. 33 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Idrettsanlegg.no: Bjørkedokk hoppbakke (besøkt 14. april 2012)
Banke nasjonalpark

Banke nasjonalpark som befinner seg i Madhya Pashchimanchal (Mid-Western Region) i Nepal og ble etablert 12. juli 2010 som Nepals tiende nasjonalpark, dekker et område på 550 km² der største delen er en del av Churiafjellkjeden.
Parken er omgitt av en buffersone på 344 km² i distriktene Banke, Salyan og Dang.Sammen med den tilstøtende Bardia nasjonalpark er det et sammenhengende verneområde på 1 518 km², som også er Tiger Conservation Unit (TCU) Bardia-Banke. Dette er det største verneområdet for tiger i hele Asia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Banke National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mensalão-skandalen

Mensalão-skandalen (portugisisk: Escândalo do Mensalão) fant sted i Brasil i 2005 og truet med å felle regjeringen til Luiz Inácio Lula da Silva. Mensalão er et nyord for «stor månedlig betaling» (salário mensal eller mensalidade). Skandalen startet den 6. juni 2005, da det brasilianske kongressmedlemmet Roberto Jefferson sa til avisen Folha de S. Paulo at det regjerende Partido dos Trabalhadores (PT) hadde betalt en rekke kongressmedlemmer tretti tusen reais hver måned for at de skulle stemme for lovgivning favorisert av regjeringspartiet. Midlene ble sagt å stamme fra reklamebudsjettene til statlige eide selskaper, kanalisert gjennom et reklamebyrå eid av Marcos Valerio. Flere av president Lulas nøkkelrådgivere gikk av som en følge av skandalen, mens en rekke kongressmedlemmer fikk valget mellom å fratre eller å bli utvist fra kongressen, men presidenten selv fortsatte og ble gjenvalgt i 2006. Skandalen brakte også frem udokementerte påstander om ulovlige valgkampbidrag fra Cuba og de ​​Colombias revolusjonære væpnede styrker, og om politiske forbindelser til mordet på Celso Daniel, ordfører i byen Santo André.


== Referanser ==
Odd Rikard Olsen

Odd Rikard Olsen (født 18. juni 1947 i Tromsø, død 10. april 2012 i Harstad) var en norsk redaktør og politiker (H).
Mellom 1971 og 1979 var han journalist i Finnmarksposten, Bladet Tromsø og Aftenposten. Olsen var programsekretær i NRK Finnmark i Vadsø fra 1979 til 1981 og redaktør i Sør-Varanger Avis fra 1982 til 1990. Fra 1988 til 1990 representerte han Høyre i Finnmark fylkesting, og fra 1989 til 1990 var han statssekretær for statsråd Petter Thomassen i Næringsdepartementet. Olsen var ansvarlig redaktør i Harstad Tidende fra 1991 til 2004, deretter politisk redaktør i samme avis fram til sin død. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Øy, Nils E. (red.) (1998). Pressefolk 1997. Oslo: Norsk Presseforbund. s. 277–278. ISBN 82-7147-175-9. 
Lokalhistoriewiki: Odd Rikard Olsen (besøkt 14. april 2012)
Harstad Tidende: Odd Rikard Olsen er død (11. april 2012, besøkt 14. april 2012)
Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste: Odd Rikard Olsen (besøkt 14. april 2012)


== Eksterne lenker ==
(no) Odd Rikard Olsen hos Norsk senter for forskningsdata
Svenn Torgersen

Svenn Omar Torgersen (født 24. februar 1941 i Blaker) er en norsk psykolog og sakprosaforfatter. 
Torgersen er født og oppvokst på Blaker i Lillestrøm kommune, Han tok eksamen i psykologi ved Universitetet i Oslo i 1968 og var deretter ansatt ved Universitetet i Bergen før han kom tilbake til Oslo. Han er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og underviste, veiledet og drev aktiv forskning lenge etter at han ble pensjonist.Han er dr.philos. (1985) og ble professor i klinisk psykologi ved Universitetet i Oslo i 1986. Hans spesialfelt er psykopatologi og personlighetspsykologi, hvor han har foretatt flere større undersøkelser av arvelighet av psykiske lidelser. Blant hans arbeider er Personlighet og personlighetsforstyrrelser (1996). Han var sakkyndig vitne under Breivik-saken og gikk imot den første sakkyndige erklæringen om at Breivik var utilregnelig. Se Rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik.
Torgersen ble kåret til årets forsker ved Universitetet i Oslo i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Svenn Torgersen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Svenn Torgersen i BIBSYS
6. Verdensungdomsfestival

6. Verdensungdomsfestival ble åpnet 28. juli 1957 i Moskva, Sovjetunionen. Arrangørbyen ble valgt av Verdenssambandet av Demokratisk Ungdom, og arrangementet samlet 34 000 deltakere fra 130 land, og er foreløpig den største av festivalene som har blitt arrangert målt i deltakerantall. Den norske delegasjonen til festivalen bestod av 800 deltakere,
deriblant Fridtjof Frank Gundersen.
Festivalen, og ikke minst deltakerantallet ble mulig grunnet Nikita Khrusjtsjov oppmykning overfor omverdenen. Dette var første gang festivalen ble arrangert i Sovjetunionen. Khrusjtsjovs reformer, også kalt for Khrusjtsjov-våren resulterte blant annet i at det ble enklere for utlendinger i å besøke landet, og ikke minst enklere for russere å ha og ta kontakt med utlendinger, selv om det var i grupper under overvåkning. Tolketjenesten ble ivaretatt av russiske språkstudenter.
Festivalen var en samling av musikale og kulturelle inntrykk. Den russiske jazzmusikeren Aleksey Kozlov kunne for første gang spille for utlendinger. Leningradbandet Druzhba vant første pris innenfor populærmusikk, takke være sin vokalist, Edyta Piecha, en av 1950-tallets stjerner som kunne flere språk.
Edyta Piecha, Vladimir Troshin og internasjonale gjester framførte og den etter hvert så populære sangen Podmoskovnye vechera («Moskvakvelder»), som gjorde sin internasjonale debut under festivalen.
Flere hoteller ble åpner i forbindelse med festivalen, deriblant Hotel Ukraina, samt Luzjniki stadion.
I forbindelse med festivalen ble det utgitt flere frimerker i Sovjetunionen.

		
		
		
		
		
		

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 6th World Festival of Youth and Students – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Verdenssambandet av Demokratisk Ungdom Arkivert 14. september 2017 hos Wayback Machine.
Youtube: World Youth Festival in Moscow (besøk av det polske statssirkuset)
Youtube: Vladimir Troshin – Moscow Nights
Netfilm: The Opening Of The 6th World Youth And Students Festival In Moscow (1957)
Beaver Creek State Natural Area

Beaver Creek State Natural Area er en statspark i Lincoln County, Oregon, USA som ble åpnet for publikum 1. oktober 2010. Den befinner seg nær Ona Beach State Park, omtrent 13 km sør for Newport, Oregon og blir administrert av Oregon Parks and Recreation Department.


== Se også ==
Liste over statsparker i Oregon


== Referanser ==
Francisco Javier Abad

Francisco Javier Abad (født 18. august 1981) er en spansk mellomdistanseløper.  


== Karriere ==
Han fikk sølv på 3000 meter ved det spanske innendørsmesterskapet i 2010, bak Jesús España.Ved VM i friidrett innendørs 2012 i Istanbul kom han på 8.-plass i finalen på 1500 meter, med tiden 3:48,14. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francisco Javier Abad – World Athletics
Nohoch Che’en

Nohoch Che'en, også alminnelig kjent som Caves Branch (grottegreinene), er et arkeologisk reservat i Belize som består at et nettverk av kalksteinsgrotter.


== Referanser ==
Credo

Credo (latin: «jeg tror») er det del av en «høymesse»  i gudstjenester. I den katolske kirke, brukes ikke Credo under hverdagsgudstjeneste, så fremt det ikke er festdag. messe hvor trosbekjennelse leses. Den norske kirke benytter Den apostoliske trosbekjennelse, mens Den katolske kirke benytter begge. Den Den apostoliske trosbekjennelse under Rosenkransen eller daglig bønn, og den Den nikenske trosbekjennelse under alle søndags messer. Begge disse trosbekjennelsene innledes på latin med ordet «Credo». 
Trosbekjennelsen kan leses enkeltvis eller synges som en egen trosbekjennelsesalme.
MS «Sauda» (1972)

M/S «Sauda» nå M/S «Supercats» var en norsk hurtigbåt av westamaran-typen.


== Teknisk Informasjon ==
Byggeår: 1972
Byggeverft: Westermoen Hydrofoil AS, Mandal
Fart: 26Knop
Passasjerkapasitet: 140
Motor: To MTU på 1100hk. hver


== Historie ==
1972: Overlevert fra Westermoen Hydrofoil, Mandal til Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger og satt inn på hurtigbåtruta mellom Stavanger og Sauda.
1976: Flyttet til hurtigbåtruta mellom Stavanger og Sandeid
1978: Flyttet til hurtigbåtruta mellom Stavanger, Hjelmeland, Jelsa og Erfjord
1989: Solgt til Hellas, omdøpt M/S «Supercats» og satt i rute mellom Piraeus, Angistri og Aegina


== Kilder ==
HSC Norway Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Se også ==
Flåteliste for Rogaland Trafikkselskap/Stavangerske


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Sauda» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Karel Jarolímek

Karel Jarolímek (født 5. april 1888, død 25. februar 1970) var en tsjekkisk arkitekt, idrettsmann og idrettsleder. Han tegnet over 400 hoppbakker, og ledet byggingen av mange av dem. Blant annet tegnet han hoppbakker i Harrachov, Janské Lázně, Štrbské Pleso (der bakken senere ble oppkalt etter ham), Banská Bystrica og Špindlerův Mlýn.
Jarolímek var en allsidig idrettsutøver, og drev blant annet med friidrett (800 og 5000 meter), skiløping, fotball, svømming, sykling, tennis og hockey. Han var medlem av Tsjekkoslovakias olympiske komité og FIS, og var tsjekkoslovakisk lagleder under fem OL.
I 1998 ble han posthumt utnevnt til æresborger av hjembyen Dvůr Králové nad Labem. En plakett til minne om ham er satt opp på huset der han bodde.


== Referanser ==


== Kilder ==
StavbaWEB: Před 120 lety se narodil architekt a průkopník lyžování Karel Jarolímek (tsjekkisk, 7. april 2008, besøkt 14. april 2012)
Dvůr Králové nad Labem: Karel Jarolímek (tsjekkisk, besøkt 14. april 2012)
Norsk cøliakiforening

Norsk cøliakiforening (NCF) er en interesseorganisasjon for personer som har diagnosen cøliaki og eller dermatitis herpetiformis (DH), samt andre som av ulike årsaker må holde et glutenfritt kosthold. Foreningen ble startet i 1973 og har som formål på landsbasis å ivareta cøliakerens interesser. 
NCF fungerer også som kontaktledd i internasjonalt samarbeid og samarbeider med medisinske og dietetiske rådgivere.
Foreningens nettside, ncf.no byr på mye informasjon, og medlemsbladet glutenFri blir gitt ut 4 ganger i året.
Dag Inge Aae er styreleder for foreningen og Knut Henne Peterson er generalsekretær. Norsk cøliakiforenings ungdom (NCFU) er en fristilt datterorganisasjon av NCF, hvor ungdommer i aldersgruppen 15-26 år er medlem. 
Kilde: Norsk cøliakiforening
Rübezahl-Sprungschanze

Rübezahl-Sprungschanze (norsk: Rübezahl-bakken) var en hoppbakke i Janské Lázně i Tsjekkia. Den ble brukt under ski-VM i 1925. Bakken ble bygd i 1921 og hadde K-punkt ca. 50 meter. I 1956 ble bakken nykonstruert av Karel Jarolímek, og den var i jevnlig bruk fram til 1965, men er senere revet.
Det lengste hoppet under VM i 1925 var 47 meter av norske Henry Ljungmann. Den siste bakkerekorden var 55 meter, satt av František Wende (Tsjekkoslovakia) i 1927.


== Viktige renn ==


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Jánské Láznĕ (besøkt 14. april 2012)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 144
Bako nasjonalpark

Bako nasjonalpark ble opprettet i 1957 og er den eldste nasjonalparken i Sarawak på Borneo, øst i Malaysia. Nasjonalparken dekker 27,27 km² på tuppen av Muara Tebas-halvøyen, ved munningen av elvene Bako og Kuching. Avstanden til Kuching er omtrent 40 km langs veien. Millioner av år med erosjon av sandsteinen har dannet en kystlinje med bratte klipper, steinete nes og strekninger med hvite sandbukter. Erosjon etter bølger ved foten av klippene har skapt mange fantastisk former og dessuten fargelagte mønstre dannet av jerndeponering.
Noen av disse steinformasjonene kan sees i nærheten av stranden Teluk Assam, som danner fronten av parken. Parken kan bare nås med en 20-minutters båttur fra landsbyen Kampung Bako. Den blir ofte besøkt på dagsturer fra Kuching, selv om innkvartering (leirplass og bungalower) er tilgjengelig.
Bako er en av de minste nasjonalparkene i Sarawak, med mange biomer (inkludert regnskog), rikt dyreliv, elver og fosser i jungelen, bortgjemte strender, samt vandreruter. De besøkende har tilgang til et nettverk av 16 merkede turstier.
Parken var det siste pitstopp for The Amazing Race Asia 1.


== Flora ==
Bako inneholder nesten alle type planteliv som finnes på Borneo, med over 25 distinkte typer vegetasjon fra sju komplette økosystemer: strandvegetasjon, klippevegetasjon, kerangas eller hedeskog, mangrove, blandet skog av Dipterocarpaceae dipterocarp, padang eller gresslettevegetasjon og torv- og sump-områder. Det uvanlige plantelivet innbefatter en rekke kjøttetende planter (fire arter av kannebærere, soldogger, blærerøtter) i tillegg til en stort antall ulike tre og andre plantearter.


== Fauna ==
Bako er hjemmet til omtrent 150 utryddingstruede neseaper, som er endemiske for Borneo, og parken har blitt kalt "den beste plassen å se neseaper i Sarawak". Andre dyr er javaaper, sølvlangur, grobladekorn, sus barbatus fra Borneo, varaner og otrer. Alle disse finnes i skogen, og i tillegg nær leiren som tjerner som hovedkvarteret på Telok Assam-stranden. Bako er også hjemmet til flere øgle- og slangearter, de fleste harmløse. Nasjonalparken er en fascinerende sted for å betrakte fugler, med over 150 kjente arter. Bakos nattdyr innbefatter skjermflygere, skjelldyr, dvergmoskusdyr, forskjellige arter av fruktetere og flaggmusetende insekter, spøkelsesaper, tregloris og palmesivetter.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Liste over nasjonalparker i Malaysia


== Referanser ==

Chou, K.S. 2012. Bako beckons. The Star (Malaysia), 3. mars 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Bako National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sarawak Forestry
Sarawak Forestry: Bako National Park
Bolognesi (distrikt)

Bolognesi er et distrikt i provinsen Pallasca i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet Pallasca i nord, til distriktet Huandoval i øst, til distriktene Cabana og Tauca i sør og til regionen La Libertad i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 021502 og hovedstaden er Bolognesi. Distriktet ble opprettet den 15. juli 1936.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Den andre fitna

Den andre fitna (arabisk: الفتنة الثانية DIN: al-Fitnat aṯ-Ṯāniyyah, den andre islamske borgerkrig, var en periode med politisk og militær uro i den islamske verden under det tidlige Umayyadekalifatet, som begynte etter den første umayyadekalifen Muʿāwiyah ibn ʾAbī Sufyāns død i 680. Det er ikke enighet om akkurat hvor lenge denne konflikten varte, og ulike historikere har definert dens varighet på forskjellige måter. Noen mener Muʿāwiyahs død i 680 burde regnes som konfliktens begynnelse, mens andre mener det heller burde være 683, året da Muʿāwiyahs sønn kalif Yazīd døde. På samme måte har sluttdatoen blitt gitt som 685 (året da kalif ʿAbd al-Malik overtok makta) og 692 (året da ʿAbd Allāh ibn az-Zubayr døde og hans opprør ble beseiret). Årene 683-85 blir mest brukt for å datere fitnaen.
Den andre fitna var en kompleks periode i islams historie, og inkluderte en rekke hendelser som ikke lot til å ha tilknytning til hverandre. En kort forklaring av de viktigste av dem kan være følgende: 
Den første umayyadekalifen Muʿāwiyah ibn ʾAbī Sufyān ble ved sin død i 680 etterfulgt av sin sønn Yazīd, som først møtte motstand fra al-Ḥusayn ibn ʿAlī, som var sønnesønnen til Profeten Muḥammad og sønn av den tidligere kalifen ʿAlī ibn Abī Ṭālib, som i 661 hadde blitt myrdet av kharijitter. Al-Ḥusayn og mange av hans tilhengere ble samme år drept av Yazīds soldater i slaget ved Karbala, som ofte blir regnet som det endelig bruddet mellom sunnier og sjiitter, og som helt fram til år tid hvert år minnes av sjiitter på ʿAšūrāʾdagen. 
Etter dette måtte Yazīd nå motstand i et annet opprør ledet av ʿAbd Allāh ibn az-Zubayr, sønn av sahabien az-Zubayr ibn al-ʿAwwām, som tidligere hadde motsatt seg ʿAlī under kamelslaget. Ibn az-Zubayrs opprør ble av mange sett på som et forsøk på å vende tilbake til det tidlige islams uberørte verdier, og ble støttet av en rekke fraksjoner som var misfornøyde med umayyadenes styre av ulike årsaker. Etter Yazīds plutselige død ble han etterfulgt av sin sønn Muʿāwiyah i 683, og dette førte til at Ibn az-Zubayr fikk bred støtte da han erklærte seg som kalif i 684. Samme år trakk Muʿāwiyah II seg som kalif, og han ble etterfulgt av Marwān ibn al-Ḥakam, en av Muʿāwiyah Is fettere. Marwān døde i 685 etter kun å ha regjert en kort periode, men han ble etterfulgt av sin dyktige sønn ʿAbd al-Malik. Ibn az-Zubayr ble så isolert i Hijaz, mens kharijittene opprettet en uavhengig stat i det sentrale Arabia i 684. 
Andre kharijittiske opprør fulgte i Iran og Irak, mens sjiittene gjorde opprør i al-Kūfah for å hevne al-Ḥusayns død og fremme en av ʿAlīs andre sønner som kalif. Til slutt ble freden gjenopprettet av syriske soldater som støttet ʿAbd al-Malik. Fram til hans armé drepte Ibn az-Zubayr i 692 klarte han å beseire alle rivaler, slik at dette ble slutten på den andre fitnaen. 


== Se også ==
Den første fitna
Cabana (distrikt i Ancash)

Cabana er et distrikt i provinsen Pallasca i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktene Bolognesi og Huandoval i nord, til provinsen Corongo i øst og i sør og til distriktet Tauca i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 021501 og hovedstaden er Cabana. Distriktet ble opprettet den 2. januar 1857.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Conchucos (distrikt)

Conchucos er et distrikt i provinsen Pallasca i regionen Ancash i Peru. Distriktet grenser til distriktet Pampas i nord, til regionen La Libertad i øst, til provinsen Sihuas i sør og til distriktene Lacabamba og Huandoval i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 021503 og hovedstaden er Conchucos. Distriktet ble opprettet den 16. desember 1918.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.