jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eiliv Jørgen Thorheim

Eiliv Jørgen Thorheim (født 8. juni 1924, død 8. mai 2012) var en norsk oberstløytnant i Luftforsvaret. Han er særlig kjent for sitt arbeid med krigsgraver i Norge og i utlandet.
Thorheim gikk inn i det norske forsvaret under andre verdenskrig. Han tjenestegjorde fra 1944 i Luftforsvaret. Thorheim tok utdannelse til offiser i Storbritannia og USA. I sin tjeneste i Forsvaret var Thorheim blant annet FN-observatør i Midtøsten. Thorheim var i Luftforsvaret til 1984. Etter at han sluttet i Forsvaret drev Thorheim Krigsgravtjenesten i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet og hadde der ansvar for å ivareta utenlandske krigsgraver og minnesmerker over falne i Norge.
I 2010 ble Thorheim utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for krigsgravtjenesten i utlandet». Han har også mottatt Deltagermedaljen, Forsvarsmedaljen med laurbærgren og Forsvarsmedaljen med tre stjerner. I 2000 ble Thorheim tildelt den russiske Vennskapsordenen for sin innsats for å skjøtte russiske krigsgraver i Norge og i 2010 ble han tildelt Jubileumsmedaljen i anledning 65-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945 av president Dmitrij Medvedev under hans statsbesøk i Norge. For arbeidet med å ivareta britiske krigsgraver ble han i 2006 utnevnt til medlem av Den britiske imperieordenen.Han døde den 8. mai 2012 og ble bisatt fra Alfaset gravlunds kapell den 15. mai 2012. Representanter for bl.a. Krigsgravtjenesten og det britiske og russiske forsvaret var til stede. Hans urne skal settes ned i hjembygden på Sunnmøre.


== Utgivelser ==
NIKE-bataljonen: de første 25 årene, Oslo: Luftforsvaret , 1985


== Referanser ==
Ola og Pelle

"Ola og Pelle" var en norsk tegneserie, tegnet av Bjarne Restan, som gikk i magasinet Ukens Journal fra nr 17 i 1929 og til nr 34 i 1929. "Ola og Pelle" er en humoristisk serie og handler om to skandinaviske sjømenns opplevelser i den store verden. Ola er en lav og rund nordmann som alltid ønsker å spise, mens Pelle er en høy og tynn svenske. Med båten "Nordstjernen" reiser de jorda rundt. De støter på kinesiske sjørøvere, tigere i jungelen, innfødte stammer i Afrika og isbjørner på polisen.
Kiwa hirsuta

Kiwa hirsuta er en art i gruppen tifotkrepser.
Den ble oppdaget i 2005 sør for Påskeøya i Stillehavet, hvor den lever på 2200 meters dyp.
Den blir ca. 15 cm lang.
Kiwa hirsuta er den eneste arten i slekten Kiwa, familien Kiwidae og overfamilien Kiwaoidea.


== Eksterne lenker ==
(en) Kiwa hirsuta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kiwa hirsuta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kiwa hirsuta hos ITIS 
(en) Kiwa hirsuta hos NCBI 
(en) Kategori:Kiwa hirsuta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kiwa hirsuta – detaljert informasjon på Wikispecies
Angra Mainyu

Angra Mainyu (Aŋra Mainyu) eller Aŋra Mainiuu er det avestiske navnet på Zoroastrismens hypostase som representerer ødeleggelsens onde ånd. I denne religionens dualisme er han anfører av helvetes makter, og han er fruktbarhetens og livets fiende. Han står i et motsetningsforhold til den hellige ånd (Spənta Mainyu) og dermed også til den høyeste Gud. Det middelpersiske navnet er Ahriman.
I Den eldre Avesta omtales Angra Mainyu i en av Gāthāsangene, som den zoroastriske tro tilskriver Zarathustra selv. I den yngre Avesta omtales Angra Mainyu flere ganger, deriblant i Vendidad. I zurvanismen (4. århundre e.Kr.) ble dilemmaet ved hans eksistens i en guddommelig plan, forklart som resultatet av den frie vilje. I Pahlavilitteraturen (ca 300 f.Kr. – 1100-tallet e.Kr.) er han under navnet Ahriman omtalt som en ond, utadrettet ånd. Ahriman var også sentral innenfor manikeismen. I moderne tid er forestillinger om Ahriman blant annet å finne innenfor antroposofien.
Skihopping og kombinert i SUS

Etter at Sovjetunionen gikk i oppløsning i desember 1991, fullførte de fleste av de tidligere sovjetrepublikkene sine idrettssesonger under banneret til Samveldet av uavhengige stater (SUS). Vinteren 1992 deltok tidligere sovjetiske skihoppere for SUS i Hoppuka, verdenscupen, OL i Albertville og VM i skiflyging i Harrachov. Tidligere sovjetiske kombinertløpere deltok for SUS i verdenscupen og OL.
SUS-hoppernes beste resultater kom i OL, der Mikhail Jesin ble nummer 10 i storbakken og nummer 11 i normalbakken. SUS' lag ble nummer 11 av 14 lag i lagkonkurransen.
Den beste av de tidligere sovjetiske kombinertløperne var Allar Levandi, men han var fra Estland, som ikke sluttet seg til SUS. Den beste kombinertløperen som representerte SUS var Andrej Dundukov, som ble nummer 11 individuelt i OL og nummer 26 i verdenscupen. SUS' lag ble sist av de 11 lagene som deltok i lagkonkurransen i OL.
Fra og med sesongen 1992/93 konkurrerte alle de tidligere sovjetiske idrettsutøverne for sine respektive, uavhengige land.


== Se også ==
Skihopping i Sovjetunionen
Skihopping i Estland
Skihopping i Kasakhstan
Skihopping i Russland


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
FIS: Verdenscupen i kombinert 1991/92 (besøkt 8. oktober 2010)
Sports Reference: Nordic Combined at the 1992 Albertville Winter Games: Men's Individual Arkivert 4. juli 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 8. oktober 2010)
Sports Reference: Nordic Combined at the 1992 Albertville Winter Games: Men's Team Arkivert 30. juni 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 8. oktober 2010)
Per-Kaare Holdal

Per-Kaare Holdal er født på Holdal, Borge i Lofoten 16. august 1954.  Per-Kaare Holdal er samfunnsengasjert og har gjort en stor innsats blant annet i trafikksikkerhetsarbeid og for miljøet.
Holdal er pådriver i aksjonen Lofoten mot Sellafield og bidro sterkt til at Sellafield-anlegget stoppet utslippene av det radioaktive isotopet Technetium (Tc-99) i 2004. For dette ble Lofoten mot Sellafield innstilt til Nordisk råds miljøpris. 3. mars 2010 arrangerte Holdal et møte i Brussel med deltakelse fra sentrale europeiske politikere, med krav om internasjonal inspeksjon av Sellafield-anlegget for å bedre sikkerheten. 16. mars kom den britiske statsminister Gordon Brown med meldingen om at de åpnet for internasjonal inspeksjon. IAEA har nå vedtatt at de skal gjennomføre denne inspeksjonen.
Holdal har i tillegg arbeidet sammen med biskop Tor Berger Jørgensen for å redusere de mange tragediene på norske veger. Han var med å starte Nei til Frontkollisjoner i 2007 og arrangerte en rekke faglige samlinger med fagekspertise og sentrale politikere. Dette førte til at midtsikring av veger i Norge for første gang kom med i Nasjonal transportplan for 2010-2019. Høsten 2009 brukte han ferien til en trafikksikkerhetsstafett fra Vadsø i nord til Oslo i sør. Hele 9000 km på hele E6, E8, rv. 80, E39, E18 og rv. 3 og snakket trafikksikkerhet med de fleste stortingskandidatene og fikk lovnad om prioritering av trafikksikkerhet og midtsikring av vegene. Stafetten endte i Oslo den 9. september 2009, hvor det ble avsluttet med en konferanse i Oslo Kongressenter.
I 2010 startet engasjementet for å få til en fergeforbindelse mellom Bodø-Leknes. Samferdselsstyret i Nordland vedtok den 22. januar 1988 følgende uttalelse: «Samferdselstyret ser det som viktig at driften av ruten Bodø – Leknes kommer i gang fra 1. mai 1988 som forutsatt.  Samferdselsstyret understreker betydningen av at saken får rask behandling i Samferdselsdepartementet.» Men dette ble stoppet av regjeringen Brundtland og fergeforbindelsen ble lagt til Moskenes. Engasjementet til Holdal har sitt utspring i at han mener dette ble gjort ut fra politiske kjepphester, og ikke på grunn av at det er den beste løsningen.
Per-Kaare Holdal har vært it-medarbeider i Kommunedata Nord-Norge, it-leder i Vestvågøy kommune, ikt-sjef i Kvæfjord kommune og med informasjon og miljøstrategien i Green Islands. Holdal er i dag ansatt som leder i fellesavdelingen i Evenes kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted for Holdal
Sam Hill

Samuel Hill (født 21. juli 1985) er en australsk profesjonell terrengsyklist innen grenen  utfor. Han er verdensmester i utfor 2006, 2007 og 2010. Han vant verdenscupen i utfor i 2007 og 2009Han ble to ganger UCI World Downhill Champion i årene 2006-2007 for sykkelprodusenten Iron Horse sitt racing team. 
Han vant verdensmesterskapet i 2010 i Mont Saint Anne for laget Monster Energy Specialized med en sykkel av typen Specialized Demo 8 II.


== Tidlig karriere ==
Hill started sin internasjonale karriere i 2001, ved delta på løp og reiser til Canada og USA. 
Han kom på tredjeplass dowhilleventen under VM i terrengsykling i Vail samme år, i klassen for juniorer under 19 år. 


== Kjørestil ==
Sam Hill er kjent for å sine evner til å sykle fort i bratte, tekniske bakker, i motsetning til løper som er flatere og krever mer pedaltråkking. Han har vunnet løp i verdens bratteste og mest krevende løype i World Cup-en, Schladming i Østerrike. Hills kanskje mest kjente løp, var løpet han gjennomførte i Champery, Sveits, i 2007. 


== Meritter ==
 Australsk mester i utfor (2004).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sam Hill – Cycling Archives 
(en) Sam Hill – CycleBase
Niels Stockfleth Darre

Niels Stockfleth Darre (født 13. februar 1765, død 9. oktober 1809) var en norsk offiser.
Darre var sønn av generalmajor Michael Darre, og født i Fåberg. 
Da han var 15 år gammel kom han inn på den militære matematiske skolen i Christiania. Han avsluttet studiene og ble dekorert med «Medallie for ualmindelig Duelighed og Flid» i 1783. Han ble umiddelbart beordret som sekondløytnant til 3. sønnenfjeldske (senere opplandske) dragonregiment. I 1784 ble han beordret til København til veterinær- og rideskolen. Han hadde talent for kartografi og karttegning og ble under oppholdet kjent med bl.a. statsministeren, general Heinrich Wilhelm von Huth og den senere rentekammerpresidenten C.D.F. Reventlow. Bekjentskapet førte til at da han kom hjem til Norge i 1787 ble han ansatt ved den militære oppmålingstjenesten. Da denne enheten senere ble slått sammen med den sivile oppmålingstjeneste, ledet Niels Stockfleth Darre dette kontoret.
I 1789 ble han forfremmet til premierløytnant og i 1799 til rittmester ved opplandske dragonregiment. I 1795 giftet han seg med Elen Askim, en bondedatter fra Østre Toten. Ved krigsutbruddet i 1807 ble han beordret som førsteadjutant hos den kommandrende generalen for sønnenfjeldske Norge, prins Christian August av Augustenborg. Prinsen selv uttalte at en av de viktigste grunnene til at felttoget i 1808 ble en suksess, for en stor del måtte tilskrives Darres «utmerkede konduite». Han tolket generalens befalinger og sørget for at disse ble satt ut i livet. Kong Frederik VI anerkjente denne innsatsen ved å utnevne ham til major og overkvartermester i generalstaben. Da Darre året etter var med i en politisk delegasjon til København, ble han dekorert av kongen personlig med Ridderkorset med ordene: «De har fortjent det». 
Det daglige samliv i felten gjorde at prinsen ble svært avhengig av sin adjutant, og fra å være bare en våpenbror utviklet det seg et dypt vennskap mellom disse to. Det sies Darre kanskje var den eneste som var fullt innviet i prins Christian Augusts planer og tanker i det skjebnesvangre året 1809.
Kort etter å ha vendt tilbake fra svenskegrensen der han den 14. september 1809 avsluttet forhandlingene om konvensjonen ved Magnor med den svenske utsendte baron C. H. Anckarsvärd, ble han angrepet av nervefeber. Darre døde på sin egen Kraby gård i Toten. Han etterlot seg sin kone Elen og fem døtre.


== Se også ==
Darre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Niels Stockfleth Darre på NLIs Lokalhistoriewiki.
Darre hos SNL
Greg Minnaar

Greg Minnaar (født 13. november 1981 i Pietermaritzburg) er en sørafrikansk, profesjonell terrengsyklist innen grenen utfor. Han er verdensmester i utfor 2003 og vant verdenscupen i utfor i 2001, 2005 og 2008.


== Meritter ==
1.-plass nasjonalt mesterskap i utfor 2008 i Sør-Afrika.
1.-plass verdensmesterskap 2003 utfor
1.-plass sammenlagt UCI verdenscup 2001, 2005, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Greg Minnaar – Cycling Archives 
(en) Greg Minnaar – CycleBase 
(en) Offisielt nettsted
Det ingriske opprøret

Det ingermanske opprøret (1918–1920) var et forsøk på å løsrive Ingermanland fra Sovjet-Russland. Opprøret ble ledet av en ingermansk gerilja som hadde bygd seg opp ved finsk hjelp. Krigen ble hovedsakelig ført på det karelske nes, og endte med et ingermansk-finsk nederlag, og Sovjet-Russland gjenerobret området. Under fredssamtalene i Tartu finske og ingermanske utsendinger å forhandle frem kulturell autonomi, men mislyktes i disse forsøkene. Som et resultat av krigen flyktet mellom 7000 og 8000 mennesker fra Ingermanland til Finland. Noen av disse flyttet tilbake til Ingermanland etter noen år.
Mosoni-Duna

Mosoni-Duna («Lille Donau», tysk: Moson-Donau) er en sidegren til Donau i Ungarn. 


== Elvens løp ==
Mosoni-Donau begynner øst for Rajka og flyter i meandere til Győr, hvor den får tilførsel fra elven Rába. Mosoni-Duna munner ut i Donau nordøst for Győr ved Vének. Mellom elveløpet og Donau ligger elveøya Szigetköz.


== Navnet Mosoni-Duna ==
Navnet Mosoni-Duna henspiller på byen Mosonmagyaróvár i fylket Győr-Moson-Sopron, som ligger på elvens høyre side.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moson-Danube – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steve Peat

Steve Peat (født 17. juni 1974 i Chapeltown, South Yorkshire) er en 
britisk profesjonell terrengsyklist innen grenen utfor. 


== Meritter ==
1.-plass verdensmesterskap i utfor 2006, 2007 og 2010
2.-plass verdensmesterskap i utfor 2000, 2001, 2002 og 2008
1.-plass sammenlagt verdenscupen i utfor 2002, 2004 og 2006
 Europamesterskap 2004
 Britisk mester i utfor (2003, 2005, 2008).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Peat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Peat – Cycling Archives 
(en) Steve Peat – CycleBase
Stein Haugom Olsen

Stein Haugom Olsen (født 22. desember 1946) er en norsk litteraturviter. i 2010 ble han dekan ved Avdeling for økonomi, språk og samfunnsfag ved Høgskolen i Østfold.Olsen ble bachelor i litteratur i 1974 ved University of Oxford. Han tok doktorgraden i 1978 ved Universitetet i Bergen med avhandlingen The structure of literary understanding. Han var ansatt ved Universitetet i Oslo 1985—1997 som leder av Institutt for britiske og amerikanske studier. Olsen ble i 1997 tilsatt som professor ved Institutt for filosofi ved Lingnan University i Hongkong. 1. august 2007 ble han tilsatt som leder ved Institutt for lingvistiske, litterære og estetiske studier ved UiB.


== Bibliografi (utvalg) ==
(no) Publikasjoner av Stein Haugom Olsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
The Structure of Literary Understanding (1978, 2. utg. 1985) ISBN 0-521-21731-8
The End of Literary Theory (1987, 2. utg. 1990) ISBN 0-521-33326-1
Truth, Fiction, and Literature. A Philosophical Perspective (1994, 3. utg. 2002; medforfatter.) ISBN 0-19-824082-1
Self-Fashioning and Metamorphosis in Early Modern English Literature (2003; medredaktør.), ISBN 82-7099-386-7
Aesthetics and the Philosophy of Art. The Analytic Tradition. An Anthology (2003; medredaktør.), ISBN 1-4051-0582-8
From Text to Literature. New Analytic and Pragmatic Approaches (2005; medredaktør.). ISBN 978-1-4039-9332-8


== Referanser ==
Parallell

Parallell kan referere til:

Parallell (geometri)
Parallellaksiomet
Parallellkobling, innen elektronikk
Parallelle dimensjoner, innen kosmologi
Parallellprogrammering, innen databehandling
Parallellprosessering, innen databehandling
Parallellport, innen databehandling
Parallellpublisering, innen dokumentasjon
Parallelltoneart, innen musikk
Analogi (biologi), parallell evolusjon
Young Global Leaders

Young Global Leaders er en tildeling av Verdens økonomiske forum som gis til ledere under 40 år fra hele verden og forskjellige fag og sektorer, som har utvist særdeles lederskap.


== Utnevnelser ==
Listen er ikke fullstending
Dødsstråle

Dødsstråle er en teoretisk stråle av partikler eller elektromagnetisk våpen fra særlig 1920-tallet og til utpå 1930-tallet som det ble hevdet å ha vært oppfunnet uavhengig av henholdsvis Nikola Tesla, Edwin R. Scott, Harry Grindell Matthews, og i henhold til avisen The New York Times også en viss dr. Graichen i Tyskland, Også andre hevdet å oppfunnet den samme dødstrålen. I 1957 var det amerikanske National Inventors Council (Det nasjonale råd for oppfinnere) utsendte fortsatt en liste over nødvendige militære oppfinnelser, denne inkluderte en dødsstråle.


== Historie ==
Arkimedes skal etter sigende ha oppfunnet og benyttet seg et «brennende speil» (ikke akkurat en dødsstråle i moderne forstand). Det kan ha hatt en justerbar fokal lengde for sende mot skip og sette dem i brann. Dette skal ha vært benyttet mot den romerske flåten som invaderte Siracusa på Sicilia. 
Imidlertid nevner de tidligste redegjørelser av slaget ikke noe «brennende speil», kun Arkimedes' skarpsindighet i en måte å «slynge ild» fra byen. En bysantinsk skribent flere hundre år senere er foreslått for å ha diktet opp det «brennende speilet» og tilskrev det til Arkimedes. Den påståtte oppfinnelsen har uansett satt spekulasjonene i gang i årene etter.


== Science fiction ==
Selv om konseptet med en dødsstråle aldri har blitt konstruert har det vært et fast emne for science fiction-fortellinger og før til konseptet om en håndholdt strålepistol som ble brukt av helter som Lyn Gordon og andre. I Alfred Noyes' roman fra 1940, The Last Man (i USA med tittelen No Other Man) ble en dødsstråle utviklet av en tysk vitenskapsmann ved navn Mardok benyttet i en global krig og utslettet bortimot hele menneskeheten.


== Referanser ==
Paul Farley

Paul Farley (født  1965 i Liverpool) er en britisk lyriker. Farley ble oversatt til norsk i 2010 med utgivelsen 11 dikt om Liverpool.


== Bibliografi på norsk ==
11 dikt om Liverpool (Flamme forlag, 2010)


== Bibliografi på engelsk ==
The Boy from the Chemist is Here to See You (London: Picador, 1998)
The Ice Age (London: Picador, 2002)
Tramp in Flames (London: Picador, 2006)
Distant Voices, Still Lives (London: British Film Institute, 2006)
Field Recordings: BBC Poems (1998–2008) (London: Donut Press, 2009)
The Atlantic Tunnel: Selected Poems (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Omtale på Flamme forlags nettsider
Helbredelse

Helbredelse er det å bli frisk fra en sykdom eller å gjøre noen frisk («helbred» betyr «helse» eller «sunnhet»). Ordet brukes særlig om å bli kurert ved overnaturlig tilheling i forbindelse med bønn og håndspåleggelse, for eksempel ved healing og helbredelse ved bønn i karismatisk kristendom. Medisinsk behandling omfatter bruk av legemidler og annet, mens alternativ behandling helbreder sykdom ved hjelp av ulike terapiformer og remedier som ikke er vanlig eller anerkjent i tradisjonell skolemedisin.


== Eksepsjonelle sykdomsforløp ==
Et forskningsprosjekt ved universitet i Tromsø har drevet med kartlegging av eksepsjonelle sykdomsforløp


== Helbredelse i kristen tro ==

Helbredelse er i kristen tro knyttet til læren om nådegaver. I Bibelen er helbredelse særlig omtalt i Det nye testamentet og spesielt tilknyttet Jesu Kristi virke. I Det gamle testamentet finnes enkelte fortellinger om helbredelse.


== Se også ==
Healing
Helbredelse ved bønn


== Referanser ==
Anne Lise Fredlund

Anne Lise Fredlund (født 29. september 1982) er en norsk politiker (SV). Hun kommer fra Søndre Land i Oppland.  
Den 9. februar 2020 ble Fredlund valgt som leder i Innlandet SV. I januar 2021 valgte SVs nominasjonsmøte i valgdistrikt Oppland enstemmig Fredlund som sin førstekandidat til stortingsvalget.


== Politisk bakgrunn ==
Fra 2007 til 2011 var Fredlund kommunestyremedlem i Gjøvik kommune. I samme periode var hun nestleder i Utvalg for oppvekst.
Hun var leder i Gjøvik SV fra 2008 til 2013 og nestleder i Oppland SV fra 2011 til 2014. 
I september 2011 ble Fredlund valgt inn som medlem av Sosialistisk Venstrepartis valgkomité. Valgkomiteen innstilte på Audun Lysbakken som ny SV-leder etter at Kristin Halvorsen uventet trakk seg på valgnatta.
Ved fylkestingsvalget 2011 sto Fredlund som 4. kandidat for SV Oppland, og i november 2012 ble hun enstemmig valgt til 2. kandidat etter Aksel Hagen til stortingsvalget 2013. I desember 2014 ble Fredlund også valgt som SVs førstekandidat til fylkestingsvalget i 2015.
Fra januar 2014 til oktober 2015 ledet hun Komité for opplæring og kompetanse i Oppland fylkeskommune. I valgperioden 2015–2019 var Fredlund medlem av fylkestinget og av fylkesutvalget i Oppland fylkeskommune. 


== Politiske verv ==
2020 - Fylkesleder i Innlandet SV
2020 - Medlem i klagenemnda i Innlandet
2014-2019: Medlem i fylkestinget
2014-2019: Medlem i fylkesutvalget
2014 -2015: Medlem av KS Fylkesmøte, Oppland
2014 -2015: Styremedlem i Opplands Kraft
2014 - 2015: Medlem i Yrkesopplæringsnemnda i Oppland
2014 - 2015: Leder av representantskapet i Fagskolen Innlandet
2013 - 2015: 3. vara til SVs sentralstyre
2011 – 2013: Medlem av SVs nasjonale faglige utvalg
2011 – 2014: Nestleder i Oppland SV
2010 – 2014: Medlem i forstanderskapet – Toten Sparebank, Anne Lise Fredlund
2010 – 2014: Medlem i Kommunenes Sentralforbund – Oppland krets
2009 – 2014: Faglig leder, Oppland SV
2008 – 2013: Leder for Gjøvik SV
2007 – 2014: Utvalg for oppvekst, nestleder – Gjøvik kommune
2007 – 2011: Kommunestyret Gjøvik kommune
2005 – 2008: Styremedlem, SK Gjøvik-Lyn
2000 – 2002: Landsstyret, Elevorganisasjonen i Norge


== Yrkesliv ==
Fredlund var Oppland fylkeskommunes første ombud for elever og lærlinger i videregående opplæring fra oktober 2004 til oktober 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anne Lise Fredlund på SVs hjemmesider
«Gjøvik Kommune - Styrer, råd og utvalg» (PDF). Besøkt 9. oktober 2010.
Firda kaserne

Firda kaserne er en enkel militærkaserne liggenede i Mogrenda like utenfor Nordfjordeid i Stad kommune i Vestland fylke. Firda kaserne ble bygget på 1970-tallet og kan i en utvidet begrepsbetydning kalles en åpen militærleir. Av Forsvaret er området og innholdet i Firda kaserne klassifisert til utdanningssenter. Det var Eid kommune som bygde Firda kaserne som et øvingssenter i bytte for den gamle ekserserplassen og militærleiren Plassen; også liggende i Eid kommune. Tidligere holdt HV-10 Sogn og Fjordane heimevernsdistrikt til her inntil omleggingen av Heimevernet i 2005. Firda kaserne benyttes i dag primært av HV-11 Møre og Fjordane heimevernsdistrikt som en øvings- og øvelsesplass for sine mannskaper; blant annet holdes seleksjonsøvelser og opptak til innsatsstyrke Archery her. Firda kaserne har og vært benyttet til å avholde Heimevernungdommens landskonkurranse og Hærens egen rekruttskole for kvinner lå her. Firda kaserne leies også ut til andre offentlige etater m.m. og Sogn og Fjordane politidistrikt benytter dette som sitt faste kurssted.


== Nordfjordeid som ekserserplass i gamle dager ==
Ekserserplassen på Nordfjordeid er første gang beskrevet i 1628 som ekserserplass for Nordfiorske Compagnie og gjør den til den eldste kjente ekserserplassen i landet. Ekserserplassen fikk på folkemunne navnet Plassen. I 1718 endret ekserserplassen status til bataljonssamlingsplass for Nordfjordeid bataljonsamlingsplass som en del av Nordre Bergenhusiske Regiment. Gården Osnes i Eid kommune ble i 1792 kjøpt som sjefsgård for Hærens aktivitet i Nordfjord og etappevis flyttet til Plassen. Plassen ble benyttet av Hærens Infanteriregiment 10 (IR 10) som hadde hovedsete på Plassen frem til 1930.


== Bygninger ==
Foruten Firda kaserne hører også noen mindre bygninger og skytefeltet i Remmedalen til anlegget.
De eldste byggene på Plassen er to eldre lagerhus og utgjør i dag "Hærmuséet" og ble bygget i perioden 1791–1793. Under andre verdenskrig bygde okkupasjonsmakten store brakkebyer for opptil 1 000 mann og hadde egen underoffisersskole på Plassen. Plassen var og kommandoplass under Måløyraidet i 1941. Måløyraidet bar kodenavn "Archery"  hos de allierte og er i dag navnet på HV-11 sin innsatsstyrke.


== Militærvirksomhetens betydning for Nordfjordeid ==
Forsvaret og okkupasjonsmaktens virksomhet har dannet en stor del av grunnlaget for handelsvirksomheten, arbeidsplasser og bosetting på Nordfjordeid på 1900-tallet.