jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Menneskealder

Menneskealder er en generell tidsenhet som tilsvarer et levd liv.  Det er for eksempel brukt i biografier, som tittelen på Thomas Segelke Thraps bok En menneskealder i fengsel : erindringer eller som hos Eilert Sundt: «...erklærede mig, at for en menneskealder siden var der...» når han henviser til det man kan minnes. 
I etnologisk forskning brukes mannsalder om den tiden det tar for en generasjon å skape en ny generasjon i et patriarki. En mannsalder er derfor et flytende tall.
Om man legger til grunn det året man føder sin førstefødte, vil en mannsalder i 1961 være 28,2 år (fars førstefødte), mens det i 2019 er 32 år. 


== Referanser ==
Clara Basiana

Clara Basiana Canellas (født 23. januar 1991) er en spansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2012 i London. 
Montrucchio vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2012 i London. Hun var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Kina. De andre på laget var Margalida Crespí, Alba Cabello, Ona Carbonell, Irene Montrucchio, Andrea Fuentes, Thaïs Henríquez, Paula Klamburg og Laia Pons


== OL-medaljer ==
 2012  London -  Bronse i synkronsvømming, lag  Spania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clara Basiana – Olympics.com 
(en) Clara Basiana – Olympic.org 
(en) Clara Basiana – Olympedia 
(en) Clara Basiana – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Clara Basiana – FINA 
(en) Clara Basiana – TheSports.org
Paula Klamburg

Paula Klamburg Roque (født 20. september 1989 i Barcelona) er en spansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2012 i London. 
Klamburg vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2012 i London. Hun var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Kina. De andre på laget var Clara Basiana, Alba Cabello, Ona Carbonell, Margalida Crespí, Andrea Fuentes, Thaïs Henríquez, Irene Montrucchio og Laia Pons


== OL-medaljer ==
 2012  London -  Bronse i synkronsvømming, lag  Spania


== Eksterne lenker ==
(en) Paula Klamburg – Olympics.com 
(en) Paula Klamburg – Olympic.org 
(en) Paula Klamburg – Olympedia 
(en) Paula Klamburg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paula Klamburg – FINA 
(en) Paula Klamburg – TheSports.org
Laia Pons

Laia Pons Arenas (født 24. april 1993) er en spansk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 2012 i London. 
Pons vant en olympisk bronsemedalje i synkronsvømming under Sommer-OL 2012 i London. Hun var med på det spanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Russland og Kina. De andre på laget var Clara Basiana, Alba Cabello, Ona Carbonell, Margalida Crespí, Andrea Fuentes, Thaïs Henríquez, Irene Montrucchio og Paula Klamburg


== OL-medaljer ==
 2012  London -  Bronse i synkronsvømming, lag  Spania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laia Pons – Olympedia 
(en) Laia Pons – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Daniel Tjernström

Leif Daniel Tjernström (født 19. februar 1974 i Karlskoga) er en svensk tidligere fotballspiller. 


== Klubbkarriere ==
Tjernströms opprinnelige klubb er Bråtens IK fra Karlskoga. Han startet sin seniorkarriere på andredivisjons-laget KB Karlskoga i begynnelsen av 90-tallet, og deretter gjorde han sin Allsvenskan-debut med Degerfors IF 1993. Etter tre sesonger i Degerfors dro han til en lokal konkurrent, Örebro SK 1996 hvor det ble ytterligere tre sesonger. 1999 ble han rekruttert til AIK.
Tjernström ble i 2005 utnevnt til kaptein av AIK, og han spiller i hovedsak som en midtbanespiller.
Han ble valgt ut av Gnagarforum på svenskafans.com til året sentrale aktør i 2005 og vant stort. Også 2006 i Allsvenskan ble han valgt til årets sentrale aktør.
Da AIK tok Allsvensk-seier etter 1-2 mot IFK Göteborg den 1. november 2009 satte Daniel inn det avgjørende målet. Dette resulterte i AIKs 11. nasjonale mesterskap.


== Noen meritter ==
Med Degerfors IFSvenska Cupen 1992/1993Med AIKSvenska Supercupen 2010
Allsvenskan 2009
Svenska Cupen 1999 & 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Tjernström – UEFA 
(en) Daniel Tjernström – Transfermarkt 
(en) Daniel Tjernström – national-football-teams.com 
(en) Daniel Tjernström – FootballDatabase.eu 
(en) Daniel Tjernström – Soccerway 
(en) Daniel Tjernström – FBref 
(es) Daniel Tjernström – as.com 
Svenska Fotbollförbundet
Innenriksministeriet (Finland)

Innenriksministeriet (finsk: Sisäasiainministeriö; svensk: Inrikesministeriet) er et ministerium i dtn finske statsrådet. Det har ansvar for alminnelig orden, sikkerhet, politi, sivilt beredskap, grensekontroll, immigrasjon og menneskerettigheter. Det er fine avdelinger i ministeriet: politiavdelingen, redningsavdelingen, migrasjonsavdelingen og grensekontrollavdelingen.
Politiavdelingen har ansvar for den strategiske planeringen og tilsyn med politivesenet. Redningsavdelingen leder og fører tilsyn med redningsvesenet. Grensekontrollavdelingen er stab for Den finske grensevakten og resultatstyrer denne. Migrasjonsavdelingen resultatstyrer Migrasjonsverket.
I tilslutning til Innenriksministeriet finnes også den finske diskrimineringsnevnden og minoritetsombudsmannens byrå.
Innenriksministeriet ledes av innenriksminister Päivi Räsänen.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Chinabuye

Chinabuye er en kinesisk nettbutikk og en av verdens største i sin nisje. Selskapet er lokalisert i Hongkong og baserer sin virksomhet på å selge billige produkter til Europa og USA. Per 2012 har nettsidene 1 028 019 visninger per dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Luther Perkins

Luther Monroe Perkins (født 8. januar 1928 i Memphis i Tennessee, død 5. august 1968 i Nashville i Tennessee) var en amerikansk country gitarist og medlem av Tennessee Three, backupbandet for sangeren Johnny Cash. Perkins var en ikonisk person innen den generen som ble til rockabilly. Hans kreative enkle rytmiske bruk av Fender Esquire, Jazzmaster og Jaguar gitarer er kerditert for å ha gitt Cash sin signatur «boom-chicka-boom» stil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luther Perkins på Internet Movie Database 
(en) Luther Perkins på Discogs 
(en) Luther Perkins på MusicBrainz 
(en) Luther Perkins på AllMusic
Frihetspartiet i Kärnten

Frihetspartiet i Kärnten (tysk: Die Freiheitlichen in Kärnten (FPK)) er et østerriksk parti stiftet i 1986 av Jörg Haider. Partiet var fra 1986 til 2005 et delstatsparti under FPÖ. Fra 2005 til 2009 var det en del av BZÖ. Fra 2010 arbeider FPK som et selvstendig parti i delstaten Kärnten og på landsbasis i samarbeid med FPÖ.


== Eksterne lenker ==
(de-AT) Offisielt nettsted
Heia Norge å, å

«Heia Norge å, å» var herrelandslaget i ishockey sin offisielle sang til B-VM i ishockey 1989 for menn i Oslo og Lillehammer, fremført av Kjetil Kjelle (som også var komponist og tekstforfatter), kommentatoren Jon Herwig Carlsen og landslaget selv. Sangen gikk til topps på «Norsktoppen» og «Ti i skuddet».
I sangen blir spillerne Åge Ellingsen, Rune Gulliksen, Jon Magne Karlstad, Jim «Jimmer'n» Marthinsen, Ørjan Løvdal, Geir Hoff, Erik Kristiansen, Lars Bergseng og Petter Salsten samt trener Lennart Åhlberg nevnt.
Norge vant B-VM og rykket dermed opp til A-VM i 1990. I den anledningen ble sangen oppdatert: i sangen blir Steve Allman, Marthinsen, Løvdal, Hoff, Kristiansen, Bergseng, Salsten og trener George Kingston nevnt, og i stedet for å «banke sveitserne» skulle de nå «banke russerne».
Til tross for sangens alder og emne så brukes sangen fortsatt som landslagssang, og vært brukt som målsang når Norge scorer i VM-kamper. Før ishockey-VM 2015 lagde landslaget en ny versjon av sangen. Versjonen ble sunget av Ole-Kristian Tollefsen, Niklas Roest, Martin Røymark og Andreas Martinsen, mens kommentatorlegenden Carlsen dessuten stilte villig opp igjen. I sangen blir spillere som Røymark, Patrick Thoresen, Martinsen, Lars Haugen, Anders Bastiansen, Roest, Jonas Holøs, Morten Ask og Alexander Bonsaksen samt trener Roy Johansen nevnt, mens målet var å «banke danskene».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heia Norge å, å – Rockipedia
Den originale musikkvideo en fra 1989 på YouTube
Musikkvideo en fra 1990 på YouTube
Versjonen fra 2015 på YouTube
Vojna

Vojna (russisk: Война – «krig») er et russisk kunstnerkollektiv kjent for provoserende og politisk ladet performancekunst.
Vojna ble dannet i 2006 av Oleg Vorotnikov (Олег Воротников, «Vor»), Natalia Sokol (Наталья Сокол, «Koza»), Nadezjda Tolokonnikova (Надежда Толоконникова) og Petr Verzilov (Петр Верзилов), med støtte fra Oleg Kulik. Gruppen legger stor vekt på uavhengighet og mottar ikke offentlig eller privat støtte, og samarbeider ikke med noen gallerier. De fleste performancene utføres i det offentlige rom.
Etter en konflikt høsten 2009 ble gruppen delt i to fraksjoner basert henholdsvis i St. Petersburg og Moskva, men begge fortsatte å bruke det samme navnet. Den Moskva-baserte fraksjonen ble ledet av Petr Verzilov og Nadezjda Tolokonnikova, og fra denne fraksjonen oppsto senere Pussy Riot.


== Utvalgte arbeider ==
I februar 2008 fikk gruppen mye oppmerksomhet for Fuck for Your Heir the Little Bear, en performanceopptreden i Timirjazevamuseet for biologi der en gruppe mennesker hadde gruppesex.A Cop in a Priest’s Robe (2009) var en kommentar til den ortodokse kirkens makt i Russland. Ikledd prestekjole og politihatt spaserte Vorotnikov inn i et supermarked, fylte en handlevogn og gikk ut uten å betale, og uten at de ansatte protesterte.In Memory of the Decembrists—A Present to Yuri Luzhkov (2009) besto av en iscenesatt henging av to homofile menn og tre sentralasiatiske gjestearbeidere på et kjøpesenter. Moskvas borgermester Jurij Luzhkovs anklages for en homofob politikk og for å ikke slå ned på den voldelige rasismen mot sentralasiatiske gjestearbeidere.I A Dick Captured By The FSB (2010) malte de en 65 meter lang penis på kjørebanen på Litejnyj-broen i St. Petersburg ved å helle ut 55 liter maling. Arbeidet måtte utføres på under et halvt minutt. Broen reiste seg deretter foran et lokalt FSB-kontor.I Palace Coup (september 2010) ble tre politibiler med politifolk inni veltet. Oleg Vorotnikov og Leonid Nikolajev ble deretter fengslet, men etter fire måneder i varetekt ble de kausjonert for av Banksy. Senere samme år ble anklagene droppet.


== Referanser ==
Partiet, makten og staten

Partiet, makten og staten, med undertittelen «En rapport om Arbeiderpartiets makt» (red. Vidar Helgesen ) er en bok om Det norske Arbeiderparti (senere Arbeiderpartiet)s kontroll med sentrale samfunnsinstitusjoner og organisasjoner i Norge. Den ble utgitt av Høyres Hovedorganisasjon i 1995 i bokserien Høyres Bibliotek. Boken avstedkom debatt og imøtegåelse ved utgivelsen. Partiet, makten og staten gikk langt i å antyde fordekt spill inn i det udemokratiske.


== Eksterne lenker ==
Partiet, makten og staten ved Jan Petersen Arkivert 3. mai 2012 hos Wayback Machine., NSD PolSys - Data om det politiske system
Partiet, makten og staten, Jan Petersen (redaktør), utgitt av Høyres hovedorganisasjon, digital kopi på bokhylla.no
Julius Emil Knudsen

Julius Emil Knudsen (født 25. november 1856 i Drammen, død 17. mars 1945 i Neddemin (nord for Neubrandenburg), Amt Neverin, Landkreis Mecklenburgische Seenplatte, Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland) var en norsk bergingeniør og konsul. Knudsen var utdannet ved den tekniske høgskolen i München og Bergakademiet i Freiberg. Han var grubeingeniør ved Vigsnes Kobberverk. I 1890 ble han overstiger ved Røros Kobberverk, og deretter i 1895 administrerende direktør.
Fra 1897 til 1908 var han administrerende direktør for Sulitjelma Aktiebolag. I 1902 startet han de første eksperimentene med den såkalte Knudsenprosessen. Han kom frem til at røstingen kunne foregå i en lukket ovn med tilførsel av trykkluft. For å starte røsteprosessen trengte man små mengder koks, resten gikk av seg selv. Forbrenning av svovel og oksidering av jern utviklet slik varme at overskuddet kunne benyttes til å smelte malmen. Således kunne denne prosessen i én ovn og med minimal tilførsel av brensel, erstatte både røsting og skjærsteinsmelting.
I 1909 ble han direktør ved Mitterberger Kupfer-Aktiengesellschaft Salzburg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sandvik, Per M.-K.: En norsk bergingeniør - Julius Emil Knudsen 1856-1944, i: Jernkontorets Bergshistoriska utskott H 47, Stockholm 1990, s 57-69.
Knudsen, Emil (2005). Bergingeniør Emil Knudsens erindringer: inntrykk fra et bergmannsliv 1856-1897. Kongsberg: Norsk bergverksmuseum. ISBN 8291337381.
Ryder Cup 2012

Ryder Cup 2012, som ble arrangert 28. til 30. september, var den 39. utgaven av Ryder Cup, en lagkonkurranse i golf mellom Europa og USA. Arrangementet rullerer mellom USA og Europa, og ble denne gang arrangert på Medinah Country Club i Illinois. Dette var første gang Illinois arrangerte konkurransen.
Det europeiske laget reiste til USA som tittelforsvarere, og hadde vunnet Ryder Cup fire av de fem siste gangene turneringen var blitt arrangert.


== Lagene ==


=== USA ===
Lagkaptein for USA var Davis Love III. Han har selv deltatt i Ryder Cup seks ganger.

*Captain's picks 
**Pr. 28. september


=== Europa ===
Europas lagkaptein var José María Olazábal, som deltok som spiller i Ryder Cup sju ganger. 

*Captain's picks 
**Pr. 28. september


== Resultater ==


=== Fredag ===


==== Foursome ====


==== Fourball ====


=== Lørdag ===


==== Foursome ====


==== Fourball ====


=== Søndag ===


==== Singler ====
Det spilles om totalt 28 poeng. Er resultatet etter 28 matcher 14-14, beholdes pokalen av det laget som vant sist. Europa trengte som tittelforsvarer derfor bare 14 poeng for å beholde Ryder Cup. Det ble tyske Martin Kaymer som fikk æren av å sikre Europalaget det fjortende poenget og avgjøre turneringen i den nest siste matchen. Resultatet mellom Tiger Woods og Francesco Molinari i den siste matchen var dermed betydningsløst, men bidro likevel til å fastsette sluttresultatet til 13½-14½.


== Sammendrag, spilte matcher ==
S=Seier, D=Delt match, T=Tapt match


== Laguttak ==
USAs lag består av de åtte beste på en kvalifiseringsliste. USAs  kvalifiseringsperiode endte etter PGA-mesterskapet, som ble avgjort 12. august. I tillegg  hadde lagkapteinens fire frikort, eller captain's picks, som han offentliggjorde 4. september.
De europeiske spillerne samlet Ryder Cup-poeng mellom 1. september 2011 og 26. august 2012. Kvalifiseringsperioden ble avsluttet etter Johnnie Walker Championship at Gleneagles 26. august. 
Laget består av: 

de fem øverste spillerne på Ryder Cup European Points List, samt
de fem øverste på verdensrankingen som ikke var kvalifisert via punktet over.
I tillegg kan lagkapteinen velge to spillere som ikke var kvalifisert gjennom punktene over. Olazábal offentliggjorde sine to captain's picks 27. august.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Ryder Cup
USAs Ryder Cup-ranking
Play (film)

Play er en svensk dramafilm fra 2011 regissert av Ruben Östlund. Filmen omhandler en serie med barneran som fant sted i Stockholm fra 2006 til 2008. Alle ranerne var gutter med innvandrerbakgrunn og alle ofrene var hvite svenske gutter. Tyvene brukte ikke vold, men benyttet en metode kalt "bror-trickset", som er et intrikat, psykologisk rollespill som fanger ofrene i en situasjon de ikke kommer ut av.Den ble godt mottatt av kritikerne og har fått så mye som 80 % på Rotten Tomatoes. Den ble også godt mottatt av de norske kritikerne. Blant annet så gav VG den terningkast seks, mens Aftenposten, Dagsavisen og FilmMagasinet gav fem. Dagbladet var ikke like fornøyd og gav den to.Filmen vant i Nordisk råds filmpris og var nominert til Amandaprisen i klassen for beste utenlandske kinofilm. 


== Handling ==
I Gøteborg utarbeider en gjeng på fem svensk-somaliske tenåringsgutter et forseggjort opplegg, for å stjele eiendelene til en svensk-asiatisk og to hvite tenåringsgutter. Gjengen kler seg ut som politimenn, og spør først om guttene vet hvor mye klokken er. Når et av ofrene sjekker klokken på mobiltelefonen sin, påstår gjengen at telefonen ser ut som en som ble stjålet fra en bror til en av gjengen. Etter tyveriet søker de tre guttene deretter hjelp på en kaffebar, men eieren føler ikke noe behov for å kontakte politiet - selv om ofrene etterspør dette.


== Skuespillere ==
Anas Abdirahman som Anas
Sebastian Blyckert som Sebastian
Yannick Diakité som Yannick
Sebastian Hegmar som Alex
Abdiaziz Hilowle som Abdi
Nana Manu som Nana
John Ortiz som John
Kevin Vaz som Kevin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Play på Internet Movie Database 
(no) Play hos Filmfront 
(sv) Play i Svensk Filmdatabas 
(da) Play i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Play på Allociné 
(nl) Play på MovieMeter 
(en) Play på AllMovie 
(en) Play på Rotten Tomatoes 
(en) Play på Metacritic
Migrationsverket (Finland)

Migrationsverket (svensk) eller Maahanmuuttovirasto (finsk) er en statlig etat i Finland som sorterer under Innenriksministeriet. Etaten behandler og avgjør saker som gjelder immigrasjon, oppholdstillatelse, flyktningstatus og statsborgerskap. Etaten ble etablert 1. mars 1995.
Etatens oppgaver består i praksis av å:

bevilge oppholdstillatelse til utlendinger, for eksempel til studenter, arbeidstagere, næringsdrivende, tilbakeflyttere og familiemedlemmer til utlendinger som er bosatt i Finland
håndtere alle ledd i behandlingen av søknader om politisk asyl, fra utredning til beslutning
styre og planlegge den praktiske virksomheten omkring mottak av asylsøkere
bevilge utlendingspass og reisebevis for flyktninger
fatte vedtak om bortvisning og utvisning
ha ansvar for statsborgerskapssøknader og -meldinger, samt utredninger av statsborgerskap
føre utlendingsregisteret
produsere informasjonstjenester for internasjonale behov samt finske beslutningstagere og myndigheter
delta i det internasjonale samarbeidet innenfor immigrasjonsfeltet


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gråverk

Gråverk eller gråskinn er pelsverk fra grå, vinterskutte ekorn. I middelalderen ble disse ansett som eksklusive, selv om de ikke kom opp mot hvit hermelin (fra vinterskutt røyskatt).
Gråverk (engelsk og fransk: vair) er videre, i heraldikken, et grafisk formet mønster som angir dette pelsverket, og som brukes i våpenskjold. Gråverk finnes også på avbildninger av klær, særlig kapper fra middelalderen. Mønsteret i gråverk er rader av bjellelignende figurer, men med rettlinjete konturer. Figurene er vanligvis annenhver blå og hvite eller sølv. Meningen er at gråverksmønsteret viser vinterskinn av ekorn med blågrå rygg og hvit mage.
Gråverk finnes i våpenskjold fra alle land med europeisk heraldikk, men nokså sjelden i Skandinavia. Gråverk kan dekke hele skjoldet, være i avgrensede felt, være i rader, utgjøre et snitt som i Søgnes kommunevåpen fra 1985 eller være i andre varianter. Gråverk ble foreslått av Hallvard Trætteberg (1930) i våpen for Svalbard, men er ikke blitt vedtatt.  
I Magnus Lagabøtes Hirdskrå er det nevnt i kapittelet om stallarenes rettebøter at de som tilbringer jula hos kongens bord har krav på to kledninger i gråverk. Stallaren er av det høyeste sosiale laget i kongens hird, noe som bærer vitne om betydningen av gråverket.  
Varianter av figurene i gråverk er med mer avrundete bjelleformer eller med T-formede figurer i stedet for bjelleform.
Som pelsverk er gråverk unntatt fra den heraldiske tinkturregelen om ikke å ha farge på farge eller metall på metall.

 
		
		
		
		


== Litteratur ==
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928
Hallvard Trætteberg: Fylkesmerker, Forslag fra Norges Bondelags fylkesmerkenevnd, Oslo 1930
Hallvard Trætteberg: «Heraldiske farvelover», Meddelanden från Riksheraldikerämbetet, bind 7, Stockholm 1938
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987
Jan Raneke (redaktør): Nordisk heraldisk terminologi, Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)Utenlandsk

le Baron Stalins: Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch, Paris 1952
Carl Alex. von Volborth: Alverdens heraldik i farver, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Magnus Bäckmark og Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001
Uskyld (2012)

Uskyld, tidligere også kalt Det viktigste er forbi, er en norsk spillefilm med manus og regi av Sara Johnsen. 
Filmen fikk premiere under Toronto internasjonale filmfestival', og premiere i Norge 2. november 2012.'


== Handling ==
Filmen handler om tre personer, hvem de var og hva de lengtet etter. Janne møtte William som hun var kjæreste med som ung og forlater sin samboer for å tilbringe sommeren med William. Senere på høsten, langt inne i urskogen, finner en kanopadler ved en tilfeldighet Janne igjen. Hun er svært medtatt og sammen med henne ligger to døde menn.


== Rolleliste ==
Maria Bonnevie - Janne 
Kristoffer Joner - William
David Dencik - Ruud
Maria Heiskanen - Ragnhild
Tea Sandanger - Janne som 14-åring
Åsmund Høeg - William som 14-åring


== Produksjon ==
Filmselskapet 4 1/2 Fiksjon fikk kr. 13 000 000 i statlig produksjonstilskudd til filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uskyld på Internet Movie Database 
(no) Uskyld i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Uskyld hos Filmfront 
(no) Uskyld på NRK TV 
(sv) Uskyld i Svensk Filmdatabas 
(da) Uskyld i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Uskyld på Allociné 
(nl) Uskyld på MovieMeter 
(en) Uskyld på AllMovie 
(en) Uskyld på Rotten Tomatoes
Ordenen for fremragende virke

Ordenen for fremragende virke (engelsk: Order of Excellence) er en jamaicansk orden innstiftet i 2002 av Jamaicas parlament. Den tildeles utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer. Ordenen er den nest fremst i Jamaicas ordensvesen og rangerer – i lag med Nasjonens orden – etter Nasjonalheltens orden, men foran Fortjenstordenen. Generalguvernøren er ordenskansler.


== Inndeling ==
Ordenen for fremragende virke har én klasse, medlem. Medlemmene tiltales The Most Honourable.


== Insignier ==

Ordenstegnet for Ordenen for fremragende virke er en ordensstjerne til å bære på brystet. Den består av en tolvtagget, fasettert stjerne med ananasfrukter i hvitt gull mellom taggene. Stjernen har en rødemaljert midtmedaljong som bærer Jamaicas riksvåpen i gull. Medaljongen er omgitt av en blåemaljert bord med innskriften «EXCELLENCE THROUGH SERVICE». Dette er ordenens motto. Ordenbåndet til å bære over skulderen ned mot hoften er gult med smale grønne og svarte striper nær kantene.


== Tildeling ==
Ordenen for fremragende virke tildeles utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer eller tidligere statsoverhoder og regjeringssjefer.Ordenen ble i 2003 tildelt Sør-Afrikas president Thabo Mbeki og i 2009 tildelt kong Juan Carlos av Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Order of Excellence (OE), fra Government of Jamaica, Office of the Prime Minister
Fortjenstordenen (Jamaica)

Fortjenstordenen (engelsk: Order of Merit) er en jamaicansk orden innstiftet i 1969 av Jamaicas parlament. Den tildeles for fortjenester. Ordenen er rangert som den fjerde av de seks ordenen i Jamaicas ordensvesen og rangerer etter Nasjonens orden og Ordenen for fremragende virke, men foran Jamaicaordenen. Generalguvernøren er ordenskansler.


== Inndeling ==
Ordenen for fremragende virke har én klasse, medlem. Medlemmene tiltales The Honourable.


== Tildeling ==
Fortjenstordenen blir tildelt jamaicanske borgere som oppnår internasjonal anerkjennelse innen vitenskap, kunst, litteratur eller annen virksomhet. Utenlandske borgere kan også tildeles ordenen som «honorary member».Orden kan maksimalt tildeles to personer i løpet av ett år.Ordenen ble tidligere tildelt utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer, men dette opphørte ved opprettelsen av Ordenen for fremragende virke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Order of Merit (OM), fra Government of Jamaica, Office of the Prime Minister