jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tvangsfôring

Tvangsforing av mennesker eller dyr kan utføres bl.a. ved å føre et rør via nese til magesekk, hos den som skal tvinges til å motta ernæring. 


== Hos mennesker ==
Tvangsernæring kan innebære at en sonde føres gjennom nese, svelg, og spiserør, til magesekken, såkalt sondeernæring.
Tvangsernæring kan også føres inn i blodårer (såkalt intravenøs ernæring) i form av væsker som inneholder elektrolytter og glukose. Dette gjøres med ei nål som er koblet til plastrør/-slange.


== Europa ==
Holger Meins ble tvangsforet av Vest-Tysklands myndigheter, i 1974.


== Leger ==
World Medical Association vedtok i 1975 i Tokyoerklæringen at leger ikke skal foreta tvangsmating ved sultestreik under noen omstendigheter:

«Når en fange nekter å ta til seg næring og legen anser ham eller henne for å være i stand til å gjøre en ubundet og rasjonell bedømning omkring konsekvensene av slik frivillig avvisning av næring, skal han eller hun ikke mates kunstig. Avgjørelsen omkring fangens kapasitet til å gjøre en slik bedømning skal bekreftes av minst en annen, uavhengig lege. Konsekvensene av å nekte å ta til seg næring skal forklares for fangen av legen.»WMA har ingen formell myndighet til å håndheve dette vedtaket, og det følges derfor ikke av alle leger.


== Se også ==
Sultestreiken i Oslo og Stockholm i 1981
Stor kulehaleflue

Stor kulehaleflue (Sphaerophoria scripta) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet unntatt på høyfjellet.


== Utseende ==
En middelsstor (8-10 mm), gul og svart blomsterflue. Kroppsbygningen er lang og smal, hannen er lett å kjenne på at bakkroppsspissen når et godt stykke bakenfor vingene. Fasettøynene er nakne, antennene korte og gule. Ansiktet er gult. Thorax er litt matt, grønnlig bestøvet, med brede, gule sidestriper. Scutellum er gult. Bakkroppen er lang og sylindrisk med fire brede, gule tverrbånd. Hannens ytre kjønnsorganer fanner en stor, avrundet, for det meste gul kapsel. Beina er gule og forholdsvis korte, vingene glassklare.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra april til november og besøker mange slags blomster, arten overvintrer som larve. Trass sine forholdsvis små vinger er det en vandrende art som kan foreta lange trekk.


== Utbredelse ==
Denne vidt utbredte arten finnes over mesteparten av den palearktiske sone. Den finnes også i Sørøst-Asia og på Grønland, men ikke andre steder i Nord-Amerika. I Norge er den svært vanlig i Sør-Norge, den finnes også i resten av landet, men er kanskje ikke like vanlig i nord.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten kulehalefluer, Sphaerophoria Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
stor kulehaleflue, Sphaerophoria scripta (Linnaeus, 1758)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) stor kulehaleflue i Encyclopedia of Life 
(en) stor kulehaleflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stor kulehaleflue hos Artsdatabanken 
(sv) stor kulehaleflue hos Dyntaxa 
(en) stor kulehaleflue hos Fauna Europaea 
(en) stor kulehaleflue hos ITIS 
(en) stor kulehaleflue hos NCBI 
(en) Kategori:Sphaerophoria scripta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sphaerophoria scripta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Benedicte Hambro

Hanne Benedicte Hambro (født 29. januar 1956), er forfatter, forteller og lærer. Hambro har gitt ut flere bøker sammen med Hilde Eskild (bl.a. Livet er som et banantre, Den aller første natten, Snikk, snakk, snute – en praktisk bok om muntlig fortelling og Lese eller fiske på Ganesa Forlag.Benedicte Hambro er ansatt som lærer ved Ringerike folkehøgskole i Hønefoss, Buskerud. Hun jobber også som forteller og kursholder i inn- og utland. Hun er datter av psykolog Cato Hambro og pedagog Wenche Hambro, og barnebarn av tidligere stortingspresident fra Høyre C.J. Hambro.
Hanne Benedicte Hambro har også jobbet som journalist og var på 1980-tallet daglig leder i Landsforeningen for trafikkskadde. På 1990-tallet var Hambro med på å starte Røde Kors sitt arbeid med å opplyse barn og unge om det globale flyktningproblemet gjennom prosjektet "På flukt".
Hambro er gift med journalist og politisk konsulent Arnsten Linstad (Ap).


== Bibliografi ==
Livet er som et banantre og andre fortellinger, 2009
Lese eller fiske?, 2008 (Med Hilde Eskild)
Den aller første natten, 2007
Snikk, snakk, snute, 2005 (Med Hilde Eskild)
Livet er som et banantre og andre fortellinger, 2004
Snikk, snakk, snute, 2002 (Med Hilde Eskild)


== Referanser ==
Todd Nicholson

Todd Nicholson (født 28. januar 1969 i Ottawa) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han er lam i begge ben etter en trafikkulykke i 1987.Han begynte med kjelkehockey i 1987, under opptreningen ved Royal Ottawa Rehabilitation Center. Han har deltatt i en rekke VM og paralymiske leker, og har i perioder vært lagkaptein. Ved de paralympiske lekene i 1998 og 2002 ble han også stemt fram til plass på All-Star-laget. I 2006 var han også flaggbærer under åpningsseremonien. 


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 2010
4.-plassVM i kjelkehockey 2009
BronseVM i kjelkehockey 2008
GullParalympiske vinterleker 2006
GullWorld cup i kjelkehockey 2005
SølvVM i kjelkehockey 2004
4.-plassParalympiske vinterleker 2002
4.-plassVM i kjelkehockey 2000
Gull (2-1 over Norge)Paralympiske vinterleker 1998
SølvParalympiske vinterleker 1994
Bronse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Kulteranisme

Kulteranismen er en stilretning innen spansk lyrikk som oppsto i barokken. Den kaltes også gongorismen etter Luis de Góngora y Argote, som regnes som skaperen av denne stilretningen med sitt verk Soledades (1613). Stilen ble sterkt kritisert av tilhengerne til Francisco de Quevedo, som med sin konseptisme på mange måter kan regnes som motpol i samtidig lyrikk. Ett av kjennetegnene ved kulteranismen er en omfattende bruk av metaforer, som kan minne om den en finner i klassisk gresk litteratur, men også om bruken av kjenninger i norrøn skaldediktning. Det snirklete språket avviker imidlertid sterkt fra det som kjennetegner sagastil.
Ordet kulteranisme ( på spansk culteranismo) er en sammensmeltning av  culto ("kultivert") og luteranismo ("Lutheranisme"). Betegnelsen, som  først ble brukt av motstanderne, henspiller både på at språket var ”kultivert” i betydningen oppkonstruert og at den oppfattes som et slags litterært kjetteri i forhold  til motstykket: konseptismen ( på spansk conceptismo). Sistnevnte dyrket en humoristisk stil med et enkelt språk fullt av ordspill, mens det av og til virket som om det i kulteranismens tilfelle var om å gjøre å benytte flest mulig ord,  et ornamentalt, prangende vokabular, og et budskap som druknet i et hav av metaforer, hentydninger til klassisk mytologi og en kompleks syntaks, sterkt påvirket av latin og med tallrike inverterte ordstillinger. 
Francisco de Quevedo, opphavsmannen til konseptismen, og Luis de Góngora hadde en feide gående som ikke bare dreide seg om litterære stilretninger, men som også grep inn i deres privatliv.


== Et eksempel ==
Første strofe i første dikt i Soledades av Góngora.


== Kulteranister ==
Foruten Góngora, kan en blant annet regne disse kastiljanske diktere og forfattere til kulteranismens tilhengere og utøvere: 
Bernardo de Balbuena, Luis Carrillo y Sotomayor, Conde de Villamediana, Sor Juana Inés de la Cruz, Gabriel Bocángel,  Pedro Soto de Rojas, Anastasio Pantaleón de Ribera og Miguel Colodrero de Villalobos. I Aragón fantes det også forfattere som må regnes med, som Juan de Moncayo og Hortensio Félix Paravicino. 
Både England, Italia og Frankrike hadde tilsvarende litterære strømninger i barokken uten at det er fastlagt hvorvidt disse var under direkte innflytelse av de spanske kulteranister.


== Påvirkning på nyere litteratur ==
I 1927 – i forbindelse med 300-årsdagen for hans død – fikk Góngora en voldsom oppmerksomhet. En lang rekke spanske diktere og forfattere sto fram med en sterk hyllest til ham, og til dels også til hans etterfølgere. Det ble dannet en egen litterær gruppe som kalte seg Generación de 27. Medlemmene mente å se Góngora som en forløper for den franske symbolismen, og tok opp elementer av kulteranismen, fornyet og moderniserte den.
Også hos latinamerikanske forfattere som Pablo Neruda og Jorge Luis Borges merker man påvirkning fra Góngora.


== Referanser ==
Johnny Frisvoll

Johnny Frisvoll (født 27. oktober 1962) er en norsk musiker og trommeslager. Han er nå for tiden mest kjent som trommeslager for Terje Tysland. Han har også samarbeidet med andre av landets artister blant annet Stig Gjendem på albumet My Corner. Han spiller også i bandet Freeway Jam som stort sett spiller coverlåter og legger dem ut på nettet. I 2009 ble han norgeskjent da han reddet Terje Tysland sitt platestudio fra brann i Oppdal.


== Diskografi ==


=== Terje Tysland ===
Best i levende live (1990)
Vik fra mæ! (1992)
Hurra for mæ (1995)
Ein runde te' (1998)
Din jævel! (2000)
Fullar enn fullmånen (1993)
Ein runde te' (1997)
Din jævel! (2000)
25 år med gitter og stas (2002)
Det gode liv (2004)
Liddeli gla (2009)
Heile livet og mæ (2011)
Bare kjærlighet (2015)SinglerSammen for Dovrefjell (1992)
Like langflat (1993)
Flyr med alle vindan (1995 med Øivind Elgenes)
En jævel oppi senga (1997)
Dægger'n ka stilig (2000)
Flyg med alle vinda'n (2002 med Bjarne Brøndbo)
Tænke på Rosenborg (2013)
Hææælig (2013)


=== Deltar på ===
Frank Aleksandersen: Stille før stormen (1985)
Ole Ivars-hyllest: En annen dans (2004)
Stig Gjendem: My Corner (2009)
Voldslovbrudd

Voldslovbrudd, eller voldskriminalitet, vil si en voldshandling som er ansett så alvorlig og uønsket av et samfunn at den er ulovlig og straffbar. I dagligtalen er det også disse handlingene som henvises til som vold. En rekke slike handlinger kan imidlertid også betegnes som seksuallovbrudd (f.eks. voldtekt) eller som vinningskriminalitet (f.eks. ran).
På samme måte som voldsbegrepet i seg selv, vil også hvilken vold som anses formelt straffbar variere geografisk og over tid.


== Voldslovbrudd i Norge ==


=== Norsk lov ===
Sentrale paragrafer i straffeloven av 1902 om ulike former for vold:
Forbrydelser mod Liv, Legeme og Helbred (Kapitel 22):

Straffelovens § 228 – legemsfornærmelse
Straffelovens § 229, § 231 – legemsbeskadigelse
Straffelovens § 232 – straffeskjerpelse for §§ 228-231
Straffelovens § 233 – drap ((§ 239 – uaktsomt)
Straffelovens § 234 –  fødselsdrap
Straffelovens § 241 – forbrytelse mot et ufødt barn
Straffelovens § 242 – sette noen i hjelpeløs tilstandAlmenfarlige Forbrydelser (Kapitel 14):

Straffelovens § 148 – forvoldelse av brann, sprengning, oversvømmelser eller andre ulykker som fører til død eller skade på person.Forbrydelser mod den personlige Frihed (Kapitel 21): 

Straffelovens § 222 – tvang
Straffelovens § 227 – trusler
Straffelovens § 223 – frihetsberøvelseSeksualforbrytelser (Kapitel 19):

Straffelovens § 192 – voldtektUdpresning og Ran (Kapitel 25):

Straffelovens § 267 – ranForbrydelser med Hensyn til Familieforhold (Kapitel 20):

Straffelovens § 219 –  omsorgssvikt/mishandling m.m. i familieforholForseelser mod person (Kapitel 39):

Straffelovens § 390 a – skremmende og plagsom opptredenForseelser mod den offentlige Myndighed (Kapitel 34):

Straffelovens § 342, bokstav c – krenkelse av besøksforbud (jf. straffeprosessloven §§ 222 a eller 222 b)


=== Statistikk ===
I offisiell statistikk over kriminalitet er voldlovbruddene definert noe snevrere enn listen over. Voldskriminalitet som samlet gruppe inneholder da følgende lovbruddstyper:

Drap
Legemsbeskadigelse
Legemsfornærmelse
Trusler
Tvang/frihetsberøvelse
Mishandling i familieforhold
Vold mot offentlig tjenestemann


== Eksterne lenker ==
Vold:Jus temaside fra Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS)
"Vold", artikkel av Jon Knut Berg fra Store norske leksikon.
Vold i nære relasjoner, Justisdepartementets temaside på regjeringen.no.
Vanlig markblomsterflue

Vanlig markblomsterflue (Eupeodes corollae) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet unntatt på høyfjellet.


== Utseende ==
En middelsstor (6-10 mm), tettbygd, gul og svart blomsterflue. Kroppsbygningen er ganske bred, særlig hos hannene. Fasettøynene er nakne, antennene korte og mørke. Ansiktet er gult. Hos hunnen er bare ne liten del av pannen (området foran punktøynene) dekket av bestøving og matt. Thorax er blankt svart, med gule hår på sidene. Scutellum er grågult med gule hår. Bakkroppen ganske kort og bred, med tre par store, gule flekker, disse går utover sidekanten og er gjerne sammenvokst i midten hos hannen. Hannens ytre kjønnsorganer er påfallende store (sammenlignet med andre Eupeodes-arter). Beina er gule og forholdsvis korte, vingene glassklare.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. De voksne fluene kan finnes fra mai til november og besøker mange slags blomster. Dette er en vandrende art som kan foreta lange trekk. Det er usikkert om den kan overleve vinteren i Norge, eller om det hvert år er nye individer som kommer trekkende opp sørfra.


== Utbredelse ==
Denne vidt utbredte arten finnes over mesteparten av den palearktiske sone. Den finnes også i Sørøst-Asia og i Afrika. I Norge er den svært vanlig i Sør-Norge om sommeren, den finnes også i resten av landet, men er kanskje ikke like vanlig i nord.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten markblomsterfluer, Eupeodes
vanlig markblomsterflue, Eupeodes corollae (Fabricius, 1794)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) vanlig markblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) vanlig markblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vanlig markblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) vanlig markblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) vanlig markblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) vanlig markblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Eupeodes corollae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eupeodes corollae – detaljert informasjon på Wikispecies
Lyshåret lykteblomsterflue

Lyshåret lykteblomsterflue (Leucozona lucorum) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er en vanlig blomsterflueart i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet unntatt på høyfjellet.


== Utseende ==
En middelsstor (8-10 mm), kontrastrikt farget blomsterflue. Hodet er ganske bredt, fasettøynene nakne. Thorax er matt bestøvet, tett kledt med gule hår, særlig på sidene. Scutellum er gult, også dette tett kledt med gule hår. Bakkroppen er oval, vanligvis gulhvit i den fremre halvdelen og svart i den bakre. Vingene er glassklare med en stor, brun flekk i midten. Mørke fargevarianter forekommer av og til. På fargen kan den minne om artene Eriozona syrphoides og Cheilosia illustrata, men bakkroppen er mye mindre hårete enn hos disse.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. Disse fluene finner man særlig i løvskog, helst i fuktige områder. De besøker mange slags blomster, og flyr i april-august.


== Utbredelse ==
Denne vidt utbredte arten finnes over mesteparten av den palearktiske sone. Den finnes også i Nord-SAmerika. I Norge er den vanlig over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten lykteblomsterfluer, Leucozona Schiner, 1860
lyshåret lykteblomsterflue, Leucozona lucorum (Linnaeus, 1758)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) lyshåret lykteblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) lyshåret lykteblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lyshåret lykteblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) lyshåret lykteblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) lyshåret lykteblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) lyshåret lykteblomsterflue hos ITIS 
(en) lyshåret lykteblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Leucozona lucorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leucozona lucorum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Viking Elektro-Group

Viking Elektro-Group er en norsk produsent og importør av elektromateriell og telekommunikasjonsutstyr, som antenner, radiolinjesystemer, flyradio, bredbåndsløsninger, kabel og opphengssystemer. Firmaets kunder er teleoperatører, bredbåndsutbyggere, Forsvaret og andre profesjonelle brukergrupper i industri- og offshorevirksomhet i Norden. Firmaet ble etablert i 1935, som et av de mange nye elektro-firmaer som så dagens lys under depresjonen i 1930-årene. Viking Elektro har hovedkontor i Oslo.
Gruppen består av to selskaper: Viking Elektro, som leverer elektrisk installasjonsmateriell og El-Tele produkter, og Viking Elektro-Telecom som markedsfører kommunikasjonsutstyr. Viking Elektro er registrert teleutstyrsleverandør, teleinstallatør og radioinstallatør.


== Historie ==
Firmaet ble ifølge sin nettside etablert i 1935 og produserte til å begynne med ørevarmere, truger, elektromotorer og sikringsbokser. Viking Elektro har vært leverandør til Telenors infrastruktur i Norge med utstyr fra bl a NEC og Samsung.


== Viking Elektro-Telecom AS ==
Viking Elektro-Telecom ble ifølge Brønnøysundregisteret stiftet i 1956. Firmaet het fram til år 2000 Viking Elektro AS. Firmaet er privateid. Daglig leder er per 2010 Ole-Juritz Røgeberg, og firmaet har ti ansatte.


== Viking Elektro AS ==
Det nye Viking Elektro AS ble ifølge Proff.no stiftet i 2000, og er et heleid datterselskap av Viking Elektro-Telecom.


== Referanser ==
Geir Harald Johannessen

Geir Harald Johannessen (født 12. juli 1943, 21. oktober 2019) var en norsk teolog og forfatter. 
Johannessen var prest i Åmli, Åsnes, Greåker og Rolvsøy. Han skrev andakts- og populærteologiske bøker samt to juniorbokserier (K-gjengen og Plankeligaen). Første bok i serien K-gjengen kom i 1997. Den åttende boken kom i november 2009. Første bok i serien Plankeligaen kom i 2005. Fjerde bok i serien kom ut i mars 2010.


== Bibliografi ==
1993 – Se opp
1995 – Vær trygg
1995 – Det som nå er ISBN 82-543-0709-1
1995 – Vekkelse eller villfarelse? ISBN 82-520-5485-4 (2. utg.)
1997 – Lev vel
1999 – Ta imot
1999 – Borg i bønn – Bønnebok for Borg Bispedømme (redaktør og delforfatter)
1999 – Englene danser på tangentene – biografi om Egil Hovland ISBN 82-520-3249-4
2000 – Gresvik kirke 1925-2000 ISBN 82-90658-85-0
2001 – Fotspor på sjøen ISBN 82-520-3463-2
2003 – Barnet – en gave ISBN 82-520-4598-7
2004 – Bare det beste ISBN 82-520-4735-1
2005 – Englenes byer ISBN 82-520-4715-7
2006 – Varig glede ISBN 82-520-4920-6
2011 – Kråkerøy kirke 1911-2011 – en livsfrisk 100-åring


=== Plankeligaen ===
2005 – Plankeligaen og Californiasporet ISBN 82-520-4825-0
2006 – Plankeligaen og den romerske gåten ISBN 82-520-4904-4
2007 – Plankeligaen og codexmysteriet ISBN 978-82-520-4992-3
2010 – Plankeligaen og narkobaronen ISBN 978-82-520-0056-6


=== K-gjengen ===
1997 – K-gjengen og Ørnemorderne ISBN 82-531-5333-3
Utgitt på dansk 2005 som K-klubben og Ørnemorderne ISBN 87-564-5820-7 hft
1998 – K-gjengen og Demningsmysteriet ISBN 82-531-5339-6 (ugyldig ISBN)
1999 – K-gjengen og Skorpionringen ISBN 82-531-5343-0
2000 – K-gjengen og Mysteriet i Kjendisbukta ISBN 82-531-5348-1
2001 – K-gjengen og De onde symbolene ISBN 82-531-5362-7
2002 – K-gjengen og Dyremassakrene ISBN 82-531-5368-6
2003 – K-gjengen og Bombemannen ISBN 82-531-5372-4
2009 – K-gjengen og naturmordet ISBN 978-82-531-4605-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Plankeligaen

Plankeligaen er en spenningsserie med norsk barne- og ungdomsbok for aldersgruppen 10-14 år som er skrevet Geir Harald Johannessen. Bøkene er utgitt på Lunde forlag.
Serien består av følgende bøker:

Plankeligaen og Californiasporet (2005)
Plankeligaen og den romerske gåten (2006)
Plankeligaen og codexmysteriet (2007)
Gråstripet skogblomsterflue

Gråstripet skogsblomsterflue (Dasysyrphus albostriatus) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er en vanlig blomsterflueart i Norge om sommeren. Den finnes i Sør-Norge og i Troms og Finnmark.


== Utseende ==
En middelsstor (8-10 mm), gul og svart blomsterflue. Den kan kjennes fra lignende arter på at thorax er blankt svart med to grå, matte lengdestriper i den fremre delen. Scutellum er gult. Bakkroppen er svart med tre par gule skråflekker som kan være sammenvokst i midten og danne en omvendt V. Vingene er glassklare med svart vingemerke.


== Levevis ==
Larvene lever av bladlus. Disse fluene finner man særlig i løvskog, men også i åpne områder. De besøker mange slags blomster, og flyr i april-september.


== Utbredelse ==
Denne vidt utbredte arten finnes over mesteparten av den palearktiske sone. I Norge er den vanlig i Sør-Norge, og finnes også i Troms og Finnmark, men den synes å mangle i Nordland.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Syrphini
slekten skogblomsterfluer, Dasysyrphus Enderlein, 1938
gråstripet skogblomsterflue, Dasysyrphus albostriatus (Fallén, 1817)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) gråstripet skogblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) gråstripet skogblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gråstripet skogblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) gråstripet skogblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) gråstripet skogblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) gråstripet skogblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Dasysyrphus albostriatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dasysyrphus albostriatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
IdaLou Larsen

Ida Louise Larsen (født 19. mai 1935 i Cannes, Frankrike), kjent som IdaLou Larsen, er en norsk journalist som særlig har arbeidet innenfor kulturområdet. Hun har arbeidet for flere forlag, vært adjunkt, journalist og redaktør. Larsen arbeidet som journalist i Sirene mellom 1974 og 1983, kulturredaktør i Ny Tid mellom 1984 og 1986, deretter var hun kulturredaktør i Nationen fram til pensjonsalder. Senere har hun blant annet vært teateranmelder i Klassekampen.Larsen har oversatt et tjuetalls bøker.
Hun fikk i 1990 Norsk Amatørteaterråds jubileumspris, Norsk kulturråds pris for kulturjournalistikk i 1993, Den norske Forleggerforenings jubileumsstipend 1995 og Norsk Bibliotekforenings pris i 1996. IdaLou Larsen mottok Dalgards kritikarpris i 2012. Hun ble i 2012 tildelt Heddas Ærespris "for sitt kritiske engasjement, sin ustoppelige skrivetrang, sitt arbeid med Heddajuryen".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IdaLou Larsens nettsted