Eumaeini

Eumaeini er en artsrik og noe uoversiktlig delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
De mange artene i denne gruppen varierer mye i størrelse og utseende. Hos de fleste er vingene litt kantete, og bakvingen ender i en stjert, men denne mangler hos en god del arter. Oversiden er ofte metallisk blå, men kan være brun. En god del arter er skinnende grønne på undersiden, noe som ellers er en forholdsvis uvanlig farge hos sommerfugler.


== Levevis ==
Larvene lever gjerne på ulike busker og løvtrær.


== Utbredelse ==
De aller fleste artene lever i Sør- og Mellom-Amerika, men en del er i Nord-Amerika og noen få har spredt seg til Asia og Europa.


== Systematisk inndeling ==

Hundrevis av søramerikanske arter som i dag blir plassert i denne gruppen, ble tidligere ført til slekten Thecla (som ikke er i nær slekt med Eumaeini). Denne ble brukt som en "sekk" for å plassere artene i denne artsrike og lite oversiktlige gruppen inntil man kom fram til en holdbar klassifikasjon. I eldre litteratur vil disse derfor stå som Thecla-arter, mens slekten Thecla i dag er redusert til bare tre arter.
Det gjenstår mange problemer som trenger å avklares når det gjelder klassifikasjonen til denne gruppen, så den nedenstående inndelingen vil trolig bli endret i framtida. (Den følger [1] Brower, A.V.Z. (2007): Tree of life web service, Eumaeini)

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Eumaeini Doubleday, 1847
Eumaeus-gruppen – Neotropisk
slekten Eumaeus Hübner, 1819 – 6 arter
slekten Mithras Hübner, 1819 – 14 arter (inkludert Paraspiculatus)
slekten Paiwarria Kaye, 1904 (inkludert Fasslantonius) – 7 arter
slekten Theorema Hewitson, 1865 – 4 arter
Brangas-gruppen – Neotropisk
slekten Brangas Hübner, 1819 – 18 arter
slekten Enos Johnson, Kruse & Kroenlein, 1997 (inkludert Falerinota) – 5 arter
slekten Evenus Hübner, 1819 (inkludert Poetukulunma) – 12 arter
slekten Lamasina Robbins, 2002 – 4 arter
slekten Thaeides Johnson, Kruse & Kroenlein, 1997 – 5 arter
Atlides-gruppen – Neotropisk
slekten Arcas Swainson, 1832 – 8 arter
slekten Atlides Hübner, 1819 (inkludert Riojana) – 20 arter
slekten Pseudolycaena Wallengren, 1858 – 5 arter
slekten Theritas Hübner, 1818 (inkludert Denivia, Lucilda, Margaritheclus) – 26 arter
Micandra-gruppen – Neotropisk
slekten Brevianta Johnson, Kruse & Kroenlein, 1997 – 8 arter
Busbiina bosora (Hewitson, 1870)
Ianusanta ianusi Bálint, 2011
slekten Ipidecla Dyar, 1916 – 3 arter
slekten Johnsonita Salazar & Constantino, 1995 – 15 arter
slekten Micandra Schatz, 1888 (inkludert Egides) – 9 arter
slekten Penaincisalia Johnson, 1990 (inkludert Abloxurina, Candora etc.) – 42 arter
slekten Phothecla Robbins, 2004 – 2 arter
slekten Podanotum Torres & Johnson, 1996 – 11 arter
slekten Rhamma Johnson, 1992 (inkludert Paralustrus, Pontirama, Shapiroana) – 27 arter
slekten Salazaria D'Abrera & Bálint, 2001 – 7 arter
slekten Temecla Robbins, 2004 – 9 arter
slekten Timaeta Johnson, Kruse & Kroenlein, 1997 (inkludert Jagiello, Trochusinus) – 14 arter
Thereus-gruppen – Neotropisk
slekten Arawacus Kaye, 1904 – 17 arter
slekten Contrafacia Johnson, 1989 – 7 arter
slekten Kolana Robbins, 2004 – 6 arter
slekten Rekoa Kaye, 1904 – 8 arter
slekten Thereus Hübner, 1819 (inkludert Noreena, Pedusa) – 31 arter
Satyrium-gruppen – Neotropisk og holarktisk
slekten Chlorostrymon Clench, 1961 – 6 arter
slekten Magnastigma Nicolay, 1977 – 3 arter
slekten Ocaria Clench, 1970 (inkludert Lamasa, Variegatta) – 16 arter
Phaeostrymon alcestis (Egwards, 1871)
slekten Satyrium Scudder, 1876  (inkludert Harkenclenus, Neolycaena etc.) – 56 arter, i Europa:
Satyrium acaciae (Fabricius, 1787)
Satyrium ilicis (Esper, 1779)
Satyrium esculi (Hübner, 1804)
Satyrium spini (Denis & Schiffermüller, 1775)
almestjertvinge, Satyrium w-album (Knoch, 1782)
Satyrium pruni (Linnaeus, 1758)
Satyrium ledereri Boisduval, 1848
Callophrys-gruppen – Amerika, Asia og Europa
slekten Callophrys Billberg, 1820 (inkludert Incisalia, Mitoura, Xamia) – denne bør trolig deles opp. – 60 arter, i Europa:
Callophrys avis Chapman, 1909
grønnstjertvinge, Callophrys rubi (Linnaeus, 1758)
slekten Cyanophrys Clench, 1961 – 16 arter, Sør-Amerika
Thestius-gruppen – Neotropisk
slekten Bistonina Robbins, 2004 – 9 arter
slekten Megathecla Robbins, 2002 (inkludert Gullicaena) – 3 arter
slekten Lathecla Robbins, 2004 – 6 arter
slekten Thestius  Hübner, 1819 – 10 arter
Allosmaitia-gruppen – Neotropisk
slekten Allosmaitia Clench, 1964 – 5 arter
slekten Janthecla Robbins & Venables, 1991 – 12 arter
slekten Laothus Johnson, Kruse & Kroenlein, 1997 – 8 arter
Lamprospilus-gruppen – Neotropisk
slekten Arumecla Robbins & Duarte, 2004 – 7 arter
slekten Calycopis Scudder, 1876 (inkludert Calystryma, Femniterga etc.) – ca. 75 arter
slekten Camissecla Robbins & Duarte, 2004 – 16 arter
slekten Electrostrymon Clench, 1961 (inkludert Angulopis) – 10 arter
slekten Lamprospilus Geyer, 1832 – ca. 40 arter
slekten Ziegleria Johnson, 1993 (inkludert Kisutam) – 11 arter
Strymon-gruppen – Amerika
slekten Strymon Hübner, 1818 (inkludert Eiseliana) – 56 arter
Tmolus-gruppen – Neotropisk
slekten Exorbaetta Johnson, Austin, Le Crom & Salazar, 1997 – 2 arter
slekten Gargina Robbins, 2004 – 9 arter
slekten Ministrymon Clench, 1961 – 22 arter
slekten Nicolaea Johnson, 1993 – 39 arter
slekten Ostrinotes Johnson, Austin, Le Crom & Salazar, 1997 – 17 arter
slekten Siderus Kaye, 1904 – 22 arter
slekten Strephonota Johnson, Austin, Le Crom & Salazar, 1997  (inkludert Dindyminotes, Letizia etc.) – 44 arter
slekten Theclopsis Godman & Salvin, 1887 (inkludert Asymbiopsis) – 10 arter
slekten Tmolus Hübner, 1819 – 15 arter
Panthiades-gruppen – Neotropisk
slekten Ignata Johnson, 1992 – 7 arter
slekten Michaelus Nicolay, 1979 – 6 arter
slekten Oenomaus Hübner, 1819 – 22 arter
slekten Olynthus Hübner, 1819 – 20 arter
slekten Panthiades Hübner, 1819 (inkludert Cycnus) – 8 arter
slekten Parrhasius Hübner, 1819 – 6 arter
slekten Porthecla Robbins, 2004 – 15 arter
slekten Thepytus Robbins, 2004 – 8 arter
Hypostrymon-gruppen – Neotropisk
slekten Apuecla Robbins, 2004 – 3 arter
slekten Aubergina Johnson, 1991 – 7 arter
Balintus tityrus (C. & R. Felder, 1865)
slekten Celmia Johnson, 1991 (inkludert Cyclotrichia) – 7 arter
slekten Dicya Johnson, 1991 (inkludert Caerofethra) – 6 arter
slekten Hypostrymon Clench, 1961 – 9 arter
slekten Iaspis Kaye, 1904 – 11 arter
slekten Marachina Robbins, 2004 – 5 arter
slekten Nesiostrymon Clench, 1964 – 8 arter
slekten Terenthina Robbins, 2004 – 2 arter
slekten Trichonis Hewitson, 1865 – 2 arter
Erora-gruppen – Neotropisk
slekten Erora Scudder, 1872 – 34 arter
slekten Chalybs Hübner, 1819 – 4 arter
slekten Semonina Robbins, 2004 – 4 arter
slekten Symbiopsis Nicolay, 1971 – 17 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Eumaeini i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Eumaeini hos Dyntaxa 
(en) Eumaeini hos Fauna Europaea 
(en) Eumaeini hos ITIS 
(en) Eumaeini hos NCBI 
(en) Kategori:Eumaeini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eumaeini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae