jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lindesnes historielag

Lindesnes historielag er en lokalhistorisk forening stiftet 20. mai 1980. Laget har rundt 300 medlemmer (2010) og har hvert år siden starten gitt ut heftet Glimt fra Lindesnes med en samling av lokalhistoriske artikler. Heftet har over 500 abonnenter.
Lagets formål er å arbeide for at alt av historisk interesse innen lagets virkeområde blir tatt vare på og vernet om.  Videre har laget som formål å vekke, øke og spre interesse for og kunnskap om kommunens historie.
Foreningen er et lokallag av Agder historielag.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hemiancistrus

Hemiancistrus er en gruppe små søramerikanske harniskmaller. 
Gruppens taksonomi er kompleks og uklar, og mye arbeid gjenstår med den. 
Mange av disse fiskene er populære akvariefisk.
Hemiancistrus megalopteryx blir 29 cm lang og er den største av artene i gruppen. 
De fleste artene er flekkete eller ensfargede.


== Eksterne lenker ==
(en) Hemiancistrus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hemiancistrus i Encyclopedia of Life 
(en) Hemiancistrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hemiancistrus hos ITIS 
(en) Hemiancistrus hos NCBI 
(en) Kategori:Hemiancistrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemiancistrus - FishBase
Totto Mjelde

Tor-Otto «Totto» Mjelde (født 5. juli 1972) er programleder på NRK P3 og NRK P13. Han var programleder for Pyro sammen med Asbjørn Slettemark fra 2002 til 2015 i P3, og Stjernepose sammen med Tarjei Strøm og senere med Kjartan Ericsson i P13 fra 2014. Han har studert til bachelorgrad i historie og sosialantropologi. Tidligere har han vært med i program som Sexy, Kaliber, Lydverket og Musikkmisjonen. 


== Referanser ==
Plutino

Denne artikkelen er om objekter i en 2:3-baneresonans med planeten Neptun, må ikke forveksles med en plutoide
Innen astronomi er en plutino et transneptunsk-objekt i en 2:3-baneresonans med Neptun. Hvor hver andre runde som en plutino gjør, gjør Neptun tre runder. Plutinoer er oppkalt etter Pluto som følger en bane fanget i den samme resonansen, med den italienske diminutive suffiksen -ino. Navnet henviser bare til baneresonans og innebærer ikke felles fysiske kjennetegn; det ble funnet opp for å beskrive de objektene som var mindre enn Pluto (derav diminutiv) som fulgte en lik bane. Klassen inkluderer Pluto og dens måner.
Plutinoer danner den indre delen av Kuiperbeltet og representerer rundt en fjerdedel av de kjente Kuiper-objektene. Plutinoer er den største klassen av resonante transneptunske-objekter (dvs. objekter i baneresonans med Neptun).
Bortsett fra Pluto og Charon, ble den første plutinoen, 1993 RO, oppdaget 16. september 1993.
Itumeleng Khune

Itumeleng Khune (født 20. juni 1987 i Ventersdorp i North West) er en sørafrikansk fotballspiller som  er målvakt for Kaizer Chiefs i Premier Soccer League og Sør-Afrika. 


== Meritter ==


=== Klubb ===
Premier Soccer League 2004-05, 2012-13, 2014-15
ABSA Cup 2006, 2013, 2014
Coca-Cola Cup 2004, 2007, 2009, 2010
SAA Supa 8 2006, 2008, 2014, 2015


=== Spiller ===
 Årets spiller i Sør-Afrika 2007-08
Årets Rookie 2007-08
SA Sports Awards Newcomer of the Year 2008
Telkom Knockout – Årets spiller 2007
Premier Soccer League – Årets keeper 2007-08, 2012-13, 2013-14
Kaizer Chiefs – Årets spiller 2007-08, 2012-13
Kaizer Chiefs – Spillernes spiller 2007-08, 2012-13


== Eksterne lenker ==
(en) Itumeleng Khune – Olympedia 
(en) Itumeleng Khune – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Itumeleng Khune – FIFA 
(en) Itumeleng Khune – Transfermarkt 
(en) Itumeleng Khune – national-football-teams.com 
(en) Itumeleng Khune – WorldFootball.net 
(en) Itumeleng Khune – FootballDatabase.eu 
(en) Itumeleng Khune – Soccerway 
(en) Itumeleng Khune – FBref 
(en) Profil på Football-Lineups.com
Sophia Kalkau

Sophia Kalkau (født 1960) er en dansk billedkunstner og forfatter. Hun har hatt separatutstillinger og deltatt i gruppeutstillinger og skrevet bøker om estetikk. Hun ble i 2005 utpekt som medlem av kanonutvalget for billedkunst.


== Biografi ==
Sophia Kalkau begynte med å studere kunsthistorie ved Københavns Universitet 1981–1984 og fortsatte i flere omganger på Det Kongelige Danske Kunstakademi, hvor hun ble cand. phil. i kunstteori i 1996.
Siden starten av 1990-tallet har hun utstilt egne verk i forskjellige sammenhenger primært i hovedstadsområdet, men også i Holstebro, Odense, Reykjavík, Kristianstad, Berlin og Paris. Mange av hennes skulpturelle arbeider er lagt med malt tre, med en fremtoning som får mange til å tro det er gips, men utover skulptur arbeider hun også med fotografi, ofte med en skulpturell vinkel. Dessuten har hun stått for utsmykning av Vejleaaparken og var med i en gruppe der arbeidet med Kolding Å-forløpet gjennom Kolding by 2003/2004.
Hun har videre skrevet bøker om estetikk og prosa.
Hun er medlem av Akademiraadet (2002–) og tidligere medlem av Statens Kunstfonds Legat- og innkjøpsutvalg (2005–2007).


== Bibliografi (utvalg) ==
Æstetik: at svare verden igen med værket (1997)
Små ryk (1999)
Månespil (kortprosa/digte, 2000)
Hun og jeg og dyrene (prosastykker, 2002)
Kettys have: et drømmespil (prosa, 2003)


== Priser og hedersbevisninger (utvalg) ==
2015:   Statens Kunstfonds hædersydelse
2008: Eckersbergmedaljen
2004: Astrid Noacks hederslegat
2002: Kunstnerfonden af 1973's hederslegat
2001: Statens Kunstfonds 3-årige arbeidslegat
1997: Karl Thyrres Legat
1995: Gottfred og Gerda Eichkopffs Billedhuggerlegat
1993: Arbeidslegat fra Royal Copenhagen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sophia Kalkau hos Den store danske.dk
Sophia Kalkaus hjemmeside
Kanal 1 (TV-program 1984–86)

Kanal 1 var et norsk direktesendt musikk- og underholdningsprogram som gikk på NRK-TV fra 1984 til 1986. Programmet tok i hovedsak for seg aktuell pop og rock, ble ledet av Ivar Dyrhaug og Steinar Ofsdal (Petter Nome ledet det første programmet). Programmet ble sendt på fredagskveldene.
Kanal 1 skulle etter planen hete «Videospeilet» og ha større tyngde på musikkvideoer. Men på grunn av uenighet mellom NRK og den norske platebransjen ble programkonseptet endrer i all hast. Den planlagte premiere fredag den 14. september ble utsatt til lørdag ettermiddag. Videospeilet ble først realisert i 1986.
Prosjektleder var Ivar Dyrhaug.Programmet ble godt mottatt av seerne og lå høyt på seerstatistikken i 1984. Tall for januar 1986 viste at programmet fremdeles stod sterkt med en seeroppslutning på 58% (femte mest sette program).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på NRK Nett-TV
Kay Fisker

Kay Otto Fisker (født 14. februar 1893 i Frederiksberg, død 21. juni 1965) var en dansk arkitekt og professor ved Kunstakademiet. Han var eksponent for en nasjonalt formet versjon av den internasjonale funksjonalismen. Han har blant annet vært med og tegnet Aarhus Universitet, som er tatt opp i Kulturkanonen.Fisker ble født på Frederiksberg. Han tok realeksamen i 1909 og gikk på Kunstakademiets Arkitektskole fra 1909 til 1920, da han tok avgangseksamen som arkitekt. I studietiden var han ansatt på Anton Rosens arkitektkontor fra 1912, i Stockholm hos Sigurd Lewerentz og Gunnar Asplund i 1916 og hos Hack Kampmann i København fra 1918.


== Verk – utvalg ==
1920–1922: Hornbækhus, Borups Allé/Ågade, fredet
1925: Den danske paviljongen til verdensutstillingen i Paris
1932: Århus kommunehospital, sammen med C.F. Møller
1935: Vestersøhus I, Vester Søgade/Gyldenløvesgade, København, sammen med C.F. Møller, fredet
1933–1943: Aarhus Universitet, sammen med Povl Stegmann og C.F. Møller
1936–1954: Innredning og møbler mm. til en rekke ruteskip: M/S Hammershus, M/S Kronprins Olav m.fl. sammen med C.F. Møller
1942–1943: Dronningegården og Christiansgården, Dronningens Tværgade/Adelgade, København, sammen med Svenn Eske Kristensen, fredet
1955: Mødrehjælpens administrasjonsbygning og mødrehjem, Strandboulevarden, København
1963–1965: Det Danske Institut for Videnskab og Kunst i Roma sammen med Robert Duelund Mortensen og Svend Høgsbro
1965–1968:Ansgar kirke i  Flensburg sammen med Robert Duelund Mortensen og Svend Høgsbro


== Dekorative arbeider ==
1946–1955: Sokkel til Helen Schous rytterstatue av Christian X
1959 – 1969: Sokkel til Helen Schous «Den jyske hingst»


== Priser og utmerkelser – utvalg ==
Eckersbergmedaljen 1926
C.F. Hansen-medaljen 1947 for Aarhus Universitets bygninger.
Dannebrogordenen og
Dannebrogordenens hederstegn
Æreslegionen
Nordstjerneordenen


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Kay Fisker på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Kay Fisker hos Genbyg.dk
Reidar Webster

Reidar Ludvig Webster (født 11. januar 1935 i Oslo, død 15. januar 2022) var en norsk embetsmann. Webster var i en årrekke et kjent ansikt i media gjennom sitt virke som riksmeglingsmann, et embete han hadde fra 1988 til 2004.Han var sønn av direktør Reidar Ludvig Webster (1905–1966) og pianist Astrid Thyrnhi (1901–1981). Han tok examen artium i 1953 og juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1963. Han arbeidet blant annet som sekretær i Justisdepartementet og som dommerfullmektig i Narvik. Fra 1972 var han byråsjef i Kommunaldepartementets arbeidsmiljøavdeling. Han ble assisterende riksmeglingsmann i 1978 og ble i 1988 utnevnt til riksmeglingsmann. Webster skulle få mye av æren for det gode samarbeidsklimaet som ble skapt mellom LO og NHO gjennom 1990-tallet.
Webster var i tidligere år aktiv innen flere idretter. Blant annet padlet han på landslagsnivå og var i en periode president i Norges Padleforbund.
Han var fra 1963 gift med tingrettsdommer Ingeborg Haldis Aslaksen. Websters datter Bergljot Webster er høyesterettsdommer.


== Referanser ==
Manos Loizos

Manos Loizos (født 22. oktober 1937 i Alexandria, Egypt, død 17. september 1982 i Moskva, Sovjetunionen etter flere hjerneslag) ble regnet som en av de viktigste komponistene av gresk musikk fra det 20. århundre. 
Loizos flyttet til hovedstaden Athen i en alder av 17 år, der han skulle studere farmakologi men han ga snart opp disse studiene for å kunne konsentrere seg helt om sin musikalske karriere. Han var i stor grad en selvlært musiker uten noen formell musikalsk kunst-trening. Hans første innspillinger ble gjort i 1963 men han begynte å få et større publikum etter 1967. Innen utgangen av 1975 hadde Loizos blitt en av de mest populære artistene innen gresk musikk. 
Loizos var godt kjent for sin venstreorienterte politiske ideologi og han var en frittalende kritiker av den greske militærjuntaen som hadde makten i Hellas mellom 1967 og 1974. Han var også et aktiv medlem av det greske kommunistpartiet. Året 2007 ble erklært til «Manos Loizos-året» i Hellas til minne om Loizos og hans musikk.
Han komponerte flere velkjente greske sanger og han samarbeidet med mange ulike, kjente og viktige komponister, sangere og tekstforfattere, blant annet Mikis Theodorakis, Haris Alexiou, George Dalaras, Vasilis Papakonstantinou, Christos Leontis, Fondas Ladis, Yannis Negrepontis, Manolis Rassoulis, Giannis Kalatzis, Nazim Hikmet og mange andre. 
I 1985, var det en stor konsert som ble dedikert til hans minne fant sted i Athen Olympic Stadium. Der deltok det mer enn 50 000 mennesker. Manos Loizos sine sanger og musikk er fortsatt populær blant de fleste aldersgruppene innen det greske samfunnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manos Loizos på Internet Movie Database 
(en) Manos Loizos hos The Movie Database 
(en) Manos Loizos på Discogs 
(en) Manos Loizos på MusicBrainz 
(en) Manos Loizos på AllMusic
Finland under Sommer-OL 1928

Finland under Sommer-OL 1928. Sekstini sportsutøvere fra Finland deltok i elleve sporter under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Finland ble tredje beste nasjon med åtte gull-, åtte sølv- og ni bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 5. mars 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Grigoris Lambrakis

Grigoris Lambrakis (gresk: Γρηγόρης Λαμπράκης; født 3. april 1912 i Kerasitsa i Arkadia, død 27. mai 1963 i Thessaloniki) var en gresk politiker, lege, friidrettsutøver, og medlem av medisinsk fakultet ved Universitetet i Athen. Han ble valgt inn i det greske parlamentet i den greske lovgivende valget i 1961. 
Lambrakis var en stor idrettsmann gjennom hele livet sitt. Han holdt den greske rekorden i lengdehopp fra 1936 til 1959. Han vant også flere gull og sølv under Balkanlekene, som fant sted hvert år, mellom konkurrenter fra landene Hellas, Jugoslavia, Bulgaria, Romania og Tyrkia. Under aksemaktenes tre år lange okkupasjon av Hellas under den andre verdenskrig, deltok Lambrakis aktivt innen den greske motstandsbevegelsen gjennom det meste av verdenskrigen. 
Etter at den andre verdenskrig var over fullførte Lambrakis sine medisinske studier og jobbet samtidig som lektor ved det greske Institutt for gynekologi. Han fortsatte å hjelpe den fattige greske befolkningen ved å kjøpe opp en liten privat klinikk for pasienter som ikke var i stand til å ha råd til medisinsk behandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grigoris Lambrakis – Olympics.com 
(en) Grigoris Lambrakis – Olympic.org 
(en) Grigoris Lambrakis – Olympedia 
(en) Grigoris Lambrakis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vasilis Tsitsanis

Vasilis Tsitsanis (gresk: Βασίλης Τσιτσάνης; født 18. januar 1915 i Trikala, Hellas, død 18. januar 1984 i London, Storbritannia) var en gresk låtskriver og bouzoukispiller. Han ble en av de ledende greske komponistene av sin tid.
Han ble ansett som en av grunnleggerne av den moderne greske Rebetika. Tsitsanis skrev mer enn 500 sanger og blir fortsatt husket som en ekstraordinær bouzoukispiller. Fra en ung alder, ble Tsitsanis interessert i musikk og lærte å flere forskjellige musikkinstrumenter, blant annet lærte han å spille instrumentene mandolin, fiolin og bouzouki.
I 1936 dro han til hovedstaden Athen for å studere juss og bli advokat, og i 1937 hadde han gjort sitt første musikalske opptak. I 1937 flyttet han til Thessaloniki, der han tjenestegjorde han under militærtjenesten sin, og han bodde der i cirka 10 år. 
Tsitsanis døde den dagen han fylte 69 år på Royal Brompton Hospital i London etter en komplisert lungeoperasjon. Hans musikk blir fremdeles hyllet den dag i dag, og han regnes som en legende innen rebetikomusikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vasilis Tsitsanis på Internet Movie Database 
(en) Vasilis Tsitsanis på Discogs 
(en) Vasilis Tsitsanis på MusicBrainz
Thanasis Vengos

Thanasis Vengos (gresk: Θανάσης Βέγγος; født 29. mai 1926 i Pireus, Hellas, død 3. mai 2011) var en gresk skuespiller og regissør.
Han debuterte som skuespiller i 1952. Hans første store rolle var i 1962 med den greske filmen Psila ta kheria Hitler («Opp med hendene, Hitler»). Han samarbeidet ofte med den kjente greske regissøren Giorgos Lazaridis.
En dokumentar om hans liv og virke med tittelen Ενας άνθρωπος παντός καιρού («En mann for all slags vær») ble satt opp i 2004. På det personlige plan levde han i eksil utenfor Hellas mellom 1948 og 1950 av politiske grunner. Vengos var gift og far til to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thanasis Vengos på Internet Movie Database 
(sv) Thanasis Vengos i Svensk Filmdatabas 
(fr) Thanasis Vengos på Allociné 
(en) Thanasis Vengos hos The Movie Database
Finland under Sommer-OL 1932

Finland under Sommer-OL 1932. 40 sportsutøvere fra Finland deltok i fem sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Finland kom på sjuendeplass med fem gull-, åtte sølv- og tolv bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 2. juni 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Caponiidae

Caponiidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Haplogynae i gruppen Araneomorphae. 


== Utseende ==
Små (2-6 mm), gjerne brungule, avlange edderkopper. De kan ligne på små eksemplarer av familien Dysderidae. Et særtrekk ved denne familien er at tallet på øyne, som vanligvis er svært konstant hos edderkopper, kan variere mye – hos noen arter kan det også endre seg når edderkoppen vokser og bytter hud. De fleste har bare to øyne, men det finnes også arter med fire, seks eller åtte øyne.


== Levevis ==
Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne gruppen, men man vet at noen av artene jakter på andre edderkopper. De spinner ikke fangstnett. De er ofte funnet under steiner i tørre områder.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i Amerika fra det sørlige USA sørover, og i Afrika, dessuten er det nylig oppdaget to arter fra henholdsvis Iran og Laos i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Haplogynae
Overfamilie Caponioidea
Familie Caponiidae Simon, 1890
Calponia harrisonfordi Platnick, 1993 (USA) – 8 øyne
Slekten Caponia Simon, 1887 (Afrika) – 8 øyne,  11 arter
Slekten Caponina Simon, 1891 (Sør- og Mellom-Amerika) – 2-6 øyne, 12 arter
Diploglena capensis Purcell, 1904 (Sør-Afrika) -2 øyne
Iraponia scutata Kranz-Baltensperger, Platnick & Dupérré, 2009 – Iran
Laoponia saetosa Platnick & Jäger, 2008 – Laos
Slekten Nops Macleay, 1839 (Karibia, Sør- og Mellom-Amerika) – 2 øyne, 27 arter
Nopsides ceralbonus Chamberlin, 1924 (Mexico) – 4 øyne
Notnops calderoni Platnick, 1994 (Chile) – 4 øyne
Nyetnops guarani Platnick & Lise, 2007 – Brasil
Slekten Orthonops Chamberlin, 1924 (USA, Mexico) – 2 øyne, 9 arter
Taintnops goloboffi Platnick, 1994 (Chile) – 2 øyne
Slekten Tarsonops Chamberlin, 1924 (Mexico) – 4 arter
Tisentnops leopoldi (Zapfe, 1962) (Chile) – 2 øyne


== Eksterne lenker ==
(en) Caponiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Caponiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Caponiidae hos Fossilworks 
(en) Caponiidae hos ITIS 
(en) Caponiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Caponiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Caponiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Foto av en art fra Trinidad
Foto av Orthonops lapanus fra Nord-Amerika
Maorikrigene

Maorikrigene var en rekke konflikter på New Zealand mellom 1845 og 1872.  De hadde flere årsaker, men den mest fremtredende var at maorienes land ble solgt til kolonistene.
Waitangitraktaten, underskrevet i 1840, hadde garantert at maoristammene (iwi) skulle ha retten til land, skoger, fiskeområder og andre ressurser (kalt taonga eller «skatter») og rettigheter som britiske borgere til gjengjeld for at de anerkjente britisk suverenitet over New Zealand.  Flertallet av maorier var for å undertegne freden, etter en ødeleggende fem år lang krig stammene i mellom.  Tidligere hadde stammer solgt land direkte til bosettere, men for å unngå utbytting ble det bestemt at stammene bare skulle kunne selge land til den britiske kronen.  De nye bosetterne satte på sin side lite pris på at maoriene eide land i fellesskap, og at tillatelse til å bosette seg der ikke nødvendigvis innebar at landet ble overdratt til bosetterne.  Etter press fra bosetterne valgte britiske styresmakter å tillate mer og mer bosetting i områder hvor eierskapet til området var usikkert.  Dette første til konflikter, som til slutt endte i en krig.
Torres-linjene

Torres-linjene var en rekke festninger som ble bygget i hemmelighet for å forsvare Lisboa under den spanske selvstendighetskrigen.  Den ble navngitt etter den nærmeste landsbyen, kalt Torres Vedras, og byggearbeidene ble satt i gang av Arthur Wellesley, 1. hertug av Wellington.  De ble bygget av portugisiske arbeidere mellom november 1809 og september 1810, og ble brukt til å stoppe Massénas 1810-offensiv.
NSLAB

NSLAB («Non starter lactic acid bacteria») er melkesyrebakterier i ost som ikke er tilsatt. Disse bakteriene er hovedsakelig faultativt heterofermentative laktobasiller, og de som man finner i ost omtales som mesofile for å skille dem fra de termofile laktobasillene man bruker i starterkulturer for produksjon av yoghurt og sveitserost. De fleste, om ikke alle oster laget fra rå eller pasteurisert melk, inneholder NSLAB. De kommer fra melken og fra produksjonsomgivelsene og kan overleve pasteurisering og høy ettervarmingstemperatur, er salttolerante og fakultativt anaerobe. Det gjør at de kan vokse i osten selv om den inneholder mye salt og lite oksygen. NSLAB bidrar til modning, men i hvilken grad er ennå ikke fastlagt. Selv om det er forsket mye på NSLAB og utvikling av smak i ost, er deres rolle ikke beskrevet.
Eksempler på «non starter lactic acid bacteria» er:

Lactobacillus casei
Lb. paracasei
Lb. plantarum
Lb.curvatus
Lb. brevis
Lb. fermentum
Rotherhithe stasjon

Rotherhithe er en jernbanestasjon i London, England. Stasjonen ble åpnet i 1869, og ligger ved den sydlige munningen av Thames Foot Tunnel, som ble bygget av Isambard Kingdom Brunel i årene 1825-1843.
Tetrablemmidae

Tetrablemmidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Haplogynae i gruppen Araneomorphae.


== Utseende ==
Stort sett små, oftest lyst fargede edderkopper (gjerne rødgule). Øynene sitter samlet i et område nokså langt tilbake på forkroppen. Hos slekten Tetrablemma er det bare fire øyne, eller ingen. Bakkroppen er oval. Beina er forholdsvis spinkle.


== Levevis ==
Disse edderkoppene bygger etter alt å dømme ikke fangstnett. De har oftest blitt funnet mellom strø og i jorda, noen arter lever også i huler. En del arter har reduserte øyne og en blek, tynnhudet kropp, vanlige trekk ved arter som lever underjordisk.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i tropene over hele Jorda, med flest arter i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Paculla, som er mye mer storvokst enn de andre gruppene, ble tidligere regnet som en familie for seg, Pacullidae.

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Haplogynae
Overfamilie Caponioidea
Familie Tetrablemmidae
Slekten Ablemma Roewer, 1963 (Sørøst-Asia, 23 arter)
Afroblemma thorelli (Brignoli, 1974) (Afrika)
Anansia astaroth (Brignoli, 1974) (Afrika)
Bacillemma leclerci Deeleman-Reinhold, 1993 (Thailand)
Slekten Borneomma Deeleman-Reinhold, 1980 (Borneo, 2 arter)
Slekten Brignoliella Shear, 1978 (Sørøst-Asia, 22 arter)
Slekten Caraimatta Lehtinen, 1981 (Mellom-Amerika, 3 arter)
Slekten Choiroblemma Bourne, 1980 (India, 2 arter)
Cuangoblemma machadoi Brignoli, 1974 (Angola)
Slekten Fallablemma Shear, 1978 (Samoa, Sulawesi, 2 arter)
Gunasekara ramboda Lehtinen, 1981 (Sri Lanka)
Hexablemma cataphractum Berland, 1920 (Kenya)
Slekten Indicoblemma Bourne, 1980 (Thailand, India, 3 arter)
Slekten Lamania Lehtinen, 1981 (Sørøst-Asia, 6 arter)
Slekten Lehtinenia Tong & Li, 2008 (Kina, Vietnam, 2 arter)
Maijana rackae Lehtinen, 1981 (Java)
Mariblemma pandani (Brignoli, 1978) (Seychellene)
Slekten Matta Crosby, 1934 (Brasil, Mexico, 3 arter)
Micromatta atoma (Shear, 1978) (Belize)
Slekten Monoblemma Gertsch, 1941 (Brasil, Colombia, Panama, 3 arter)
Slekten Paculla Simon, 1887 (Sørøst-Asia, 6 arter)
Slekten Pahanga Shear, 1979 (Sørøst-Asia, 4 arter)
Slekten Perania Thorell, 1890 (Sørøst-Asia, 10 arter)
Rhinoblemma unicorne (Roewer, 1963) (Karolinene)
Slekten Sabahya Deeleman-Reinhold, 1980 (Borneo, 2 arter)
Slekten Shearella Lehtinen, 1981 (Madagaskar, Sri Lanka, 3 arter)
Singalangia sternalis Lehtinen, 1981 (Sumatra)
Slekten Singaporemma Shear, 1978 (Vietnam, Singapore, 3 arter)
Sulaimania vigelandi Lehtinen, 1981 (Malaysia)
Slekten Tetrablemma O. P-Cambridge, 1873 (Sørøst-Asia, Afrika, Mikronesia, 20 arter)


== Eksterne lenker ==
(en) Tetrablemmidae i Encyclopedia of Life 
(en) Tetrablemmidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tetrablemmidae hos Fossilworks 
(en) Tetrablemmidae hos ITIS 
(en) Tetrablemmidae hos NCBI 
(en) Kategori:Tetrablemmidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetrablemmidae – detaljert informasjon på Wikispecies