jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Theodore Hook

Theodore Edward Hook (født 22. september 1788, død 24. august 1841) var en engelsk romanforfatter og komponist, og for en kort tid også offentlig tjenestemann på Mauritius. Han er kjent for sine for sine spøk og pek, særlig «Berners Street-spøken» i 1810.
Han tilbrakte et år ved skolen i Harrow og ble immatrikulert ved Universitetet i Oxford, men han bodde aldri ved universitet. hans far var fornøyd med sønnens musikalske dyktighet, og 16 år gammel, i samsvar med sin far, fikk han en dramatisk suksess med The Soldier's Return, en komisk opera, og fulgte den opp med rekke andre populære oppsetninger sammen med John Liston og Charles Mathews, inkludert Teleki.

Hook ble en levemann og herre på byen, og ikke minst en spøkefugl, best kjent for «Berners Street-spøken» i 1810 da han arrangerte for mange handelsmenn, og kjente figurer som Lord Mayor of London, guvernøren av Bank of England, formannen i Det britiske ostindiske kompani og hertugen av Gloucester, til å besøke fru Tottenham ved 54 Berners Street, kun for at han selv skulle vinne et veddemål om at han kunne omforme et hvilket som helst hus i London til det mest omtalte adresse i løpet av en uke.
Hook trådte fram allerede i 1805 som forfatter, og vant tidlig prinsregent Georgs gunst. Han ble i 1812 tildelt skattmestermebetet på Mauritius, men på grunn av underslag begått av en underordnet tjenestemann, fikk han underslag i kassen, og ble dømt til å erstatte den engelske kronens tap på 12 000 pund. Under saksutredningen var han redaktør for det ultratoryistiske tidsskriftet John Bull. Etter at rettssaken var over, satt han en tid i gjeldsarrest.
Hook ga ut romanene Sayings and Doings (1824–28), Maxwell (1830), The Parson’s Daughter (1833), Love and Pride (1833), Jack Brag (1837), Births, Deaths and Marriages (1839) och Cousin Geoffrey, the Old Bachelor (1840). I 1836 overtok han redaksjonen av New Monthly Magazine, hvor han skrev Gilbert Gurney og Gurney Married.
Han giftet seg aldri, men bodde sammen med Mary Anne Doughty og hadde seks barn sammen med henne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barham, Richard Harris (1877): Life and Remains of Hook, 3. utg.
Lockhart, John Gibson (Mai 1843): «Review of Peregrine Bunce» i: Quarterly Review, s. 53-108. Inneholder en bigrafisk skisse av Hook
Dunn, Bill Newton (1996): The Man Who Was John Bull, Allendale Publishing, 29 Old Palace Lane, Richmond TW9 1PQ, GB
Harper, Graeme (2004): «Hook, Theodore Edward (1788–1841)» i: Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press
Xiamen spesielle økonomiske sone

Xiamen spesielle økonomiske sone eller Xiamen Special Economic Zone (forenklet kinesisk: 厦门经济特区; pinyin: Xiàmén Jīngjì Tèqū), etablert i oktober 1980, er en av de fem spesielle økonomiske soner etablert i Folkerepublikken Kina. 
Den var opprinnelig på 2,5 km² i Xiamen men ble utvidet til 131 km² i 1984, da med hele Xiamenøya, og består dermed av bydistriktet Huli og av bydistriktet Siming med unntak av Gulangyu.
Distriktene Haicang og Xinglin ble gjort til «Taiwan forretningsfolks investeringssoner» den 20. mai 1989, og  Jimei ble opprettet i 1992. Her nyter utenlandsinvesteringer de samme begunstigelser som i sen spesielle økonomiske sonen.


== Se også ==
Shantou Special Economic Zone
Shenzhen Special Economic Zone
Zhuhai Special Economic Zone


== Eksterne lenker ==
Chinavista Arkivert 23. august 2012 hos Wayback Machine.
CNR
Xinhuanet
Diré

Diré er en by og kommune i kretsen Diré, i regionen Timbuktu i Mali. Diré er administrasjonssenter i kretsen. Ifølge folketellingen av 2009 hadde byen 22 365 innbyggere.Det tales flere språk i byen, mest utbredt er songhai. Av byens befolkning er det et stort flertall muslimer. Med sin beliggenhet på Niger-elvens venstre bredde, er viktige inntektskilder for byen relatert til jordbruk og handel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (på Fransk) Plan de Sécurite Alimentaire Commune Urbaine de Diré 2006-2010, Commissariat à la Sécurité Alimentaire, République du Mali, USAID-Mali, 2006, arkivert fra originalen on 2011-07-20, https://web.archive.org/web/20110720010528/http://www.aec.msu.edu/fs2/mali_fd_strtgy/plans/tombouctou/dire/psa_dire.pdf  Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine..
Buharkent

Buharkent er en by og et distrikt i provinsen Aydın i Egeerregionen i Tyrkia. Den ligger 86 kilometer øst for byen Aydın, i retning mot Denizli.
Området ligger i samme dal som elven Büyük Menderes med fjellet Karlıkdede (1 724m) i nord. Distriktet er kjent for sine varme kilder og geotermisk energi. Tyrkias første geotermiske kraftverk ble bygget her i 1984. Økonomien er avhengig av agrikultur, især bomull, fiken og druer.
Navnet Buharkent betyr dampby, og ble gitt på grunn av de varme kildene og kraftverket som ble bygget her. Før dette het byen Burhaniye.
I selve byen Buharkent bor det kun 6 811 mennesker.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Buharkent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (tr)
Det norske medicinske Selskab

Det norske medicinske Selskab (etablert 1833 i Kristiania) er en norsk forening av leger. Målet er å drive opplysning og videreutdanning av leger, de har regelmessige møter og gir ut medisinske tidsskrift. Det het Lægeforeningen i Christiania frem til 1847,  og hadde sitt utspring fra «Lægevidenskabelig Journal-Læseselskab», som var en gruppe på tretten leger ved Det Kongelige Frederiks Universitet som ga ut det medisinske tidsskrift Eyr (1826-1837) og Norsk Magazin for Lægevidenskaben (1840-1938). Blant grunnleggerne i denne lesesirkelen var Michael Skjelderup, Magnus Andreas Thulstrup, Jens Johan Hjort (1798–1873), Christen Heiberg, Christian August Egeberg og Frederik Holst. Siden 2003 har foreningen gitt ut bladet Michael oppkalt etter grunnleggeren Michael Skjelderup.
Redaktører 2010 til 2012 er Øivind Larsen og Magne Nylenna.


== Referanser ==
Arham

Arham er en landsby og kommune i kretsen Diré, i regionen Timbuktu i Mali.
Arham hadde 3147 innbyggere ved folketellingen i 2009, og et areal på 97 km2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (på Fransk) Plan de Sécurite Alimentaire Commune Rurale de Arham 2006-2010, Commissariat à la Sécurité Alimentaire, République du Mali, USAID-Mali, 2006, arkivert fra originalen on 2011-07-20, https://web.archive.org/web/20110720005650/http://www.aec.msu.edu/fs2/mali_fd_strtgy/plans/tombouctou/dire/psa_arham.pdf  Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine.
Franz West

Franz West (født 16. februar 1947 i Wien i Østerrike, død 26. juli 2012 samme sted) var en kunstner fra Østerrike, utdannet ved Akademie der bildenden Künste Wien. 
Hans arbeider startet som en motreaksjon mot wienaksjonistene, som på midten av 1960-tallet gjennomførte brutale happenings ved å bruke kroppen og gjenstander fra dagliglivet som kunstneriske uttrykksmidler. West reagerte på dette ved å arbeide videre i grenselandet mellom happenings, junkskulptur og pop. Han arbeidet både med skulpturer, møbler, tegning, maleri og collage. 


== Kunstneriske kjennetegn ==
Objektene blir ofte satt i et miljø som inviterer publikum til å bruke og interagere med gjenstandene. Det kan dreie seg om en film som skal få publikum til å reagere, eller kunstverk som publikum kan sitte på for å slappe av eller for å betrakte andre tilskuere eller kunstverk.
Franz West brukte ofte billige og enkle materialer som gips, armeringsjern, restmateriale, tape og nylonbånd.


== Utstillinger og utmerkelser ==
Franz West hadde en rekke utstillinger. Blant disse var Museum of Modern Art, (New York 1997), Renaissance Society (Chicago, USA 2000), Galeria Juana de Aizpuru (Madrid, Spania 2004), Whitechapel Art Gallery (London, England 2003), Museum für angewandte Kunst (Wien, Østerrike 2008), Fondation Beyeler (Basel, Sveits 2009), Museum Ludwig (Köln, Tyskland 2010) og Kunsthaus Graz (Østerrike 2011).
Han mottok følgende utmerkelser: Otto Mauer-Preis (Østerrike, 1986), Skulpturenpreis der Generali Foundation (Østerrike, 1993), Wolfgang-Hahn-Preis, Museum Ludwig (Tyskland, 1998), Golden Lion for Lifetime Achievement, Veneziabiennalen (2011) .


== Franz West i Norge ==
To av Franz Wests skulpturer er utplassert i Tjuvholmen skulpturpark i Oslo. Den ene er «Artist chairs/Künstlerstühle» (2012), som består av 24 forskjellige stoler på 85 x 45 x 55 cm. Den andre er ”Spalt” (2003), som består av tre separate deler i aluminium: ankeret (som er 355 x 55 x 500 cm og veier cirka 180 kg), livbøyen (som er 400 x 55 x 400 cm og veier cirka 250 kg) og repet (som er 290 × 290 × 600 cm og veier cirka 350 kg).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Franz West hjemmeside
”Gagosian Gallery”, gagosian.com
Peter Fischli

Peter Fischli (født 8. juni 1952) er en samtidskunstner fra Sveits.
Fischli har studert i Italia ved Accademia di Belle Arti i Urbino (1975–76) og Accademia di Belle Arti i Bologna (1976–77).
Fishli har samarbeidet med kunstneren David Weiss i perioden 1979-2012. Fischli og Weiss har arbeidet med en mengde ulike medier, blant annet film, foto, skulpturer og installasjoner.
Deres første samarbeid var fotoserien ”Wurstserie”(”pølseseri”), som bestod av fotografier av ulike typer pølser, kjøtt og andre hverdagslige objekter. Deres mest kjente verk er filmen ”Der Lauf der Dinge” (The Way Things Go).


== Kunstneriske kjennetegn ==
Fischli og Weiss´kunst beskrives ofte som humoristisk og ironisk. Som skulptører er de mest kjent for sine kopier av hverdagslige objekter, verktøy og gjenstander laget av materialet polyuretan. De ønsker å vise hvilken betydning kopier har i vårt masseproduserende konsumentsamfunn, og forsøker å motarbeide kunstens tradisjonelle dyrking av tanken om at kunstobjekter er geniale og enestående.


== Utstillinger ==
Fischli og Weiss hadde sin første felles utstilling i Galerie Balkon (Sveits, Genève) i 1981. Senere har de hatt utstillinger i blant annet i Sonnabend Gallery (New York, USA 1986), Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Spania 2000), Museum Boijmans Van Beuningen (Rotterdam, Nederland 2003), Museo Tamayo Arte Contemporáneo (Mexico City, Mexico 2005), Tate Modern (London, England 2006).


== Peter Fischli & David Weiss i Norge ==
Installasjonen ”Things for an House on an Island” (2005) er utplassert i Tjuvholmen skulpturpark. Den består av 105 malte objekter i varierende størrelse, som er laget av materialet polyuretan. Installasjonen er et hus som tilskueren kan kikke inn i. Verket ble laget etter at kunstnerduoen hadde vært på besøk på Tjuvholmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Fischli på Internet Movie Database 
(da) Peter Fischli på Filmdatabasen 
(en) Peter Fischli hos The Movie Database 
(en) The Way Things Go, Icarus Films
(en) «The poetics of banality, Fischli and Weiss's work – in pictures» 30. april 2012, The Guardian
David Weiss

David Weiss (født 21. juni 1946, død 27. april 2012) er en kunstner fra Sveits.  
Weiss var utdannet i Sveits ved Kunstgewerbeschule i Zürich (1963–44) og Kunstgewerbeschule i Basel (1964–65).
Weiss har samarbeidet med kunstneren Peter Fischli i perioden 1979-2012. Fischli og Weiss har arbeidet med en mengde ulike medier, blant annet film, foto, skulpturer og installasjoner. 
Deres første samarbeid var fotoserien «Wurstserie» («pølseserie»), som bestod av fotografier av ulike typer pølser, kjøtt og andre hverdagslige objekter. Deres mest kjente verk er filmen Der Lauf der Dinge («The Way Things Go»).


== Kunstneriske kjennetegn ==
Fischli og Weiss' kunst beskrives ofte som humoristisk og ironisk. Som skulptører er de mest kjent for sine kopier av hverdagslige objekter, verktøy og gjenstander laget av materialet polyuretan. De ønsker å vise hvilken betydning kopier har i vårt masseproduserende konsumentsamfunn, og forsøker å motarbeide kunstens tradisjonelle dyrking av tanken om at kunstobjekter er geniale og enestående.


== Utstillinger ==
Fischli og Weiss hadde sin første felles utstilling i Galerie Balkon (Genève, Sveits) i 1981. Senere har de hatt utstillinger i blant annet i Sonnabend Gallery (New York, USA 1986), Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Spania 2000), Museum Boijmans Van Beuningen (Rotterdam, Nederland 2003), Museo Tamayo Arte Contemporáneo (Mexico by, Mexico 2005), Tate Modern (London, England 2006).


== Peter Fischli & David Weiss i Norge ==
Installasjonen «Things for a House on an Island» (2005) er utplassert i 
Tjuvholmen skulpturpark. Den består av 105 malte objekter i varierende størrelse, som er laget av materialet polyuretan. Installasjonen er et hus som tilskueren kan kikke inn i. Verket ble laget etter at kunstnerduoen hadde vært på besøk på Tjuvholmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Weiss på Internet Movie Database 
(da) David Weiss på Filmdatabasen 
(en) David Weiss hos The Movie Database 
(en) David Weiss på Discogs 
(en) «The Way Things Go», Icarus Films
(en) «The poetics of banality, Fischli and Weiss's work – in pictures» 30. april 2012, The Guardian
Michael Steiner

Michael Steiner (født 28. november 1949 i München) er en tysk diplomat. Han var fra 2002 til 2003 sjef for FNs midlertidige administrasjon i Kosovo (UNMIK).


== Liv og virke ==
Steiner studerte rettsvitenskap i München og Paris og begynte i 1981 å arbeide i Auswärtiges Amt, det tyske utenriksdepartementet. Fra 1989 til 1991 var han ved ambassaden i Praha i en periode da jernteppet falt og ambassaden mottok mange østtyskere på flukt fra DDR. Steiner fikk oppmerksomhet for selv å ha hjulpet flyktninger inn på ambassadens område.Fra 1991 til 1992 arbeidet han for tysk humanitær bistand i Kroatia. Deretter ble han leder for avdelingen for multilaterale fredsprosesser i utenriksdepartementet, for så å få ansvar for departementets avdeling for fredsskapende arbeid i det tidligere Jugoslavia. Steiner var fra 1994 til 1995 Tysklands representant i den internasjonale kontaktgruppen for det tidligere Jugoslavia. Han gikk så i internasjonal tjeneste og var fra 1994 til 1995 stedfortredende høyrepresentant for Bosnia-Hercegovina. I 1998 var han ambassadør i Tsjekkia. 
Fra 1998 til 2001 var han utenriks- og sikkerhetspolitisk rådgiver for forbundskansler Gerhard Schröder. Han gikk av etter den såkalte «kaviaraffæren» over hans opptreden i forbindelse med Schröders besøk Russland.Fra 14. februar 2002 til 8. juli 2003 var Steiner FNs generalsekretærs spesialrepresentant for Kosovo og sjef for FNs administrasjon i provinsen (UNMIK). Deretter ble han i 2003 Tysklands representant ved FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève, der han var til 2007. Steiner ble så utnevnt til ambassadør i Italia og San Marino, en post han hadde fra 2007 til 2010. Fra 2010 til 2012 var han den tyske regjeringens spesialutsending for Afghanistan og Pakistan. I 2012 ble Steiner utnevnt til ambassadør i India.


== Referanser ==
Ferjesambandet Barmen–Kvaløya–Austefjorden

Barmen–Kvaløya–Austefjorden var et fergesamband mellom Austefjorden i Sund kommune og Kvaløya og Barmen i Austevoll kommune. Fergesambandet til Austefjorden ble åpnet i 1988 og nedlagt i 1995. Fergestrekningen Kvaløya–Barmen ble nedlagt da Bakkasundbrua åpnet i 1999.
Fra 21. mars til 17. juni 1999 ble ferjestrekningen midlertidig åpnet på grunn av at Krokeidevegen raste ut i Storavatnet ved Krokeide i Fana bydel i Bergen kommune. Raset førte til at Krokeide ferjekai måtte stenges.
I 2007 gjorde Hordaland fylkeskommune en vurdering av gjenåpning av ferjesambandet, men fant at trafikkgrunnlaget var for beskjedent til at det var økonomisk forsvarlig. Det har senere blitt luftet ny politisk vilje til å gjenopprette ferjestrekningen.


== Referanser ==
Operasjon Highjump

Operasjon Highjump (OpHjp), offisielt benevnt The United States Navy Antarctic Developments Program, 1946-1947, var en Antarktisoperasjon i United States Navy som ble organisert av kontreadmiral Richard E. Byrd og ledet av kontreadmiral Richard H. Cruzen. Operasjon Highjump ble iverksatt 26. august 1946 og varte til slutten av februar 1947. Task Force 68 omfattet 4 700 mann, 13 fartøyer og flere fly. Hovedformålet til Operasjon Highjump var å etablere forskningsstasjonen Little America IV.


== Tidslinje ==
Den vestlige flåten av skip under ledelse av kaptein Charles A. Bond ankom Marquesasøyene 12. desember 1946, og USS «Henderson» og USS «Cacapon» satte opp meteorlogiske målestasjoner. Den 24. desember begynte fly fra USS «Currituck» å gjennomføre rekognoseringsturer.
Den østlige flåten under ledelse av kaptein George Dufek nådde Peter I Øy i slutten av desember 1946.
1. januar 1947 ble «Jack Browne» dykkermasker og DESCO oksygenutstyr benyttet på de første amerikanske dykkertoktene under den antarktiske isen. Paul A. Siple var representant for US War Department på ekspedisjonen.
Den sentrale flåten, ledet av kontreadmiral Richard H. Cruzen, ankom Hvalbukta 15. januar 1947 og anla basen Little America IV med tilhørende rullebaner.
Marinefartøyer og personell ble sendt tilbake til USA i slutten av februar 1947 da operasjonen ble avsluttet på grunn av de forverrede værforholdene og vinterens tidlige ankomst.En oppfølgingsekspedisjon, Operasjon Windmill, returnerte til området sommeren etter (1947–1948).


== Menneskelige tap ==
30. desember  1946 omkom radiooperatørene Wendell K. Hendersin, Fredrick W. Williams og Maxwell A. Lopez da deres PBM Mariner «George 1» styrtet i en snøstorm. Seks av besetningsmedlemmen overlevde ulykken og ble berget 13 dager senere. En plakett ble senere oppført ved McMurdo Station til minne om de tre omkomne. I tillegg omkom  Vance N. Woodall under lossing av et skip på Rossbarrieren.


== Se også ==
Liste over antarktisekspedisjoner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Operation Highjump – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Operation Highjump: A Tragedy on Ice www.south-pole.com
Johan Storm Aubert Hjort

Johan Storm Aubert Hjort (født 10. april 1835 i Kristiania, død 6. mars 1905 samme sted) var en norsk øyelege og professor i medisin, den første som gjorde hjernekirurgi i Norge.Etter examen artium 1853 og cand.med. 1861 fra Det Kongelige Frederiks Universitet, var han frivillig militærlege i Danmark 1864 for å bidra i den andre slesvigske krig. Hjort hadde studiereise til Wien, Venezia, Dresden, Berlin, Paris og London 1865–1866, var reservelege ved Rikshospitalet 1867–1870, samt militærlege i Kristiania og Bergen. I 1873 søkte han på professoratet i øyekirurgi (frigjort etter Christen Heiberg) og vant i kamp med Jacob Munch Heiberg. Han ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi 1878, var formann i Det norske medicinske Selskab 1883–84, ridder i 1. klasse av St. Olavs Orden 1891.  I 1889 foretok han et kirurgisk inngrep i hjernen, det første i Norge. Noen år efter begynte han å skjelve på hånden og trakk seg tilbake.
Ellers var han nær venn av Halfdan Kjerulf og fra 1857 med i dennes sangkvartett. Hans far var også militærlege, Jens Johan Hjort (1798–1873).  Johan giftet seg i 1868 med Johanne Elisabeth Falsen (1849–1922). Blant deres barn var marinbiologen Johan Hjort (1869–1948).


== Referanser ==
Tove Strømme

Tove Strømme (født 3. februar 1940 i Oslo) er en norsk maler, datter av Olav Strømme. Hun har utdannelse fra Kunstakademiet og Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo. Fra 1965 til 1971 studerte hun i Ghana og ved Royal College of Art i London. Motivene henter hun fra sine reiser i mange land og fra vår moderne teknifiserte verden med flystriper og motorveier.
Hun har hatt mange separatutstillinger i gallerier og kunstforeninger og har deltatt i kollektivutstillinger i Brighton, Belfast, London i tillegg til Centre Internationale d'Art Contemporaire og Grafikk Biennale Baden-Baden i Tyskland.
Tove Strømme har smykket ut Ullevål sykehuskapell. Hennes Plan fra 1974 er kjøpt inn av Nasjonalmuseet/Museet for samtidskunst i Oslo.Hun har  mottatt Chr. Lorck Schives legat, Th. og A. Klaveness reisestipend, Statens materialstipend og Statens garantiinntekt for kunstnere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tove Strømme i Store norske leksikon
Om Tove Strømme hos www.artgate.no
Tore Svensson

Tore Svensson (født 6. desember 1927, død 26. april 2002,) var en svensk fotballspiller som spilte målvakt for flere svenske klubber og det svenske herrelandslaget.
Svensson vokste opp under enkle forhold sammen med tolv søsken. Keeperen begynte sin fotballkarriere i Falkenbergs FF, før han gikk over til IF Elfsborg i 1949. I 1951 gikk han over til Malmö FF, hvor han ble førstekeeper. Han var den gang den andre spilleren for klubben som var hentet utenfor Skåne, og kom til å spille 433 kamper for klubben, hvor han også ble svensk mester i 1953.
Han spilte også for Sveriges herrelandslag i fotball, hvor han var andrekeeper etter Kalle Svensson. Sammenlagt spilte han fire A-landslagskamper i perioden 1956 til 1958, og var med i Sveriges VM-tropp i 1950 såvel som i 1958. Han forlot Malmö FF i 1961, og spilte for IFK Ystad i 1963-64. Ved siden av fotballkarrieren arbeidet han først i klesbutikk, men ble senere en suksessrik bilselger. Etter spillerkarrieren var han keepertrener i Malmö FF, hvor han trente Janne Möller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Svensson – Olympedia 
(en) Tore Svensson – FIFA 
(en) Tore Svensson – national-football-teams.com 
(en) Tore Svensson – FootballDatabase.eu 
(en) Tore Svensson – Soccerway 
(en) Tore Svensson – FBref 
(en) Tore Svensson på Eu-Football.info
(en) Tore Svensson på worldfootball.net
Pål Angelskår

Pål Angelskår (født 20. desember 1973) er en norsk musiker, låtskriver og forfatter fra Oslo.
Angelskår er vokalist og låtskriver i gruppen Minor Majority og har tidligere spilt i gruppen Reverend Lovejoy. Hans første soloalbum Follow Me kom ut i september 2012. Oppfølgeren The Cellar Door Was Open, I Could Never Stay Away kom i 2015 til gode kritikker i norsk presse. 
Angelskår har også skrevet to skjønnlitterære bøker, en diktsamling: I sommer skal jeg gifte meg med Cecilie (2011) og en novellesamling: Er vi venner igjen? (2014). Begge er utgitt på Flamme Forlag. 


== Plater ==


=== Med Minor Majority ===
2001 – Walking Home from Nicole's
2002 – If I Told You, You Were Beautiful
2004 – Up for You & I
2006 – Reasons to Hang Around
2007 – Candy Store
2009 – Either Way I Think You Know
2019 – Napkin Poetry
2021 - The Universe Would Have to Adjust
2022 - Kiss Off


=== Med Reverend Lovejoy ===
1998 Another Time, Another Place
2000 Polo is not the issue darling, Champagne is!
2003 Way Past Sorry


=== Som soloartist ===
2012 Follow Me
2015 The Cellar Door Was Open, I Could Never Stay Away


== Bøker ==
2011 - I sommer skal jeg gifte meg med Cecilie - diktsamling
2014 - Er vi venner igjen? - Noveller


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pål Angelskår – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pål Angelskår på Discogs 
(en) Pål Angelskår på MusicBrainz 
(en) Pål Angelskår på Songkick 
(en) Pål Angelskår på Genius — sangtekster 

(no) Publikasjoner av Pål Angelskår i BIBSYS
Joey O’Brien

Joey O'Brien (født 17. februar 1986) er en irsk fotballspiller som spiller for klubben Shamrock Rovers som høyreback. Han startet karrieren i Bolton Wanderers der han noterte seg for 50 ligakamper. Han var to ganger utlånt til Sheffield Wednesday. Sommeren 2011 signerte han for West Ham United. Han scoret sitt første mål for West Ham i 4-0 seieren borte mot Watford FC. Hans første mål i Premier League kom hjemme mot Stoke i november 2012. I januar 2013 signerte han en ny 2,5 års kontakt med West Ham. O'Brien har også notert seg for 5 a-landskamper.


== Eksterne lenker ==
(fr) Joey O'Brien – LÉquipe 
(en) Joey O'Brien – Transfermarkt 
(en) Joey O'Brien – national-football-teams.com 
(en) Joey O'Brien – WorldFootball.net 
(en) Joey O'Brien – Soccerbase.com 
(en) Joey O'Brien – FootballDatabase.eu 
(en) Joey O'Brien – Soccerway 
(en) Joey O'Brien – EU-Football.info 
(en) Joey O'Brien – FBref 
(es) Joey O'Brien – as.com