jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pasiphaë (måne)

Pasiphaë (gresk: Πασιφάη) er en retrograd irregulær måne som går i bane rundt Jupiter. Månen ble oppdaget av Philibert Jacques Melotte i 1908, og senere oppkalt etter den mytologiske Pasifaë, dronning av kong Minos og mor til Minotauros fra greske legender. Pasifaë var dessuten en opprinnelig kretisk månegudinne.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser


== Eksterne lenker ==
Profil av Pasiphaë Arkivert 7. desember 2015 hos Wayback Machine. av NASA's Solar System Exploration (engelsk)
David Jewitt-sider (engelsk)
Scott Sheppard-sider (engelsk)
MPC: Natural Satellites Ephemeris Service (engelsk)
Wolfgang Thierse

Wolfgang Thierse (født 22. oktober 1943 i Breslau) er en tysk politiker fra SPD. Thierse var fra 1998 til 2005 president i den tyske Forbundsdagen og fra 2005 visepresident samme sted.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wolfgang Thierse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wolfgang Thierse på Internet Movie Database 
(de) Wolfgang Thierse hos Forbundsdagen
Sinope (måne)

Sinope (gresk: Σινώπη) er en retrograd irregulær måne som går i bane rundt Jupiter, oppdaget av Seth Barnes Nicholson ved Lick Observatory i 1914, og oppkalt etter Sinope fra gresk mytologi.
Sinope fikk ikke sitt nåværende navn før i 1975; før det var den bare kjent som Jupiter IX. Mellom 1955 og 1975 ble den også kalt «Hades»Sinope var den ytterste kjente månen til Jupiter frem til oppdagelsen av Megaclite i 2000. Den nåværende fjerneste kjente månen fra Jupiter er S/2003 J 2.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser


== Eksterne lenker ==
Profil av Sinope hos NASA's Solar System Exploration (engelsk)
David Jewitt-sider (engelsk)
Jupiters kjente måner (av Scott S. Sheppard) (engelsk)
Australian Open 2012

Australian Open 2012 er en tennisturnering som finner sted i Melbourne Park i Melbourne, Australia, fra 16. til 29. januar 2012. Turneringen er den 100. i Australian Open og som alltid den første Grand Slam-turneringen i året.
Novak Đoković og Kim Clijsters er regjerende mestere i henholdsvis herre- og dameklassen. 


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Åttendedelsfinaler ====


==== Kvartfinaler ====


==== Semifinaler ====


==== Finale ====


=== Kvinner ===


==== Åttendedelsfinaler ====


==== Kvartfinaler ====


==== Semifinaler ====


==== Finale ====


=== Double ===


==== Menn ====


==== Damer ====


==== Mixeddouble ====
Sarah Burke

Sarah Burke (født 3. september 1982, død 19. januar 2012) var en kanadisk frikjører som vokste opp i Midland, Ontario, Canada.  Hun var senere bosatt i Whistler, British Columbia. 
Burke deltok i FIS Freestyle World Ski Championships og tok gull i halfpipe. Hun deltok også i X Games i Aspen og tok gull i superpipe 2007, 2008, 2009 og 2011. I 2006 tok hun sølv. Sarah Burke ble utpekt til "Best Female Action Sports Athlete" av den amerikanske TV-kanalen ESPN i 2007.Sarah Burke var utsatt for en skiulykke den 10. januar 2012 og døde senere av skadene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sarah Burke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Sarah Burke – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sarah Burke – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Sarah Burke – Ontario Sports Hall of Fame 
(en) Sarah Burke – X Games 
(en) Sarah Burke – FIS (freestyle)
Philip Due Schmidt

Philip Due Schmidt (født 10. februar 1997) er en dansk skøyteløper og inlineløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og rulleskøyter hvor han representerer Danmark og Hurtigløberforeningen af 1972 i hurtigløp på skøyter og Vallensbæk Rulleskøjte Klub på rulleskøyter.
Under åpningsseremonien til Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, Østerrike bar han flagget for Danmarks tropp. Der deltok han på 3 000 m og fikk en 14.-plass.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pêr 5. mai 2022.


== Sammenlagt i verdenscupen i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert etter sesongen 2021/22.

– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Philip Due Schmidt på Twitter 
Philip Due Schmidt på Instagram 
(en) Philip Due Schmidt – Olympedia 
(en) Philip Due Schmidt – Speedskatingbase.eu 
(en) Philip Due Schmidt – SpeedSkatingNews.info 
(en) Philip Due Schmidt – SpeedSkatingStats.com 
(en) Philip Due Schmidt – TheSports.org 
(en) Philip Due Schmidt – TheSports.org 
(en) Philip Due Schmidt – TheSports.org Hurtigløp(en) Philip Due Schmidt på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(en) Philip Due Schmidt på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Philip Due Schmidt på www.ISU.html.infostradasports.com
(nl) Philip Due Schmidt på Effesport.nl (noen resultater)Rulleskøyter(da) Philip Due Schmidt (arkivert) på vark.dk.
(en) Resultater for Philip Due Schmidt (arkivert) på www.inlineresults.com.Bilder(en) Bilder av Philip Due Schmidt på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Melampias huebneri

Melampias huebneri er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 33-38 millimeter), brun sommerfugl. Oversiden er brun, forvingens sentrale del og en flekk på bakvingen oransje. Forvingen har en stor, svart øyeflekk med to hvite kjerner.
Undersiden av foringen er brunoransje med brune kanter, med en stor, svart øyeflekk med to hvite kjerner. Undersiden av bakvingen er ensfarget lysbrun.


== Levevis ==
Arten lever på høytliggende grasmarker og dyrket mark, der larvene utvikler seg på gras (Poaceae).
De har blant annet blitt funnet på havre (Avena sativa).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Gruppen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Melampias huebneri van Son, 1955


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Brower, A.V.Z.(2006) Melampias på Tree of life [1]
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers. ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Melampias huebneri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Melampias huebneri hos NCBI 
(en) Kategori:Melampias – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melampias – detaljert informasjon på Wikispecies 
Biodiversity Explorer - Melampias huebneri - bilde av arten [2]
Bilde av arten
Ypthimomorpha itonia

Ypthimomorpha itonia er en sommerfugl som tilhører gruppen ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor, brun sommerfugl. Oversiden er ensfarget brun med én stor øyeflekk med to kjerner i spissen av forvingen og to middelsstore og en ganske liten flekk på bakvingens bakre del. Flekkenes kjerner er blålige. Undersiden av vingene er fint tverrstripet i brunt og hvitt. Det er en stor øyeflekk i spissen av forvingen og en rekke av mindre flekker langs ytterkanten av bakvingen. I alle fall de fleste av disse flekkene har blå kjerne.


== Levevis ==
Arten lever i savanne-områder, gjerne på litt fuktige steder.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Afrika sør for Sahara.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Gruppen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Ypthimomorpha itonia (Hewitson, 1865)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Brower, A.V.Z.(2006) Ypthimomorpha på Tree of life [1]
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers. ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Ypthimomorpha itonia i Encyclopedia of Life 
(en) Ypthimomorpha itonia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ypthimomorpha itonia hos NCBI 
(en) Kategori:Ypthimomorpha itonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten
Bilde av arten (preparert eksemplar, overside)
Eteona

Eteona er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Slekten omfatter bare én kjent art fra det sørlige Brasil.


== Utseende ==
En middelsstor, brunsvart sommerfugl med litt smale vinger. Vingene har avlange, hvite flekker som til sammen danner et tverrbånd.


== Levevis ==
Larvene lever på bambus.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den sørlige delen av Brasil og i Paraguay.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Eteona Doubleday, 1848
Eteona tisiphone (Boisduval, 1836)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Eteona i Encyclopedia of Life 
(en) Eteona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eteona hos NCBI 
Eteona – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Eteona på Tree of life
Bilder av arten
Alexander Payne

Alexander Payne (født 10. februar 1961) er en gresk-amerikansk filmregissør og manusforfatter. Filmene hans er kjent for sin mørke humor og satiriske portrett av moderne amerikansk samfunn.Han ble tildelt Oscar for beste filmatisering for sitt manus til Sideways i 2005.


== Filmografi ==
Regissør/manusforfatter

Citizen Ruth (1996)
Election (1999)
Hva angår Schmidt (2002)
Sideways (2004)
The Descendants (2011)Regissør

Nebraska (2013)Manusforfatter

Jurassic Park III (2001)
I Now Pronounce You Chuck and Larry (kun førsteutkast) (2007)Produsent

The Assassination of Richard Nixon (2004)
King of California (2007)
The Savages (2007)
Cedar Rapids (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Payne på Internet Movie Database 
(sv) Alexander Payne i Svensk Filmdatabas 
(da) Alexander Payne på Filmdatabasen 
(da) Alexander Payne på Scope 
(fr) Alexander Payne på Allociné 
(en) Alexander Payne på AllMovie 
(en) Alexander Payne hos Rotten Tomatoes 
(en) Alexander Payne hos The Movie Database 
AlexanderPayne.net
Ghoti

Ghoti er et fiktivt engelsk ord, kjent fra 1874 eller 1855, som brukes for å synliggjøre inkonsekvens mellom skrift og uttale i engelsk. 
Den vanlige påstanden er at ordet ghoti kan uttales på samme måte som ordet fish [fɪʃ].

<gh> uttales [f], på samme måte som i ordene enough eller rough
<o> uttales [ɪ] på samme måte som ordet women
<ti> uttales [ʃ] på samme måte som i ord som nation eller martialSelv om ordet ofte trekkes fram som et bevis på inkonsekvent ortografi, er det også motforestillinger til resonnementet:

<gh> uttales aldri [f] i begynnelsen av engelske ord
<o> uttales som [ɪ] bare i ordet women,
<ti> som uttales som [ʃ] finnes nesten bare i latinske låneord og der aldri i slutten av ord.


== Stumt ==
En annen lesning av ordet ghoti impliserer at ordet ikke behøver å uttales i det hele tatt, fordi alle lydene er stumme

<gh> er stumt som i ord som night og fight
<o> er stum som i ordet people
<t> er stum som i ordet castle og i franske låneord som ballet og gourmet
<i> er stum som i ordet business.


== Referanser ==
Pronophila

Pronophila er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Gankse store (vingespenn gjerne 70-80 millimeter) og bredvingede, brune sommerfugler. Bakvingens kant er bølgete. Oversiden er mørkbrun, noen ganger med oransje felter eller øyeflekker. Undersiden er gjerne litt lysere gråaktig eller rødlig brun, bakvingen ofte med et markert tverrbånd.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i fuktig skog mellom 1000 – 3000 meter over havet. Biologien er dårlig kjent, men larvene lever sannsynligvis på bambus i slekten Chusquea og andre slekter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt over det meste av Sør-Amerika, fra Venezuela i nord til det nordlige Argentina i sør.
De fleste av artene er vestlige og knyttet til Andesfjellene, det er for eksempel bare funnet én art i Brasil (denne artens plassering i slekten er usikker). Én art lever i fjellområder i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Pronophilina
Slekten Pronophila Doubleday, 1849
Pronophila attali Pyrcz, 2000
Pronophila bernardi Pyrcz, 2004
Pronophila cordillera Westwood, 1851
Pronophila colocasia Thieme, 1907
Pronophila cuchillaensis Viloria & Camacho, 1999
Pronophila epidipnis Thieme, 1907
Pronophila sp.
Pronophila intercidona Thieme, 1907
Pronophila isobelae Pyrcz, 2000
Pronophila juliani Adams & Bernard, 1977
Pronophila margarita Pyrcz, 2000
Pronophila obscura Butler, 1868
Pronophila orcus (Latreille, 1813)
Pronophila rosenbergi Lathy, 1906
Pronophila thelebe Doubleday, 1849
Pronophila timanthes Salvin, 1871 – Mellom-Amerika
Pronophila tremocrata Pyrcz, 2004
Pronophila unifasciata Lathy, 1906
Pronophila pronophila (Butler, 1867) – Brasil, usikkert om denne hører hjemme her


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Pronophila i Encyclopedia of Life 
(en) Pronophila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pronophila hos NCBI 
(en) Kategori:Pronophila – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pronophila – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Pronophila på Tree of life
Bilder av Pronophila intercidona
Alfred Morgan Olsen

Alfred Morgan Olsen (født 27. mars 1924, død 28. mai 2022) var professor ved Norges idrettshøgskole 1969-1992 og den første fagpsykolog i Norge som tok fatt på arbeidet med psykologiske aspekter ved idretten. 
Han ble født i Door County, Wisconsin, USA, av norske foreldre og kom til Norge i 1935. Han tok realartium i 1942 og engelsk artium i 1943, ble cand.psychol. i 1952 og tok doktorgraden i filosofi i 1964.
Morgan Olsen var lærer i realfag ved Ringards Realskole i Flekkefjord 1943-1948, hadde leilighetsengasjement som militærpsykolog 1951-1955, var konsulent ved Statens Ungdoms- og Idrettskontor 1953-64, timelærer i psykologi og pedagogikk ved Statens gymnastikkskole 1953-1968 og universitetslektor i eksperimentalpsykologi 1965-68 før han ble professor ved Norges idrettshøgskole.
I 1960-80-årene hadde han ulike tillitsverv sentralt i Norges Idrettsforbund. Internasjonalt var han visepresident i den nystiftede organisasjonen for idrettspsykologi 1965-1968 og president i International Association for Sport Information 1968-71.
I hele sitt voksne liv har Morgan Olsen spilt gitar og bass i ulike grupper til dans og til visesang. Som pensjonist har han drevet med fotografering og sammen med lommedølingen Halstein Trulsrud laget fem lysbildeprogrammer om matrikkelgårder, husmannsplasser, vann, elver og bekker i Lommedalen.


== Bibliografi ==
Aktiv ungdom. Oslo, Kirke- og undervisningsdepartementet/Statens Ungdoms- og Idrettskontor, 1955.
Psykologi og idrett. Oslo, Kirke- og undervisningsdepartementet/Statens Ungdoms- og Idrettskontor, 1956.
Visuell identifiseringsletthet som funksjon av erfaring. Oslo, Universitetsforlaget, 1964 (Doktoravhandling).
Kroppsøvingens didaktikk. Oslo, Universitetsforlaget, 1965.
Redaktør av Sport and politics. Oslo, Universitetsforlaget, 1986.
Idrettens ordbok. Ord og uttrykk med forklaringer. Oslo, Akilles, 2005.
Kunstforvaltningen ved Norges idrettshøgskole. Revidert rapport. Oslo, Norges idrettshøgskoles Venner, 2006.
Egne skrifter. Notater, artikler og bøker 1951-2011. Revidert utgave. Oslo, Norges idrettshøgskole, 2011.
Claus Riiber

Claus Nissen Riiber (født 25. april 1867 på Stange, død 3. august 1936 i Trondheim) var en prisbelønt norsk kjemiker.
Etter latinartium i Drammen 1885 jobbet han ved Christiania Aktiebryggeri og studerte kjemi hos Peter Waage ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Forskningen bestod seg i tørrstoffer i øl og vørter, samt utviklingen av ei måleflaske. Han jobbet også ved et lokalt bryggeri som kjemiker.  Fra 1889 var han stipendiat innen organisk kjemi hos  Liebermann i Berlin til 1901, så hos Kristian Birkeland og Sam Eyde som laboratoriesjef der de i 1904 ferdigstilte Birkeland-Eyde-prosessen som blant annet ble brukt i Syretårnet på Rjukan I. Samtidig som han 1901-10 var rådgiver for Finans- og Tolldepartementet og bestyrer for Statens Toll-laboratorium, ferdigstilte han sin dr.scient.-avhandling med navnet Bidrag til kjenskabet af de umættede organiske forbindelser som i 1910 ble den andre dr.avhandling avlagt ved Kjemisk institutt (UiO), nest etter Haavard Martinsen i 1904.  Fra 1911 til sin død i 1936 var han professor i organisk kjemi ved det nye NTH i Trondheim, rektor 1923-26.  Han forsket på hvordan sukker løses i vann. Et annet tema var  «optisk spaltning av threo- og erythro-3-fenyl-2,3-dihydroksipropansyre, og av alle isomerene av brom hydroksi-3-fenylpropansyre».Han var sønn av Carl Magnus Riiber (1825—1905) og Caspara Petrea Ræder.  Mora var av Ræder (slekt). Faren var en av landets første jernbane-ingeniører. Broren Carl Caspar Riiber (1864–1957) var bergingeniør og bergmester. De var  søskenbarn til Karen Platou, fordi mora hennes (Ida Nanna Amalie Ræder) var søster til mora deres. Claus giftet seg i 1910 med Sigrid Ursula Lorange (1882–1947) av Lorange (slekt).


== Verv og utmerkelser ==
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1898
NTH rektor 1923-26
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1927 for en avhandling om sukkerartenes mutarotation.
Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab preses 1933-36
Norsk Kjemisk Selskap formann 1934-36
styremedlem i Det Videnskapelige Forskningsfond av 1919
styremedlem i rådet for Chr. Michelsens Institutt
Den Tekniske Høiskoles Fond, styreformann


== Utgivelser ==
C.N. Riiber (1910). Bidrag til kjendskabet av de umættede organiske forbindelser (dr.scient.-avhandling). Det Kongelige Frederiks Universitet.  – Online her: [1]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Claus Nissen Riibers privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket Dorabiblioteket
México Lindo y Querido

México Lindo y Querido (spansk for «Vakre og kjære Mexico») er en tradisjonell meksikansk mariachi-sang. Den ble skrevet av Chucho Monge i 1921 og ble gjort berømt av Jorge Negrete. Sangen er en av de mest kjente meksikanske nasjonalistiske sangene, og handler om en meksikansk utvandrer som savner sitt vakre Mexico og som vil reise tilbake.


== Tekst ==


== Eksterne lenker ==
«México Lindo y Querido» på YouTube
«México Lindo y Querido» av Jorge Negrete på YouTube
Veet på Ranheim

Veet på Ranheim betegner rester og spor etter et førkristent kultanlegg som ble avdekket under arkeologiske utgravninger i 2010 på et jorde på Ranheim i Trondheim som skulle bebygges med boligblokker. Det kom for dagen en oppbygd innretning av stein som ble tolket som en horg, spor og rester i grunnen etter loddrette stolper som har hørt til en liten bygning som ble tolket som et hov som var blitt fjernet den gangen bruken av kultanlegget opphørte, og dessuten lave steingjerder som ble antatt å kunne ha markert en veg som hadde blitt benyttet til kultiske opptog mellom veet og sjøen. Fordi moldlaget som lå over anlegget var så tykt, og horgen dessuten var dekket av en lag med naturstein i blåleire, ble det antatt at arealet var blitt tildekket og skjult av dem som i sin tid hadde benyttet det, antakeligvis fordi de var blitt tvunget til å forlate distriktet.
Horgen var en flat, tilnærmet sirkulær oppbygning av stein, 15 meter i diameter og knapt meteren høy, med flate heller i to konsentriske sirkler på toppen. Oppå denne innretningen fantes det større og mindre stykker av hvit kvarts og seks små kuler av voks. I sentrum av horgen fantes en trekasse som var 1,3 meter lang, om lag 1 meter bred og 55 cm dyp, fylt med rødbrun sand og skjørbrent stein, såkalt kokestein som var blitt varmet på bål og brukt til å varme opp innholdet i en kjele, og mellom steinene fantes mye brente beinrester, mellom annet av mennesketenner og -kranium, men ellers var det få andre funn. Under den sentrale delen av horgen lå et sort, tynt lag med trekull iblandet fragmenter av brent bein, blant annet en mennesketann, og under der den forhistoriske åkeren med spor etter pløying med ard.
Hovet hadde hatt en rektangulær grunnplan på 5,3 x 4,5 meter med en stolpe i hvert hjørne og to stolper i hver av de fire veggene, i en innbyrdes avstand mellom stolpene på om lag 1,8 meter. Sporene etter stolpene viste at de hadde vært kraftige, og dette tyder på at bygningen har vært høy. Det fantes ikke rester etter ildsted i bygningen. Tett ved bygningen fantes spor etter fire hjørnestolper i et kvadrat på 2,5 x 2,5 meter etter en annen konstruksjon.
De lave steingjerdene har kunnet markere en prosesjonsveg i om lag 15 meters bredde i øst-vestretning. Vegen ville i så fall ha pekt mot hovet, og ha dannet forbindelse mellom kultanlegget og et lavere område som i jernalderen kan ha hatt kontakt med sjøen ved at vannstanden var høyere enn i dag. Den nordre av disse to lave steingjerdene hadde sitt nedre utgangspunkt i en stor, jordfast stein.


== Kilder ==
Artikkel av arkeolog Preben Rønne i tidsskriftet Spor nr. 2/2010, utgitt av NTNU Vitenskapsmuseet, Seksjon for arkeologi og kulturhistorie, side 32 – 35.
Artikkel av arkeolog Preben Rønne i det svenske fagtidsskriftet Adoranten 2011: Horg, Hov and Ve - a cult place in Trøndelag, Norway. Med nærmere dateringer av funnene.


== Eksterne lenker ==
(en) Veet på Ranheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Illustrasjoner og annet stoff om veet, publisert av Strinda historielag.
Artikkel av arkeolog, førsteamanuensis Preben Rønne, om det førkristne kultanlegget på Ranheim i Trondheim