jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fredrik Wilhelm Keyser

Fredrik Wilhelm Keyser (født 27. oktober 1800 i Kristiania, død 10. november 1887 samme sted) var en norsk bibliotekar. Keyser var sjef ved Universitetsbiblioteket i årene 1845–1863 og 1869. 
Keyser ble i 1820 ansatt som amanuensis Universitetsbiblioteket, hvor han begynte å arbeidet i utlånet. Samtidig var han lærer i latin ved flere skoler. Da Georg Sverdrup sluttet i 1845 overtok Keyser stillingen som sjef. Keyser gikk av med pensjon i 1863, men fortsatte å arbeide på biblioteket. Da Paul Botten-Hansen døde i 1869 fungerte Keyser på nytt som sjef i et halvt år.
Keyser ble 25. august 1860 Ridder av Sankt Olavs Orden «for fortjenstlig Embedsvirksomhed». Han var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim (1843) og av Det Norske Videnskaps-Akademi i Kristiania (1858). I 1870 ble hans marmorbyste av Olaf Glosimodt, utført etter innsamling blant bibliotekets lånere, plassert i bibliotekets utlånsavdeling. Hans boksamling ble sammen samlingen etter broren historiker Rudolf Keyser testamentert til UB.
Han redigerte og utgav en årlig fortegnelse over bibliotekets tilvekst for årene 1837— 1862.


== Kilder ==
Halvorsen, Jens Braage: Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880, b.3, 1893.
Beske ballader og blidgjort blues

Beske ballader og blidgjort blues er et musikkalbum med Terje Formoe, utgitt i 1975. Dette er hans debutalbum som soloartist og albumet er meget sjelden i dag. Albumet ble innspilt i Roger Arnhoff Studio i Oslo fra 24. februar til 26. februar 1975.


== Sporliste ==
«Min blues» (Terje Formoe)
«Og hvis hun kommer hit» – Castles In the Air (Don McLean/T. Formoe)
«Katten Oscar» (T. Formoe)
«Morgen på Ågerøy» (T. Formoe)
«Midt i byen» (Terje Formoe/Rudolf Nilsen)
«Reaksjon» (Kristian Lindeman/Terje Formoe)
«Uteliggerens oktober» (T. Formoe)
«Panoren» (T. Formoe)
«Arbeidersang» (T. Formoe)
«Kafe nasjonal» (T. Formoe)
«Menneskerettighetenes år» (T. Formoe)
«Nattevise» (T. Formoe)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Terje Formoe – låtskriver, sang, gitar
Pete Knutsen – gitar, keyboard, orgel
Tor Welo – piano, arrangør,
Jahn Teigen – perkusjon, klokkespill
Arne Schulze – gitar
Thor Andreassen – trommer, perkusjon
Terje Methi – bass
Kristian Lindeman – kor, låtskriver


=== Andre medvirkende ===
Erik Formoe – fotografi, cover
Johnny Sareussen – produsent
Rudolf Nilsen – låtskriver
Don McLean – låtskriver
Knut Riisnæs – arrangør
Ingar Helgesen – tekniker
Rolf Kjernet – tekniker


== Eksterne lenker ==
Beske ballader og blidgjort blues
Charles Dieupart

Charles Dieupart (ca. 1667 – ca. 1740) var en fransk fiolinist, cembalist og komponist.


== Liv og virke ==
Dieuparts læretid er ikke kjent; navnet han dukker første gang opp i en skatteliste fra 1695 der han er oppført som musiker. Senest fra 1704 bodde han i London, antakelig kom han i følge med grevinne Elisabeth of Sandwich (1674-1757), datter av jarlen av  Rochester, som av helsemessige årsaker hadde oppholdt seg i Frankrike. I 1701 dediserte Dieupart 6 cembalosuiter (Estienne Roger i Amsterdam) til henne, og det regnes derfor som sannsynlig at hun var hans elev. I 1704 skrev han musikk for Peter Motteux' skuespill Britain’s Happiness som ble oppført i «Drury Lane Theater» i London. Et helt år komponerte han på en italiensk opera sammen med komponistene Thomas Clayton (1673-1725/30) og Nicola Francesco Haym. På oppføringen medvirket Johann Christoph Pepusch og fløytisten og oboisten Jean-Baptiste Loeillet de Gant. Senere fulgte flere oppføringer med operaer av de italienske komponistene Giovanni Battista Bononcini og Alessandro Scarlatti. I 1711 gikk Drury Lane konkurs, ikke minst som en følge av suksessen Georg Friedrich Händel hadde med sin opera Rinaldo.
I årene 1711 og 1712 organiserte Dieupart konserter som fikk en viss suksess. Han spilte fiolin i Händels orkester og levde framfor alt av å gi klaverundervisning, noe som i blant brakte ham i  kontakt med landets mest innflytelsesrike familier. I sine siste leveår var han syk og forarmet. Musikkhistorikeren John Hawkins fortalte at Dieupart kom til ølstuer og spilte elegante fiolinsoli av Arcangelo Corelli. Fra 1740 forsvinner sporene etter ham.


== Verk ==
6 cembalosuiter (Amsterdam, ca 1701).
6 sonater for blokkfløyte og b.c. (London, 1717)
Ca 30 «airs» mellom 1729 og 1731, utgitt i The Musical Miscellany.
«Select Lessons for Harpsichord or Spinett» (Walsh, London)
Concerto à 5 for fiolin, strykere og b.c.
Concerto à 5 for fløyte, strykere og b.c.
2 concerti grossi
Concerto a due cori


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Dieupart på Discogs 
(en) Charles Dieupart på MusicBrainz 
(en) Charles Dieupart på Spotify 
(en) Charles Dieupart på AllMusic 
(de) Verk av og om Charles Dieupart i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Charles Dieupart i International Music Score Library Project


== Referanser ==
Johan Peter Molin

Johan Peter Molin (født 17. mars 1814 i Göteborg, død 29. juli 1873 i Stockholm) var en svensk billedhugger og professor. 
Molin reiste til København for å studere under Herman Wilhelm Bissen i 1843. Senere besøkte han Paris og han bodde åtte år i Roma. 
Molin forsørget seg delvis som baker, men i 1847 kjøpte Karl IV et verk av han og deretter skjøt berømmelsen fart. Mange av Göteborgs velstående menn bestilte hos han. 
Fra 1853 var han lærer ved Konstakademien og ble to år senere professor i skulptur. 
I 1859, i Paris, ble Molin ferdig med figurgruppen «Bältesspännarna» som står ved Kungsportsavenyn i Göteborg. Kopier av den finnes også i Stockholm, Vänersborg og Hällefors. 
Molin skapte Karl XII:s statue som ble avduket  i Kungsträdgården i Stockholm i 1868, der også Molins fontene finnes. 


== Offentlige verk i utvalg ==
Karl XII, bronse, 1868, Kungsträdgården i Stockholm
Fontene, bronse, Kungsträdgården i Stockholm
Fontene, bronse, Rådhusparken i Jönköping
Johan Anders Wadman, bronsebyste, Göteborg
«Bältesspännarna», bronse, parken ved Nasjonalmuséet i Stockholm, Bältesspännarparken i Göteborg och Mästarnas park i Hällefors.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Göteborgsbilder 1850-1950, red. Harald Lignell, Bokförlaget Nordisk Litteratur, Ludw. Simonson Boktryckeri, Göteborg 1952 s. 97
Molin, Hjalmar: Kring Johan Peter Molin och hans fontän, Konstnärsfolk. Personliga minnen av bortgångna svenska konstnärer (red. Ernst Malmberg) (Uppsala 1942)


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Peter Molin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bambieffekten

Bambieffekten er en norsk indiefilm regissert av Øystein Stene, skrevet av Stene og Linda Gabrielsen og produsert av Ravn Wikhaug og Johan Kaos. Filmen hadde premiere 29. juli 2011. Hovedrollene spilles av Viktoria Winge og Julia Schacht. Andre roller er besatt av Kristoffer Joner, Kim S. Falck-Jørgensen, Knut Joner og Ane Dahl Torp.
Store deler av filmen ble spilt inn på ei privat hytte på Hvasser i Færder kommune, og alle som jobbet med innspillingen bodde der mens innspillingen foregikk.
Filmen ble sett av 2 690 tilskuere da den gikk på kino.


== Handling ==
Veronica og Cecilie treffer hverandre på nettet. De inngår en dødspakt og drar ut på Veronicas familiehytte i havgapet med et videokamera for å dokumentere sine siste dager. Når gutta fra nabohytta dukker opp, avsløres det at de har vidt forskjellige behov og mål…
Filmen er jentenes egne opptak.


== Rollefigurer ==
Viktoria Winge: Cecilie
Julia Schacht: Veronica
Kristoffer Joner: Jonas
Kim S. Falck-Jørgensen: Benjamin
Knut Joner: Eirik
Ane Dahl Torp: Butikkdame


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bambieffekten på Internet Movie Database 
(no) Bambieffekten i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(da) Bambieffekten i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Bambieffekten på MovieMeter 
(en) Bambieffekten på AllMovie 
(en) Bambieffekten på Rotten Tomatoes 
Filmens hjemmeside
Bambieffekten på Filmweb
Bambieffekten på Facebook
MF «Fosen»

MF «Fosen» er ei ferje bygd i 1989, og gikk i fergesambandet Flakk–Rørvik frem til januar 2011. Fra 6. januar 2011 ble den satt inn i sambandet Hatvik-Venjaneset i Vestland.
I desember 2019 hadde «Fosen» sin siste tur over Fusafjorden før den returnerte til Trondheim igjen der den ble lagt i opplag.30. april 2020 ble ferga satt inn i C-ruta på sitt opprinnelige fergesamband Flakk-Rørvik mens Lagatun var inne på årlig verkstedopphold, som etter planen var tilbake i normal rute ca. 20. mai.


== Historie ==
I 1989 ble fergen levert som MF «Fosen» til Fosen Trafikklag og lagt inn i Flakk - Rørvik, men i 2010 tok Fjord1 over Flakk - Rørvik med Fergene MF «Glutra», «Tresfjord» og «Korsfjord».
Samme året som Fjord1 tok over gikk MF «Fosen» midlertidig til Hufthamar-Krokeide. Året etterpå gikk den i sambandet Hatvik - Venjaneset. I 2017 gikk ferga på grunn utenfor Hatvik, men ble reparert i 2018. I 2020 tok Fjord1 over Hatvik-Venjaneset med MF «Årdal», etter det ble den lagt i opplag Trondheim. Sommeren 2020 satt inn på strekningen Tjøtta - Forvik på Helgeland for å avhjelpe køer som følge av "korona-turister" på norgesferie, den er nå i opplag i Trondheim


== Tidslinje ==
1989 - Levert som MF «Fosen» til Fosen Trafikklag, Flaggstat:  Trondheim.
1989 - Satt inn i Flakk – Rørvik.
2010 - Fjord1 tok over Flakk - Rørvik.
2010 - Fosen Trafikklag ble opphørt og alle båtene ble gitt til FosenNamsos Sjø.
2010 - Gikk i en kort periode på Hufthamar – Krokeide.
2011 - Satt inn i sambandet Hatvik – Venjaneset.
2013 - Ombygget.
2017 - Gikk på grunn 200 meter etter avgang fra Hatvik, 25. februar.
2018 - Ble reparert og ombygd igjen.
2018 - Tilbake i rute på Hatvik - Venjaneset.
2019 - siste tur over Fusafjorden (Hatvik - Venjaneset).
2020 - Fjord1 tok over Hatvik - Venjaneset.
2020 - Lagt i opplag utenfor Trondheim.
2020 - Gikk i en kort periode på Flakk - Rørvik.
2020 - Leid ut til Torghatten Trafikkselskap.
2020 - Satt inn i Forvik – Tjøtta.


== Referanser ==


== Kilder ==
Fosen Arkivert 13. februar 2012 hos Wayback Machine. – Fjordfähren


== Eksterne lenker ==
(en) Fosen (ship, 1989) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 8808496 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Fosen» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Dommedag (van der Weyden)

Dommedag er en altertavle som antas å ha blitt malt av Rogier van der Weyden, trolig i perioden 1446-1452. Altertavlen ble bestilt til innvielsen av hospitalet i Beaune i det nåværende Frankrike, av hospitalets grunnleggere Nicolas Rolin og hans tredje kone Guigone de Salins. Altertavlen befinner seg fortsatt i hospitalet, som nå er museum.
Altertavlen i Beaune er en polyptyk bestående av ni paneler som er hengslet sammen. Når altertavlen er åpen, viser de ni panelene Jesus som feller sin dom over menneskeheten på dommedag.
Polyptyken består av i alt ni paneler, hvorav seks er bemalt på begge sider. Panelene er hengslet sammen slik at altertavlen kan betraktes åpen eller lukket. Når altertavlen er åpen viser polyptykens ene side, med de i alt ni panelene, Jesu dom over menneskeheten på den ytterste dag - eller med andre ord dommedag. Når altertavlen er lukket vises seks paneler med portretter av hospitalets to grunnleggere samt skildringer av helgenene Sankt Sebastian og den hellige Antonius, erkeengelen Gabriel og jomfru Maria. 
Altertavlen ble trolig malt i perioden 1446-1452, og har befunnet seg i Hospices de Beaune like siden det var nytt. Det var opprinnelig plassert slik at de sengeliggende kunne betrakte bildet av dommedag fra sitt sykeleie. På et tidspunkt, trolig under den franske revolusjonen, ble altertavlen overmalt, men i 1836 ble kunstverket gjenoppdaget og restaurert. Man antok da at det var malt av Jan van Eyck, men i 1843 kom man frem til at mesteren for altertavlen måtte være en annen flamsk maler, nemlig Rogier van der Weyden. Det ansees for sannsynlig at van der Weydens assistenter har malt englene og ni av apostlene på altertavlen.


== Se også ==
Nedtagelsen fra korset (van der Weyden)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polyptyque du Jugement dernier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sabrina Windmüller

Sabrina Windmüller (født 13. oktober 1987) er en sveitsisk skihopper.
Hun debuterte i kontinentalcupen i skihopping 18. januar 2006, og kom på 31.-plass. Et år senere fikk hun sin første topp 15-plassering, med en 13.-plass i Villach i Østerrike. Hennes beste plassering til nå er 9.-plass, som hun har fått både i 2007 og 2010.
I 2011 kom hun på 25.-plass under ski-VM 2011 i Holmenkollen.


== Verdenscupseiere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabrina Windmüller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sabrina Windmüller – FIS (skihopping) 
(pl) Sabrina Windmüller – skijumping.pl
Oberfranken

Oberfranken er et regierungsbezirk (i Bayern kalt bezirk) i den tyske delstaten Bayern.
Oberfranken ligger i den nordøstlige delen av delstaten og grenser til Sachsen, Thüringen, Unterfranken, Mittelfranken og Oberpfalz. Internasjonalt deler den også grense med regionen Karlovy Vary i Tsjekkia.
Administrasjonsby er Bayreuth.


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Oberfranken omfatter fire kreisfrie byer og ni landkreise:


=== Kreisfrie byer ===
Bamberg
Bayreuth
Coburg
Hof


=== Landkreise ===
Landkreis Bamberg
Landkreis Bayreuth
Landkreis Coburg
Landkreis Forchheim
Landkreis Hof
Landkreis Kronach
Landkreis Kulmbach
Landkreis Lichtenfels
Landkreis Wunsiedel im Fichtelgebirge (før kreisreformen kun Landkreis Wunsiedel)


== Geografi ==


=== Jernbaner ===
(hovedstrekninger)

München–Nürnberg–Bamberg–Lichtenfels–Saalfeld–Jena–Berlin (ICE)
Dresden–Chemnitz–Plauen–Hof–Marktredwitz/Bayreuth–Nürnberg (IRE)
Sonneberg–Coburg–Lichtenfels–Bamberg–Forchheim-Nürnberg
Regensburg–Marktredwitz–Hof–Gera–Leipzig
Nürnberg–Marktredwitz–Eger
Würzburg–Bamberg–Hof/Bayreuth


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Upper Franconia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Upper Franconia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Oberfranken  + Kart Arkivert 17. april 2009 hos Wayback Machine.
Oberfranken i Open Directory Project
Roberta D’Agostina

Roberta D'Agostina (født 17. august 1991) er en italiensk skihopper. Hun er født i Tolmezzo, men bor i Tarvisio.
Hun debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 19. januar 2005. Hennes beste plassering i denne cupen til nå er 7.-plass, som hun fikk i februar 2007 i Schonach.
Hun deltok i junior-VM 2007 i Tarvisio i Italia, der hun kom på 25.-plass.
I 2011 deltok hun først i junior-VM i Otepää i Finland i januar, der hun kom på 20.-plass, og i februar kom hun på 27.-plass i Ski-VM 2011 i Holmenkollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberta D'Agostina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roberta d'Agostina – FIS (skihopping) 
Profil på Ladies-Skijumping.com
«Ved evighetens port»

«Ved evighetens port» (1890) er et maleri av den nederlandske kunstmaleren Vincent van Gogh. Bildet ble malt i Saint-Rémy-de-Provence, etter en litografi han hadde laget i 1882. Maleriet ble ferdigstilt bare noen dager før van Gogh skjøt seg selv og viser en mann som skjuler ansiktet i hendene, bildet gir et inntrykk av depresjon og håpløshet.


== Kilder ==
Erickson, Kathleen Powers. At Eternity's Gate: The Spiritual Vision of Vincent Van Gogh. William B. Eerdmans Publishing Co., 1998. ISBN 978-0-8028-3856-8
de la Faille, Jacob-Baart. The Works of Vincent Van Gogh: His Paintings and Drawings. Amsterdam: Meulenhoff, 1970. ISBN 978-1-55660-811-7
Hulsker, Jan. The Complete Van Gogh. Oxford: Phaidon, 1980. ISBN 0-7148-2028-8
Naifeh, Steven; Smith, Gregory White. Van Gogh: The Life. Profile Books, 2011. ISBN 978-1-84668-010-6
Pomerans, Arnold. The Letters of Vincent van Gogh. Penguin Classics, 2003. ISBN 978-0-14-044674-6
Federico Pellegrino

Federico Pellegrino (født 1. september 1990 i Aosta) er en italiensk langrennsløper. Siden 2010/11-sesongen har Pellegrino satset jevnlig på sprintkonkurranser i verdenscupen.


== Karriere ==
Han gjorde sin første konkurranse på seniornivå i verdenscupen den 11. mars 2010 i Drammen, hvor han til slutt endte opp på en 49.-plass. Han tok en andreplass på sprinten under verdenscupen i Liberec den 15. januar 2011, kun slått av Ola Vigen Hattestad i finalen.
Pellegrino deltok under Ski-VM 2011 i Oslo, hvor han kvalifiserte seg til kvartfinalen i samme heat med blant andre Marcus Hellner og Eirik Brandsdal. Etter å ha kommet på andreplass kun 0,3 sekunder bak Hellner gikk han videre til semifinalen, hvor han ble slått ut av blant andre Petter Northug og Ola Vigen Hattestad
Pellegrino tok sin første verdenscupseier da han vant sprint fristil i Davos 21. desember 2014. Han vant også sprintetappen under Tour de Ski 2014/15. Den 24. januar 2015 tok Pellegrino sin tredje seier for sesongen, da han vant skøytesprinten i Rybinsk under svært løse og krevende forhold. Han ble nummer tre i sprintverdenscupen totalt sesongen 2014/15, kun slått av Eirik Brandsdal (2) og Finn-Hågen Krogh (1). Han deltok under Ski-VM 2015, der han fikk en 5.-plass på den klassiske sprinten og en bronsemedalje på lagsprinten i fri teknikk, sammen med Dietmar Nöckler.
I VM 2017 vant Pellegrino sprint fristil foran Sergej Ustjugov og Johannes Høsflot Klæbo, og han gikk sammen med Dietmar Nöckler på Italias lag som tok sølv på lagsprint. Han tok sølv på sprinten under vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Under VM 2019 i Seefeld tok Pellegrino sølv på sprint fristil, og han gikk på det italienske laget som tok bronse på lagsprint der han gikk sammen med Francesco de Fabiani.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Federico Pellegrino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Federico Pellegrino – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Federico Pellegrino – Olympics.com 
(en) Federico Pellegrino – Olympic.org 
(en) Federico Pellegrino – Olympedia 
(en) Federico Pellegrino – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Federico Pellegrino – Italias olympiske komité 
(en) Federico Pellegrino – FIS (langrenn)
Tero Similä

Tero Similä (født 26. februar 1980 i Ylivieska) er en finsk aktiv langrennsløper. Han representerer klubben Ylivieskan Kuula og blir trent av Erkki Mustola.
Similä har deltatt i flere større internasjonale mesterskap, blant annet Ski-VM 2005 og Ski-VM 2007, samt Vinter-OL 2006. Han deltok også under Ski-VM 2011 i Oslo. Hans beste individuelle plassering i konkurransesammenheng var en 13.-plass under VM i Oberstdorf. Under Verdenscupen i langrenn har Similä endt blant topp ti kun to ganger, hvor han på kombinasjonen i Falun i februar 2005 kom på en åttendeplass og en åttendeplass på 50 kilometer fristil i Oslo i mars 2006.
Nasjonalt har Similä vunnet det finske mesterskapet fire ganger, kommet på andreplass syv ganger og endt på tredjeplass tre ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tero Similä – Olympedia 
(en) Tero Similä – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tero Similä – FIS (langrenn) 
Similäs offisielle nettsider
Michaela Doleželová

Michaela Doleželová (født 12. juli 1994) er en tsjekkisk skihopper. Hun er født og bor i Ostrava.
Hun debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 6. august 2006. Hennes beste plassering i denne cupen til nå er 5.-plass, som hun fikk i februar 2009 i Zakopane.
Hun har deltatt i junior-VM fem ganger; hun kom på 20.-plass i 2007, 27.-plass i 2008, 16.-plass i 2009, 25.-plass i 2010 og 31.-plass i 2011.
I 2009 deltok hun i sitt første senior-VM, i Liberec, der hun kom på 27.-plass, og i februar 2011 kom hun på 28.-plass under Ski-VM 2011 i Holmenkollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michaela Doleželová – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michaela Doleželová – FIS (skihopping) 
(pl) Michaela Doleželová – skijumping.pl 
Profil på Ladies-Skijumping.com
Vladislav Volkov

Vladislav Nikolajevitsj Volkov (født 23. november 1935 i Moskva, død 30. juni 1971) var en sovjetisk kosmonaut som deltok på romferdene Sojuz 7 og Sojuz 11.
Han ble uteksaminert fra Moskva luftvåpeninstitutt i 1959. Som ingeniør innen luftfart ved Koroljov designbyrå var han involvert i utviklingen av romskipene Vostok og Voskhod før han valgte å bli kosmonaut. Han tilbrakte 23 dager på Saljut, verdens første romstasjonen, i 1971. Asteroiden 1790 Volkov ble oppkalt etter ham. 
Han var medlem av den andre sovjetiske mannskapet som døde under en romferd. Han ble kvalt sammen med resten av mannskapet på grunn av en ødelagt ventil. Vladislav Volkov ble to ganger dekorert med ordenen Helt av Sovjetunionen, første gang 22. oktober 1969 og andre gang for romferden som også tok livet av ham, 30. juni 1971. Han ble også tildelt Leninordenen. Krateret Volkov som ligger på månen er oppkalt etter ham, i tillegg til en gate i Moskva som har fått hans navn.


== Referanser ==
Ravn Wikhaug

Ravn Wikhaug (født 29. november 1985 i Moss) er en norsk filmprodusent som jobber for Norsk Film Institutt i Oslo som produksjonsrådgiver. Tidligere var han daglig leder og hovedprodusent i selskapet Feil Film AS, hvor han i 2011 produserte spillefilmen Bambieffekten sammen med Johan Kaos og ble med det tidenes yngste norske spillefilmprodusenter med film på kino (henholdsvis 25 og 24 år gamle).
19. juli 2013 hadde Pornopung premiere. Denne var hans andre spillefilm. Filmen solgte 65 000 billetter på kino. Herbert Nordrum vant Amanda for beste bi-rolle i filmen.Wikhaug startet som produksjonsleder for produsent Knut Inge Solbu og sammen produserte de kortfilmen November med regissør Guro Ekornholmen. Han har også produsert kortfilmen I siste øyeblikk (2010).Wikhaug har også produsert Dagbladets serie Jomfru i nød (2011) og VGTV sin serie @Home (2010)Fra høsten 2013 til våren 2016 studerte han på Den Norske Filmskolen i Lillehammer, produsentlinjen. Han produserte eksamensfilmen FINITE regissert av Marius Rolfsvåg.Høsten 2016 ble han ansatt som produsent i Paradox Etter to og et halvt år skiftet han jobb til produksjonsrådgiver for det Norske film instituttet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
feilfilm.no
@home – VGTV-serie (2010)
Jomfru i nød
Louis Delasiauve

Louis Jean Francois Delasiauve (født 14. oktober 1804 i Garennes-sur-Eure i Frankrike, død 5. juni 1893) var en fransk psykiater. I 1830 avla han eksamen i Paris og de neste åtte årene praktiserte han i Ivry. 
Etter det arbeidet han ved Bicêtre-hospitalet og ble senere direktør ved  La Salpêtrière hvor han arbeidet med epileptikere og mentalt tilbakestående pasienter. 
Louis Delasiauve var en pioner innen barnepsykiatrien og talsmann for utdanning til mentalt tilbakestående. Han er mest kjent for sin forskning innenfor epilepsi og han beskrev tre ulike former av sykdommen.


== Referanser ==
Grimethorpe

Grimethorpe er en landsby i Barnsley-distriktet i South Yorkshire.
Jump

Jump er en liten landsby i Barnsley-distriktet i South Yorkshire.
Tankersley

Tankersley er et sogn i Barnsley-distriktet i South Yorkshire med om lag 1400 innbyggere.


== Referanser ==
Vladěna Pustková

Vladěna Pustková (født 11. juli 1992) er en tsjekkisk skihopper. Hun er født i Celadna, men bor i Frenstat.
Hun debuterte internasjonalt i FIS-Ladies-Grand-Prix 2003 og 2004, og debuterte i Kontinentalcupen i skihopping siden 16. januar 2005, med en 27.-plass. Hennes beste plassering i denne cupen til nå er 11.-plass, som hun fikk i august 2008 i Bischofshofen.
Hun har deltatt i junior-VM seks ganger; hun kom på 10.-plass i 2006, 12.-plass i 2007, 35.-plass i 2008, 28.-plass i 2009, 26.-plass i 2010 og 21.-plass i 2011.
I 2009 deltok hun i sitt første senior-VM, i Liberec, der hun kom på 35.-plass, og i februar 2011 kom hun på 29.-plass under Ski-VM 2011 i Holmenkollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladěna Pustková – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vladěna Pustková – FIS (skihopping) 
(pl) Vladěna Pustková – skijumping.pl 
Profil på Ladies-Skijumping.com
Monk Bretton

Monk Bretton er en landsby i Barnsley-distriktet i South Yorkshire.