jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Under Cover

Under Cover er et coveralbum fra Ozzy Osbourne. 


== Sporliste ==
«Rocky Mountain Way»  (Joe Walsh)  – 4:32
«In My Life»  (The Beatles)  – 3:30
«Mississippi Queen»  (Mountain)  – 4:11
«Go Now»  (The Moody Blues)  – 3:42
«Woman»  (John Lennon)  – 3:45
«21st Century Schizoid Man»  (King Crimson)  – 3:53
«All the Young Dudes»  (Mott the Hoople)  – 4:34
«For What It's Worth»  (Buffalo Springfield)  – 3:21
«Good Times»  (Eric Burdon)  – 3:45
«Sunshine of Your Love»  (Cream)  – 5:10
«Fire»  (Arthur Brown)  – 4:09
«Working Class Hero»  (John Lennon)  – 3:22
«Sympathy for the Devil»  (The Rolling Stones)  – 7:11
«Changes»  (Black Sabbath)  (*)* Bonusspor på dobbelt-sidet versjon, duett med Kelly Osbourne


== Eksterne lenker ==
(en) Under Cover på Discogs 
(en) Under Cover på MusicBrainz
Småospebladbille

Småospebladbille (Chrysomela tremula) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på osp.  


== Utseende ==
Småospebladbille er mellom 6–9 mm lang. Den har et svart eller mørkt grønt hode og halsskjold (pronotum). Halskjoldet er litt smalere i bakkanten enn de klart røde dekkvingene. Dekkvingene har en uregelmessig punktur, ikke ordnet i langsgående rekker. Scutellumet er lite og svart på farge. Kroppen er jevnt oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke. Den er svært lik storospebladbille, som er litt større.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, osp, selje og vier. 
Småospebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) småospebladbille i Encyclopedia of Life 
(en) småospebladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) småospebladbille hos Artsdatabanken 
(sv) småospebladbille hos Dyntaxa 
(en) småospebladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Chrysomela tremula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chrysomela tremula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Småospebladbille Chrysomela tremula - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Grønn orebladbille

Grønn orebladbille (Plagiosterna aenea) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).   Den lever på forskjellige løvtrær, vanligst på gråor.  
Grønn orebladbille er mellom 6,5-8,5 mm lang. Den har en mørkt metallisk glans i grønn eller noen ganger mer blå, både på hodet og halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Kroppen er litt oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Grønn orebladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) grønn orebladbille i Encyclopedia of Life 
(en) grønn orebladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grønn orebladbille hos Artsdatabanken 
(sv) grønn orebladbille hos Dyntaxa 
(en) grønn orebladbille hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Plagiosterna aenea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Plagiosterna aenea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Linaeidea aenea - www.biol.uni.wroc.pl - flott bilder
Plagiosterna aenea - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Tom Glenn Lilledal

Tom Glenn Lilledal (født 25. november 1946 i Dallas, død 14. januar 2007 i San Diego) var en norsk-amerikansk forretningsmann og fotballtrener. Han trente Bærum Sportsklubb i 1977 til opprykk i tredje divisjon. Året etter trente han Hamarkameratene. I 1980 trente han svenske GAIS.


== Kilder ==
Marianne Derlick: «Tom Glenn Lilledal». Publisert i Aftenposten 15. februar 2007.
Lysvierbladbille

Lysvierbladbille (Gonioctena pallida) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever helst på hegg, eller andre løvtrær, som selje.  
Lysvierbladbille er mellom 4-5,5 mm lang. Den har et lyst brun orange hode, halsskjold (pronotum) og antenner. Halskjoldet er glatt og blankt, men har grov punktur i bakkanten. Antennene er trådformet, med ganske korte ledd, de er lysere nær hodet og noe mørkere mot spissen. Dekkvingene er gulbrun på farge med et noe mørkere brunt mønster. Dekkvingene har noen langsgående punktrader. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Beina er lyse, slik som kroppen.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Lysvierbladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) lysvierbladbille i Encyclopedia of Life 
(en) lysvierbladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lysvierbladbille hos Artsdatabanken 
(sv) lysvierbladbille hos Dyntaxa 
(en) lysvierbladbille hos Fauna Europaea 
(en) lysvierbladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Gonioctena pallida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gonioctena pallida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Black Rain (album)

Black Rain er et heavy metal-musikkalbum og det niende studioalbumet til Ozzy Osbourne. 
Albumet ble utgitt 22. mai 2007 på Epic Records, og var det siste med Zakk Wylde som gitarist og Mike Bordin på trommer.


== Sporliste ==
«Not Going Away» (Ozzy Osbourne, Zakk Wylde, Kevin Churko) – 4:32
«I Don't Wanna Stop» (Osbourne, Wylde, Churko) – 3:59
«Black Rain» (Osbourne, Wylde, Churko) – 4:42
«Lay Your World on Me» (Osbourne, Wylde, Churko) – 4:16
«The Almighty Dollar» (Osbourne, Churko) – 6:57
«11 Silver» (Osbourne, Wylde, Churko) – 3:42
«Civilize the Universe» (Osbourne, Wylde, Churko) – 4:43
«Here for You» (Osbourne, Wylde, Churko) – 4:37
«Countdown's Begun» (Osbourne, Wylde, Churko) – 4:53
«Trap Door» (Osbourne, Churko) – 4:03


== Personell ==
Ozzy Osbourne – vokal
Zakk Wylde – gitars
Rob Nicholson – bass
Mike Bordin – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Black Rain på Discogs 
(en) Black Rain på MusicBrainz
Grønnmessingbladbille

Grønnmessingbladbille (Phratora vitellinae) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).Grønnmessingbladbille er mellom 4-5 mm lang. Den har en metallisk glans i mørkt brun-svart, messingfarget, over hele kroppen, sjeldnere med blålig eller grønnlig glans. Halsskjoldet (pronotum) er glatt og blankt og har spredt punktur. Antennene er trådformet. Dekkvingene har noen langsgående punktrader. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke, slik som kroppen. Den er svært lik smalmessingbladbille Phratora vulgatissima, forskjellen ligger i noen små detaljer. Grønnmessingbladbille har jevn behåring på alle antennens ledd, samt at bakkanten på halsskjoldet mangler en fin avsatt kant.  
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, vanligvis løvtrær i slektene Salix og Populus (selje, osp, pil med flere).
Grønnmessingbladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) grønnmessingbladbille i Encyclopedia of Life 
(en) grønnmessingbladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grønnmessingbladbille hos Artsdatabanken 
(sv) grønnmessingbladbille hos Dyntaxa 
(en) grønnmessingbladbille hos Fauna Europaea 
(en) grønnmessingbladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Phratora vitellinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phratora vitellinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Yuan Mei

Yuan Mei (kinesisk: 袁枚, stilnavn: Zicai (子才), født 1716 i Qiantang (錢塘, i dagens Hangzhou) i Zhejiangprovinsen, død 1797) var en kinesisk forfatter og lærd under Qing-dynastiet. Han gjorde en rask akademisk karriere og virket ved Hanlinakademiet, men trakk seg etter eget valg tilbake til sin hjemby i 1748 for å vie seg til litterære interesser. Etter sin eiendom kom han også til å bli kalt herr Suiyuan (隨園先生).
Yuan Mei hylles for sin poesi og sin litteraturteoretiske tenkning som manifesterer seg  i verket Suiyuan shihua (隨園詩話), men mest lest er antagelig hans kokebok Suiyuan shidan (随园食单) og hans samling spøkelseshistorier, Zi bu yu (子不语).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arthur Waley: Yuan Mei, Eighteenth Century Chinese Poet, Allen & Unwin, London, 1956
Smalmessingbladbille

Smalmessingbladbille (Phratora vulgatissima) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).Smalmessingbladbille er mellom 4-5 mm lang. Den har en metallisk glans i mørkt blått eller blålig-grønnlig, over hele kroppen. Halsskjoldet (pronotum) er glatt og blankt og har spredt punktur. Antennene er trådformet. Dekkvingene har noen langsgående punktrader. Kroppen er litt langsmal og ikke så oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke, slik som kroppen. Den er svært lik grønnmessingbladbille, (Phratora vitellinae), forskjellen ligger i noen små detaljer. Smalmessingbladbille mangler jevn behåring på alle antennens ledd, det fjerde til sjette leddet har noen lengre hår på framsiden. Bakkanten på halsskjoldet har en fin avsatt kant.  
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, vanligvis løvtrær i slektene Salix.
Smalmessingbladbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) smalmessingbladbille i Encyclopedia of Life 
(en) smalmessingbladbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smalmessingbladbille hos Artsdatabanken 
(sv) smalmessingbladbille hos Dyntaxa 
(en) smalmessingbladbille hos Fauna Europaea 
(en) smalmessingbladbille hos NCBI 
(en) Kategori:Phratora vulgatissima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phratora vulgatissima – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phratora vulgatissima – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Jernbane i Jordan

Jernbanen i Jordan består av 507 km med smalsporet (1050 mm) bane. Den eldste delen var en del av Hejaz-banen som gikk fra Damaskus i Syria til Medina i Saudi-Arabia. Denne linjen ble bygd mellom 1900 og 1908 og var en del av det ottomanske jernbanenettet. I dag er linjen fra den syriske grensen til Jordans hovedstad Amman i drift, og har ukentlige avganger med passasjertog. Det statlige selskapet Hejaz Jordan Railway står for driften. I sør er Akaba-banen fra fosfatgruvene nær Ma'an til havnebyen Akaba ved Rødehavet i drift. Denne banen frakter utelukkende gods.
En ny elektrifisert normalsporet passasjerlinje er planlagt mellom Amman og Zarqa.


== Historie ==

Jordans første jernbanelinje var Hejaz-banen som gikk fra Damaskus til Medina. Amman ble tilknyttet i 1903, og hele linjen ble åpnet i 1908. Etter det arabiske opprøret som startet i 1916, ble den jordanske delen av Hejaz-banen i 1917 underlagt det britiske kolonistyret i Palestina (fra 1920 Palestinamandatet). I 1948 ble banen overtatt av Jordan i regi av Den arabiske liga. I 1950 ble driften formelt underlagt sivil jordansk kontroll. I 1952 ble Hejaz Jordan Railway grunnlagt, og har siden stått for driften.


== Akaba-banen ==
I 1975 åpnet en ny jernbanelinje mellom fosfatgruvene i Batn EL-Ghoul og havnebyen Aqaba. Det statlige selskapet Aqaba Railway Corporation har stått for driften av linjen. I 2009 ble det fraktet 2 077 578 tonn fosfat til Akaba.


== Jernbaneforbindelser til naboland ==
 Syria – I drift.
 Saudi-Arabia – Ikke i drift.
 Israel – Foreslått.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Jordans regjering, Ministry of Transport: Jordan Hijaz Railway Corporation. Besøkt 11. august 2017


== Eksterne lenker ==
Hejaz Jordan Railways offisielle hjemmeside (engelsk). Besøkt 11. august 2017
Aqaba Railway Corporation (engelsk). Besøkt 17. februar 2010
Maybe I should have

Maybe I should have er en islandsk dokumentarfilm fra 2010 om finanskrisen i 2008 og hvordan den rammet Island. Regi er ved Gunnar Sigurðsson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maybe I should have på Internet Movie Database
Wouter Mol

Wouter Mol (født 1. april 1982 i Nibbixwoud) er en tidligere profesjonell syklist fra Nederland.


== Resultater ==
2006
3.-plass i Ronde van Drenthe2007
Grand Prix du 1er mai – Prix d'honneur Vic De Bruyne2008
Grote Prijs Jef Scherens2009
2.-plass i Münsterland Giro
3.-plass i Hel van het Mergelland2010
 Tour of Qatar2.-plass, 2. etappe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wouter Mol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wouter Mol – ProCyclingStats 
(en) Wouter Mol – Cycling Archives 
(en) Wouter Mol – Cycling Quotient
Dirty Things

DIRTY THINGS er en essaysamling av Stig Sæterbakken, utgitt 2010, bestående av essays fra perioden 2002 til 2009.
Yeh Chun-chan

Yeh Chun-chan eller Chun-chan Yeh (kinesisk: 叶君健, pinyin: Ye Junjian født i 1914 i Hong'an i Hubei, død 5. januar 1999) var en kinesisk forfatter og oversetter. Når han skrev på esperanto benyttet han psevdonymet Cicio Mar.
Yeh vokste opp i en liten fjellby nær Changjiang. Da han var 14 år dro han derfra for å gå på skole i Shanghai. Senere studerte han litteratur ved Wuhanuniversitetet. I 1944 reiste han til England og forsket i engelsk litteratur ved King's College i Cambridge. Han begynte å skrive i England. Etter borgerkrigens slutt vendte han til Kina. I årene 1950-74 utgav Yeh et tidsskrift på engelsk om kinesisk litteratur. Han har skrevet romaner, noveller og essayer. Dessuten har han oversatt bl.a. Aiskylos, H.C. Andersen og Virginia Woolf.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
cicio mar--- plumo talenta (på esperanto)
Ying Chen

Ying Chen (kinesisk: 应晨,  pinyin: Yìng Chén, født i 1961 i Shanghai i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk-canadisk forfatter. Hun tok høyere utdannelse vwed Fudanuniversitetet og arbeidet deretter som tolk.
Hun bosatte seg i 1989 i Canada, først i Montreal og i Magog i Quebec, og fra 2003 i Vancouver. 
Chen skriver på fransk. De fleste av hennes bøker er oversatt til andre språk.


== Verker ==
1992: La Mémoire de l'eau, Montréal, Leméac ; Arles, Actes Sud
1992: Les Lettres chinoises, Montréal, Leméac
1992: L'Ingratitude, Montréal, Leméac ; Arles, Actes Sud, 1995
1992: Immobile, Montréal, Boréal ; réédition Arles: Actes Sud, 1998
1993: Le Champ dans la mer, Montréal, Boréal ; puis réédition Paris, Seuil, 2002
2003: Querelle d'un squelette avec son double, Montréal, Boréal ; réédition Paris, Seuil
2004: Quatre Mille Marches : un rêve chinois, Montréal, Boréal ; Paris, Seuil
2006: Le Mangeur, Montréal, Boréal ; Paris, Seuil
2008: Un enfant à ma porte, Montréal, Boréal ; réédition Paris, Seuil, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
World Literature Today
Elisabeth Grate Bokförlag
Ye Shengtao

Ye Shengtao (kinesisk: 叶圣陶, pinyin: Yè Shèngtáo, også W.-G.: Yeh Sheng-dao, født 28. oktober 1894 i fylket Wu i Suzhou i Kina, død 16. februar 1988) var en kinesisk forfatter og folkedannelsesentusiast. Ye var sønn av en godsforvalter i Suzhou. Etter studiene arbeidet han som lærer i ti år, både i byen og på landet.
Han var en av grunnleggerne av Foreningen for litterære studier (文學研究會), den første litteraturforening født av Fjerde mai-bevegelsen i Kina.
Hans roman Ni Huanzhi utkom i 1928. Den skildrer hvordan en ung idealistisk lærere ved navn Ni Huanzhi forsøker å gjennomføre reformer i skolen, men hindres av sløve kolleger og lokale makthaveres motstand.


== Bøker oversatt til engelsk ==
Schoolmaster Ni Huan-chih, 1958, 1978
Stories from the thirties, 1982 (Sanshi niandai duanpian xiaoshuoxuan)
How Mr Pan weathered the storm, 1987 (Pān xiānsheng zàinànzhōng)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Volker Klöpsch, Eva Müller (Hrsg.): Lexikon der chinesischen Literatur. C.H. Beck, München 2004.
Chen Liao. Ye Shengtao ping zhuan (Biography of Ye Shengtao). Tianjin: Bai hua Press,1981 陳遼: 《葉聖陶評傳》，天津: 百花出版社，1981
Chen, Lian. Ye Shengtao zhuan ji (A biography of Ye Shengtao) Nanjing: Jiangsu jiaoyu chu ban she, 1986. 陳遼《葉聖陶傳記》南京︰江蘇教育出版社，1986
Gu, Yeping; Chen, jie. Ye Shengtao Taibei: Hai feng, Min 80 [1991]. 辜也平 陳捷 《葉聖陶》台北:海風 民80 [1991]。 [1991]。 ISBN 957-553-014-4
Liu Zengren, Feng Guanglian. Ye Shengtao yan jiu zi liao (The Study of Ye Shengtao). Beijing : Beijing Shiyue Wenyi Press, 1988 劉增人 馮光廉: 《葉聖陶研究資料》，北京: 北京:十月文藝出版社， 1988. ISBN 7-5302-0077-1
Liu, Zengren. Shan gao shui chang: Ye Shengtao zhuan (A biography of Ye Shengtao) Taibei: Ye qiang chu ban she, 1994.  劉增人 《山高水長:葉聖陶傳》台北:業強出版社，1994。 ISBN 957-683-229-2
PangYang. Ye Shengtao he ta de jia ren (Ye Shengtao and his family). Shenyang : Chun Feng Wenyi  Press, 1983. 龐暘:《葉聖陶和他的家人》瀋陽:春風文藝出版社， 2001  ISBN 7-5313-2293-5
Selis, David Joel. Yeh Shao-chün : a critical study of his fiction, Ann Arbor, Mich. : University of Microfilms International, 1981.
Ye, Shengtao. Ye Shengtao Hong Kong: San lian shu dian xianggang fen dian, 1983. 《葉聖陶》葉聖陶 香港:三聯書店香港分店1983。 ISBN 962-04-0217-0


== Eksterne lenker ==
(en) Ye Shengtao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ye Shengtao hos China Vitae
Norsk Revyfaglig Senter

Norsk Revyfaglig Senter er et nasjonalt fagsenter for revy som ligger på Høylandet i Nord-Trøndelag, der også Norsk revyfestival – NM i revy, arrangeres. Fagsenteret ble opprettet i 1990.


== Eksterne lenker ==
Norsk Revyfaglig Senter
Diambars

Diambars er et fotballakademi i Saly i Senegal. Kjente profiler som Patrick Vieira og Bernard Lama var med på etableringen av akademiet i 2003. Ordet diambars betyr vinnere på wolof. Akademiets hovedsponsor er treningstøyleverandøren Adidas.
I februar 2010 signerte Serigne Kara for Tromsø etter å ha trent hos Diambars i fem år. Like etter signerte også Saliou Ciss for samme klubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted
Yan Huiqing

Yan Huiqing (kinesisk: 颜惠庆, Wade-Giles: Yen Hui-Ching, også kjent som W. W. Yen, født 2. april 1877, død 24. mai 1950) var en kinesisk forfatter, diplomat og politiker. Han tjenestegjorde som Republikken Kinas minister i Sverige og var i rundt en måneds tid Kinas fungerende president.
Yan ble utdannet ved University of Virginia og underviste så en tid i engelsk ved Saint John's University i Shanghai. Deretter bega han seg til Beijing for å innlede sin politiske og diplomatiske karriere. Mellom 1913 og 1919 var han Republikken Kinas minister i Tyskland, Sverige og Danmark.
Han tjenestegjorde som statsminister fem ganger og var fungerende president fra mai til juni under sin siste mandatsperiode som statsminister i 1926. Wu Peifu håndplukket ham som Cao Kuns etterfølger på presidentposten, men han lyktes ikke å bli formelt utnevnt på grunn av Zhang Zuolins motstand.
Han var også Kinas første ambassadør til Sovjetunionen og kinesisk delegat i Folkeforbundet. Under den andre verdenskrig ble han internert av japanerne i Hongkong og satte da sammen det som ble boken Stories of Old China («Fortellinger fra gamle Kina»). I 1949 fløy han med fly for første gang for å komme seg til Sovjetunionen i håp om å finne en løsning på den kinesiske borgerkrig.


== Verker ==
Stories of Old China, New Art and Literature Publ. House, Shanghai 1950. Libris 1296591.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yan Huiqing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xu Zhimo

Xu Zhimo (kinesisk: 徐志摩, pinyin: Xú Zhìmó; Wade-Giles: Hsü Chih-mo, født 15. januar 1897 i Haining i Zhejiang i Kina, død 19. november 1931 i en flystyrt i Jinan) var en kinesisk poet og oversetter. Xu Zhimo eksperimenterte med hell med versemål hentet fra de store britiske romantikerne. 
Han var også den første som oversatte William Blakes poesi til kinesisk. Xu var sterkt influert av Thomas Hardy, Dante Gabriel Rossetti, John Keats og Charles Swinburne.
I 1923 opprettet han det litterære selskap Nymåneselskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xu Zhimo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Saly

Saly er en bosetting i Senegal. Den ligger på kysten sør for Dakar og har om lag 20 000 innbyggere.
Saly er en av de mest besøkte turistbyene i hele Vest-Afrika.
Fotballakademiet Diambars ligger i Saly.
Thomas Drage

Thomas Drage (født 20. februar 1992) er en norsk fotballspiller og fotballtrener som spiller for Fredrikstad Fotballklubb. Han er samtidig assistenttrener for Fredrikstad sitt G19-lag.Drage er betegnet som en rask spiller med et stort finterepertoar. Han spiller vanligvis venstreving, men kan også brukes som spiss og som midtbanespiller. 


== Klubbkarriere ==
Han kom til Tromsø foran 2010-sesongen fra Mosjøen IL, og fikk sin Tippeliga-debut i seriepremieren 14. mars hjemme mot Hønefoss BK, hvor han hadde en målgivende pasning.
Drage ble i 2011 nesten «assistkonge», med 11 målgivende pasninger, bare slått av Strømsgodsets Øyvind Storflor med 12 målgivende. Etter at Sigurd Rushfeldt la opp, ble Thomas Drage den nye nr. 10. Drage spilte ti kamper i 2012-sesongen. Han fikk også et serie mål i 2012-sesongen, som kom i kampen mot Sandnes Ulf, i det 18. minutt den 15. april 2012, en kamp som TIL vant 3–1. 
I begynnelsen av august 2015 meldte Drage overgang fra Tromsø til Sogndal Fotball med kontrakt ut 2015-sesongen.


== Landslagskarriere ==
Drage fikk sin landslagsdebut for Norge den 18. januar 2012 under King's Cup mot Thailand (1–0) da han kom inn som innbytter for Tarik Elyounoussi i andre omgang.


== Trenerkarriere ==
Sesongen 2020 var han hovedtrener for Fredrikstads damelag.20. januar 2021 ble han assistent for Fredrikstads G19-lag.


== Klubbstatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Drage – Transfermarkt 
(en) Thomas Drage – national-football-teams.com 
(en) Thomas Drage – FootballDatabase.eu 
(en) Thomas Drage – Soccerway 
(en) Thomas Drage – EU-Football.info 
(no) Thomas Drage – Norges Fotballforbund 
(en) Thomas Drage – FBref 
(es) Thomas Drage – as.com 
Spillerprofil hos Altomfotball.no