jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joanna Wiśniewska

Joanna Wiśniewska (født 24. mai 1972 i Wrocław) er en polsk diskoskaster. 
Hun konkurrerer i veteranklassen, men vant bronse ved EM i friidrett 2010 i Barcelona. 


== Karriere ==
Som junior deltok hun i Junior-VM 1990 og Junior-EM 1991, der hun endte på hhv. 22.-plass og 9.-plass. 
Hun markerte seg ved Europacupen i friidrett 1999, med en fjerdeplass, og samme år fikk hun sølv i Universiaden i Palma de Mallorca. I Universiaden kastet hun 63,97, som fortsatt er hennes personlige rekord. Ved VM i friidrett 1999 i Sevilla i august endte hun på 17.-plass, etter at hun kom på 9.-plass i kvalifiseringsgruppe B, og ble ikke kvalifisert til finalen. 
Ved Europacupen i friidrett i 2000 vant hun sølv, og året etter vant hun gull. I 2001 deltok hun også i VM i friidrett, men endte på 7.-plass i sin kvalifiseringsgruppe, og fikk med det 17.-plass sammenlagt. 
I 2002 deltok hun i EM i friidrett i München, og endte på 9.-plass i finalen. De neste to årene fikk hun sølvmedalje ved Europacupen i friidrett 2003, og bronse ved Europacupen i friidrett 2004. 
Wiśniewska representerte Polen ved Sommer-OL 2004 i Athen, og endte på 10.-plass i finalen. I neste OL, i Beijing 2008, ble hun slått ut i kvalifiseringen. 
Under VM i friidrett i Helsingfors i 2005 greide hun en 12.-plass i finalen, og samme plass ble det ved EM i friidrett 2006 i Göteborg. Ved neste VM, i Osaka 2007, kom hun på sjetteplass. I 2009 fikk hun bronse i European Winter Throwing Cup. 
I 2010 vant hun bronse ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, bak Sandra Perković og Nicoleta Grasu. Her kastet hun 62,37, som er sesongbeste for henne.På nasjonalt nivå har hun seks polske mesterskap: 1995, 1999, 2000, 2002, 2008 og 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joanna Wiśniewska – Olympics.com 
(en) Joanna Wiśniewska – Olympic.org 
(en) Joanna Wiśniewska – Olympedia 
(en) Joanna Wiśniewska – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Joanna Wiśniewska – Polens olympiske komité 
(en) Joanna Wiśniewska – World Athletics 
(en) Joanna Wiśniewska – Diamond League 
(en) Joanna Wiśniewska – Track and Field Statistics 
European Athletics - Joanna Wiśniewska
Profil hos det polske friidrettsforbundet
Fjordsdalen

Fjordsdalen er et dalføre i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger i fortsettelsen av Risnefjorden og strekker seg i retning nord-sør fra bygda Instefjord til Husevatnet, like nord for fylkesgrensa til Hordaland. Dalen er trang, med bratte dalsider, og i dalbunnen renner Fjordselva. Det høyeste fjellet langs dalen er Lindelifjellet på 745 moh, mens de fleste andre fjellene ligger mellom 600 og 700 moh.Det er ingen bebyggelse i dalen, unntatt ved Instefjord helt nederst ved fjorden og ved Husevatnet helt øverst. Europavei 39 følger dalbunnen over hele strekningen fra Jernfjelltunnelen til Instefjord. 


== Referanser ==
Johan de Witt (andre betydninger)

Johan de Witt (også Jan de Witt) er navnet til flere personer:

Johan de Witt (1618–1676), hollandsk politiker og statssekretær, onkel til Johan de Witt
Johan de Witt (1625–1672), hollandsk politiker og statssekretær, nevø til Johan de Witt (1618–1676)
Johan II. de Witt (1662–1701), hollandsk lærd og sønn til Johan de Witt
Johan III. de Witt (1694–1751), hollandsk politiker og sønn til Johan II. de Witt


== Oppkalte skip ==
Zr.Ms. «Johan de Witt» (L801)
Nonesuch Records

Nonesuch Records er et amerikansk plateselskap eid av Warner Bros. Records Group. Plateselskapet ble etablert i 1964 av Jac Holzman som et underselskap av sitt selskap Elektra Records, for distribusjon av klassisk musikk i Europa. I 1970 solgte Holzman Elektra og Nonesuch til Kinney National Company, som senere ble til Warner Communications som igjen ble en del av Time Warner, frem til Warner Music Group ble et uavhengig plateselskap i 2004. I perioden 1987 til 1995 gikk selskapet under navnet Elektra Nonesuch, og var en kort periode på 2000-tallet underlagt Atlantic Records. 
Selskapet er fra 2009 igjen et underselskap av Elektra, mens distributør er Warner Bros. Records. Nonesuch har artister hovedsakelig innen sjangrene klassisk musikk, jazz, musikaler, verdensmusikk, folkemusikk, folkrock og alternativ rock.


== Artister med utgivelser på Nonesuch (utvalg) ==
Leonard Bernstein
Björk
John Cage
Ry Cooder
Cuong Vu
George Gershwin
Gipsy Kings
Emmylou Harris
Gidon Kremer
k.d. lang
Lyle Mays
Bobby McFerrin
Kate McGarrigle
Pat Metheny Group
Joni Mitchell
Youssou N'Dour
Randy Newman
Astor Piazzolla
David Sanborn
Antonio Sanchez
Stephen Sondheim
Allen Toussaint
Wilco
Brian Wilson
World Saxophone Quartet
Iannis Xenakis


== Eksterne lenker ==
Nonesuch Records' offisielle nettsted
Kjetil Frøysa

Kjetil Frøysa (født 23. juli 1951) er en norsk prest, lyriker og salmedikter. Frøysa studerte teologi på Menighetsfakultetet og ble ordinert i 1978. Etter dette har han blant annet jobbet som sogneprest og for Den norske Israelsmisjon. Han var ansvarlig redaktør for det teologiske tidsskriftet Lære og liv fra 1974 til 1977, og har publisert noen dikt og salmer. I Norsk Salmebok  er han representert med en salme han har oversatt og i Norsk salmebok 2013 med to. 


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 147
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater 2000, Den norske kirkes presteforening/Verbum forlag, 2000. ISBN 82-543-0860-8. Side 147
Nikolaj Fogtmann

Nikolaj Fogtmann (født 1788, død 1851) var en dansk biskop og teolog. Fogtmann var biskop i Ribe og Aalborg. Han jobbet i tillegg som lærer på Herlufsholm og i Sorø og som universitetslektor i København. Han gav blant annet ut Lærebog i den christelige Religion i 1823, og er representert i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 med en salme han oversatte.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 90
Andreas Jørgen Fleischer

Andreas Jørgen Fleischer (født 1807, død 1877) var en norsk salmedikter. Han var først representert i samlingen Christelige Børnesange fra 1842, og er representert i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 med en oversatt salme.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 76
Morten Eskesen

Morten Eskesen (født 5. januar 1826, død 8. februar 1913) var en dansk fri- og høyskolelærer, forfatter, salmedikter og komponist.
Eskesen ble født i Ulbæk i Lyne Sogn mellom Skjern og Varde, hvor foreldrene var gårdeiere. Fra han var 14 år til han ble 20 arbeidet han om sommeren i landbruket, mens han om vinteren var hus- og hjelpelærer. Han tok lærereksamen fra Snedsted Seminarium i 1848. I de kommende årene var han lærer i Vestjylland og deretter huslærer og høyskolelærer forskjellige steder i landet. Fra 1858 til 1884 var han friskoleleder på Fyn, først i Rudme og siden i Odense. I 1874 utgav han en mye brukt sangbok Nordiske Sange til brug ved Folkemøder, Skytteforeninger og i Skoler samlede af Morten Eskesen og i 1890 en samling med 80 sanger til egne melodier. Fra 1869 til 1876 redigerte han ukebladet Fylla, som omhandlet saker vedrørende fri- og høyskoler.
Han samlet også inn folkesanger, som han lærte hos forskjellige meddelere. I 1907 spilte han inn noen av disse sangene på fonografvalser. Dessuten var han dypt engasjer i tidens folkelige og politiske bevegelser og deltok i en lang rekke møter på høyskoler og andre steder. Han gav også ut en rekke bøker med erindringer fra sitt lange liv.
Eskesen er representert med en salme han har oversatt i Norsk Salmebok.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dansk Biografisk Leksikon 1905
Salmonsens leksikon 1917
Dansk biografisk Håndleksikon


== Eksterne lenker ==
Biografi og bibliografi i punkter
Et par sanger med melodi af Eskesen
Om Eskesen som folkesangsmeddeler
Kort biografi
Politikeren I.C. Christensen om Morten Eskesen Arkivert 25. oktober 2007 hos Wayback Machine.
2 Brev og foto
Om Lyne kirke og et minneanlegg utenfor kirken
Om Skibelund krat og bl.a. Morten Eskesen med bilde av en minnestein for ham
Dantes Plads

Dantes Plads i København ble til i 1924 da «Dantesøylen» tegnet av Carl Brummer og Einar Utzon-Frank ble stilt opp foran Ny Carlsberg Glyptotek.
En del av Vester Boulevard, mellom Ny Kongensgade og Stormgade fikk da navnet Dantes Plads etter den italienske renessansedikter Dante Alighieri. Byen Roma donerte en antikk søyle til minnesmerket. Soklen ble skapt av arkitekt Gunnar Biilman Petersen, mens bronseplaten med portrett av dikteren litt øst for søylen, skyldes den italienske billedhugger  S.L. Andreotti.
Navnet ble vedtatt i 1921, da Danmark ønsket å minnes 600-året for Dantes dødsår i 1321. Grunnstenen til søylemonumentet ble nedlagt 23. juni 1922 av den italienske regenten Vittorio Emanuele og kong Christian X av Danmark.
Da den nye Langebro ble tatt i bruk i 1955 ble trafikken fra Amager, som hittil hadde benyttet Vester Voldgade omlagt til den omprofilerte boulevard. Denne fikk samtidig det nye navn H.C. Andersens Boulevard (i jubileumsåret for dikterens fødsel). Ved samme anledning ble Dantes Plads flyttet. Navnet gikk over til å betegne det trapesformede gatestykket mellom boulevarden og Vester Voldgade, som tidligere var en del av Ny Vestergade. Glyptoteket har fremdeles adressen Dantes Plads.


== Eksterne lenker ==
Københavns historie om Dantes Plads
Den store danske om Dantes Plads
Rupert av Pfalz

Rupert av Pfalz, pfalzgreve av Rhinen, hertug av Bayern, 1. hertug av Cumberland, jarl av Holderness, (tysk: Ruprecht Pfalzgraf bei Rhein, Herzog von Bayern), vanligvis kalt prins Rupert av Rhinen, (født 17. desember 1619 i Praha, død 29. november 1682 i Westminster, Middlesex, England) var en velkjent soldat, vitenskapsmann, idrettsutøver, koloniguvernør og amatørkunstner på 1600-tallet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Rupert var sønn av Fredrik V av Pfalz og Elisabeth av Bøhmen, den eldre broren til Sophia av Hannover og nevø av kong Karl I av England, som utnevnte han til hertug av Cumberland og jarl av Holderness.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eva Scott: Rupert, prince Palatine. Archibald Constable & Co, Westminster 1899.
George Malcolm Thomson: Warrior Prince. Secker & Warburg, London 1976, ISBN 0-436-52047-8
Frank Kitson: Prince Rupert: Portrait of a Soldier. Constable, London 1994, ISBN 0-09-475500-0
Frank Kitson: Prince Rupert: Admiral and General-at-Sea. Constable, London 1998. ISBN 0-09-475800-X
Susanne Meurer, Prince Rupert an Matthäus Merian the Younger, in: Print Quarterly 29 (2012), 2, S. 173–177.
Robert Rebitsch: Rupert von der Pfalz (1619−1682) – Ein deutscher Fürstensohn im Dienst der Stuarts. StudienVerl., Innsbruck / Wien / Bozen 2012; ISBN 3-7065-4143-2
(de) Martin Vogt: «Ruprecht von der Pfalz.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, s. 290 f. (digitalisering).
(de) Eduard Heyck: «Ruprecht von der Pfalz (Pfalzgraf bei Rhein)». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 29, Duncker & Humblot, Leipzig 1889, s. 743–746.
John Døsseland

John A. Døsseland (født 1862, død 1940 i Haugesund) var en norsk lærer og kulturarbeider. 
Da han var 22 år gammel begynte han arbeidet med å grave ut skipsgravfunnet i Storhaug på Karmøy. I 1890 var han med og stiftet Haugesund Turnforening, i 1893 var han også med og opprettet Haugesund Folkebibliotek. I 1925 ble museums- og historielaget for Haugesund og omegn stiftet, også dette med intensiv drahjelp av Døsseland. To år senere pensjonerte han seg for å starte et ordentlig museum, det sto ferdig i 1932 som Haugesund museum.


== Referanser ==
Olof Eriksson

Olof Werner William Eriksson (født 5. april 1911 i Helsingfors, død 27. mai 1987 i Helsingfors) var en finlandsk heraldiker. Han har lagd kommunevåpen for en rekke finske kommuner, og har også lagt designet på en finsk mynt. Han har også skrevet flere litterære verker.


== Våpenskjold ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olof Eriksson: Graafisen tyylin perusteet, Otava, Helsinki 1974. ISBN 951-1-00341-0
Olof Eriksson: Heraldica Fennica. Suomen heraldisen seuran 20-vuotisjuhlakirja. Toimituskunta: Ahti Hammar, Olof Eriksson ym. Espoo: Weilin + Göös, 1978. ISBN 951-35-1695-4
Olof Eriksson: Käytännön lipputietoutta: Järjestöille, liikelaitoksille sekä yksityisille kansalaisille. 3. tarkistettu painos, Kansallis-osake-pankki, Helsinki 1982. ISBN 951-99411-8-5
Olof Eriksson: Heraldiikka ja symbolit: Opas heraldisten tunnusten muotoilun perusteisiin, Suomen heraldinen seura, Helsinki 1982. ISBN 951-99419-4-0.


== Eksterne lenker ==
Eriksson, Olof i Uppslagsverket Finland.
The More I See You

«The More I See You» er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Harry Warren og tekst av Mack Gordon.


== Historie ==
Sangen ble publisert i 1945 og opprinnelig fremført av Dick Haymes i filmen Diamond Horseshoe.
«The More I See You» har deretter blitt spilt inn på plate av flere artister, mest notabelt av:

Anthony Perkins (1958)
Nat King Cole (1958)
Chet Baker (1958)
Julie London (1959)
Nancy Wilson (På albumet Like in Love, 1960)
Jazzmusikeren Hank Mobley (På sitt album Roll Call, 1961)
Chris Montez (1966)
Peter Allen (På sitt album Taught by Experts, 1976)
Orchestral Manoeuvres in the Dark (På albumet Organisation, 1980)
Viola Vills (1982)
Nina Simnone (På sitt siste album A Single Woman, 1993)
Carly Simon (På albumet Moonlight Serenade, 2005)
Johnny Hartman
Michael Bublé
Nancy Sinatra
Brad Mehldau
Sondre Lerche (På album Duper Sessions, 2006)


== Norsk versjon ==
Sfinks har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hver gang jeg ser deg».


== Innspilling ==
Jan Rohde. Utgitt på singlen Decca F.44471 i 1966.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Album III

Album III er det tredje albumet fra den amerikanske artisten Loudon Wainwright III, utgitt i 1972. Dette var Wainwrights første album på plateselskapet Columbia Records og hans første der flere musikere medvirker. Album III inneholder hans største hit-singel, «Dead Skunk». 


== Sporliste ==
«Dead Skunk» – 3:05
«Red Guitar» – 1:49
«East Indian Princess» – 2:56
«Muse Blues» – 2:53
«Hometeam Crowd» – 1:49
«B Side» – 2:26
«Needless to Say» – 3:14
«Smokey Joe's Cafe» – 2:31
«New Paint» – 3:00
«Trilogy (Circa 1967)» – 3:11
«Drinking Song» – 2:55
«Say That You Love Me» – 2:30


== Personell ==
Loudon Wainwright III – Gitar, Vokal
Hugh McCracken – Gitar
Don Payne – Bassgitar
Elliott Randall – Elektrisk gitar
Jim Ryan – Gitar
David Sanborn – Saksofon
Sailor Bob Schmidt – Munnspill
Tom Watson – Bassgitar
Eric Weissberg – Dobro, Gitar
Teddy Wender – Piano
David Amram – Valthorn
Charlie Brown – Gitarer
Richard Crooks – Trommer
Richard Davis – Bassgitar
Thomas Jefferson Kaye – Gitar, Arrangør
Bill Keith – Banjo, Steelgitar
Kenny Kosek – Fele, Fiolin


== Utgivelser ==
LP: Columbia KC 31462 (USA)
LP: CBS 65238 (Storbritannia)
CD: Sony CK31462 (nyutgivelse, utgitt 20. august 1990)


== Eksterne lenker ==
(en) Album III på Discogs 
(en) Album III på MusicBrainz 
(en) Album III på AllMusic
Lisztomania (album)

Lisztomania er et progressiv rock soundtrack album av Rick Wakeman til filmen med samme navn. Filmen er regissert av Ken Russell, basert på en biografi om Franz Liszt.
Roger Daltrey opptrer på noen av sangene.  Albumet ble senere oppgradert til The Real Lisztomania av Wakeman fordi han var misfornøyd med den originale utgaven.


== Sporliste ==


=== Side en ===
«Rienzi/Chopsticks Fantasia» – 4:20 (Wagner/Liszt)
«Love's Dream» – 4:25 (Liszt/ Tekst: Daltrey). Vokal: Roger Daltrey
«Dante Period» – 2:05 (Liszt)
«Orpheus Song» – 3:10 (Liszt/ Tekst: Jonathan Benson, Daltrey). Vokal: Roger Daltrey
«Hell» – 1:59 (Liszt/ Oversettelse: Forsythe). Vokal: Linda Lewis


=== Side to ===
«Hibernation» – 1:11 (Rick Wakeman)
«Excelsior Song» – 2:32 (Liszt/ Tekst: Wakeman, Russell). Vokal: Paul Nicholas
«Master Race» – 0:45 (Wagner)
«Rape, Pillage and Clap» – 3:09 (Wagner)
«Funerailles» – 3:48 (Liszt/ Tekst: Benson). Vokal: Roger Daltrey
«Free Song (Hungarian Rhapsody)» – 1:57 (Liszt)
«Peace At Last» – 2:59 (Liszt/ Tekst: Benson, Daltrey). Vokal: Roger Daltrey


== Eksterne lenker ==
Rick Wakemans diskografi
Philibert Delorme

Philibert de l'Orme (født ca. 1510–1514 i Lyon, død 8. januar 1570 i Paris) var en fransk arkitekt.Av Delormes verk finnes knapt bevart noe annet enn fragmenter. Blant hans mest kjente verk kan nevnes Tuileriene for Katharina de' Medici og Slottet Anet for Diane de Poitiers. Sin mest varige innsats gjorde Delorme som arkitekturteoretiker, framfor alt gjennom sin bok L'Architecture 1567 som, sammen med andre franske verk på området, gjorde at den italiensk dominansen ble brutt i fransk favør.


== Referanser ==
Cornelis Tromp

Cornelis Maartenszoon Tromp,  1. baronett, (født 9. september 1629 i Rotterdam, død 29. mai 1691 i Amsterdam) var en nederlandsk marine-offiser. Han var sønn av løytnantadmiral Maarten Tromp Han ble løytnant admiralgeneral i Koninklijke Marine, og var en kort stund admiral i den danske marine. Cornelius Tromp kjempet i de tre første anglo-nederlandske kriger og i den skånske krig.


== Referanser ==
Australia under Sommer-OL 2004

Australia under Sommer-OL 2004. 470 sportsutøvere fra Australia deltok i 33 grener under Sommer-OL 2004 i Athen. Australia ble fjerde beste nasjon med sytten gull, seksten sølv- og sytten bronsemedaljer. Seileren Colin Beashel var landets flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Resultater og profilside Arkivert 3. oktober 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Nils Bruland

Nils Bruland (født 27. september 1922, død 23. januar 2000) var en norsk billedhugger fra Eivindvik i Gulen. Han var bosatt i Jølster store deler av livet sitt. 


== Biografi ==
Nils Bruland var sønn til Arne Bruland og Helga, født Brosvik. Han utdannet seg ved Kunstfackskolan i Stockholm, der han selv underviste i kunsthåndverk i mange år. Han jobbet ofte sammen med professor Carl Malmsten. Da mora til Nils Bruland, Helga døde i 1947, ble hun gravlagt i Koparvik. Nils Bruland ønsket å lage et minne etter henne, og han fikk reist ei gravstøtte i Rutledal, hjembygda hennes.
Han var sterkt knyttet til hjemfylket, og i et intervju med Bergens Tidende, uttalte han: "Naturen her er noko av det vakraste vi kan finne på jordkula, men like mykje har folka ein livsrytme og livsrøynsle som er umåteleg verdfull. Eg kjenner heile dette området som ein heim." 
Nils Bruland arbeidet mye med treskulpturer, men har også laget flere krigsminnesmerke til norske kommuner. Han ble gift med Inga, og de ble boende i Gjesdal i Jølster fra 1974. Bruland ble foreslått til fylkeskulturprisen i 1980, men fikk ikke prisen. 
Inga døde i 1998, og Nils laget selv gravminnet etter henne. Hun ble gravlagt i Utvik i Stryn. Da han selv døde to år etter, ble han gravlagt på samme stedet.


== Verk (utvalg) ==
Treskulptur i vestibylen på Statens håndverks- og industriskole i Oslo (1948)
Minnesmerker over falne ved Torvastad kirke (1950)
Minnesmerker over falne ved Avaldsnes kirke (1950)
Minnesmerker over falne ved Kopervik kirke (1950)
Minnestein over veibyggeren Per Sægrov, Lunde i Jølster (1975)
Steintreet, Mo i Førde (1978)
Skulptur ved det tidligere HV10-senteret i Jølster
Skulptur ved Førdehuset med innskrifta Med begge beina på jorda står du still.
Storm-monumentet på Mo Jordbruksskule, til minne om Martin Luther Storm.


== Kilder ==
Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Nils Bruland.
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Bilethoggaren Nils Bruland - to private arbeid
Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Mo Jorbruksskule
Bilde av skulptur i brosjyren På leit i Førde.
Kystspydedderkopp

Kystspydedderkopp (Silometopus ambiguus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Kystspydedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Silometopus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) kystspydedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) kystspydedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kystspydedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) kystspydedderkopp hos Dyntaxa 
(en) kystspydedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) kystspydedderkopp hos ITIS 
(en) kystspydedderkopp hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Knøttspydedderkopp

Knøttspydedderkopp (Silometopus elegans) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Knøttspydedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Silometopus (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) knøttspydedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) knøttspydedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) knøttspydedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) knøttspydedderkopp hos Dyntaxa 
(en) knøttspydedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) knøttspydedderkopp hos ITIS 
(en) knøttspydedderkopp hos NCBI 
Silometopus elegans – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Krokspydedderkopp

Krokspydedderkopp (Silometopus incurvatus) er en av edderkoppene i gruppen mattevevere og dvergedderkopper (Linyphiidae). 


== Utseende ==
Krokspydedderkopp er en liten edderkopp. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Forkroppen er bredt oval, litt flat og  forholdsvis liten. Bakkroppen hos hunnen er stor og kuleformet. Avstanden fra det fremste øyet til hodets fremkant er forholdsvis stor, mye mer enn to ganger øyets diameter. 
Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Silometopus (tysk)
Åkra, Kjetil; Olsen, Kjell Magne; Pommeresche, Reidun og Ødegaard, Frode. 2010. Edderkoppdyr Arachnida i Norsk rødliste for arter 2010. Artsdatabanken. Side 355-366.


== Eksterne lenker ==
(en) krokspydedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) krokspydedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) krokspydedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) krokspydedderkopp hos Dyntaxa 
(en) krokspydedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) krokspydedderkopp hos ITIS 
(en) krokspydedderkopp hos NCBI 
Dvergedderkopper – edderkopper.net (norsk)