jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Antigonis pharsalia

Antigonis pharsalia er en sommerfugl som tilhører gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Arten finnes i den Neotropiske økosonen.


== Utseende ==
En middelsstor sommerfugl. Oversiden er brunsvart med noen små, gule flekker. Forvingens underside er farget i oransje og svart, med grå vingespiss. Bakvingen er gråspraglete.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil og Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Catagrammini
Antigonis pharsalia (Hewitson, 1852)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.
Antigonis pharsalia på Tree of life: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Antigonis pharsalia i Encyclopedia of Life 
(en) Antigonis pharsalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Antigonis pharsalia hos NCBI 
(en) Kategori:Antigonis pharsalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Butterflies of America – Antigonis pharsalia [2]
FIS Marathon Cup 2011/12

FIS Marathon Cup 2011/12 er den 13. utgaven av FIS Marathon Cup. Det blir konkurrert i elleve renn, og sesongen startet opprinnelig med La Sgambeda 18. desember 2011, men dette ble avlyst. Sesongen startet derfor i Tsjekkia med Jizerská padesátka den 8. januar 2012.


== Kalender ==


=== Herrer ===


=== Kvinner ===


== Sammenlagtstilling ==
Tsjernivtsi oblast

Tsjernivtsi oblast (ukrainsk: Чернівецька область) er en provins (oblast) i Ukraina. Provinsens areal er 8 097 km². I 2006 hadde Tsjernivtsi oblast 904 423 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Tsjernivtsi.
Provinsen ligger sørvest i Ukraina og grenser til Romania i sør og til Ivano-Frankivsk oblast i vest, Ternopil- og Khmelnytskyj oblast i nord og Vinnytsia oblast i øst.
I Hertsa-området på grensen mot Romania er 93 % etnisk rumenere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Chernivtsi Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reitetinden

Reitetinden er en topp på grensa mellom Lavangen og Salangen kommuner i Troms og Finnmark. Det har en høyde på 1 260 meter over havet. Toppen regnes gjerne som en av Elveskardtindene, til forskjell fra Reitetindan (i flertall) to - tre kilometer lenger vest.Fjellet har en primærfaktor på 1 063 meter, og er dermed blant de 50 fjellene i Norge med høyest primærfaktor.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Mysis

Mysis er et opptil 25 mm langt rekelignende krepsdyr som lever i ferskvann. Det finnes minst seks norske arter i slekten Mysis, men Artsnavnebasen bruker «mysis» om arten med det vitenskapelige navnet Mysis relicta. 
Den er en såkalt istidskreps. Det vil si at utbredelsen i dag er begrenset til enkelte dype og kalde innsjøer i områder av Nord-Europa som var dekt av is under siste istid. Under issmeltingen stod havet høyt, og saltholdigheten var liten, slik at mysis og de andre istidskrepsene kunne spre seg til viker og fjordarmer, som nå er innsjøer under marin grense. Mysis finnes også i deler av Østersjøen.
I Norge forekommer mysis naturlig i noen sjøer på Østlandet: Femsjøen, Rødenessjøen, Øgderen, Øyeren, Nugguren, Mjøsa, Hurdalssjøen og Nord-Elvåga.Mysis relicta ble i 2005 splittet i fire arter, og tre av dem finnes i Norge: M. relicta i snever betydning forekommer naturlig bare på Østlandet, mens M. salemaai finnes i Stokkalandsvatnet på Jæren, og M. segerstralei i brakkvann i Finnmark.


== Utsetting i Trøndelag ==
I Sverige er mysis og andre istidskrepser blitt satt ut i innsjøer der de ikke forekommer naturlig, for at ørret og andre fisker skal få mer næring. Med bakgrunn i dette satte man ut mysis i flere innsjøer i Trøndelag som et avbøtende tiltak i forbindelse med kraftutbygging.
Mysis er satt ut i følgende regulerte innsjøer: Namsvatnet, Vektaren, Limingen, Tunnsjøen, Bangsjøan, Selbusjøen, Stugusjøen, Benna og Gjevillvatnet. I ettertid har arten spredd seg gjennom overføringstunneler fra Bangsjøan til Snåsavatnet, Reinsvatnet og Fossemvatnet, fra Selbusjøen til Jonsvatnet, og fra Gjevillvatnet til Ångardsvatnet og Dalsvatnet. Arten er også blitt funnet i Rognestøylsvatn i Ørsta kommune i Møre og Romsdal, men det er ikke kjent hvordan den er kommet dit.Resultatet av utsetningen må beskrives som en fullstendig fiasko. Mysis er en mer effektiv predator på dyreplankton enn røye, og bestanden av denne fiskearten ble sterkt redusert. Mysis beiter på plankton i de frie vannmassene om natta og skjuler seg ved bunnen på dagtid. Røye og ørret jakter ved hjelp av synet og tar derfor lite mysis. Den bunnlevende fisken lake har derimot økt i antall.
Utsettingene i Sverige var ofte mer vellykket fordi det er mange fler fiskearter i de svenske innsjøene, blant annet effektive planktonspisere som sik, lagesild og krøkle. Mysisen har heller ikke samme mulighet til å skjule seg i grunne innsjøer, eller innsjøer med svært klart vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mysis relicta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) mysis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) mysis i Encyclopedia of Life 
(en) mysis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mysis hos Artsdatabanken 
(sv) mysis hos Dyntaxa 
(en) mysis hos Fauna Europaea 
(en) mysis hos ITIS 
(en) mysis hos NCBI 
(en) Kategori:Mysis relicta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mysis relicta – detaljert informasjon på Wikispecies 
«Mysis relicta». Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 14. september 2013. Besøkt 28. desember 2011.
Haematera pyrame

Haematera pyrame er en sommerfugl som tilhører gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Arten finnes i den Neotropiske økosonen.


== Utseende ==
En ganske liten sommerfugl, den minste i Catagrammini. Oversiden er brunsvart med et stort, skarpt rosa til oransje felt ved roten av hver vinge, hos hunnen er bakvingen ensfarget mørkbrun. Forvingens underside er rød med grå spiss, bakvingens underside gråspraglete.


== Levevis ==
Larvene lever på Urvillea ulmacea i såpebærfamilien (Sapindaceae).
Arten lever i regnskog og tåkeskog mellom 200 og 1200 meter over havet.
De voksne sommerfuglene kommer gjerne for å drikke saltholdig vann fra fuktig, mineralrik leire.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Nicaragua og Trinidad i nord gjennom store deler av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Catagrammini
Haematera pyrame (Hübner, 1819)


== Kilder ==
Butterflies of the Amazon and Andes – Haematera pyrame
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.
Haematera pyrame på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Haematera pyrame i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Haematera pyrame hos NCBI 
(en) Kategori:Haematera pyrame – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Nils Roll-Hansen

Nils Diderik Roll-Hansen (født 10. desember 1938) er en norsk filosof og biolog og professor emeritus ved universitetet i Oslo.
Roll-Hansen har blant annet skrevet boken The Lysenko Effect (2005), om hvordan Trofim Lysenkos genetiske teorier ble enerådende i Sovjetunionen en periode på midten av 1900-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Nils Roll-Hansen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Nils Roll-Hansen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Hjemmeside ved UiO
Paulogramma pyracmon

Paulogramma pyracmon er en sommerfugl som tilhører gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Arten finnes i den Neotropiske økosonen.


== Utseende ==
En middelsstor sommerfugl med rundede vinger. Oversiden av forvingene er svart med et rosa bånd, bakvingene kan være mørkbrune med rosa eller blå flekker (hanner), eller ensfarget mørkbrune (det siste hos hunner). Undersiden er blekgul med svarte og blå tegninger som midt på bakvingen danner "80".


== Levevis ==
Arten lever i tropisk regnskog mellom 200 og 800 meter over havet. I likhet med mange andre sommerfugler i dette miljøet kommer den gjerne ned til elvebredder og andre steder der den kan suge i seg mineralholdig vann, den titrekkes også til svette og urin. Larvenes næringsplante er ukjent, men er sannsynligvis en plante i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae) eller såpebærfamilien (Sapindaceae).


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Catagrammini
Paulogramma pyracmon (Godart, 1824)


== Kilder ==
Butterflies of Amazonia – Paulogramma pyracmon [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.
Paulogramma pyracmon på Tree of life: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Paulogramma pyracmon i Encyclopedia of Life 
(en) Paulogramma pyracmon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paulogramma pyracmon hos NCBI 
(en) Kategori:Paulogramma pyracmon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Edvard Glæsel

Fritz Edvard Glæsel (født 4. januar 1858, død 12. juni 1915) var en dansk landskapsarkitekt. Han gikk sannsynligvis i gartnerlære hos handelsgartner Carl Ludvig Hansen i København og var undergartner på Bregentved 1879–1881.


== Karriere ==
Glæsel drev egen tegnestue og er særlig kjent for sine mange herregårdshaver, bl.a. Vallø, Nivågård, Vedbygård, Giesegård og Vemmetofte, men også for Det Kongelige Biblioteks Have, Fælledparken, Søerne, Nivå kirkegård, Vestre kirkegård, Bispebjerg kirkegård og Frederiksberg Ældre Kirkegård samt parkanleggene i tilknytning til København rådhus og Bispebjerg hospital. 
Hans kirkegårdshaver ble også berømmet i Tyskland, hvor han i 1902 på en utstilling i Düsseldorf mottok gullmedalje for sine planer.
Glæsel skrev av og til artikler i Gartner-Tidende, han var medarbeider ved Nordisk illustreret Havebrugsleksikon og utarbeidet Fortegninger for Gartnerelever. 
Han er gravlagt på Frederiksberg Ældre Kirkegård.


== Referanser ==


== Kilder ==
(da) Edvard Glæsel på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Catacore kolyma

Catacore kolyma er en sommerfugl som tilhører gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Arten finnes i den Neotropiske økosonen.


== Utseende ==
En middelsstor sommerfugl. Oversiden er svart med et blått, metallisk skjær og lyse(blå) tverrbånd langs ytterkanten. Den hører til "88-sommerfuglene". Bakvingens underside er skittenhvit med svarte og blå tegninger, dessuten skarpt rød forkant. I midten danner noen litt uregelmessige ringer symbolene "80" eller "88".


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Catagrammini
Catacore kolyma (Hewitson, 1852)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.
Catacore kolyma på Tree of life: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Catacore kolyma i Encyclopedia of Life 
(en) Catacore kolyma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Catacore kolyma hos NCBI 
(en) Kategori:Catacore kolyma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten
Bilder av typeeksemplarer
Haselhorst

Haselhorst er en ortsteil i Berlins bydel Spandau og ligger mellom ortsteilene Siemensstadt og Spandau. Den grenser også til ortsteilen Hakenfelde, med Havel som grenseelv.


== Historie ==
Haßelhorst nevnes første gang skriftlig i 1590 i arveregisteret til Spandau Amt og da som en ubebodd slette (tysk: Flur). Senere, i 1745 ble et meieri (Meierei Plahn) oppført her. Det tidligere gutsbezirk Haselhorst ble i 1910 innlemmet i den kretsfrie byen Spandau og med denne videre inn i Stor-Berlin i 1920. 
Inntil 1910 fantes i Haselhorst en konservesfabrikk, et kruttkammer og en ekserserplass for den prøyssiske armee. Soldatene måtte avtjene sin verneplikt i den kongelige konservesfabrikk og i løpet av høst- og vintermånedene slakte 3 000 okser for armeen. 
En arbeiderkoloni ble påbegynt på stedet i 1896, og i 1907 var 51 hus med 363 leiligheter ferdig, og som ga plass til 1 600 beboere. Ett tilsvarende hus ble fremvist på verdensutstillingen i Paris i 1900. 
Det fantes rustningsindustri i Haselhorst helt frem til 1945, bl.a. med produksjon av stridsgass.
Mellom 1930 og 1935 ble Reichsforschungssiedlung Haselhorst (Riksforskningsboligområdet Haselhorst) reist av modernistiske arkitekter som Fred Forbat, Paul Mebes Paul Emmerich, Gustav Allinger og Peter Jürgensen. Boligområdet har fra 2003 status som kulturminne.
Et stort tankområde under innflygningen til Tegel lufthavn, preget området i flere tiår, men dette er nå en del av boligområdet Wasserstadt Oberhavel som ligger på begge sider av Havel. Sør i Haselhorst finnes industri, bl.a. BMW og Wall AG, et selskap som produserer bymøbler.


== Severdigheter ==
En av Berlins og Spandaus store historiske byggverk, Zitadelle Spandau finnes i Haselhorst. 


== Samferdsel ==
Berlins undergrunnsbane linje U7 stanser ved undergrunnsstasjonene Paulsternstraße (grenser til Siemensstadt), Haselhorst og Zitadelle.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Haselhorst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Haselhorst – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Detaljert historie
Løksetinden

Løksetinden (nordsamisk: Leakšogáisá) er et fjell på grensa mellom Salangen og Dyrøy kommuner i Troms og Finnmark. Fjellet har en høyde på 1 237 meter over havet, og er dermed det høyeste punktet i Dyrøy. Med en primærfaktor på 1 064 meter, er toppen også blant de 50 i Norge med høyest primærfaktor.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rutebeskrivelse med kart på Toppomania
Bildeserie fra Løksetinden på Toppomania
Doxocopa

Doxocopa er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen glanssommerfugler (Apaturinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==

Store, kraftige sommerfugler med trekantede forvinger. Kroppen er stor og kraftig. Hos hannene er vingenes overside er blålig metallskimrende med hvite flekker. Hunnene er brune med hvite og gule tverrbånd.


== Levevis ==
Larvene går blant annet på nesletre (Celtis spp., hampfamilien).
De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe i trekronene, der hannene forsvarer territorier. Særlig hunnene kommer sjelden ned til marknivå. Artene lever i regnskog og tåkeskog, i alle fall opp til 1800 meter over havet. De drikker gjerne mineralrikt vann fra leire og blir også tiltrukket til svette og urin.
Hunnene etterligner giftige sommerfugler i slekten Adelpha (Limenitidinae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen og finnes over det meste av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Apaturinae
Slekten Doxocopa Hübner, 1819 – 15 arter, Sør-Amerika
Doxocopa agathina (Cramer, 1777)
Doxocopa callianira (Ménétries, 1855)
Doxocopa clothilda (Felder & Felder, 1867)
Doxocopa cyane (Latreille, 1813)
Doxocopa elis (Felder & Felder, 1861)
Doxocopa excelsa (Gillott, 1927)
Doxocopa kallina (Staudinger, 1886)
Doxocopa lavinia (Butler, 1866)
Doxocopa laure (Drury, 1773)
Doxocopa laurentia (Godart, 1824)
Doxocopa linda (Felder & Felder, 1862)
Doxocopa pavon (Latreille, 1809)
Doxocopa thoe (Godart, 1824)
Doxocopa zalmunna (Butler, 1869)
Doxocopa zunilda (Godart, 1824)


== Kilder ==
Butterflies of the Andes – Doxocopa cyane [1]
Butterflies of Amazonia – Doxocopa linda [2]
Brower, A.V.Z. (2006) Doxocopa på Tree of life [3]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Doxocopa i Encyclopedia of Life 
(en) Doxocopa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Doxocopa hos Fossilworks 
(en) Doxocopa hos ITIS 
(en) Doxocopa hos NCBI 
(en) Kategori:Doxocopa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Doxocopa – detaljert informasjon på Wikispecies
Hekatombe

Hekatombe (gresk ἑκατόμβη hekato'mbe, av hekato'n, «hundre»), er i henhold til gresk mytologi opprinnelig en ofring av hundre okser eller andre offerdyr. Hos Homer i Iliaden og i Odysseen betegner hekatombe eller fest-hekatombe et stort offer til gudene, i særdeleshet Zevs, Apollon, Athene og Hera.
Ifølge Homer skjer ofringen av oksene (eller andre dyr) på en rituell måte:

Men då bøna var sagd og offerdyret påstrøydd, 
vreid dei på oksen nakken til vers og stakk han og flådde,
skar så låra ifrå og dinest sveipte ikring dei
to lag feitt og la utanpå alt rå flengjer av kjøtet,
brende det så på eit bål som var laga av knusktørre skier.
Innmaten stakk dei på tein og heldt han fram over elden.
Då no blòtet var brent og dei hadde av innmaten ete,
lema dei resten av slaktet sundt og stakk det på teinar,
steikte det omhugsamt og drog det av teinane atter.
Men då ein vèl var ferdig med det og maten var tilreidd,
tok dei for seg, og mette og mål fekk alle i gildet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Store norske leksikon
SO36

SO36 er en klubb i bydelen Kreuzberg i Berlin. Klubben har tatt sitt navn fra det tidligere postområdet SO 36 i Oranienstrasse i nærheten av Heinrichplatz. Klubben SO36 ble omkring 1980 til et sentrum for punken og rocken, og kjente innspillinger er gjort av band som Die Ärzte, Die Toten Hosen og Einstürzende Neubauten.


== Eksterne lenker ==
SO36
Apatura

Apatura er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppeng glanssommerfugler (Apaturinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Store, kraftige sommerfugler med trekantede forvinger. Kroppen er stor og kraftig. Hos hannene er vingenes overside er blålig metallskimrende med hvite flekker. Hunnene er mer brunlige.


== Levevis ==
Larvene går på osp, seljer og på andre vier-arter (Salix spp.).
De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe i trekronene, der hannene forsvarer territorier.
De besøker sjelden blomster, men drikker ofte fra sølepytter og suger også til seg væske fra åtsler og gjødsel.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone.
Apatura iris forekommer nord til det sørligste Sverige, men ikke i Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Apaturinae
Slekten Apatura Fabricius, 1807
Apatura ilia ([Denis & Schiffermüller], 1775)
irissommerfugl, Apatura iris  (Linnaeus, 1758)
Apatura laverna Leech, 1893
Apatura metis Freyer, 1829


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2006) Apatura på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Apatura i Encyclopedia of Life 
(en) Apatura i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Apatura hos Artsdatabanken 
(sv) Apatura hos Dyntaxa 
(en) Apatura hos Fauna Europaea 
(en) Apatura hos Fossilworks 
(en) Apatura hos ITIS 
(en) Apatura hos NCBI 
(en) Kategori:Apatura – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apatura – detaljert informasjon på Wikispecies
Stade Louis II

Stade Louis II er et idrettsstadion i Monaco som ble bygget i 1985 og som blir brukt til både friidrett og fotball. Stade Louis II fungerer til daglig som hjemmebane for fotballklubben AS Monaco FC og har en tilskuerkapasitet på 18 500 sitteplasser. Stadionet er oppkalt etter Ludvig II av Monaco (1870–1949).
Arenaen har blitt brukt til flere mesterskap opp gjennom tidene, blant annet friidrettsfinaler arrangert av IAAF, og fra 1998 til 2013 som finalearena for UEFA Super Cup. Det har også blitt arrangert flere stevner i Diamond League på denne stadion.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Stade Louis II – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stade Louis-II – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bridge Energy

Bridge Energy ASA (OSE: BRIDGE) var et uavhengig norsk oljeselskap etablert i 2005 med virksomhet på norsk og britisk sokkel. I 2010 ble det britiske oljeselskapet Silverstone Energy Limited slått sammen med Bridge Energy. I oktober 2013 ble selskapet overtatt av Spike Exploration. Selskapet hadde kontorer i Asker (hovedkontor) og Aberdeen og hadde 28 ansatte ved utgangen av 2010.


== Historie ==
Bridge Energy AS ble grunnlagt i august 2005 av Einar Bandlien, Svein Johansen, Alfred Kjemperud og Olve Torvanger. Hovedfokuset skulle være på letevirksomhet på norsk og britisk sokkel. Selskapet ble prekvalifisert som rettighetshaver på norsk kontinentalsokkel i 2006 og rettighetshaver som operatør på norsk sokkel i 2009. I 2006 fikk selskapet med seg investeringsselskapet Lime Rock Partners på eiersiden med en avtale om et kapitalinnskudd på 50 millioner amerikanske dollar.
I mars 2010 gjorde selskapet en privat aksjeemisjon som skaffet 324 millioner i ny egenkapital. I april samme år ble det kjent at Bridge Energy AS skulle slå seg sammen med det Aberdeen-baserte lete- og produksjonsselskapet Silverstone Energy Limited under navnet Bridge Energy ASA. Bridge Energy AS hadde på dette tidspunktet 13 lisenser på norsk sokkel mens Silverstone hadde 12 lisenser på britisk sokkel, deriblant det produserende feltet Victoria hvorav Silverstones andel av produksjonen var 1.500 fat oljeekvivalenter per dag. Den 21. mai 2010 ble selskapet notert på Oslo Børs.
I oktober 2013 ble Bridge kjøpt av det norske leteselskapet Spike Exploration. Selskapet ble delt i to deler, der den norske delen av virksomheten ble slått sammen med Spike Exploration mens den britiske delen ble overtatt av HitecVision


== Virksomhet ==
På norsk sokkel ble Bridge tildelt 1 letelisens i APA 2006, 3 lisenser i APA 2007 og fikk senere 3 lisenser i APA 2008, 4 lisenser i APA 2009 (hvorav 1 som operatør) og 2 lisenser i APA 2010 (hvorav 1 som operatør). I 2007 kjøpte selskapet 3 letelisenser fra Talisman: PL 316, PL 335 og PL 337. 
På britisk side hadde selskapet ett produserende felt, gassfeltet Victoria I. Selskapet hadde i desember 2011 26 lisenser, hvorav 7 som operatør. Av 13 lete- og avgrensningsbrønner er det gjort 7 funn. 2P reserver utgjorde 22 millioner FOE.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Bridge Energy