jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tad Langlois

John Theodore «Tad» Langlois (født 25. januar 1968 i Paterson, New Jersey) er en amerikansk tidligere skihopper.
Han konkurrerte internasjonalt i årene 1988-1995. I verdenscupen greide han å ta poeng bare én sesong, da han ble nummer 38 sammenlagt i 1993/94. Samme sesong ble han nummer 23 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 6.-plass i Engelberg 19. desember 1993.
Langlois deltok i OL i 1988, 1992 og 1994, med 28.-plass i normalbakken i Albertville (Courchevel) i 1988 som beste individuelle plassering. Han var med i VM i 1989, 1991 og 1995, og hadde der 36.-plass i normalbakken i Thunder Bay i 1995 som beste individuelle resultat. Han deltok i VM i skiflyging i 1988, 1990, 1992 og 1994, med 18.-plass i Planica i 1994 som beste plassering.
Tad Langlois ble aldri nasjonal mester, men var 13 ganger blant de fem beste. Han hadde fire andreplasser, to tredjeplasser, tre fjerdeplasser og fire femteplasser. Han ble i 2008 tatt opp i American Ski Jumping Hall of Fame.


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Tad Langlois – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 10. september 2011)
(en) John Langlois – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 10. september 2011)
Sports Reference: Ted Langlois Arkivert 15. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 10. september 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Harold "Cork" Anson: Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 217
The American Ski Jumping Hall of Fame – Inductees (besøkt 10. september 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Tad Langlois – Olympedia 
(en) Tad Langlois – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tad Langlois – FIS (skihopping)
Bujumbura Mairie (provins)

Bujumbura Mairie er en av Burundis 17 provinser. Den ligger ved landets hovedstad, Bujumbura. Provinsen har 546 752 innbyggere (2011) og er 1420 km².


== Referanser ==
Killeen Castle

Killeen Castle er et golfanlegg i grevskapet Meath i Irland. Anlegget, som er designet av Jack Nicklaus og åpnet i 2008, har vært vert for Ladies Irish Open siden 2010, og Solheim Cup i 2011. Anlegget har fått navn etter et nærliggende slott, oppført rundt 1181.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Killeen Castle, Dunsany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Solheim Cup
Alison Nicholas

Alison Nicholas (født 6. mars 1962) er en engelsk profesjonell golfspiller. Hun spilte på Ladies European Tour (LET) og LPGA-touren, der hun blant annet vant major-turneringen US Women's Open.
Nicholas ble profesjonell i 1984, og debuterte på LET samme år. Fra 1989 spilte hun også på LPGA-touren. Den første seieren kom i 1987. Da vant hun Women's British Open, som da var anerkjent som major-turnering på den europeiske dametouren, men ikke den amerikanske. 
Da hun la opp i 2004 hadde hun 4 seire på LPGA-touren og 12 på LET. 
Hun spilte i Solheim Cup i 1990, 1992, 1994, 1996, 1998 og 2000. I 2003 og 2005 var hun visekaptein, og i 2009 og 2011 ledet hun det europeiske laget. Hun spilte i alt 18 matcher hvor hun vant i 7 matcher, delte 3 og tapte 8. 


== Meritter ==


=== Seire på LPGA-touren ===
1999 Sunrise Hawaiian Ladies Open
1997 U.S. Women's Open
1995 LPGA Corning Classic, Ping-AT&T Wireless Services LPGA Golf Championship


=== Seire på Ladies European Tour ===
1996 Guardian Irish Open
1995 Payne & Gunter Scottish Open
1992 AGF Open de Paris
1990 Variety Club Charity Classic
1989 Lufthansa Ladies' German Open, Gislaved Open, Qualitair Classic
1988 British Olivetti Tournament, Variety Club Charity Classic, James Capel Guernsey Open
1987 Weetabix Women's British Open, Laing Charity Classic


=== Utmerkelser ===
1997 Årets spiller, Ladies European Tour
1997 Order of Merit, Ladies European Tour


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alison Nicholas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alison Nicholas – Europatouren 
Profil på ladieseuropeantour.info
Luc-Adolphe Tiao

Luc-Adolphe Tiao (født 4. juni 1954) er en burkinsk politiker og diplomat. Tiao var statsminister i Burkina Faso fra 2011 til 2014.. Han hadde vært landets ambassadør til Frankrike siden 2008, og ble statsminister etter protester fra studenter, militært personell og politi.


== Referanser ==
Jakub Jiroutek

Jakub Jiroutek (født 13. august 1977) er en tsjekkisk tidligere skihopper som representerte Dukla Liberec.
Han konkurrerte internasjonalt i årene 1994-2003. I verdenscupen var 1997/98 hans beste sesong, da han ble nummer 49 sammenlagt. Samme sesong ble han 10 sammenlagt i kontinentalcupen. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 5.-plass i Vikersund 1. mars 1998.
I VM i 1999 ble han nummer 50 av 67 deltakere i storbakken i Bischofshofen og nummer 51 av 69 deltakere i normalbakken i Ramsau, og han var på det tsjekkiske laget som ble nummer 7 av 12 lag i lagkonkurransen. Han deltok i VM i skiflyging i 1996, 2000 og 2002, med 21.-plass i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1996 som beste plassering.
I senere år har han vært trener for det tsjekkiske og det italienske landslaget.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Italy Ski Jumping Team: Jakub Jiroutek (besøkt 11. september 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Jakub Jiroutek – FIS (skihopping)
Bujumbura Rural (provins)

Bujumbura Rural er en av de 17 provinsene i Burundi. Provinsen omslutter hovedstaden, Bujumbura. Den hadde i 2011 en befolkning på 611 380.Den tidligere presidenten i landet, Cyprien Ntaryamira, ble født her.
Bujumbura Rural har følgende inndeling;

Mugongo-Manga kommune
Isale kommune
Mutimbuzi kommune
Kanyosha kommune
Kabezi kommune
Muhuta kommune
Nyabiraba kommune
Mukike kommune
Mubimbi kommune


== Referanser ==
Ernst Albrecht

Ernst Carl Julius  Albrecht (født 29. juni 1930 i Heidelberg, død 13. desember 2014) var en tysk politiker fra CDU. Han var ministerpresident i Niedersachsen fra 1976 til 1990.
Albrecht giftet seg 1953 med Heidi Adele Stromeyer, som døde 2002. De hadde syv barn sammen, en av disse er CDU-politikeren Ursula von der Leyen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Albrecht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Afghanistans forsvar

Afghanistans forsvar (etablert 1880-tallet) består av forsvarsgrenene Afghanistans nasjonalhær og Afghanistans flyvåpen.


== Referanser ==
Tonje Gjevjon

Tonje Gjevjon er en norsk billed- og performancekunstner og aktivist.


== Kunstnerisk virke ==
Gjevjon er utdannet ved Oslo Tegne- og Maleskole, Strykejernet kunstskole og Kunsthøgskolen i Bergen. Hun er leder for The Hungry Hearts Performance Band. Gjevjon debuterte på Høstutstillingen i 2005 med ett videoarbeid og to fotografier og har siden deltatt på Høstutstillingen og andre gruppeutstillinger som Østlandsutstillingen flere ganger.
Hun var styreleder for Akershus Kunstsenter i perioden 2006–2011, og styreleder for Billedkunstnerne i Oslo og Akershus i perioden 2009–2011Gjevjon har mottatt Statens Etableringsstipend, Statens Utstillingsstipend, Vederlagsfondet, stipender samt prosjektstøtte fra Norsk kulturråd.


== Aktivisme ==
Gjevjon har fra 2010-årene blitt kjent for sin motstand mot å gi transpersoner del i kvinnerettigheter, ut fra en oppfatning om at dette ville svekke kvinnekampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Hungry Hearts Pin-Up Performance Band nettside
Tonje Gjevjon om seg selv og transdebatten på Mot Dag-konferanse 2019
Jens Reich

Jens Georg Reich (født 26. mars 1939 i Göttingen) er en tysk biolog. Reich ble fremfor alt kjent som borgerrettsforkjemper i DDR i forbindelse med Tysklands gjenforening. Han ble i 1994 nominert til kandidat til vervet som forbundskansler av partiet Bündnis 90/Die Grünen.


== Referanser ==
Afghanistans flyvåpen

Afghanistans flyvåpen (etablert 1924) er en del av Afghanistans forsvar og ledes av generalmajor Mohammad Dawran. Afghanistans flyvåpen er ett av syv korps i det afghanske militæret og har ansvar for luftforsvar og luftkrig. Flyvåpenet ble offisielt etablert i 1924, men har for det meste eksistert som en liten og uavhengig forsvarsgren. Unntaket var på 1980-tallet da Sovjet bygde opp Den demokratiske republikken Afghanistans flyvåpen, i håp om at et sterkt afghansk flyvåpen skulle kunne slå ned Mujahedin og opprettholde den pro-sovjetiske regjeringen til Mohammed Najibullah. På høyden besto det afghanske flyvåpenet av nesten 500 fly og helikoptre.Da Najibullah-regjeringen falt i 1992 og Afghanistan ble kastet ut i borgerkrig, ble flyvåpenet splittet opp og kjempet om. Dette førte til at flyvåpenet ble sterkt redusert og hadde minimal kapasitet etter at Taliban tok kontroll i 1996. USAs invasjon i 2001 utslettet restene av Afghanistans flyvåpen. Gjenoppbyggingen begynte nesten umiddelbart etterpå, men kapasiteten til flyvåpenet har siden den tid vært svært begrenset. I slutten av 2012 besto flyvåpenet av over 100 fly eller helikoptre og mer enn 6000 personell.


== Referanser ==
Ling Jihua

Ling Jihua (forenklet kinesisk: 令计划, tradisjonell kinesisk: 令計劃, pinyin: Lìng Jìhuà; født 22. oktober 1956 i fylket Pinglu i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han var fra 19. september 2007 til 31. august 2012 sekretær for generalsekretariatet for Det kinesiske kommunistiske parti, og i kraft av dette en av president Hu Jintaos nærmeste medarbeidere, nærmest «stabssjef».


== Karriere ==
Ling kom fra en kommunistisk politikers familie som gav alle sine tre sønner navn som var knyttet til kommunistiske nøkkelord på deres tid. Navnet Jihua betyr «planlegging».
I 1973 ble han som mange andre unge kinesere sendt til feltarbeid på landsbygden under kulturrevolusjonen. i 1975 ble han medlem av den kinesiske kommunistiske ungdomsliga i Pinglu, og ble etter kort tid fylkeskomiteens sekretær. Han ble medlem av kommunistpartiet i 1976. I desember 1978 ble han overført til partikomiteen for prefekturet Yuncheng, og i 1979, som 23-åring, ble han engasjert i ungdomsligaens nasjonale propagandakomite.
Han studerte ved Hunanuniversitetet og fra 1983 studerte han politisk utdanning ved Den kinesiske ungdoms politiske akademi. I juli 1985 ble Ling nestsjef for teoriseksjonen ved ungdomsligaens propagandadepartment. På den tid var Hu Jintao lederen for den kommunistiske ungdomsliga. Ling fikk gjennom årene en rekke høyere embeder i ungdomsligaen: Kontorsjef for sentralsekretariatet, visedirektør for sentralkomiteens sentralbyrå, sjefredaktør for  Den kommunistiske ungdomsliga og direktør for propagandadepartmentet.
Etter ti år i ungdomsligaen ble Ling Jihua i desember 1995 overført til generalbyrået for det kinesiske kommunistpartis sentralkomite, og ble der leder for forskningsbyråets tredje gruppe. I desember 1999 ble han visedirektør for partiets generalbyrå. Senere var han også viseminister for generalbyrået fot Statsrådets statskommisjon for reform av offentlig sektor, og direktør for Hu Jintaos kontor.
Den 19. september 2007 etterfulgte han Wang Gang som direktør for generalkontoret for kommunistpartiets sentralkomite. Den 31. august 2012 ble han flyttet fra dette embede til stillingen som leder for partiets forente arbeidsfrontsdepartement - en viktig, men likefullt vesentlig mindre sentral, stilling. Dette skjedde etter at det ble alment kjent at hans sønn, Ling Gu, hadde råkjørt og krasjet med sin toseters Ferrari Spider 458 i mars på en motorvei i Beijing, og hadde forulykket og alvorlig skadet sine to «halvnakne» kvinnelige passasjerer. Sønnen og en av passasjerene, en kvinnelig amerikaner, døde.Ling ble ekskludert fra Kommunistpartiet og arrestert i juli 2015.


== Dom ==
I mai 2016 ble Ling dømt til livsvarig fengsel for korrupsjon, ulovlig innhenting av statshemmeligheter og maktmisbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ling Jihua hos China Vitae
Katolikos av Aghtamar

Katolikos av Aghtamar var en av fire biskoper i den armenske apostoliske kirke som innehadde kirkens høyeste tittel, katolikos. Katolikatet eksisterte fra 1113 til 1916 og hadde sitt sete på øya Aghtamar (armensk Աղթամար, tyrkisk Akdamar) i Vansjøen (dagens Tyrkia).
Aghtamar hadde allerede fra 927 til 947 vært sete for katolikos av hele Armenia. Opprettelsen av et eget katolikat på Aghtamar skjedde i 1113 ved at David Thornikian ble ordinert som motkatolikos til Grigor III Pahlavuni, den nyvalgte katolikos av hele Armenia (den gang med sete i Dzamendav i Kilikia). Grunnleggelsen var altså skismatisk, og David ble ekskommunisert. På 1400-tallet ble konflikten mellom katolikatene bilagt. Katolikos av Aghtamar ble anerkjent av de andre katolikoiene (av Edzjmiatsin, Kilikia og Aghvank), samtidig som han aksepterte katolikos av Edzjmiatsin som den armenske kirkens overhode.
Før den første verdenskrig omfattet katolikatet Aghtamar to bispedømmer med ca. 270 menigheter og 95 000 medlemmer. Under første verdenskrig, i 1915, ble munkene på øya drept og katedralen ble påført betydelige skader, og i 1916 ble katolikatet opphevet offisielt av den osmanske regjeringen.  Katedralen fortsatte å forfalle gradvis fram til andre verdenskrig, men ble senere fullstendig restaurert av tyrkiske myndigheter og åpnet som et museum i 2007. Armenere har siden da fått tillatelse til å bruke museet til religiøse seremonier ved spesielle anledninger.


== Referanser ==
Jure Radelj

Jure Radelj (født 26. november 1977 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper som representerte SSK Ilirija.
Han konkurrerte internasjonalt i årene 1993-2007. Hans beste sesong i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka var 2000/01, da han ble nummer 19 sammenlagt i verdenscupen og nummer 18 i Hoppuka. Hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 6.-plass i Kuopio 2. desember 2000. I kontinentalcupen ble han nummer 6 sammenlagt i 1995/96.
Radelj deltok i VM i 1997, 1999 og 2001, med 21.-plass i storbakken i Lahtis i 2001 som beste individuelle plassering. Han var på det slovenske laget som ble nummer 5 lagkonkurransen i Bischofshofen i 1999 og i lagkonkurransen i storbakken i Lahtis i 2001, og nummer 6 i lagkonkurransen i normalbakken samme år. Han ble nummer 49 i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1996 og nummer 29 i Oberstdorf i 1998.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Skijumping.pl: Jure Radelj (polsk, besøkt 11. september 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Jure Radelj – FIS (skihopping)
Katolikos av Aghvank

Katolikos av Aghvank var en av fire biskoper i den armenske apostoliske kirke som innehadde kirkens høyeste tittel, katolikos. Katolikatet eksisterte fra 706 til 1815 og omfattet landskapet Aghvank (armensk Աղվանք, aserbajdsjansk Albaniya) i dagens Aserbajdsjan.
Kristendommen ble introdusert i området i løpet av det 1. århundre, muligens av apostelen Bartolomeus. Kong Urnayr av Aghvank lot seg døpe av armenernes katolikos Gregor Lysbringeren i 313. Han gjorde kristendommen til statsreligion i kongedømmet Aghvank. Erkebiskopene av Aghvank ble deretter ordinert av armenenernes katolikos.
I 590 erklærte den aghvankske kirke seg for uavhengig og utropte sin erkebiskop til patriark. I en periode på over hundre år var kirken av Aghvank altså en autokefal orientalsk-ortodoks kirke.
Fra 706 underordnet kirken seg igjen den armenske apostoliske kirke. Lederen lot seg igjen ordinere av armenernes katolikos, men førte selv tittelen katolikos av Aghvank og forble leder for en autonom delkirke av den armenske. Katolikatet bestod av ti bispedømmer (hovedstaden Partav samt Amaras, Balasakan, Gardman, Hasho, Kabalaka, Kolmanķ, Şəki, Syuniķ og Utiķ).
Kongeriket gikk under på 800-tallet og ble islamisert på 900-tallet. Setet ble i denne perioden flyttet til Gandzasar-klosteret. Katolikatet bestod inntil 1815, da de russiske myndighetene degraderte katolikatet til et metropolitanbispedømme. 1836 ble også dette opphevet, og hele regionen Aghvank ble delt opp i to bispedømmer. Av disse eksisterer Artsakh bispedømme fremdeles. Det ligger nå i regionen Nagorno-Karabakh og hører på det kirkelige plan til katolikatet Edzjmiatsin.


== Eksterne lenker ==
Gandzasar-klosterets hjemmeside
Det armenske patriarkatet Jerusalem

Det armenske patriarkatet Jerusalem er et av patriarkatene i den armenske apostoliske kirke og har sitt sete i det armenske kvarteret i Jerusalem. I den armenske kirke har en patriark lavere rang enn en katolikos, og patriarken av Jerusalem er derfor underlagt armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. Han har likevel stor autonomi innen kirken, men ingen underordnete bispedømmer. Patriarkatet betegnes også som St. Jakobs apostoliske sete i Jerusalem. Det består av Palestina, Israel og Jordan, og omfatter fire armenske menigheter med totalt ca. 2700 medlemmer. Den nåværende armensk-ortodokse patriarken av Jerusalem er Torkom Manugian (siden 1990).
Patriarkatets katedral er St. Jakob-katedralen, der apostelen Jakobs hodeskalle skal være oppbevart. Den armenske apostoliske kirke er dessuten en av de tre kristne kirkene som har hovedansvaret for Oppstandelseskirken (Den hellige gravs kirke).
Fra 300-tallet etablerte armenske munker klostre i Det hellige land for å hjelpe armenske pilegrimer. Tallet på klostre var rundt 70 på sitt høyeste. Det største tallet armensk-ortodokse kristne i patriarkatet blir anslått til 25 000, da mange flyktninger fra folkemordet på armenerne søkte tilflukt i Jerusalem. De fleste av disse emigrerte videre til bl.a. Nord-Amerika. Bispedømmene Beirut og Damaskus ble i 1929 overført fra patriarkatet Jerusalem til katolikatet Kilikia.


== Se også ==
Liste over armenske patriarker av Jerusalem
Patriarken av Jerusalem for bruk av tittelen i andre kirker
Det armenske patriarkatet Konstantinopel

Det armenske patriarkatet Konstantinopel er et av patriarkatene i den armenske apostoliske kirke og har sitt sete i Istanbul. I den armenske kirke har en patriark lavere rang enn en katolikos, og patriarken av Konstantinopel er derfor underlagt armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. Han har likevel stor autonomi innen kirken, men ikke (lenger) noen underordnete bispedømmer. Patriarkatet består av Tyrkia samt den greske øya Kreta, og omfatter (per 2010) seks armenske menigheter med totalt ca. 70 000 medlemmer. Den nåværende armensk-ortodokse patriarken av Konstantinopel er Mesrob II Mutafjan (siden 1999).
Ifølge tyrkisk lov kan bare tyrkiske statsborgere bli valgt til patriark av Konstantinopel. Valget må dessuten godkjennes av regjeringen.


== Historie ==
Det fantes ikke armenske biskoper i Konstantinopel i østromersk tid, siden den økumeniske patriark av Konstantinopel og den armenske apostoliske kirke anså hverandre som kjetterske. Etter at byen var blitt osmansk i 1453, fikk også den armenske kirke lov av Muhammad II å etablere seg. Den første armenske patriarken av Konstantinopel, Hovakim, begynte sitt virke i 1461.
De osmanske sultanene gjorde den armenske patriarken av Konstantinopel til politisk og administrativ leder (milletbaşı eller etnark) over alle armenske kristne i Det osmanske rike. Han var dermed altså politisk overordnet katolikos av Kilikia og katolikos av Aghtamar (som likevel hadde en høyere kirkelig rang). I perioder fungerte den armenske patriark av Konstantinopel faktisk som leder for samtlige ikke-ortodokse kristne i Det osmanske rike.
Før den første verdenskrig omfattet patriarkatet 52 bispedømmer med ca. 1600 menigheter og 1,4 millioner medlemmer. Under folkemordet på armenerne ble de fleste av de armenske kristne drept eller fordrevet. Også patriarken ble forvist til Bagdad og patriarkatet opphevet i 1916. Patriarkatet ble gjenopprettet tre år senere, men var vakant fra 1922 til 1927 og fra 1944 til 1950. Bispedømmet Kypros ble i 1929 overført fra patriarkatet Konstantinopel til katolikatet Kilikia.


== Se også ==
Liste over armenske patriarker av Konstantinopel
Patriarken av Konstantinopel for bruk av tittelen i andre kirker


== Eksterne lenker ==
Patriarkatets informasjonsbulletin (armensk, tyrkisk, engelsk)
Ararat bispedømme

Ararat bispedømme er det eldste bispedømmet i den armenske apostoliske kirke. Det er et patriarkalsk bispedømme, som betyr at dets biskop er armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. I praksis ledes det imidlertid av en vikar, som utpekes av Armenias katolikos. Ararats nåværende biskop er katolikos Garegin II Nersisian; erkebiskop Navasard Kchoyan fungerer som hans vikar.
Ifølge legenden bygget Noah et alter i dalen der han hadde steget ned fra Ararat, etter at arken hadde grunnstøtt på fjellets topp. På det samme stedet ble Edzjmiatsin-katedralen bygget i 303, som fremdeles er setet for armenernes katolikos i hans funksjon som kirkens overhode. Setet for hans bispedømme ble imidlertid flyttet til Jerevan på 1500-tallet. Bispedømmet omtales derfor også som Jerevan bispedømme, men Ararat patriarkale bispedømme er det offisielle navnet.
Inntil 1989 omfattet Ararat bispedømme hele det nåværende Armenia. Etter hvert ble totalt sju nye bispedømmer skilt ut, men Ararat bispedømme er fremdeles ansvarlig for nesten halvparten av Armenias befolkning.
Jakub Hlava

Jakub Hlava (født 29. desember 1979 i Jilemnice) er en tsjekkisk tidligere skihopper som representerte Dukla Liberec.
Han konkurrerte internasjonalt i årene 1996-2002. Hans beste sesong i verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka var 1999/2000, da han ble nummer 56 sammenlagt i verdenscupen og nummer 42 i Hoppuka. Hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 18.-plass i storbakken i Harrachov 19. desember 1998 og i Willingen 3. februar 2001. Han ble nummer 38 sammenlagt i kontinentalcupen 1997/98, og fikk samme plassering i Sommer Grand Prix i 2002.
Hlava deltok i VM i Lahtis i 2001, der han ble nummer 35 i storbakken og var på det tsjekkiske laget som ble nummer 6 i lagkonkurransen i storbakken og nummer 7 i lagkonkurransen i normalbakken. I VM i skiflyging i Vikersund i 2000 ble han nummer 26.
Jakub Hlava er bror av skihopperen Lukáš Hlava.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Skijumping.pl: Jakub Hlava (besøkt 11. september 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Jakub Hlava – FIS (skihopping)