jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cry (Churchill Kohlmans sang)

«Cry» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Churchill Kohlman. Sangen ble først spilt inn på plate av Ruth Casey på Cadillac-etiketten


== Johnnie Rays og The Four Lads' versjon ==
Den største hitversjonen ble spilt inn på plate i New York City av Johnnie Ray og The Four Lads 16. oktober 1951. Innspillingen ble utgitt av Okeh Records med katalognummer 6840


== Lynn Andersons versjon ==
Lynn Anderson hadde en større suksess i countrymusikkmarkedet med sin versjon fra 1972, utgitt på singlen Columbia 4-45529. Arrangør var Cam Mullins. Produsent var Glenn Sutton.


== André van Duins versjon ==
Den nederlandske sangeren/komikeren André van Duin hadde en nederlandsk Top 40 nummer én-hit i 1982 med en nederlandske versjon betitlet «Als je huilt». Da van Duin fremførte denne sangen på TV anvendte han et spesielt par briller som sprøytet vann (tårer) på publikum.


== Crystal Gayles versjon ==
Crystal Gayle hadde sin egen hitversjon med sangen i 1986. Den ble utgitt på singlen Warner Bros. Records 7-28689. Produsent var Jim Ed Norman for Jen Productions Inc.


== André van Duins versjon ==
Den nederlandske sangeren/komikeren André van Duin hadde en nederlandsk Top 40 nummer én-hit i 1982 med en nederlandsk versjon betitlet «Als je huilt».


== Andre versjoner ==
Eileen Barton (Neil Hefti orch), i en versjon innspilt for Coral Records med katalognummer 60592. Den nådde også top 10 på Billboard-listen.
Ray Charles gjorde en coverversjon på sitt album Sweet & Sour Tears (1964)
Ronnie Dove ga nytt liv til sangen i 1966 og tok den til en 18.-plass på Billboard Hot 100-listen.
«Cry» har en fremtredende plass i musikkrevyen Forever Plaid på off-Broadway.
Stan Freberg parodierte sangen i 1952 som «Try», basert på Johnnie Rays innspilling.
Sangen har vært et viktig element i Jerry Lee Lewis' liveopptredener, nyligst fanget på hans live-DVD Last Man Standing i duett med Chris Isaak. Lewis spilte også inn en minneverdig uutgitt versjon av sangen under sessionen til hans album Southern Roots (1973).
I Storbritannia gjorde Vera Lynn en coverversjon.
Ronnie Millsap har spilt inn sangen. Den ble utgitt på hans album Just for a Thrill.
Mina fremførte sangen i Canzonissima, RAIs varietéserie i 1968.
Liza Minnelli, på hennes livealbum Liza's Back (2002)
Tammy Wynette spilte inn «Cry» en eller annen gang i løpet av 1967. Hennes versjon var med på albumet Take Me to Your World/I Don't Wanna Play House, utgitt i januar 1968.


== Norsk versjon ==
Tola har skrevet en norsk versjon. På norsk bærer den også tittelen «Cry».


== Innspilling ==
Ingrid Løfvenberg med Robert Levins orkester. Innspilt i Oslo i mai 1952. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3213.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Sør-Koreas motorvei 45

Sør-Koreas motorvei 45 eller Jungbu Naeryuk motorvei (som betyr den sentrale innlandsmotorveien) (koreansk: 중부내륙고속도로) er en motorvei i Sør-Korea, som går nord-sør, mellom Yeoju øst for Seoul og Masan, helt i sør, og ligger som navnet antyder deler landet omtrent i to deler øst og vest for veien.
Veien ble konstruert i tre etapper, først Yeoju til Chungju deretter Sangju til Gimcheon og til slutt Hyeonpung til Masan. Delen mellom Chungju og Sangju ble ferdigstilt i 2004, og siste del som ble bygd var mellom Gimcheon og Hyeonpung. En sidevei er Sør-Koreas motorvei 451 mellom Hyeonpung til den nordre delen av Daegu.

Fartsgrensa på veien varierer fra 50 km/t til 100 km/t.


== Eksterne lenker ==
Ministry of Construction and Transportation
Abu-Mansur Daqiqi

Abu Mansur Muhammad Ibn Ahmad Daqiqi Balkhi (Tusi) (persisk: ابو منصور محمد بن احمد دقیقی), tidvis referert til som Daqiqi (også Dakiki eller Daghighi, persisk: دقیقی), var en tidlig persisk poet fra Tous i Iran eller i Balkh, nå en by i Afghanistan. Han levde fra 935/942 til 976/980.Daqiqi støttet nasjonalistiske tendenser i persisk litteratur og forsøkte å skape Irans episke historie, som begynte med historien om Zarathustra og Gashtasb. Spørsmål har blitt stilt om hvorvidt Daqiqi hadde noen zoroastrianske tanker i bakhodet, eller om han rett og slett fremmet sasanidenes kulturelle trender i kjølvannet av samanidenes dominans. En stor del av hans arbeid ble tatt med i eposet Shahname («Kongenes bok») av den persiske poeten Firdausi. Daqiqi ble myrdet av sin nærmeste slave.Noen forskere spekulerer i at Daqiqi skrev mer, men innholdet var for kontroversielt til å bli inkludert i Shahname og gikk senere tapt. Andre dikt av han overlevde og ble utgitt i blant annet Le premier poet Persan av G. Lazard. 


== Referanser ==


== Videre lesing ==
Annemarie Schimmel: A Two-Colored Brocade: The Imagery of Persian Poetry, University of North Carolina Press (november 1992). ISBN 0-8078-2050-4
B. W. Robinson: The Persian Book of Kings: An Epitome of the Shahnama of Firdawsi, Curzon Press (april 2002). ISBN 0-7007-1618-1
A. J. Arberry: Classical Persian Literature, Routledge/Curzon, New Ed edition (31. januar 1995); ISBN 0-7007-0276-8
E.G. Browne: Literary History of Persia, (Fire bind, 2 256 sider, and 24 år i skrivingen). 1998. ISBN 0-7007-0406-X
Jan Rypka: History of Iranian Literature, Reidel Publishing Company. 1968. ISBN 90-277-0143-1
Djalal Khaleghi-Motlagh. Daqīqī, Abū Manṣūr Aḥmad i Encyclopædia Iranica
Yoshitomo Nara

Yoshitomo Nara (født 5. desember 1959 i Hirosaki i Japan) er en japansk popartist og kunstner. 
Nara jobber i Tokyo, hans kunstverk er utstilt på museer over hele verden. Han er ved utdannet University of Fine Arts and Music i Aichi (1983–87) og deretter ved Kunstakademie Düsseldorf (1988 og 1993) i Tyskland. 
Nara kom for alvor i søkelyset for kunstverdenen under Japans pop art-bevegelse, som oppstod på 1990-tallet. Han reflekterer i sin kunst innflytelsen vestlig popkultur, tegneserier, Walt Disney-animasjoner og vestlig rock har på den japanske kulturen etter andre verdenskrig. Japans tolkning av det kom til uttrykk i manga- and animetegneseriene, som kan kjennes igjen i hans kunstverk.
Nara har hatt nærmere 40 separatutstillinger over hele verden siden han begynte som kunstner i 1984, blant annet i New York City for Marianne Boesky Gallery og i Los Angeles for Blum & Poe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yoshitomo Nara – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Yoshitomo Nara på Twitter 
Yoshitomo Nara på Facebook 
Yoshitomo Nara på Instagram
Hope Bay

Hope Bay (spansk: Bahía Esperanza) på Trinityhalvøya er en 5 km lang og 3 km bred bukt lengst nord på Den antarktiske halvøy.

Bukta ble oppdaget 15. januar 1902 av den svenske antarktisekspedisjonen under ledelse av Otto Nordenskjöld. Han kalte den opp til minne om vinteren som ble tilbrakt der av J. Gunnar Andersson, S.A. Duse, Toralf Grunden, og José María Sobral etter at ekspedisjonsskipet «Antarctic» sprang lekk i isen og forliste. De ble omsider berget av den argentinske korvetten «Uruguay». Ruinene etter en steinhytte de bygde er fremdeles synlige og er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.
Den tidligere britiske Base D ble etablert her i februar 1945 i forbindelse med Operasjon Tabarin. Den brant delvis ned i 1948 og ble stengt ned i 1964. Den 8. desember 1997 overførte British Antarctic Survey stasjonen til Uruguay, som døpte den om til Estación Científica Antártica Ruperto Elichiribehety (ECARE).
Den argentinske forskningsstasjonen Esperanza ble etablert her i 1952 og består av totalt 43 bygninger. I 1978 ble Emilio Palma født ved basen, det første mennesket som er født i Antarktis. En byste av José de San Martín, en grotte med en statue av Virgen de Luján og en flaggstang oppført i 1955 ved den argentinske forskningsstasjonen står på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hope Bay Station Arkivert 12. mars 2005 hos Wayback Machine. British Antarctic Survey
Knut Axel Ugland

Knut Axel Ugland (født 5. juni 1959) er en norsk investor og milliardær fra Grimstad.
Han er sønn av Andreas Kjell Lund Ugland (1925 - 2019) og Aud Oda Thompson (1925 - 2014). Ugland driver avl på islandshester.Sammen med sine to brødre Johan Benad Ugland og Andreas Ove Ugland overtok han sin andel av farens formue i 1996, da faren trakk seg fra shipping. Knut Axel Ugland eier investorselskapet Knut Axel Ugland Holding, som i 2008 hadde eiendeler for 1,5 milliarder og i 2007 et driftsresultat på 1 milliard. I 2015 var han oppført med en personlig skatteformue på over 400 millioner norske kroner, og er ifølge Kapital god for over en milliard.  Sammen med sine brødre driver han bank på Caymanøyene.


== Selskaper ==
Knut Axel Ugland Invest
Knut Axel Ugland Holding
Ugland Estates
Schou Våpen
Centrum Reisebyrå
Dues Sportsreiser
Lufttransport
Helilease
Ugland & Lauvdal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ågreneset avls- og treningssenter
Talent (plateselskap)

Talent Produksjon A/S er et norsk plateselskap som ble etablert i november 1972. Direktør var Arve Sigvaldsen. Talent Studio stod ferdig i 1975 og var i bruk til 1982. Det ble drevet av Jan Erik Kongshaug og Arve Sigvaldsen.
Selskapet markerte seg med albumseriene Treff, Frem fra Glemselen og Countryfest. Selskapet hadde forskjellige fargekoder på etikettene på platen som skulle indikere for hvilken kvalitet platen var innspilt i:

LP 1: RØD LABEL
LP 2: BLÅ LABEL
LP 3: GRØNN LABEL
LP 4: GUL LABELFra 1979 gikk de over til én label på alle sin produksjoner.


== Plateserien Frem fra Glemselen ==
Frem fra Glemselen kap. 1 1974
Frem fra Glemselen kap. 2 1975
Frem fra Glemselen kap. 3 1976
Frem fra Glemselen kap. 4 1976
Frem fra Glemselen kap. 5 1977
Frem fra Glemselen kap. 6 1978
Frem fra Glemselen kap. 7 1979
Frem fra Glemselen kap. 8 1979
Frem fra Glemselen kap. 9 1980
Frem fra Glemselen kap.10 1981
Frem fra Glemselen kap.11 1982
Frem fra Glemselen kap. 18 1997
Frem fra Glemselen kap. 19 1998
Frem fra Glemselen kap. 21, 2008, med fire andre artister, ikke Rita og Helge
Frem fra Glemselen kap. 22- Hjemkomsten 2017


=== Frem fra glemselen - samleplater ===
Frem fra Glemselen, Kristne sanger 1982
Frem fra Glemselen - Jubileum 1999
Frem fra Glemselen - På oppfordring 2001
Frem fra Glemselen - Minnebok 2004
Frem fra Glemselen - Gamle kjente 2008
Frem fra Glemselen - 1974-2014 2014


== Plateserien Countryfest ==
Vill Vest – Countryfest 1975
Countryfest 1 1976
Countryfest 2 1977
Countryfest 3 1978
Countryfest 4 1979
Countryfest 5 1980
Countryfest 6 1980
Countryfest 7 1981


== Plateserien Treff ==
Treff-serien 1971–1978  (Treff,Treff 2, Treff 3 og Treff 4 ble utgitt på RCA International 1971–1972. Platene kom på Talent fra 1972 under navnet «På Treff med …»)På Treff med 1 1972
På Treff med 2 1973
På Treff med 3 1973
På Treff med 4 1973
På Treff med 5 1974
På Treff med 6 1974
På Treff med 7 1974
På Treff med 8 1975
På Treff med 9 1975
På Treff med 10 1975
Treff 76-1 1976
Treff 76-2 1976
Treff 76-3 1976
Treff 77-1 1977
Treff 77-2 1977
Treff 78-1 1978
Treff 78-2 1978


== Artister (i utvalg) ==
Helge Borglund
Rita Engebretsen
Stein Ingebrigtsen
Inger Lise Rypdal
Gro Anita Schønn
Lillian Askeland
Ottar Johansen
Unit Five
Carl Hjalmby
Tramteatret
Finn Kalvik
Jens Book-Jenssen
Rune Rudberg
Dag Spantell
Jahn Teigen
Septimus
Lars Børke
Heidi Halvorsen
Bjøro Håland
Benny Borg
Nordre Sving
Guggen (Erik Tøraasen)Selskapet heter i dag Talent.as og drives av Arve Sigvaldsen. Foruten å ha 5000 innspillinger tilgjengelig på nettet, er selskapet spesialister på digitalisering, mastering og restaurering av gamle innspillinger.


== Referanser ==
Włodzimierz Lubański

Włodzimierz Leonard Lubański (født 28. februar 1947 i Gliwice-Sośnica, Polen) er en tidligere polsk fotballspiller som hadde rollen som spiss for det polske landslaget.
Han blir regnet som den beste målscoreren gjennom tidene for det polske landslaget og blant de beste polske spissene noensinne. For landslaget spilte Lubański til sammen 65 landskamper mellom 1963 og 1980, han scoret 44 mål (hvis alle OL-kamper blir regnet med, så blir tallene 80 landskamper og til sammen 50 mål).
Han scoret til sammen fem hat-trick i løpet av sin landslagskarriere. Blant annet hadde han den sjeldne bragden av å score fem mål i en enkelt kamp mot Luxembourg i 1969. Lubański fikk sin landslagsdebut da han bare var 16 år og 188 dager gammel, og han ble dermed den yngste spilleren noensinne som spilte for det polske landslaget.
Han ledet landet sitt til gull under OL 1972 i München. Han fikk ikke være med på VM 1974, fordi den engelske landslagsspilleren Roy McFarland hadde taklet ham i en kvalifiseringskamp like før mesterskapet skulle begynne. I denne taklingen skadet han korsbåndet i det ene beinet så kraftig at det satte ham ut av fotballspill i to år. Lubański kom tilbake til fotballbanen under VM 1978, men han klarte aldri å komme helt tilbake til sine tidligere nivåer av dyktighet på fotballbanen.
På klubbnivå tilbrakte Lubański det meste av sin karriere i klubben Górnik Zabrze og han spilte også for KSC Lokeren. Av det polske fotballforbundet blir han regnet som den mest fremragende polske fotballspilleren i løpet av de siste 50 årene. Lubański var assisterende trener i sin tidligere klubb KSC Lokeren fra 2006 til 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Włodzimierz Lubański – Olympedia 
(en) Włodzimierz Lubański – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Włodzimierz Lubański – Polens olympiske komité 
(en) Włodzimierz Lubański – FIFA 
(en) Włodzimierz Lubański – UEFA 
(en) Włodzimierz Lubański – Transfermarkt 
(en) Włodzimierz Lubański – national-football-teams.com 
(en) Włodzimierz Lubański – FootballDatabase.eu 
(en) Włodzimierz Lubański – Soccerway 
(en) Włodzimierz Lubański – EU-Football.info
Tang Di

Tang Di (kinesisk: 唐棣, Pinyin: Táng Dì, Wade-Giles: T'ang Ti; (født ca. 1287 i Zhejiang provinsen i Kina, død 1355-1368) stilnavn: Zihua (子華), kunstpseudonym: Dunzhai, var en kinesisklandskapsmaler under Yuan-dynastiet (1279–1368).


== Biografi ==
Tang Dis poesi og malerier ble hyllet av det lokale aristokratiet mens han ennå var en ung kunstner. Han studerte først Chao Meng-fus stil inne landskapsmaleri. Seinere benyttet han også stilretningene til Wei Yen, Li Ch'eng, og Kuo Hsi. I 1338 malte Tang Di «Fiskere vender tilbake til en rimkledd strand».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tang Di – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aarhus Jazz Orchestra

Aarhus Jazz Orchestra, til 2012 kjent som Klüvers Big Band (etablert i 1977) er et storband fra Århus i Danmark, ledet av Jens Klüver.


== Norgesbesøk ==
I 2010 besøker Klüvers Big Band Kongsberg Jazzfestival sammen med Marius Neset & Bobo Moreno.


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Aarhus Jazz Orchestra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aarhus Jazz Orchestra på Discogs 
(en) Aarhus Jazz Orchestra på MusicBrainz
Dohma

Dohma er en kommune i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen er en del av forvaltningsfellesskapet Pirna. Dohma har 2 089 innbyggere (31. desember 2009).
Kommunen befinner seg 3 km sør for Pirna på en høyslette mellom elvene Bahre og Gottleuba. Kommunedeler er Dohma, Cotta, Goes og Dürrhof.
Dohma var en kommune i Kreis Pirna fra 1952 til 1990, og i Landkreis Pirna fra 1990 til 1. august 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Dohma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1287

Kunståret 1287 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1287.


== Hendelser ==


== Verk ==

1287-1288: Cimabue maler Krusefiks i Basilica di Santa Croce, Firenze


== Fødsler ==
ca. 1287: Tang Di - kinesisk landskapsmaler under Yuan-dynastiet (død 1368)
Wang Mian - kinesisk maler som brukte plommetre som motiv under Yuan-dynastiet (død 1359)


== Dødsfall ==
Bahretal

Bahretal er en kommune i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Kommunen er siden år 2000 en del av forvaltningsfellesskapet Bad Gottleuba-Berggießhübel. Bahretal har 2 261 innbyggere (31. desember 2009).
Kommunen Bahretal må ikke forveksles med bydelen Bahretal. Den sistnevnte er en del av Bad Gottleuba-Berggießhübel, og var en selvstendig kommune frem til 1999.
Kommunen befinner seg sør for Pirna og nord for Bad Gottleuba-Berggießhübel.
Bahretal var en kommune i Kreis Pirna fra 1952 til 1990, og i Landkreis Pirna fra 1990 til 1. august 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Landkreis Sächsische Schweiz, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bahretal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Østerport stasjon

Østerport stasjon er en jernbanestasjon i Østerbro i København, Danmark. Den blir betjent av metro, S-tog, Kystbanen og andre regionale tog, samt InterCity tog. Stasjonen blir brukt av rundt 30 000 passasjerer hver dag.


== Historie ==
Stasjonen ble tegnet av Heinrich Wenck og bygget i 1897 under navnet «Østbanegaarden». Den opprinnelige stasjonsbygningen finnes fremdeles i dag, men er imidlertid ikke i bruk.
Den var i starten endestasjon på Kystbanen, men da stasjonen ble forbundet med Nørreport stasjon i 1917 ble endestasjonen flyttet til Københavns hovedbanegård. I 1934 begynte også S-tog å gå fra stasjonen.
Siden Cityringen ble innviet 29. september 2019 blir stasjonen også betjent av metrolinjene M3 og M4. Metrostasjonen ligger på Oslo Plads mellom Kristianiagade og Østbanegade med gangveier til Østerport stasjon. En undergang mellom plattformene forenkler de reisendes tilgang til og fra S-tog, regionaltog og fjerntog.


== Fredning ==
Østerport stasjon ble fredet i 1992. Fredningen omfatter Heinrich Wencks hovedbygning og to perrongtak.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Østerport Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Østerport Station – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Marmorkirken metrostasjon

Marmorkirken er en metrostasjon på Københavns metro. Marmorkirken stasjon kommer til å ligge ved Marmorkirken, med hovedtrapper ut imot Store Kongensgade.
Marmorkirken stasjon ligger i takstsone 1.
Første byggetrinn begynte i 2009 med ledningsarbeider og arkeologiske utgravninger. Selve utgravningen skulle begynne i midten av 2011 og stasjonen var forventet å stå ferdig i løpet av 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cityringens hjemmeside
Systrond

Systrond (iblant Syrstrond og Syrstrand) er et tradisjonelt navn på bygda som strekker seg fra Fatlaelva i øst til Hella lengst vest i Leikanger kommune. Navnet har ingen offisiell status og Statistisk sentralbyrå benytter benevnelsen Hermansverk/Leikanger på bygda og tettstedet. Innbyggernavnet på personer fra bygda er systrending.Bygda har hatt flere storgårder. Den mest kjente av dem er Husabø, kongsgård på Halvdan Svartes tid. Bygda utgjorde et eget skipreide.
Tidligere hadde bygda to sentrumsdannelser 3 km fra hverandre, Hanahaug og Hermansverk, begge med butikker, hotell, rutebåtanløp, post o.l. Hanahaug hadde Leikanger som offisielt poststedsnavn. I siste halvdel av 20. århundre ble de fleste sentrumsfunksjonene på Hanahaug nedlagt. Hermansverk er nå Systrands eneste sentrum. Hanahaug har fortsatt anløp av hurtigbåt fra Bergen og ett hotell (Leikanger Fjord Hotel).
Arkeologiske undersøkelser har påvist jordbruk på Systrand eldre enn 4500 år.


== Etymologi ==
Navnet kan bety «Bygda som vender mot sør». Det finnes ingen tilsvarende «nordstrand» i området, men Balestrand, som ligger rett vest for Systrand og som fram til 1850 var en del av Leikanger kommune, kan tenkes å ha fungert som referanse for betegnelsen «sørstrand».


== Referanser ==
Petermann Island

Petermann Island er en liten øy på vestkysten av Den antarktiske halvøy, beliggende rett sør for Booth Island og Lemaire Channel i Wilhelm Archipelago. Petermann Island er en to kilometer lang, lav avrundet øy som er hjemsted for verdens sørligste koloni av bøylepingviner. Det er også en stor forekomst av adeliepingviner her.
Øya ble oppdaget av en tysk ekspedisjon i 1873–74 som kalte den opp etter geografen August Petermann. Den franske antarktisekspedisjonen 1908–10 under ledelse av Jean-Baptiste Charcot benyttet en liten vik på sørøstsiden av øya som vinterhavn for sitt ekspedisjonsskip «Pourquoi-Pas?». Viken ble gitt navnet Port Circumcision fordi den ble oppdaget 1. januar 1909 (Jesu omskjæringsdag).
Rester av hyttene bygd av ekspedisjonen er ikke lenger synlig, men en steinvarde oppført på Megalestris Hill står fortsatt med en kopi av en blyplakett med mannskapsliste. Varden er oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten.
På øya finnes også rester av en nødhytte bygget av Argentina i 1955 og et kors til minne om tre medlemmer av British Antarctic Survey som omkom i 1982 under et forsøk på å krysse havisen fra Faraday Station til Petermann Island.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petermann Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marifjøra

Marifjøra er et sted i Luster kommune ved utløpet av Maradalen, havn for bygdene i Indre Hafslo.
Like ved Marifjøra ligger gården Hunshamar med den gamle tingstua for indre Hafslo. Huset eldste bygningsdeler  skriv seg antagelig fra 1300-tallet. Tinglaget utgjorde tidligere et eget skipreide.
Marifjøra var endepunkt for det som fram til riksveireformen 1. januar 2010 var Norges korteste riksvei, bare 245 meter fra avkjøringen ved daværende riksvei 55. Riksvei 603 heter nå fylkesvei 603 og fortsetter som fylkesvei 336 til Eikum (5 kilometer).


== Referanser ==
Min Zhen

Min Zhen (kinesisk: 閔貞; født 1730 i Nanchang i Jiangxi, død ca. 1788) var en kinesisk kunstmaler og seglskjærer, som bodde mesteparten av livet i Hubei. Han var kjent for sine malerier av menneskelige figurer og for enkelte ganger å benytte fingermaling. Han ble tidlig foreldreløs og blir fra tid til annen knyttet til De åtte eksentrikerne fra Yangzhou.


== Referanser ==


== Kilder ==
Chinese Paintings in the Ashmolean Museum Oxford (118-121) Oxford ISBN 1-85444-132-9
China on-site Arkivert 13. desember 2010 hos Wayback Machine.
Kampfar

Kampfar er et norsk pagan/black metal-band som ble startet 1994. Bandet er opprinnelig fra Fredrikstad. 
De har til nå gitt ut åtte album samt to EP-er. Kampfars sjette album, Djevelmakt, ble utgitt i januar 2014. mens albumet Profan ble gitt ut året etter. For Profan vant de Spellemannprisen 2015 i klassen metal. De ble også nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen metal for Ofidians Manifest.Kampfar er for tiden signert til det norske plateselskapet Indie Recordings.


== Medlemmer ==
Per-Joar «Dolk» Spydevold: Vokal
Ole Hartvigsen: Gitar
Jon Bakker: Bass
Ask Ty Arctander: Trommer


=== Tidligere medlemmer ===
Thomas Andreassen: Gitar (forlot bandet i desember 2010)


== Utgivelser ==
1996 Kampfar (EP)
1997 Mellom skogkledde Aaser
1998 Norse (EP)
1999 Fra underverdenen
2006 Kvass
2008 Heimgang
2011 Mare
2014 Djevelmakt
2015 Profan
2019 Ofidians Manifest


== Utstyr ==
ESP guitars and Basses
ENGL guitar amps
EBS bass amps
Line6 wireless and effects
Rotosound strings
Richter straps


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kampfar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kampfar på Discogs 
(en) Kampfar på MusicBrainz 
(en) Kampfar på Encyclopaedia Metallum 
(en) Kampfar på SoundCloud 
(en) Kampfar på Spotify 
(en) Kampfar på Songkick 
(en) Kampfar på Last.fm 
(en) Kampfar på AllMusic 
Facebook