jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kreis Lippstadt

Kreis Lippstadt var en krets i Regierungsbezirk Arnsberg i Tyskland som eksisterte fra 1816 til 1974. Kretsen var en del av provinsen Westfalen fra 1816 til 1946 og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1947 til 1974. Kretsen hadde en tid benevnelsen Landkreis Lippstadt. Kretshovedstaden var Lippstadt.
Kretsen befant seg mellom elvene Lippe og Möhne. Den grenset i vest mot Kreis Soest, i nord mot Kreis Beckum og Kreis Wiedenbrück, i øst mot Kreis Paderborn og Kreis Büren, og i sør mot Kreis Brilon, Kreis Meschede og Kreis Arnsberg.
Kretsen hadde et areal på 508.17 km² og et folketall på 108 532 innbyggere per 27. mai 1970.
Med virkning fra 1. januar 1975 ble kretsen sammen med deler av Kreis Arnsberg innlemmet i Kreis Soest.
Kreis Altena

Kreis Altena var en kretsen i Regierungsbezirk Arnsberg i Tyskland. Kretsen eksisterte fra 1753 til 1968. Kretsen var en del av provinsen Westfalen fra 1816 til 1946 og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1947 til 1968. Frem til 1938 hadde kretsen benevnelsen Landkreis Altena. Kretshovedstaden var Altena.
Med virkning fra 1968 ble kretsen slått sammen med Stadtkreis Lüdenscheid, kommunen Evingsen fra Amt Hemer i Landkreis Iserlohn og kommunen Küntrop i Amt Balve i Landkreis Arnsberg til Kreis Lüdenscheid (1969–1974). Dens geografiske område tilhører idag Märkischer Kreis.
Kreis Wittgenstein

Kreis Wittgenstein var en krets i Regierungsbezirk Arnsberg i Tyskland. Kretsen eksisterte fra 1816 til 1974. Kretsen var en del av provinsen Westfalen fra 1816 til 1946 og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1947 til 1974. Fra 1939 til 1969 hadde kretsen benevnelsen Landkreis Wittgenstein. Kretshovedstaden var Bad Berleburg.
Kretsen befant seg i det vesentlige innenfor de nåværende byene Bad Berleburg og Bad Laasphe og den nåværende kommunen Erndtebrück i den nordøstlige delen av Kreis Siegen-Wittgenstein. En liten del befant seg i byen Winterberg i Hochsauerlandkreis.
Kretsen hadde et areal på 487,54 km² og et folketall på 42 504 innbyggere i 1959.
Med virkning fra 1. januar 1975 ble kretsen innlemmet i Kreis Siegen-Wittgenstein.
Sukkerdøden

Sukkerdøden er en kriminalroman av Unni Lindell utgitt på Aschehoug høsten 2010. Det er den åttende boka om etterforsker Cato Isaksen.


== Plott ==
Selve boka starter med at Martin Egge, Kripossjefen, blir påkjørt. Han blir fraktet til sykehus i koma, og så dør han på sykehuset. Først trodde alle at han døde av skadene, men det gjorde han altså ikke. Han ble kvalt på sykehuset med en pute. Dermed får Cato Isaksen en ny kjempesak å jobbe med. Denne gangen tar han med seg Marian Dahle, en god venn av den avdøde, på laget. Dette kan selvfølgelig by på utfordringer for etterforskningen.
Etter hvert i boka begynner Cato å irritere seg over Marian. Han ser virkelig ikke på henne som en lagspiller, ettersom ingen vet helt hva hun holder på med. Det eneste Cato vet, er at hun tok til seg en saksmappe hun ikke skulle ha og at hun var på sykehuset hos Martin Egge rett før han ble drept. Kan hun være innblandet i det som har skjedd? Og hva er det egentlig hun holder på med?
Parallelt med etterforskningen følger vi Kari Helene Bieler, en ung og overvektig jente. Hun er også datteren til en av lederne i Undervisningsbygg. Plutselig en dag som hun skulle inn på bakeriet hun var innom nesten daglig, husker hun hva som skjedde med lillebroren som døde for mange år siden. I dødsattesten sto det at det var krybbedød, men det viste seg at han døde av noe helt annet.
Denne gamle saken, og drapet på kripossjefen viser seg etter hvert å ha en sammenheng. En vennegjeng etablert for lenge siden blir også i sentrum av etterforskningen. Hva har egentlig skjedd her? Og hvordan kan disse to sakene ha en sammenheng?
Canadas Grand Prix 2010

Canadas Grand Prix 2011 (offisielt navn: XLVI Grand Prix du Canada)  var et Formel 1-løp som ble arrangert 13. juni 2010 på  Circuit Gilles Villeneuve i Montréal, Canada. Det var det åttende løpet i 2010-sesongen, og det 47. Canadas Grand Prix. Løpet ble vunnet av McLaren-føreren Lewis Hamilton, med Jenson Button, også McLaren, på andreplass og Ferraris Fernando Alonso på tredje.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter til tabellene:

Note 1:  - Mark Webber fikk en gridstraff på fem plasser for å ha skiftet girkasse før løpet.


=== Løpet ===
Noter til tabellene:

Note 2:  - Felipe Massa fikk etter løpet en 20 sekunders tidsstraff for å ha brutt fartsgrensa i pitlane mot slutten av løpet. Men ettersom Massa kom i mål over en runde foran neste bil hadde ikke straffen noen betydning for hans plassering.


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==

 
Merk: Kun de øverste fem plasseringene er tatt med for hver av de to mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2010 Canadian Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eve Arnold

Eve Arnold (født 21. april 1912 i Philadelphia, Pennsylvania, død 4. januar 2012 i London) var en amerikansk fotojournalist. I 1957 ble hun den første kvinnen som ble tatt opp som medlem av Magnum Photos.
Hennes interesse for fotografering begynte i 1946 mens hun jobbet i en fotobutikk i New York. Deretter fikk hun en kort fotografisk utdannelse i 1948 under Harper's Bazaars art director, Alexei Brodovitch, ved The New School for Social Research på Manhattan.
Eve Arnold tok mange bilder av skuespilleren Marilyn Monroe fra 1951 og utover, men er mest kjent for hennes bilder av Marilyn Monroe, tatt under filmingen av Monroes siste film The Misfits (1961). Halcyon Gallery i London hadde i mai 2005, en utstilling av hennes tidligere upubliserte bilder av Monroe.
Hun hadde sin første soloutstilling i 1980 med bilder fra hennes reiser til Kina ved Brooklyn Museum i New York. Samme år mottok hun en «Lifetime Achievement Award» fra «the American Society of Magazine Photographers». 


== Berømte fotografier ==
Marilyn Monroe, 1960.
Horse Training for the Militia in Inner Mongolia, 1979.
Jacqueline Kennedy arranging flowers with daughter Caroline, 1961.


== Bøker av Eve Arnold ==
The Unretouched Woman, 1976.
Flashback: The 50's, 1978.
In China, 1980.
In America, 1983.
Marilyn for Ever, 1987.
Marilyn Monroe: An Appreciation, 1987.
All in a Day's Work, 1989.
The Great British, 1991.
In Retrospect, 1995.
Film Journal, 2002.
Handbook, 2004
Marilyn Monroe 2005
Eve Arnold's People 2009


== Utmerkelser ==
Honorary Degree of Doctor of Science, University of St Andrews, Skottland, 1997.
Honorary Degree of Doctor of Letters, Staffordshire University.
Doctor of Humanities, Richmond, the American International University in London.
Master Photographer, International Center of Photography, NYC.
Honorary OBE av Storbritannias regjering.
Lifetime Achievement Award, the Sony World Photography Awards, 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Eve Arnold på Internet Movie Database 
(en) Eve Arnold på Discogs 
(en) Eve Arnold hos American National Biography 
(en) Eve Arnold på Facebook 
(en) Eve Arnold på Instagram 
(en) Eve Arnold profile by Emily Meyer Pomper, Jewish Women Encyclopedia
(en) Eve Arnold photosite
(en) Eve Arnold Biography and Marilyn Monroe Pictures
András Simor

András Simor (født 17. mai 1954) er en ungarsk økonom, som fra mars 2007 til mars 2013 var sentralbanksjef for Ungarns sentralbank. 
Han er universitetsutdannet innen sosialøkonomi, og begynte sin yrkeskarriere i Ungarns sentralbank i 1976, i valutaforvaltningsavdelingen. Fra 1979 til 1985 jobbet han i Hungarian International Bank, som er sentralbankens datterbank i London. Her var han nestleder for deres internasjonale divisjon. I 1989 ble han utnevnt til styreformann i CA-BB, som senere fikk navnet Creditanstalt Értékpapír Rt, og fra 1997 til 1998 var han styreleder for CA IB Investmentbank i Wien. 
Etter dette flyttet han tilbake til Ungarn, og var styreleder for Budapest Børs. Her bidro han til å endre virksomheten fra å være en offentlig servicebedrift, til å bli et profittorientert selskap, og han jobbet her til 2002. Fra 1999 til 2006 hadde han også ulike lederstillinger i Deloitte i Ungarn. 
Fra 3. mars 2007 overtok han som Ungarns sentralbanksjef, etter at Járai Zsigmond hadde sittet i stillingen siden 2001. Da han gikk av i mars 2013 overtok György Matolcsy som sentralbanksjef. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ungarns sentralbank – Curriculum Vitaes of the members of the board
Curt Gelin

Curt Gelin (født oktober 1945) er en svensk frilans båtjournalist og seiler. Han er først og fremst båttester og skriver for svenske og norske båtmagasiner, men har også sammenfattet testene i fire bøker. Gelin inngår også i testpanelet til «Årets båt». Han begynte å teste båter i 1970 og utgav sin første bok, Hissa segel, i 1979. 
Gelin har seilet siden ungdommen og begynte med kappseilas i 1964 der han deltok i Tjörn Runt. Siden har han deltatt i ca 30 Gotland Runt, 10 Antigua Sailing Week og 10 Marmaris Race Week.


== Bibliografi ==
Hissa Segel – 1979
300 segelbåtar i test – 1998
500 segelbåtar i test – 2005
400 motorbåtar i test – 2008
700 segelbåtar i test – 2010
Zsigmond Járai

Zsigmond Járai (født 29. desember 1951 i Biharkeresztes) er en ungarsk økonom og politiker. 
Járai var president i Budapest Børs fra 1996 til 1998. Deretter var han finansminister i Ungarn fra 1998 til 2000, og sentralbanksjef for Ungarns sentralbank fra 2001 til 2007, da András Simor overtok stillingen. 
Pr 2011 er han styreformann i representantskapet i forsikringsselskapet CIG Eastern European Insurance Company, og sitter i styret i og olje- og gasselskapet MOL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos VoksCentrum
Hissa Segel

Hissa Segel: lär dig snabbt att segla säkert! er en svensk bok om seiling for nybegynnere innen seiling. Boken er skrevet av Curt Gelin og illustrert av Håkan Knutsson og Hans Thoresson.
James-Langes teori

James-Langes emosjonsteori er en teori innenfor psykologi om opphavet til våre emosjoner (følelser) og er en av de første teoriene om emosjoner. Teorien ble utviklet av den amerikanske psykologen William James (1842–1910) og den danske fysiologen Carl G. Lange (1834–1900), uavhengige av hverandre i henholdsvis 1884 og 1885. 
Hovedsakelig går teorien ut på at våre følelser er et resultat av fysiologiske forandringer i møte med et stimulus. William James mente at våre følelser oppstår når kroppen reagerer emosjonelt. Fra dette perspektivet vil vi derfor oppleve for eksempel frykt fordi vi oppfatter den kroppslige aktiviteten trigget av spesifikke stimuli. Ulike emosjoner vil derfor oppleves forskjellige fordi de kommer av ulike former for fysiologiske responser. Slike fysiologiske responser kan være økt hjerterate, muskelkontraksjoner, andpustenhet, svette, tørrhet i munnen, utvidede pupiller og så videre. Denne teorien vil for eksempel si at «vi er lei oss fordi vi gråter» (ikke «vi gråter fordi vi er lei oss»). William James foreslo at følelsene vi opplever forårsakes av kroppslige forandringer. 
Omtrent på samme tid rettet Carl G. Lange fokuset mot perifere psykologiske hendelser som reguleres av det autonome nervesystemet – i sin tolkning av emosjoner. Forskjellen mellom de to teoretikerne var at Lange var en materialist som mente at det er de fysiske endringene som teller, mens James kom frem til sin teori gjennom introspektiv analyse. Han mente at man ikke kan beskrive for eksempel en angstopplevelse uten å ta med alle de fysiske opplevelsene, som hjertebank, frysningene, svetten, klumpen i magen og så videre. James mente at om man tar bort alle disse følelsene vil man miste det emosjonelle ved angsten.  Ifølge James-Lange teorien vil hendelsesforløpet i emosjonsresponsen se slik ut:

Stimuli     →   persepsjon/tolkning av stimuli   →  Spesifikt mønster av autonomisk aktivering (for eksempel økt hjerteate)   →    Opplevd emosjonEt eksempel på en slik respons kan være:

Ser en bjørn →  tolker det som en mulig fare →  økt hjerterate, muskelsammentrekning osv. →  redsel.


== Kritikk ==
Walter Cannon var en av de som kritiserte James -Langes teori om emosjoner. Cannon mente at det sympatiske nervesystemet til mennesket er for langsomt til at det kan være opphavet til våre emosjoner. Sammen med Philip Bard utviklet Cannon en alternativ teori om emosjoner hvor de ser på den emosjonelle og den kroppslige reaksjonen på en stimulus som to separate prosesser som skjer samtidig.
Landgangsfartøy L-50

Landgangsfartøy L-50 også kalt «L50-båter» var en type landgangsfartøy som ble benyttet innen den svenske flåten og det svenske kystartilleriet fra 1950-tallet til 1980-tallet. På den tiden var kystartilleriet en egen forsvarsgren som besto av fem kystartilleriregimenter. I løpet av 80-, 90- og 2000-tallet ble fire av disse regimentene lagt ned. Det eneste gjenværende kalles i dag for amfibiekorpset og danner sammen med flåten, Sveriges sjøforsvar. Kystartilleriet som forsvarsgren er nedlagt.
L50-båtene kunne frakte både kjøretøy og personell og var designet spesielt med tanke på landsetting av kystjegere under ild. Under overfarten var personellet beskyttet bak fartøyets stålskrog og en massiv rampe i baugen. Fartøyet var videre bygd med flat bunn og kunne derfor kjøre langt inn på grunne strender uten å grunnstøtte. Når fartøyet var så nær land som mulig, gikk rampen hurting ned og personellet stormet i land, om nødvendig ved bruk av «ild og bevegelse». Målet i første omgang var normalt å etablere et brohode for derved å sikre landsetting av hovedstyrken. Deretter kunne neste fase av operasjonen starte.


== Fartøy i klassen ==
L-51 – Flåten
L-52 –
L-53 – Flåten → Karlskrona kystartilleriregiment (KA 2) → Flåten
L-54 – Flåten → Karlskrona kystartilleriregiment (KA 2)
L-55 –


== Se også ==
MS «Thorbjørn»


== Referanser ==
Carl Wildt

Carl Wildt var en tysk tegner, kobberstikker og litograf som virket i Berlin mellom 1830 og 1870.
Efter å ha studert ved Akademie der Künste i Berlin begynte han i 1832 på Akademische Kupferstecherschule («den akademiske kobberstikkerskolen»), hvor han gikk i lære hos professor Ludwig Buchhorn. Allerede på en kunstnerutstilling i 1832 viste han sitt talent som kobberstikker. Wildt utviklet i løpet av årene sine ferdigheter, og ble særlig dyktig på krittegninger. Mot slutten av sitt liv arbeidet han imidlertid mest som litograf.


== Kilder ==
Nagler, Georg Kaspar, red. Neues allgemeines Künstler-Lexicon (Bind 21: Vouillemont – Witsen) München: E. A. Fleischmann, 1851, s. 443.
Müller, Friedrich. Die Künstler aller Zeiten und Völker oder Leben und Werke der berühmtesten Baumeister, Bildhauer, Maler ... etc. (Bind 3: M–Z). Stuttgart: Ebner & Seubert, 1864, s. 870.
Carl Wildt. I: Ulrich Thieme, Felix Becker m. fl.: Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Bind 35, E. A. Seemann, Leipzig 1942, s. 568–569


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Wildt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Looking on Darkness

Looking on Darkness er Frode Haltlis debut-CD fra 2002, utgitt av det tyske plateselskapet ECM. På et av sporene medvirker også Vertavo-kvartetten. CD-en er produsert av Manfred Eicher.


== Sporliste ==
Bent Sørensen: Looking on Darkness (2000)
PerMagnus Lindborg: Bombastic SonoSofisms (1996)
Maja Solveig Kjelstrup Ratkje: gagaku variations, for akkordeon og strykekvartett (2001)
Magnus Lindberg: Jeux d'anches (1990)
Asbjørn Schaathun: Lament (2000)


== Priser ==
Spellemannprisen 2002 i kategorien samtidsmusikk
Prix Gus viseur 2004 (Fr) i kategorien samtidsmusikk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Looking on Darkness på MusicBrainz 
Looking on Darkness på ECMs hjemmesider
700 segelbåtar i test

700 segelbåtar i test er et svensk oppslagsverk om seilbåter utgitt i 2010 av Nautiska biblioteket og skrevet av Curt Gelin. Boken er en oppfølger til 500 segelbåtar i test (2005) og omhandler seilbåter fra Stortriss til Swan 65 med hovedvekt på svenske båtkonstruksjoner. Boken er trykt i nesten 10 000 eksemplarer. 
Testene er inndelt i tolv kapitler etter båtenes lengde, der hvert kapittel strekker seg over to fot og er alfabetisk inndelt. Hver båt er illustrert og bakgrunn, konstruksjon, innredning og seilegenskaper er beskrevet. I tillegg er hovedfakta presentert i en oversiktlig faktaboks. Boken inneholder i tillegg til testene en oversikt over seilmerker og de 50 raskeste båter i boken mht. LYS.


== Referanser ==
Christian Haldenwang

Christian Haldenwang (født 14. mai 1770 i Durlach, død 27. juni 1831 i Rippoldsau) var en tysk kobberstikker.
Haldenwang gikk ti år i lære hos Christian von Mechel i Basel. I 1796 ble han ansatt ved Chalkographische Gesellschaft i Dessau. I 1804 ble han hoffkobberstikker i Karlsruhe.
Som landskapskunstner forente Haldenwang styrke med skjønnhet og det frie maleriske kunstverk med en omhyggelig perfeksjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christian Haldenwang. I: Ulrich Thieme, Felix Becker m. fl.: Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Bind 15, E. A. Seemann, Leipzig 1922, s. 498
Haldenwang, Hasso von: Christian Haldenwang, Kupferstecher (1770 – 1831). Kunstgeschichtliches Inst., Frankfurt am Main 1997. ISBN 3-923813-13-9
(de) Woltmann, Alfred: «Haldenwang, Christian». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 10, Duncker & Humblot, Leipzig 1879, s. 406 f.


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Haldenwang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Christian Haldenwang i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
500 segelbåtar i test

500 segelbåtar i test er et svensk oppslagsverk om seilbåter utgitt i 2005 av Nautiska biblioteket og skrevet av Curt Gelin. Boken er en oppfølger til 300 segelbåtar i test og omhandler seilbåter i perioden 1937 til 2005 fra lille Pop 16 til Sweden Yachts 70 med hovedvekt på svenske båtkonstruksjoner. Boken ble etterfulgt av 700 segelbåtar i test i 2010.
Testene er inndelt i tolv kapitler etter båtenes lengde. Hvert kapittel strekker seg over to fot og er alfabetisk inndelt. Hver båt er illustrert og bakgrunn, konstruksjon, innredning og seilegenskaper er beskrevet. I tillegg er hovedfakta presentert i en oversiktlig faktaboks. 


== Referanser ==
300 segelbåtar i test

300 segelbåtar i test er et svensk oppslagsverk om seilbåter utgitt i 1998 av Nautiska förlaget og skrevet av Curt Gelin. Boken er en samling av seilbåttester forfatter har gjort for ulike svenske båtmagasiner fra 1970 og fram til 1998. Boken omhandler 308 tester av seilbåter fra Stortriss til Swan 40 med hovedvekt på svenske båtkonstruksjoner. Boken ble etterfulgt av 500 segelbåtar i test i 2005.
Testene er inndelt i tolv kapitler etter båtenes lengde. Hvert kapittel strekker seg over to fot og er alfabetisk inndelt. Hver båt er illustrert og bakgrunn, konstruksjon, innredning og seilegenskaper er beskrevet. I tillegg er hovedfakta presentert i en oversiktlig faktaboks. Boken inneholder i tillegg til testene en oversikt 50 raskeste båter i boken mht. LYS.


== Referanser ==
Kreis Soest (1817–1975)

Kreis Soest var en krets i Regierungsbezirk Arnsberg i Tyskland som eksisterte fra 1817 til 1975. Kretsen var en del av provinsen Westfalen fra 1817 til 1946 og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen fra 1947 til 1975. Fra 1939 til 1969 hadde kretsen benevnelsen Landkreis Soest. Kretshovedstaden var Soest.
Kretsen befant seg i hjertet av Westfalen mellom elvene Lippe og Möhne.
Kretsen hadde et areal på 660.92 km² og et folketall på 123 000 innbyggere i 1969.
Med virkning fra 1. januar 1975 ble kretsen gjennom Münster/Hamm-Gesetz slått sammen med Kreis Lippstad, Amt Warstein fra Kreis Arnsberg og enkelte kommuner fra andre kretser til den nye Kreis Soest.
Union Saint-Gilloise

Union Saint-Gilloise er en belgisk fotballklubb fra kommunen Forest, men navngitt etter nabokommunen Saint-Gilles. Klubben rykket ned i 3. divisjon etter 2004/05-sesongen. Klubben vant 11 belgiske seriemesterskap mellom 1903 og 1935, og var dermed den mest suksessrike fotballklubb i Belgia før 2. verdenskrig.


== Spillerstall ==
Oppdatert 30. mars 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Meritter ==
Seriemester (11): 1904, 1905, 1906, 1907, 1909, 1910, 1913, 1923, 1933, 1934, 1935
Cupmester (2): 1913, 1914


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Royale Union Saint-Gilloise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kreis Medebach

Kreis Medebach var en krets som eksisterte fra 1817 til 1819 i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i Kongeriket Preussen. Kretsen ble oppløst den 1. januar 1819 og dens kommuner ble overført til Kreis Brilon og Kreis Eslohe.
Kreis Bilstein

Kreis Bilstein var en krets som eksisterte fra 1817 til 1819 i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i Kongeriket Preussen. Kretsen ble oppløst den 1. januar 1819 og dens kommuner ble overført til Kreis Eslohe og Kreis Olpe.
Landkreis Gelsenkirchen

Landkreis Gelsenkirchen var en krets som eksisterte fra 1885 til 1926 i Regierungsbezirk Arnsberg i provinsen Westfalen i Kongeriket Preussen og Fristaten Preussen. Kretsens navn var Kreis Gelsenkirchen frem til 1896, da byen Gelsenkirchen ble utskilt som en egen bykrets. Byen var likevel fortsatt sete for kretsforvaltningen i landkretsen.
Før kretsens oppløsning omfattet den bykommunen Wattenscheid og ti andre bykommuner. De sistnevnte ble delvis innlemmet i bykommunen Wanne-Eickel den 1. april 1926. Landkreis Gelsenkirchen var dermed oppløst, og begge byene fortsatte som egne bykretser.
Abraham Tedros

Abraham Tedros (født 20. august 1993) er en eritreisk fotballspiller. Han spiller på landslaget og den eritreiske fotballklubben Red Sea FC.
Tedros var toppscorer under CECAFA U-20 Mesterskap 2010 med fire mål. Han ble også valgt til mesterskapets beste spiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abraham Tedros – national-football-teams.com 
(en) Abraham Tedros – Soccerway 
(en) Abraham Tedros – FBref
Wilhelm Arndt

Wilhelm Ferdinand Arndt (født 27. september 1838 i Łobżenica i provinsen Posen, død 9./10. januar 1895 i Leipzig) var en tysk historiker og paleograf.
Efter å ha gått på skole i Elbląg og Chełmno begynte Arndt i 1858 å studere historie ved Humboldt-Universität zu Berlin, hvor han hørte på Leopold von Rankes forelesninger. Kun ett år senere byttet han til Georg-August-Universität i Göttingen for å gå på seminarene til Georg Waitz.
I 1861 tok han filosofisk doktorgrad med en avhandling om et middelaldertema. Senere fikk han efter Waitz’ ønske en stilling som redaktør ved Monumenta Germaniae Historica (en serie med redigerte verker fra middelalderen). Frem til 1875 reiste han flere ganger gjennom Europa for å finne kilder til serien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Arndt, Wilhelm i Nordisk familjebok (2. utgave, 1904)
(de) H. Geffcken: «Arndt, Wilhelm». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 46, Duncker & Humblot, Leipzig 1902, s. 39–41.
(de) Gottfried Opitz: «Arndt, Wilhelm.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 363 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Wilhelm Arndt i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Wilhelm Arndt i professorkatalogen til Universitetet i Leipzig
(de) Liste over forelesninger ved Universitetet i Leipzig (sommersemestret 1876 til vintersemestret 1894)
Walid Atta

Walid Atta (arabisk:  وليد عطا,Walid 'Ata‎) (født 28. august 1986) er en svensk-eritreisk fotballspiller som spiller for Hittarps IK.


== Meritter ==
AIKAllsvenskan: 2009
Svenska Cupen: 2009
Supercupen: 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walid Atta – Transfermarkt 
(en) Walid Atta – national-football-teams.com 
(en) Walid Atta – WorldFootball.net 
(en) Walid Atta – FootballDatabase.eu 
(en) Walid Atta – Soccerway 
(tr) Walid Atta – Mackolik.com 
(en) Walid Atta – Tyrkias fotballforbund 
(en) Walid Atta – FBref 
(es) Walid Atta – as.com 
Walid Atta at aikfotboll.se (svensk)
Walid Atta at Playerhistory.com