jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svovelveis

Svovelveis, som vitenskapelig er kjent som Anemone ×lipsiensis eller Anemone nemorosa × ranunculoides, er en hybrid mellom hvitveis og gulveis, den er også kjent under Anemone nemorosa × ranunculoides som vitenskapelig navn. Hybriden er flerårig, og dens foreldre er urter i soleiefamilien. Den har per i dag ikke noe offisielt norsk navn, men kalles for «halvveis», «midtveis», «mellomveis» og «smørveis». Eventuelt blir det brukt -symre i stedet for -veis, i nynorsk og i enkelte dialekter. Hele planten i frisk tilstand er giftig.


== Utseende ==
Anemone ×lipsiensis blir 5–20 cm høy. Skuddenes stengler har tre blader midt på stengelen, som er tredelte. Planten ellers er slik som en blanding av hvitveis og gulveis.


== Utbredelse ==
Anemone ×lipsiensis blomstrer fra hovedsakelig fra april til mai og kan dukke opp der hvitveis og gulveis vokser sammen. Det er ikke vanlig å finne denne hybriden. I Norge er den spredt, men ofte lokalt vanlig. Den er funnet på Østlandet (Stange, Ringsaker og Østre Toten), langs Mjøsa og i Nord-Trøndelag (Verdal).


== Etymologi ==
Navnet Anemone har antageligvis en av to alternativer. Det ene alternativet er anemos, som kommer av det greske ordet for vind. Det andre er fra et gresk korrumpert låneord fra semittisk, som da betyr blodrød. Dette er da fra Anemone coronaria (eller Adonis), som da etter sigende skulle ha spirt opp fra blodet til Naaman. Plantenavnet kommer fra Theofrast, 300 f.Kr. Nemorosa blir forklart under hvitveis, og ranunculoides blir forklart under gulveis.


== Litteratur ==
Lid, Johannes (2005). Norsk Flora (syvende utg.). Det Nordiske Samlaget. ISBN 82-521-6029-8. 
Mossberg, Bo (2007). Gyldendals Store Nordiske Flora (andre utg.). Gyldendal. ISBN 978-82-05-32563-0. 
Høeg, Ove Arbo (1984). Våre Medisinske Planter, trollskap, tradisjon og legekunst (Første utgave, andre opplag utg.). Forlaget Det Beste. ISBN 82-7010-156-7.
Typhaeus

Typhaeus er en slekt av biller i familiegruppen tordivler. De finnes i store deler av Europa, men går ikke nord til Norge.


== Utseende ==
Ganske store og kraftige, hvelvede, blankt svarte biller. Begge kjønn har fremoverrettede horn på pronotum, hos hannen er disse tre lange horn, de to ytterste når foran hodet, hos hunnen er det fem korte pigger. Pronotum er mye bredere enn langt. De korte, hvelvede dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige gravebein, som vanlig hos tordivler.


== Levevis ==
Disse artene lever på steder med sandete jord som det er lett å grave i. Hunnen graver ut en 1-1,5 meter dyp sjakt som har flere sidesjakter, larvene utvikler seg nede i disse. De fores med møkk.


== Utbredelse ==


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien tordivler, Geotrupidae
Underfamilien Geotrupinae
Slekten Typhaeus Leach, 1815 – 6 arter
Underslekten Chelotrupes Jekel, 1866
Typhaeus hiostius Gene, 1836
Typhaeus momus (Olivier, 1789)
Underslekten Typhaeus (i snever forstand)
Typhaeus fossor Waltl, 1838
Typhaeus lateridens (Guérin-Méneville, 1838)
Typhaeus typhaeoides (Fairmaire, 1852)
Minotaurbille, Typhaeus typhoeus (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Typhaeus i Encyclopedia of Life 
(en) Typhaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Typhaeus hos Artsdatabanken 
(sv) Typhaeus hos Dyntaxa 
(en) Typhaeus hos Fauna Europaea 
(en) Typhaeus hos Fossilworks 
(en) Typhaeus hos NCBI 
(en) Kategori:Typhaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Typhaeus – detaljert informasjon på Wikispecies
Arthur Porritt

Arthur Espie Porritt (født 10. august 1900 i Wanganui, død 1. januar 1994 i London) var en newzealandsk militærlege, politiker og friidrettsutøver. Han deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Porritt vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass på 100 meter bak Harold Abrahams fra Storbritannia og Jackson Scholz fra USA. På 200 meter ble han slått ut i semifinalen.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris -  Gull i friidrett, 100 meter  New Zealand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Porritt, Baron Porritt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arthur Porritt hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Arthur Porritt hos The Peerage 
(en) Arthur Porritt – Olympics.com 
(en) Arthur Porritt – Olympic.org 
(en) Arthur Porritt – Olympedia 
(en) Arthur Porritt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arthur Porritt – New Zealands olympiske komité 
(en) Arthur Porritt – New Zealand Sports Hall of Fame 
(en) Arthur Porritt – Track and Field Statistics
Jekelius

Jekelius er en slekt av biller i familiegruppen tordivler. Slekten er artsrik i middelhavsområdet. Artene ble før regnet til slekten Geotrupes.


== Utseende ==
Kraftige, tettbygde, oftest matt svarte tordivler. Dekkvingene mangler tydelige punktrader.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene er ikke flygedyktige.


== Utbredelse ==
Slekten er artsrik i middelhavsområdet.


== Systematisk plassering ==
Disse artene ble før regnet til slekten Geotrupes.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien tordivler, Geotrupidae
Underfamilien Geotrupinae
Slekten Jekelius Lopez-Colon, 1989 – 17 arter i Europa:
Jekelius albarracinus (Wagner, 1928)
Jekelius balearicus (Lopez-Colon, 1984)
Jekelius brullei (Jekel, 1866)
Jekelius castillanus (Lopez-Colon, 1985)
Jekelius catalonicus (Lopez-Colon, 1991)
Jekelius chalconotus (Chevrolat, 1840)
Jekelius chersinus (Delabie, 1954)
Jekelius hernandezi (Lopez-Colon, 1988)
Jekelius hispanicus (Reitter, 1893)
Jekelius intermedius (Costa, 1827)
Jekelius juengueri (Romaro-Samper, 1996)
Jekelius nitidus (Jekel, 1866)
Jekelius punctatolineatus (Francois, 1904)
Jekelius sardous (Erichson, 1847)
Jekelius sericeus (Jekel, 1866)
Jekelius punctulatus (Jekel, 1866)
Jekelius marginatus (Poiret, 1787)


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Jekelius i Encyclopedia of Life 
(en) Jekelius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jekelius hos Fauna Europaea 
(en) Jekelius hos NCBI 
(en) Kategori:Jekelius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jekelius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Jekelius marginatus
Parsonkameleon

Parsonkameleon er en kameleonart.
Dette er en av de største kameleonartene med en maksimal totallengde på 68 cm, men kjempekameleon (Furcifer oustaleti) blir antakelig litt større. Parsonkameleon er utbredt i fuktige skogområder øst og nord på Madagaskar.


== Eksterne lenker ==
(en) Parsonkameleon i Encyclopedia of Life 
(en) Parsonkameleon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parsonkameleon hos Reptile Database 
(en) Parsonkameleon hos ITIS 
(en) Parsonkameleon hos NCBI 
(en) Kategori:Calumma parsonii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calumma parsonii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calumma parsonii – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive – Parson's chameleon videos, photos and facts
Horatio Fitch

Horatio May Fitch (født 16. desember 1900, død 4. mai 1985) var en amerikansk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
Fitch vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 400 meter med tiden 48,4 bak Eric Liddell fra Storbritannia som vant med 47,6 som var ny verdensrekord.


== OL-medaljer ==
 1924  Paris - Sølv i friidrett, 400 meter, menn  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Horatio Fitch – Olympedia 
(en) Horatio Fitch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Horatio Fitch – Track and Field Statistics
Paul Martin (friidrett)

Paul Martin (født 11. august 1901 i Genève, død 28. april 1987) var en sveitsisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.  
Martin vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 800 meter bak britiske Douglas Lowe. 


== OL-medaljer ==
 1924  Paris -  Sølv i friidrett, 800 meter, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Martin – Olympics.com 
(en) Paul Martin – Olympic.org 
(en) Paul Martin – Olympedia 
(en) Paul Martin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul Martin – World Athletics 
(en) Paul Martin – Track and Field Statistics
Victor Kugler

Victor Kugler (født 5. juni 1900 i Hohenelbe, Köninggrätz-regionen i Böhmen, Østerrike-Ungarn, død 16. desember 1981 i Toronto, Canada) var en av de menneskene som hjalp til med å skjule jøden Anne Frank og hennes familie og nære venner under den tyske okkupasjonen av Nederland.
Da Anne Franks sin dagbok ble utgitt etter hennes død i konsentrasjonsleiren Bergen-Belsen ble Kugler henvist til under navnet Mr. Kraler. Han meldte seg til den østerriksk-ungarske marinen under den første verdenskrig med en gang han var ferdig med sin akademiske utdannelse. Han ble utskrevet fra militæret i 1918 etter å ha blitt skadet. Han flyttet deretter til Tyskland og arbeidet som elektriker, og i 1920 flyttet han videre til den nederlandske byen Utrecht for å jobbe for et firma som solgte pektin.
Han ble tildelt nederlandsk statsborgerskap i mai 1938. Han bodde sammen med sin kone Laura Maria Buntenbach-Kugler i byen Hilversum under den andre verdenskrig, som lå cirka seksten mil fra Amsterdam. Fra juli 1942 til august 1944 hjalp han sammen sine kolleger Miep Gies, Johannes Kleiman og Bep Voskuijl med å gjemme åtte personer som var på flukt fra nasjonalsosialistene, blant disse var Anne Frank. Kugler ble sammen med sine medsammensvorne arrestert av det tyske Gestapo den 4. august 1944, etter at en ukjent informant forrådte dem og tystet om deres motstandsarbeid til nasjonalsosialistene.
Kugler satt i forskjellige fengsler før han sammen med andre politiske fanger transportert til en konsentrasjonsleir i Amersfoort hvor han senere ble transportert videre til det nasjonalsosialistiske Tyskland. Han ble sammen med flere hundre andre fanger satt til tvangsarbeid, der han blant annet gravde anti-tank skyttergraver for tyskerne. Kugler ble sendt videre til andre fengsler og fangeleire. De ble utsatt for bombeangrep under forflytningen og Kugler dro fordel av forvirringen som oppstod på grunn av dette og han unnslapp fangenskap. Han ble skjult av en bonde for et par dager, lånte en sykkel og kom seg tilbake til Hilversum, som han kom frem til i april 1945. Han gjemte seg der fram til frigjøringen av Nederland, den 5. mai 1945.
Hans kone, Laura Kugler, døde 6. desember 1952 og tre år senere giftet han seg med sin andre kone  Lucie van Langen. Ekteparet flyttet til Canada, hvor hans bror, søster og mor allerede bodde. Den 16. september 1958 opptrådte han som gjest på et TV-program der han fortalte om hans opplevelser under krigen. Han mottok flere tapperhetsmedaljer for hans mot under krigen, da han skjulte jøder og andre motstandere av nasjonalsosialistene.


== Referanser ==
Now That’s What I Call Music! 6

Now That's What I Call Music! 6 er det sjette samlealbumet i den norske Now That's What I Call Music-serien og ble utgitt 15. april 2011.


== Sporliste ==
Katy Perry – «Firework»
Rihanna – «Only Girl (In the World)»
Erik og Kriss feat. Byz – «Ølbriller»
Lady Gaga – «Born This Way»
Alexis Jordan – «Happiness»
P!nk – «F**kin' Perfect»
Rasmus Seebach – «Natteravn»
Cir.Cuz – «Radio»
September – «Mikrofonkåt»
Marit Larsen – «Vår beste dag»
Martin Solveig – «Hello»
Usher – «More (RedOne Jimmy Joker remix)»
Bruno Mars – «Just the Way You Are»
Tim Berg – «Seek Bromance (Avicii Vocal Edit)»
Madcon feat. Maad*Moiselle – «Outrun the Sun»
Avril Lavigne – «What the Hell»
Chris Brown – «Yeah 3X»
Chris Willis – «Louder (Put Your Hands Up)»
Eva & the Heartmaker  – «Gone in a Flash»
John Gollan

John Gollan (født 2. april 1911 i Edinburgh, død 5. september 1977) var generalsekretær for Communist Party of Great Britain (CPGB). 
Gollan sluttet seg til CPGB og det kommunistiske ungdomsforbundet (YCL) i en alder av seksten år. Han var en låtskriver, men ble snart fengslet for distribusjon av en anti-militaristisk pamflett. I 1932 ble han løslatt fra fengsel og begynte å arbeide for det britiske kommunistpartiet. Gollan ble redaktør for avisen til det kommunistiske ungdomsorganisasjonen. I 1956 ble han det britiske kommunistpartiets generalsekretær, og umiddelbart måtte han forholde seg til den store nedgangen i medlemskapet etter at Sovjetunionen hadde angrepet Ungarn og knust den ungarske revolusjonen i november 1956. Gollan beholdt stillingen som generalsekretær for kommunistpartiet frem til 1976, da han gikk av etter en tids sykdom, og han døde året etter, da han var 66 år gammel.


== Referanser ==
Omar Elabdellaoui

Omar Elabdellaoui (født 5. desember 1991) er en norsk fotballspiller som spiller for Bodø/Glimt.Elabdellaoui vokste opp i Iladalen, der han spilte barnefotball for Sagene. Han dro derfra til Skeid, før han signerte for Manchester City i 2008. Hans profesjonelle debut kom for Strømsgodset under et utlån. Han tilbrakte også en sesong på lån i Nederland for klubben Feyenoord. Etter å ha vært lånt ut til Eintracht Braunschweig i et halvt år, ble overgangen permanent i mai 2013. Sommeren 2013 signerte han for nåværende klubb Olympiakos.
Elabdellaoui har representert Norge på ulike ungdomslandslag, og var en del av den norske troppen som imponerte stort i det Europeiske Under-21 Mesterskapet i 2013 i Israel. Han fikk senere sin A-landslagsdebut i august 2013.


== Klubbkarriere ==


=== Manchester City ===
Etter å ha spilt for den norske klubben Skeid, meldte Elabdellaoui overgang til den engelske klubben Manchester City som 16-åring i 2008. Scott Sellars, en trener for klubbens U-18 lag, sa i et intervju med TV 2 at Elabdellaoui hadde en stor fremtid. Elabdellaoui imponerte på akademiet, og fikk som belønning et nummer i førstelagstroppen før 2010-11 sesongen. Han satt også på benken under City sin kamp mot Juventus i Europa League den 16. desember 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Omar Elabdellaoui – UEFA 
(en) Omar Elabdellaoui – Transfermarkt 
(en) Omar Elabdellaoui – national-football-teams.com 
(en) Omar Elabdellaoui – WorldFootball.net 
(en) Omar Elabdellaoui – Soccerbase.com 
(en) Omar Elabdellaoui – FootballDatabase.eu 
(de) Omar Elabdellaoui – fussballdaten.de 
(en) Omar Elabdellaoui – Soccerway 
(en) Omar Elabdellaoui – EU-Football.info 
(no) Omar Elabdellaoui – Norges Fotballforbund
Sinclairspelet

Sinclairspelet, Sinclairveka eller Sinclairfestivalen er et friluftsskuespill om Skottetoget i 1612. Spillet finner vanligvis sted på Klungnes, i Rauma i Møre og Romsdal, stedet der skottene gikk i land. Det handler om den dramatiske ferden for skottene, fra Klungnes, opp Romsdalen, over Lesja, til Kringen ved Otta i Gudbrandsdalen, hvor skottehæren møtte motstand og led nederlag. Manus er skrevet av forfatteren Erling Pedersen, og musikken er komponert av Per Ottar Gjerstad. Sinclairspelet blir spilt med både amatører og profesjonelle skuespillere. Spillet har på grunn av økonomi ikke blitt satt opp årlig. 
Stiftingen Sinclairfestivalen drifter spillet, de har både offentlige og private stiftere. 


== Historikk ==
Det første Sinclairspelet ble satt opp tidlig i august, 2002, på Klungnes, i Romsdal. De første årene gjorde spillet stor suksess og det ble bestemt å lage en oppsetning også i Gudbrandsdalen. I 2005, ble spillet satt opp ved Tunstugu i Lesja i Innlandet, i samarbeide med Lesja og Sel kommuner. Dette ble ingen suksess og Sinclairspelet satt igjen med en stor gjeld, noe som medførte at det ikke ble noen oppsetning i 2006 og 2007. I 2008 var det et nytt forsøk på Klungnes, men også dette året ble det underskudd. Senere er det ikke  satt opp noen Sinclairspel. Gjelden er blitt sanert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bondevik, Kjell (1948). Studiar i norsk segnhistorie. Oslo: Aschehoug. 
Lonbakken, Sjur AF (2007). Gjè ly, godt folk no er fiende kome i lande! Slaget ved Kringen: ein studie av føresetnadane for slaget mellom skottar og lokale bønder ved Kringen i Gudbrandsdalen hausten 1612 (Masteroppgave i historie). Universitetet i Oslo. 
Michell, Thomas (1886). History of the Scottish Expedition to Norway in 1612. London: T. Nelson. (på norsk 1997: Historien om den skotske ekspedisjon til Norge i 1612, Jon Selfors)

Rasch-Eng, Rolf (1992). Herr Sinclair dro over salten hav. Eiksmarka: Libretto forlag. 


== Eksterne lenker ==
«Sinclair-visa». Noter og tekst.
Topher Grace

Christopher John Grace (født 12. juli 1978 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller.
Grace er kjent for sine komiske, noe nerdete, roller, og da særlig som Eric Forman i TV-serien Et syttitallsshow, som han spilte i åtte år. Grace har også spilt fremtredende roller i filmer som Spider-Man 3 (2007), Predators (2010), Valentine's Day (2010) og Traffic (2000).


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Topher Grace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Topher Grace – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Topher Grace på Internet Movie Database 
(sv) Topher Grace i Svensk Filmdatabas 
(da) Topher Grace på Filmdatabasen 
(da) Topher Grace på Scope 
(fr) Topher Grace på Allociné 
(en) Topher Grace på AllMovie 
(en) Topher Grace hos Turner Classic Movies 
(en) Topher Grace hos Rotten Tomatoes 
(en) Topher Grace hos The Movie Database 
(en) Topher Grace hos Behind The Voice Actors 
(en) Topher Grace på Twitter
Boorowa (New South Wales)

Boorowa er en liten by i New South Wales i Australia. Byen ble grunnlagt i 1843.
Sören Aspelin

Sören Aspelin (født 1. august 1906 i Karlshamn, død 12. september 1973 i Gävle) var en svensk skuespiller, revyartist, komponist, pianist og teatersjef.
Aspelin ble anstatt som sekretær og komponist hos Ernst Rolf i 1929. Han debuterte på scenen som artist i Stockholm i 1930 og arbeidet siden ved ulike scener. Han var sjef for Arbisteatern i Norrköping 1935–1937. Han filmdebuterte i 1928.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Skuespiller ===
1940 – En sjømann til hest


=== Filmmusikk ===
1958 – Du er mitt eventyr
1951 – Grev Svensson
1948 – Glada paraden


== Eksterne lenker ==
(en) Sören Aspelin på Internet Movie Database 
(sv) Sören Aspelin i Svensk Filmdatabas
Thorectes

Thorectes er en slekt av biller i familiegruppen tordivler. Slekten er representert ved fire arter i Sør-Europa.


== Levevis ==
Som vanlig hos tordivler lever larvene på nedgravd gjødsel, for eksempel fra sauer eller geiter. Gjødselen graves ikke nødvendigvis ned der den ble funnet, billene kan flytte den et stykke for å finne et sted som egner seg for graving. Gangene er bare 10-15 centimeter dype i denne slekten. Det er vist at billene i tillegg eter ganske mye eikenøtter og drar disse ned i gangene sine, dermed har de også plantet dem om de ikke skulle ete dem opp, og bidrar til å spre eiketrærne. I alle fall noen av disse artene kan ikke fly.


== Utbredelse ==
I Europa finnes de bare på Den iberiske halvøya.


== Systematisk plassering ==
Artene ble tidligere regnet til slekten Geotrupes. Mange arter som tidligere ble ført til Thorectes regnes i dag til slekten Jekelius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien tordivler, Geotrupidae
Underfamilien Geotrupinae
Slekten Thorectes Mulsant, 1842 – fire arter i Europa:
Thorectes baraudi Lopez-Colon, 1981
Thorectes ferreri Lopez-Colon, 1983
Thorectes lusitanicus (Jekel, 1866)
Thorectes valencianus (Baraud, 1866)
Thorectes laevigatus – Nord-Afrika


== Kilder ==
Pérez-Ramos, I.M., T. Marañón, J.M. Lobo og J.R. Verdú (2007) Acorn removal and dispersal by the dung beetle Thorectes lusitanicus: ecological implications. Ecological Entomology 32: 349-356 [1]
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Thorectes i Encyclopedia of Life 
(en) Thorectes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thorectes hos Fauna Europaea 
(en) Thorectes hos NCBI 
(en) Kategori:Geotrupidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thorectes – detaljert informasjon på Wikispecies
Baum

Baum:

Lyman Frank Baum
Otto Baum
William Wakefield Baum
Jan Zajíc

Jan Zajíc (født 3. juli 1950 i Vítkov, død 25. februar 1969 i Praha i Tsjekkoslovakia) var en tsjekkisk student som begikk selvmord ved å sette fyr på seg selv om en politisk protest mot Warszawapaktens invasjon av Tsjekkoslovakia. 
Han var student ved den tekniske høyskolen der han spesialiserte seg på bygging av jernbane, samt han også var interessert i poesi og humanistiske fag. I 1969 deltok han på en sultestreik og en markeringsseremoni arrangert av hans medstudenter om tsjekkoslovaken Jan Palach som også hadde begått selvmord ved sette fyr på seg selv. Den 25. februar 1969 reiste han til Praha sammen med tre andre studenter og fredsaktivister. Hans intensjon var å advare tilhørerne mot den kommende politiske normaliseringen av landet.


== Referanser ==
Kolbotn Pike- og Guttemusikkorps

KPGMK (Kolbotn Pike- og Guttemusikkorps) er et av Nordre Follo kommunes mange korps.


== Historie ==
Korpset ble stiftet 27. oktober 1927 som Kolbotn Guttemusikkorps, medlemmer av foreningen Landsstormen og Kolbotnkoret var initiativtakere til korpset, med Hans Knudsen i spissen.

I starten bestod korpset av både treblås- og messinginstrumenter, men etter krigen var treblåsinstrumentene i såpass dårlig stand at korpset måtte starte igjen som et rent brass-korps. I 1988 gikk korpset tilbake til janitsjarbesetning.


== Jenter i korpset ==
I starten var det bare gutter som kunne gå i korpset. Dette førte i 1959 til at Kolbotn-Garden ble stiftet som et drillkorps for piker. I 1982 bestemte styret at jenter også skulle få være med i korpset. Navnet ble da endret til Kolbotn Pike- og Guttemusikkorps


== Dirigenter ==
Av de dirigenter korpset har hatt, kan man nevne Ragnar O. Bakken, som var tilknyttet korpset i nærmere 20 år. Etter at han sluttet høsten 1993, gikk korpset gjennom periode med forskjellige dirigenter frem til januar 1996, da Haakon Esplo overtok dirigentstokken. 
Haakon Esplo var dirigent frem til juni 1998. Etter en kort periode med diverse vikarer før Håvard Evang var på plass som ny dirigent. Evang ble i 2006 avløst av korpset neste dirigent, Fredrik E. Nilsen.    


== Konkurranser ==
Korpset har deltatt i Akershusmesterskapet flere ganger, men har ikke oppnådd de beste resultater. Da korpset derimot deltok i Kong Rakne i 2007 fikk korpset førsteplass i andre divisjon.


== Kilder ==
http://www.kpgm.no/korpsets-historie.html
Bruno Carranza Ramírez

Bruno Carranza Ramírez (født 5. oktober 1822, død 25. januar 1891) var president for Costa Rica i en kortere periode i 1870. 
Bruno Carranza kom til makten ved et statskupp den 27. april 1870, da han avsatte president Jesús Jiménez. Carranza trakk seg fra presidentembetet kun tre måneder etter statskuppet. Han ble uteksaminert med en grad innen medisin fra Universitetet i San Carlos i Guatemala. Etter hjemkomsten til Costa Rica praktiserte han medisin både privat og i det statlige sykehuset San Juan de Dios. Carranza tjenestegjorde i Nicaragua som militær lege i 1856, men han måtte returnere til Costa Rica igjen etter kort tid på grunn av et utbrudd av koleraepidemi i Nicaragua.
Han jobbet også som journalist og publiserte flere nyhetsbrev og artikler i diverse aviser. Han var også aktiv flere forskjellige økonomiske og kommersielle virksomheter. Blant de virksomhetene han eide, var flere kaffeplantasjer, en bokhandel og en butikk. Fra 1855 til 1859 var han den eneste offisielle statlige leverandøren av alkohol. Han ble ambassadør for Costa Rica til El Salvador i 1857. Han representerte San José i den konstituerende forsamlingen fra 1869, selv om han trakk seg kort tid etter å blir valgt til dette.
Politisk ble han regnet som en liberal politiker, noen ganger også med antigeistlige holdninger, og han ble sendt i eksil mer enn en gang på grunn av sine politiske oppfatninger. Statskuppet den 27. april 1870 gjorde Carranza til statsoverhode med den offisielle tittelen «Midlertidig leder for republikken» (på spansk «Jefe Provisorio de la República»). Etter perioden som statsoverhode arbeidet han en stund som advokat.