World League for Freedom and Democracy

World League for Freedom and Democracy (WLFD) er en internasjonal antikommunistisk organisasjon. Den ble grunnlagt som World Anti-Communist League (WACL) i Seoul i Sør-Korea i 1966. Målet var å bekjempe kommunismen verden over gjennom «ukonvensjonelle metoder.» I 1990 tok organisasjonen sitt nåværende navn.


== Formål ==
Ifølge formålsparagrafen i charteret av 2006 arbeider organisasjonen for:
Å fremme frihet, demokrati og verdensfred.
Å fremme respekten og utbredelsen av menneskerettigheter og grunnleggende friheter.
Å fremme internasjonalt samarbeid, økonomisk vekst og utdannelses- og kulturutveksling.
Å sette inn mottiltak overfor internasjonal terrorisme, aggresjon, imperialisme, totalitarisme og autoritære regimer.


== Historie ==
WACLs forløper var den regionale organisasjonen Asian Peoples' Anti-Communist League (APACL), som i sin tur var etablert på initiativ av Chiang Kai-shek, Syngman Rhee og Elpidio R. Quirino i 1954. Ønsket om å etablere en verdensomspennende organisasjon resulterte i at APACL etablerte World Anti-Communist League i Seoul i 1966. Året etter holdt WACL sin første konferanse i Taipei med 170 representanter fra 60 land. I slutten av 1960-årene hadde WACL avdelinger i 43 land. Den norske avdelingen, Norsk Frihetsråd, ble dannet i Oslo den 19. juni 1969.Tidlig i 1980-årene ble WACLs støtte til Contras i Nicaragua kritisert, og en utløsende årsak til at to amerikanske journalister gransket nettverket i USA og Latin-Amerika. De mente at WACL på dette tidspunktet var dominert av latinamerikanske dødspatruljer, antikommunistiske geriljagrupper i Afrika, amerikanske høyreekstreme som Ku Klux Klan samt europeiske nynazister og gamle nazikollaboratører. Den nynazistiske og nyfascistiske innflytelsen ble tydelig idet Roger Pearson satt som president i WACL mellom 1978 og 1980. Pearson konsoliderte nynazistenes makt for å avverge en motreaksjon fra moderate krefter i WACL. På samme tid ble nynazistene fordømt av blant andre norske WACL-medlemmer med fortid fra motstandsbevegelsen under den andre verdenskrig.Eksklusjoner av medlemmer med forbindelser til høyreekstreme miljøer, spesielt i USA, åpnet for at mer moderate antikommunister, typisk med militær bakgrunn, kunne tilslutte seg WACL i 1980-årene. I midten av 1980-årene var WACL den ledende ikke-statlige leverandøren av våpen til antikommunistiske opprørbevegelser i det sørlige Afrika, Sentral-Amerika, Afghanistan og Det fjerne østen.Med kommunismens fall i Øst-Europa i begynnelsen av 1990-årene mistet WLFD storparten av sin betydning i Europa. På 2000-tallet er WLFD dominert av medlemmer fra Taiwan og Sør-Korea med en kritisk holdning til Kina og Nord-Korea. I 2011 hadde WLFD 134 avdelinger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Abramovici, Pierre (2014). «The World Anti-Communist League: Origins, Structures and Activities».  I Dongen, Luc van og Scott-Smith, Giles. Transnational Anti-Communism and the Cold War: Agents, Activities, and Networks (engelsk). Palgrave Macmillan. s. 113–129. ISBN 978-1-137-38879-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Gülstorff, Torben (2015). Warming Up a Cooling War: An Introductory Guide on the CIAS and Other Globally Operating Anti-communist Networks at the Beginning of the Cold War Decade of Détente (engelsk). Washington, D.C.: Woodrow Wilson International Center for Scholars.