jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Milano–Sanremo 2012

Milano–Sanremo 2012 var den 103. utgaven av klassiker-monumentet Milano–Sanremo. Rittet ble arrangert over 298 km lørdag 17. mars. Simon Gerrans sørget for andre australske seier på rad i rittet.
I tillegg til de 18 ProTeams var de profesjonelle kontinentallagene Acqua & Sapone, Colnago CSF Inox, Colombia-Coldeportes, Farnese Vini Selle Italia, Project 1t4i, Team Type 1 og Utensilnord-Named invitert.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20150709060147/http://www.milansanremo.co.uk/
Offisielt nettsted 
(en) Milan-Sanremo 2012 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Georg Frederik von Krogh (1802–1841)

Georg Frederik von Krogh eller George Frederik von Krogh (født 1802 i Trondheim, død 1841) var en norsk publisist, og han ble cand. jur. i 1824. I 1824 var han førstedirektør i Det Norske Studentersamfund, og fremmet forslag om «at Samfundet skulde feire den 17de Mai, vor Grundlovs Fødselsdag» og deltok i den første komiteen «at arrangere det fønødne til at feire Dagen.»
Von Krogh var også en aktiv deltaker i Torvslaget i 1829.


== Referanser ==
Femdomstoler

Fēmdomstoler (tysk: femgerichte, fehmgerichte, vehmgerichte, av fem, «straff», «dom») var navnet på en bestemt type straffedomstoler i middelalderens Tyskland, og særlig i Westfalen, som etter den gamle Gau-forfatningens oppløsning fortsatte å praktisere det urgermanske rettsvesenet. Domstolene var av keiseren overdratt en umiddelbar domsrett i saker som kunne medføre dødsstraff.
Ogyris

Ogyris er en slekt i familien glansvinger. Det er den eneste slekten i delgruppen Ogyrini, som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger, vanligvis uten tydelige stjerter på bakvingen, men ytterkanten er litt tannet. Oversiden er mer eller mindre grønn- eller blåskimrende, eller brun og gul. Undersiden er brun eller gråaktig med mørke streker som gjerne former uregelmessige ringer.


== Levevis ==
Larvene lever på slekten Amyema og andre slekter i mistelteinfamilien, disse vokser gjerne på eukalyptus.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia, dessuten er det én art på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger (Theclinae)
stamme Ogyrini Waterhouse & Lyell, 1914 – bare én slekt:
slekten Ogyris Angas, 1847 – 14 arter
Ogyris abrota Westwood, 1851
Ogyris aenone Waterhouse, 1902
Ogyris amaryllis Hewitson, 1862
Ogyris aurantiaca Rebel, 1912
Ogyris barnardi Miskin, 1890
Ogyris faciepicta Strand, 1911
Ogyris genoveva Hewitson, [1853]
Ogyris ianthis Waterhouse, 1900
Ogyris idmo Hewitson, 1862
Ogyris iphis Waterhouse & Lyell, 1914
Ogyris meeki Rothschild, 1900
Ogyris olane Hewitson, 1862
Ogyris oroetes Hewitson, 1862
Ogyris otanes C. & R. Felder, [1865]
Ogyris zosine Hewitson, [1853]


== Eksterne lenker ==
(en) Ogyris – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Ogyris i Encyclopedia of Life 
(en) Ogyris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ogyris hos ITIS 
(en) Ogyris hos NCBI 
(en) Kategori:Ogyris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ogyris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Ogyris i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Zesiini

Zesiini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger med tydelige stjerter på bakvingene. Oversiden er mer eller mindre metallskimrende, undersiden hvit til gulbrun med mørke tverrstreker.


== Utbredelse ==
Zesius chrysomallus lever i India, alle de øvrige artene i Australia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Zesiini Swinhoe, 1911
slekten Jalmenus Hübner, 1818 – 11 arter, Australia
Pseudalmenus chlorinda (Blanchard, 1852) – Australia
Zesius chrysomallus Hübner, 1819 – India


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zesiini hos NCBI 
(en) Kategori:Zesiini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zesiini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Amblypodiini

Amblypodiini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger med ofte ganske lange stjerter på bakvingene. Oversiden er blå- eller grønnskimrende, undersiden brunspraglete.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Amblypodiini Doherty, 1886
slekten Amblypodia Horsfield, 1829 – 3 arter
slekten Iraota Moore, 1881 – 6 arter
slekten Myrina Fabricius, 1807 – 5 arter


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amblypodiini hos NCBI 
(en) Kategori:Amblypodiini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amblypodiini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Johan Alfred Björling

Johan Alfred Björling (født 19. oktober 1871 i Stockholm, død 1892 eller 1893 i arktisk Canada) var en svensk botaniker og forskningsreisende.


== Bragder ==
Sommeren 1889, 17 år gammel, ledet han en ekspedisjon med to kamerater for å bli de første til å bestige Sveriges høyeste fjell, Kebnekaise. Guttenes første forsøk opp østsiden ble mislykket. Björling falt ned i en bresprekk, men lyktes å ta tak i en klippe i siste stund og klarte seg. Forsøket ble avbrutt da sikten ble forverret av lavt skydekke. Neste dag, den 19. juli 1889, forsøkte de på nytt. Denne gang valgte de en vestligere vei opp på Kebnekaise, for å slippe å gå over isbreer, og nådde toppen etter 13 timers vandring.Senere viste det seg at franskmannen Charles Rabot hadde besteget Kebnekaise sommeren 1883, og Björling tapte kampen om å være den første som hadde besteget Sveriges høyeste fjell.
I 1890 deltok Björling på Nordenskiölds ekspedisjon til Spitsbergen. Året retter (1891) reiste Björling til Grønland der han i en robåt med grønlandsk besetning klarte å trenge lenger nordover enn tidligere ekspedisjoner. Han kom til en øy som han kalte Holms øy, på 74°,5 nordre breddegrad.
Våren 1892 foretok han sammen med den unge zoologen Evald Kallstenius en ny reise til nordvestre Grønland for å utforske Ellesmerelandet. I mai forlot ekspedisjonen Stockholm med kurs for Liverpool og videre mot Newfoundland. Den 24. juni forlot de St. John's og den 28. juli nådde man Godhavn på Grønland. Der opphører alle spor.
Den 17. juni 1893 ble deres fastfrosne og forlatte fartøy «Ripple» sett av besetningen på hvalfangstfartøyet «Aurora» ved Careyøyene. I 1894 dro en svensk leteekspedisjon med blant andre Axel Ohlin til traktene og fant vraket, og den 24. juli ytterligere spor på Careyøyene. Av notatloggen framkom det at fartøyet hadde strandet før den 17. august. Alle forsøk på å finne Björling og Kallstenius var forgjeves.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tragedin i Smiths sund – Björling-Kallstenius expeditionen 1892  Alfhild Kallstenius (Seelig Förlag, Stockholm, 1966)
Maximilian von Prittwitz

Maximilian Wilhelm Gustav Moritz von Prittwitz und Gaffron (født 27. november 1848 i Bernstadt, død 29. mars 1917 i Berlin) var en tysk og prøyssisk offiser.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Prittwitz tilhørte en svært gammel tysk adelslekt fra Schlesien. Han var sønn av Gustav von Prittwitz, som  var prøyssisk generaljustisråd og Elisabeth von Klaß. Prittwitz gikk i sin fars fotspor og ble infanterioffiser.


=== Karriere ===
Han deltok i Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 i 3. Garde-Grenadier-Regiment, og Den fransk-prøyssiske krig 1870-71. Etter den fransk-prøyssiske krig gikk han på Det prøyssiske krigsakademiet og be deretter utnevnt til oberleutnant i Jäger-Bataillon nr. 6.
I 1910 ble han medlem av Preußisches Herrenhaus og riksridder av Johanniter-ordenen.
I 1913 blev han utnevnt til generaloberst.


==== Første verdenskrig ====
Da første verdenskrig brøt ut i 1914 ble Prittwitz kommandant for den tyske Åttende armé. Den hadde som hovedoppgave å forsvare Øst-Preussen mens de resterende syv tyske armeene angrep Frankrike. Gjennom flyspaning fikk Prittwitz god kontroll over plasseringen av de russiske styrkene under oppmarsjen på Østfronten.
Øst- Preussen ble angrepet fra øst av Paul von Rennenkampfs første armé og fra sør av Alexander Samsonovs andre armé. Rennenkampf var raskere enn Samsonov, slik at Prittwitz kunne konsentrere sin hovedstyrke til å møte første armé. 17. august ble et begrenset russisk angrep slått tilbake ved Stallupönen. Tre dager senere vant russerne en viktig seier i slaget ved Gumbinnen. Prittwitz mistet da hodet og planla å trekke hele den tyske styrken tilbake, vest for Weichsel. Sjefen for den tyske generalstaben, Helmuth von Moltke d.y. vurderte dette for å være en helt gal avgjørelse, og at Prittwitz ikke var riktig person for stillingen. Moltke utnevnte i stedet Paul von Hindenburg til ny sjef for Åttende armé og Erich Ludendorff som hans stabssjef.
Prittwitz deltok etter dette ikke mer i krigen og gikk av med pensjon. Han døde i Berlin av hjerteinfarkt og be gravlagt på Invalidenfriedhof i Berlin


== Eksterne lenker ==
Profil på firstworldwar.com
Iolaini

Iolaini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).  


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger, bakvingene ender bakerst i to eller flere tynne, ofte ganske lange stjerter. Oversiden er mørk med metallisk glans. Undersiden er vanligvis gulbrun eller rødbrun med få tegninger.


== Levevis ==
De fleste artene har larver som lever på halvparasittiske planter i mistelteinfamilien.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia. Den artsrike slekten Iolaus lever i Afrika, de øvrige (for det meste artsfattige) slektene i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Iolaini Riley, 1958
slekten Britomartis de Nicéville, 1895 – 2 arter
slekten Iolaus Hübner, 1819 – ca. 130 arter, Afrika
slekten Bullis de Nicéville, 1897 – 3 arter
slekten Charana de Nicéville, 1890 – 2 arter
Creon cleobis (Godart, 1824)
slekten Dacalana Moore, 1884 – 22 arter
slekten Jacoona Distant, 1884 – 2 arter
Maneca bhotea (Moore, 1884)
Manto hypoleuca (Hewitson, 1865)
Mantoides gama (Distant, 1886)
Matsutaroa iljai Hayashi, Schröder & Treadaway, 1984
slekten Neocheritra Distant, 1885 – 4 arter
slekten Paruparo Takanami, 1982 – 8 arter
slekten Pratapa Moore, 1881 – 6 arter
Purlisa giganteus (Distant, 1881)
slekten Rachana Eliot, 1978 – 5 arter
Suasa lisides (Hewitson, 1863)
Sukidion inores (Hewitson, 1872)
slekten Tajuria Moore, 1881 – 29 arter
Thrix scopula (Druce, 1873)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Iolaini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Iolaini – detaljert informasjon på Wikispecies Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Hypolycaenini

Hypolycaenini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Små til middelsstore stjertvinger med ofte ganske lange stjerter på bakvingene. Oversiden er brunlig, blå- eller grønnskimrende, undersiden brunspraglete.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Hypolycaenini Swinhoe, 1910
slekten Chliaria Moore, 1884 – 5 arter
slekten Hemiolaus Aurivillius, 1922 – 6 arter
slekten Hypolycaena C. & R. Felder, 1862 – 44 arter
slekten Leptomyrina Butler, 1898 – 9 arter
Zeltus amasa (Hewitson, 1865)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Hypolycaenini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypolycaenini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Terje Mjøs

Terje Mjøs (født 30. april 1961) er en norsk næringslivsleder. I april 2017 ble han konsernsjef i IT-selskapet Visolit .  Mjøs var fra oktober 2010 til mars 2015 administrerende direktør og konsernsjef i Evry , og har tidligere vært administrerende direktør i ErgoGroup, og direktør i Hydro IS Partner. Han er utdannet Cand.scient i informatikk ved Universitetet i Oslo, og han har en MBA-tittel fra BI.  


== Referanser ==
Carl Arntzen

Carl Arntzen (født 1801, død 1877) var stiftsoverrettsjustitiarius i Christiania fra 1844 til 1876. Han begynte å studere ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1819 og ble cand.jur. i 1824. Som student var han førstedirektør i Samfundet 1823 og 1. kvartal 1824. Han ble dosent i lovkyndighet i 1826, ble høyesterettsadvokat i 1830 og ble ekspedisjonssekretær i Revisjonsdepartementet i 1832.


== Referanser ==
Düdinghausen (Medebach)

Düdinghausen er den nordligste Ortsteil i bykommunen Medebach i Hochsauerlandkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i Nordrhein-Westfalen. Stedet har omkring 500 innbyggere.
Düdinghausen var tidligere en egen kommune. Den ble innlemmet i Medebach den 1. juli 1969.
Remelaini

Remelaini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger, vingene er litt kantete med lange stjerter på bakvingen. Oversiden er mørk med metallisk skinn, undersiden er brunlig eller sølvgrå.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Remelaini Eliot, 1973
slekten Ancema Eliot, 1973 – 2 arter
Pseudotajuria donatana (de Nicéville, 1889)
slekten Remelana Moore, 1884 – 2 arter


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Loxurini

Loxurini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger, vingene noen ganger med svært lange stjerter på bakvingen.  Oversiden er hvit, oransje eller blåaktig metallisk, undersiden mer eller mindre brunlig eller hvit.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Loxurini Swinhoe, 1910
slekten Drina de Nicéville, 1890 – 7 arter
Neomyrina nivea (Godman & Salvin, 1878)
slekten Eooxylides Doherty, 1889 – 3 arter
slekten Loxura Horsfield, 1829 – 2 arter
slekten Thamala Moore, 1879 – 2 arter
slekten Yasoda Doherty, 1889 – 5 arter


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Loxurini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Loxurini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Horagini

Horagini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune stjertvinger, oversiden gjerne med en blålig metallisk glans. Vingene har gjerne to eller tre tynne stjerter på bakkanten av bakvingen.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Horagini Swinhoe, 1910
slekten Horaga Moore, 1881 – 12 arter
Rathinda amor (Fabricius, 1775)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horagini hos NCBI 
(en) Kategori:Horagini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Horagini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Madagaskar under OL

Madagaskar deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1964 i Tokyo, og har deltatt i alle påfølgende sommerleker unntatt Sommer-OL 1976 i Montréal og Sommer-OL 1988 i Seoul. Deres hittil eneste deltakelse i vinterlekene var under Vinter-OL 2006 i Torino. Madagaskar har aldri vunnet noen medalje.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Madagaskars OL-statistikk på Olympedia.org
Madagaskars OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Suffløsen

Suffløsen er en norsk film fra 1999 regissert av Hilde Heier. Filmen var Norges kandidat til kategorien Oscar for beste fremmedspråklige film til Den 72. Oscar-utdelingen, men ble ikke nominert.


== Handling ==
«Siv bor hjemme hos sin mor og arbeider som suffløse ved Den Norske Opera. Hun og den fraskilte tobarnsfaren og legen Fred har nylig blitt kjærester når prøvene til Aida starter. De gifter seg og Siv flytter inn hos Fred. I løpet av prøveperioden blir Siv kjent med en svensk tubaist som elsker opera så vel som henne.»


== Rolleliste ==


== Priser og nominasjoner ==
Filmen ble tildelt filmkritikerprisen i 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Suffløsen på Internet Movie Database 
(no) Suffløsen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Suffløsen hos Filmfront 
(sv) Suffløsen i Svensk Filmdatabas 
(nl) Suffløsen på MovieMeter 
(en) Suffløsen på AllMovie 
(en) Suffløsen på Rotten Tomatoes 
(no) (no) Suffløsen hos Medietilsynet
Cheritrini

Cheritrini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune stjertvinger, oversiden gjerne brunlig eller oransje. Vingene har en svært lang, tynn stjert på bakkanten av bakvingen.


== Utbredelse ==
Slekten Dapidodigma lever i Afrika, de øvrige slektene er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Cheritrini Swinhoe, 1910
slekten Dapidodigma Karsch, 1895 – 2 arter
Ahmetia achaja (Frühstorfer, 1912)
slekten Cheritra Moore, 1881 – 5 arter
Cheritrella truncipennis de Nicéville, 1887
slekten Drupadia Moore, 1884 – 12 arter
Ritra aurea (Druce, 1872)
Ticherra acte (Moore, 1858)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cheritrini hos NCBI 
(en) Kategori:Cheritrini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cheritrini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Nord-Makedonia under OL

Nord-Makedonia deltok første gang i olympiske leker som selvstendig stat i Sommer-OL 1996 i Atlanta og har siden deltatt i samtlige påfølgende sommer- og vinterleker. Utøvere fra Nord-Makedonia har tidligere deltatt som en del av Jugoslavia (1920–1992) og som en del av uavhengige olympiske deltakere i Sommer-OL 1992 i Barcelona. På grunn av navnekonflikten med Hellas deltok de offisielt med navnet Former Yugoslav Republic of Macedonia (norsk: Den tidligere jugoslaviske republikken Makedonia), ofte forkortet til FYR Macedonia. I februar 2019 skiftet landet offisielt navn til Nord-Makedonia.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Nord-Makedonias OL-statistikk på Olympedia.org
(Nord-)Makedonias OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Oppdølstrandtunnelen

Oppdølstrandtunnelen er en tunnel på riksvei 70 mellom Sunndalsøra og Ålvundeid i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er 7 430 meter lang. Tunnelen erstattet den meget rasutsatte strekningen kalt Oppdølstranda. Langs Oppdølstranda var tunnelene Midtbekktunnelen, Fonnafonntunnelen og Trettøytunnelen.

Tunnelen ble bygget av entreprenøren AF anlegg. Den ble påbegynt september 2011. Det var gjennomslag i den første delen av tunnelen, mellom tverrslaget i Sandvika og Sunndalsøra, 24. juli 2012. Etter 14 måneders tunneldrift ble siste salve i tunnelen fyrt av 10. desember 2012 klokken 15.30. Oppdølstrandtunnelen ble åpnet 15. august 2014 av statssekretær Bård Hoksrud. Tunnelens navn ble bestemt av Sunndal kommune 24. januar 2013.


== Se også ==
Fonnafonntunnelen (stengt)
Trettøytunnelen (stengt)
Midtbekktunnelen (stengt)Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Catapaecilmatini

Catapaecilmatini er en delgruppe av glansvingene som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Nokså små stjertvinger. Bakvingen har gjerne tre tynne stjerter. Oversiden er gjerne metallisk blå, undersiden gulbrun med sølvfargede tverrstriper.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger  (Theclinae)
stamme Catapaecilmatini Eliot, 1973
slekten Acupicta Eliot, 1973 – 7 arter
slekten Catapaecilma Butler, 1879 – 9 arter


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Catapaecilmatini hos NCBI 
(en) Kategori:Catapaecilmatini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Catapaecilmatini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Theclinae in The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Lycaenidae
Malawi under OL

Malawi deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1972 i München, men deltok så ikke igjen før under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. De har siden deltatt i samtlige påfølgende sommerleker. De har aldri deltatt i vinterlekene. Malawi har aldri vunnet noen medalje.


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Malawis OL-statistikk på Olympedia.org
Malawis OL-statistikk Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Den nikomakiske etikk

Den nikomakiske etikk ofte omtalt som Etikken (Gresk Ἠθικὰ Νικομάχεια, ēthiká Nikomácheia) er den greske filosofen Aristoteles hovedverk i etikk. 
Boka var opprinnelig notater fra Aristoteles' forelesninger ved filosofiskolen Lykeion. Den var opprinnelig redigert av eller dedikert til Aristoteles' sønn Nikomakos. Boka er inndelt i ti kapitler («bøker») som opprinnelig var ti forskjellige bokruller. 


== Se også ==
Corpus Aristotelicum


== Eksterne lenker ==
Aristoteles: Den nikomakiske etikk, oversatt av Øyvind Rabbås og Anfinn Stigen, med et innledende essay av Trond Berg Eriksen