Internasjonal Reporter

Internasjonal Reporter (IR) er en norsk organisasjon som arbeider for å fremme kvalitet, bredde og bevissthet i utenriksjournalistikken. Den ble stiftet som Forum for utviklingsjournalistikk i 1987 av lærere ved Norsk Journalisthøgskole, forskere og journalister.Internasjonal Reporter har tidligere hatt en fast ansatt som arbeider som organisasjonssekretær. Organisasjonen drives i dag utelukkende av et frivillig, ubetalt styre. Organisasjonens styre har ni medlemmer.


== International Resource Network ==
IR har drevet International Resource Network (IRN). Det var en engelskspråklig database som inneholder navn, kontaktinformasjon og korte presentasjoner av journalister, fotojournalister, ekspertkilder og bistandsfolk i Afrika, Asia og Latin-Amerika. Her fantes også personer i Norge med særlig kunnskap om disse områdene. Hovedmålgruppen for IRN var norske journalister, men databasen kunne også være relevant for de som jobber innen bistand, næringsliv eller organisasjonsliv, og som trenger samarbeidspartnere eller ressurspersoner fra land i sør.
Databasen er ikke lenger i bruk.


== Journalistpris ==
Internasjonal Reporters Journalistpris, IR-prisen, deles ut årlig til et journalistisk produkt som på en innsiktsfull, overraskende og engasjerende måte har kastet lys over et internasjonalt tema, gjerne gjennom å oppsøke nye og ukjente steder, finne og bruke varierte kilder og reise uvante problemstillinger. Prisen ble utdelt for første gang i 2010. Den gikk da til journalistene Inger Sunde og Harald Eraker for filmen «Connecting people», en kritisk dokumentar om mobilindustrien, som ble vist på NRK Brennpunkt.I 2011 gikk prisen til Aftenpostens korrespondent i Sør-Asia, Kristin Solberg, for reportasjeboken «Gjennom de renes land».I 2012 gikk prisen til Eskil Engdal og Aleksander Nordahl i Dagens Næringsliv for reportasjen «Jakten på bloddiamanten».I 2013 ble prisen delt mellom Erling Borgen og Harald Erakers dokumentar «Oppgjørets time» og Atle Andersson, Lasse Lambrechts og Eystein Røssums artikkelserie «Spillet om klimakronene».I 2014 gikk prisen til Kristin Solberg for reportasjen «Burkaen er usynlighetskappen som gjør reisen mulig».IR-prisen 2015 gikk til Kristoffer Egeberg for reportasjeserien «Nigeriabåtene», som avslører Norges salg av 10 militære fartøyer til en krigsherre i Nigeria, og til Maren Sæbø, redaktør i Verdensmagasinet X for hennes mange innsiktsfulle og gode reportasjer om Nigeria og Boko Haram-problematikken.I 2016 vant Anders Fjellberg, Tomm W. Christiansen, Hampus Lundgren og Anders Wiik fra Dagbladet Internasjonal Reporters Journalistpris for 2016. De vinner prisen for sin reportasje «Våtdraktmysteriet».I 2017 vant Anders Hammer IR-prisen for Brennpunkt-dokumentaren «Talibanistan» i 2017.I 2018 gikk prisen til VGs journalister Ronny Berg, Stian Eisenträger og Espen Rasmussen for «Det hvite raseriet / Det amerikanske hatet».Vinner av IR-prisen i 2019 var «Krabbekrigens ofre» i Dagbladet. Teamet bak var Gunnar Thorenfeldt, Siri Gedde-Dahl, Leif Stang, Ola Strømman, Hans Arne Vedlog, Tomm W. Christiansen, Øistein Norum Monsen, Audra Girijote og Janis Zvers.NRK-journalistene Anette Berentsen, Kjersti Knudssøn og Synnøve Bakke vant Internasjonal reporters pris 2020 for dokumentaren «Søppelsmuglerne».I 2021 vant Anders Hammer igjen IR-prisen for dokumentaren «Do not split».Helene Skjeggestad vant IR-prisen i 2022 for reportasjeserien «Et russisk liv», publisert i Aftenposten/A-magasinet.


== Publikasjoner ==
Lindstad, Merete og Fjeldstad, Øivind (1994) Dit pepper'n gror: håndbok for langveisfarende journalister Forum for utviklingsjournalistikk ISBN 8290971036
Lindstad, Merete (red.) (1995) Kildehåndbok for Afrika, Asia og Latin-Amerika Forum for utviklingsjournalistikk ISBN 8290971044


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted