jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Åsmund Prytz

Åsmund Prytz (født 7. februar 1973) er en norsk musiker og gitarist fra Namsos. Han er best kjent som gitarist i punkbandet Nullskattesnylterne, som han dannet i 1991. Han er den eneste i bandet som har vært med siden starten.
Han er utdannet sivilagronom fra NLH, og har arbeidet innen kultur, kommunikasjon og offentlig forvaltning. Han har også vært politisk rådgiver for Venstres stortingsgruppe.Åsmund Prytz er sønn av tidligere politimester og statssekretær Trond Prytz.


== Diskografi ==


=== Nullskattesnylterne ===
Zlapztwang (1993)
Juha Mieto (2001)
Fortar, høgar, hardar (2003)
Fortar, hardar, høgar (2004)
Instinkt (2006)
Skrot (2008)SinglerKval & krill/Endspiel (1999, splitt med tyske Euroshäck)
Shake Hands and Be Friends with Prudence (1999, splitt med Tugboat)
Klå/Narr (1999)
Pæng/Lægebesøk (1999)
She's a Sensation/I Wanna Be Your Boyfriend (1999, splitt med Harry Coltello & Tipos de Interés)
Null$katte$nylterne/Mean Idols (2004, splitt med Mean Idols)
Ho vil ha rock (2005)
Grønn mann (2006)
Instinkt (2006)
RBK (2006)
Lørdag (2007)
Skrot (2008)
Kolvre i gult og svart (2008)


=== Deltar på ===
Punch Drunk: Punch Drunk (1996)
PunchdrunkSvartidaudir: Punchdrunk VS Svartidaudir 0-0 (1997)
Safety Pin Records: Riot on the Rocks, Vol. 1 (1999)
Requiem Productions/Underground Records: Fuckin' North Pole Punk Rock Collection Vol. 1 (2000)
Safety Pin Records: Muga 16 Años (2000)
HDP Records: A Collection of Great Dance Tunes Vol. 1 (2001)
Turboneger-hyllest: Alpha Motherfuckers – A Tribute to Turbonegro (2001)
Happyrape Records: Norwegian Nihilism Vol. 1 (2001)
Kiss-hyllest: A tribute to... The Hottest Band in the World (2002)
By:Larm: By:Larm Live Bergen 2004 (2004)
Chuck Berry-hyllest: A Tribute to Mr. Rock (2005)
Joachim Nielsen-hyllest: Det beste til meg og mine venner (2005)
Rosenborg: Rosenborg Undergrunn (2009)
Terje Venstre: Må noen gå (2016)
Tove Karoline Knutsen & Terje Breivik: Øya (2017)
Terje Breivik: Rause fellesskap (2017)
Terje Venstre: Halvtolvstuen (2017)


== Referanser ==
William Beardmore

William Beardmore, 1. baron Invernairn, (født 16. oktober 1856 i Deptford, London, død 9. april 1936 i Strathnairn, Inverness-shire) var en britisk industrimann.


== Bakgrunn og virke ==
Beardmore ble født i Deptford i London, hvor hans far, også William Beardmore, jobbet som ingeniør. I 1861 flyttet familien til Glasgow hvor hans far var med på å grunnlegge Parkhead Forge, et stålverk og leverandør til en voksende skipsbygging og jernbaneindustrien i Clyde. Beardmore ble utdannet ved High School of Glasgow og Ayr Academy. Da han var femten år begynte han som lærling på Parkhead, samtidig som han gikk på kveldsskole ved Ayr Academy. Da han hadde fullført læretiden i 1877 ble han immatrikulert ved Royal School of Mines ved South Kensington, London.
Kort tid etter døde hans far, og da den tredje forretningspartneren pensjonerte seg ble Williams onkel Isak eneeier. William ble juniorpartner i 1879, og da hans onkel gikk av med pensjon syv år senere ble han eneeier av bedriften. Han utvidet raskt virksomheten og dannet aksjeselskapet William Beardmore & Company, hvor han selv ble formann og  administrerende direktør, i 1902. i 1899 kjøpte han den verdensberømte hagen til Robert Napier & Sons i Govan, Clyde. I 1900 ble han formann i John I. Thornycroft & Company, firmaet som bygde torpedobåter. I 1902 ble han også eier og direktør i våpenfirmaet Vickers og motorprodusenten Arrol-Johnston.
I løpet av årene utviklet han virksomheten til å omfatte produksjon av kjøretøy, våpen, inkludert granater og stridsvogner, luftfartøy, luftskip og motorsykler. Den opprinnelige virksomheten fortsatte å produsere et bredt utvalg av stålmaterialer, herunder pansrede materialer, støping, akslinger, jernbaneutstyr, dampkjeler og hjul.
I 1900 kjøpte han et område på nordsiden av elven Clyde ved Dalmuir, ved siden av det berømte verftet til John Brown & Company ved Clydebank. Dette området utviklet han til et av de største og mest moderne verftene i verden, men nedgangen i skipsbyggingen i etterkrigstiden førte til at verftet ble stengt ned i 1936.
Blant skipene som ble bygget av Beardmore var SS «Warilda», senere HMAT «Warilda», for Adelaide Steamship Company, slagskipet HMS «Conqueror», slagskipet HMS «Ramillies» og hangarskipet HMS «Argus». 
Beardmore sponset Ernest Henry Shackletons antarktiske ekspedisjon i 1907, og fikk Beardmorebreen oppkalt etter seg. Han var medlem av Royal Institution of Naval Architects, Institution of Mechanical Engineers, Iron and Steel Institute, og Institution of Shipbuilders and Engineers in Skottland. Han var også formann for Industrial Welfare Society. 
Han ble adlet som baronett i 1914 og opphøyet til Baron Invernairn ved nyttår 1921. William Beardmore døde i sitt hjem i Strathnairn, Inverness-shire av hjertesvikt 9. april 1936, 79 år gammel.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi, Oxford Dictionary of National Biography


== Eksterne lenker ==
(en) William Beardmore, 1st Baron Invernairn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Beardmore hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) William Beardmore hos The Peerage
Hemmeligheten i deres øyne

Hemmeligheten i deres øyne (originaltittel: El secreto de sus ojos) er et argentinsk thriller og kriminaldrama fra 2009, regissert av Juan José Campanella. Filmen er basert på Eduardo Sacheris bok La pregunta de sus ojos («Spørsmålet i deres øyne»).
Filmen vant Oscar for beste fremmedspråklige film.


== Handling ==
I juni 1974 etterforsker agent Benjamin Espósito voldtekten og drapet på Liliana Colotto de Morales. Espósito lover ektemannen hennes, Ricardo, at han aldri skal gi seg før han har funnet denne morderen og gitt ham en livstid i fengsel. Espósito får hjelp av sin alkoholiserte partner Pablo Sandóval og hans nye avdelingssjef Irene Menéndez-Hastings.
Men Romano, Espósitos rival, anklager to immigranter for drapet, noe som irriterer Espósito når han oppdaget at begge tó ble utsatt for tortur for å få en tilståelse. Espósito oppdager en ledetråd i det han ser på gamle fotografier av Liliana, som Ricardo tidligere ga ham: Mange av disse fotografiene inneholdt en mann, identifisert som Isidoro Gómez, som i bildene stirret mistenksomt på Liliana.
Espósito og Sandóval sniker seg deretter inn i Gómez sin mors hjem i Chivilcoy. I løpet av innbruddet oppdager de noen brev skrevet av Gómez til moren hans. Sandóval stjeler disse brevene, men Espósito finner ut av dette etter å ha returnert til Buenos Aires.


== Skuespillere ==
Ricardo Darín som Benjamín Espósito.
Soledad Villamil som Irene Menéndez Hastings. Dommer og Espósitos overordnede.
Pablo Rago som Ricardo Morales, ektefellen til Lliliana Coloto.
Javier Godino som Isidoro Gómez.
Guillermo Francella som Pablo Sandoval. Venn av Espósito.
Mario Alarcón som dommer Fortuna.
Mariano Argento som Romano.
José Luis Gioia som inspektør Báez
Carla Quevedo som Liliana Coloto


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hemmeligheten i deres øyne på Internet Movie Database 
(no) Hemmeligheten i deres øyne hos Filmfront 
(sv) Hemmeligheten i deres øyne i Svensk Filmdatabas 
(da) Hemmeligheten i deres øyne i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hemmeligheten i deres øyne på Allociné 
(nl) Hemmeligheten i deres øyne på MovieMeter 
(en) Hemmeligheten i deres øyne på AllMovie 
(en) Hemmeligheten i deres øyne på Rotten Tomatoes 
(en) Hemmeligheten i deres øyne på Metacritic 
(en) Hemmeligheten i deres øyne på Box Office Mojo 
(no)  Hemmeligheten i deres øyne hos Filmweb
Torkil Torsvik

Torkil Torsvik (født 6. august 1978) fra Kolvereid, er en norsk musiker, sanger og programleder. Han er best kjent som frontfigur i punkbandet Nullskattesnylterne, hvor han ble medlem etter at Mikael Dahl sluttet i 2001 etter å ha vært i bandet i 10 år. Etter at Torsvik ble vokalist i bandet, har de gått fra å være undergrunnsband til å bli et av landets mest populære punkband.
Han er for tiden programleder for Ettermiddagen med Torkil Torsvik på Radio Rock, og har i tillegg sin egen podkast som heter Gammal Maiden hvor han inviterer en norsk kjendis som velger med seg en Iron Maiden-låt og forteller om sitt forhold til heavy metal på 80-tallet. Podkasten utgis også av Radio Rock.


== Diskografi ==


=== Nullskattesnylterne ===
Fortar, høgar, hardar (2003)
Fortar, hardar, høgar (2004)
Instinkt (2006)
Skrot (2008)SinglerNull$katte$nylterne/Mean Idols (2004, splitt med Mean Idols)
Ho vil ha rock (2005)
Grønn mann (2006)
Instinkt (2006)
RBK (2006)
Lørdag (2007)
Skrot (2008)
Kolvre i gult og svart (2008)


=== Deltar på ===
KISS-hyllest: A Tribute to the Hottest Band In the World (2002)
Chuck Berry-hyllest: A Tribute to Mr. Rock (2005)
Joachim Nielsen-hyllest: Det beste til meg og mine venner (2005)
Nude Pube Banglers: Juggernaut (2008)
Rosenborg: Rosenborg Undergrunn (2009)


== Referanser ==
Fredrik Christian av Sachsen

Fredrik Christian av Sachsen (født 5. september 1722 i Dresden, død 17. desember 1763 i Dresden), med det fulle navn Friedrich Christian Leopold Johann Georg Franz Xaver von Sachsen var en kurfyrste av Sachsen som regjerte fra 5. oktober til 17. desember 1763. Fredrik Christian var også prins av Polen, men ble ikke tronarving grunnet sin korte regjeringstid. Fredrik Christian tilhørte albertiner-linjen av Huset Wettin.


== Referanser ==
Element Skateboards

Element Skateboards (opprinnelig navn: Underworld Element Skateboards) er en amerikansk skateboardprodusent fra Irvine i California. Selskapet ble dannet i 1992. Det er i dag (2010) et datterselskap av det australske selskapet Billabong. Varemerket på selve brettet er tre-logoen på decket. borde er laget av lønne tre og blandet sammen med andre kjemikalier, som ikke skader naturen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Isblink

Isblink er et hvitt glimmer med lys som vises ved horisonten og som oppstår når isen og snøen reflekterer lyset mot skyene. Dette kan oppstå til tross for at selve isen eller snøen ikke er synlig fra den posisjonen betrakteren befinner seg. Det forekommer hovedsakelig ved lavt skydekke, som stratus og stratocumulus.
Ved at isblink ikke oppstår på åpent hav, kan fenomenet utnyttes til navigering i delvis islagte sjøområder. Dette har blitt utnyttet av inuitter og ved utforskningen av nordvestpassasjen. Ved navigering på hav forekommer også begrepet «ishimmel» og «vannhimmel» for å beskrive dette fenomenet.


== Referanser ==
Langrenn under Vinter-OL 1924 – 18 kilometer herrer

Herrenes 18 kilometer i langrenn under Vinter-OL 1924 ble holdt i Chamonix, Frankrike lørdag den 2. februar 1924.
Rennet var også tellende i kombinert.
41 langrennsløpere fra tolv nasjoner konkurrerte i øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
Komkurransen startet kl. 9.30 da den første som startet var Antonín Gottstein fra Tsjekkoslovakia. Den siste som startet Sigurd Overbye fra USA kl. 9.55.30. Den første som fullførte var Tapani Niku fra Finland kl. 10.51.56 og øvelsen ble avsluttet med den siste i mål, var Sigurd Overbye kl. 12.00.33. 
SR=Startrekkefølge, utøveren som startet som nummer 2 startet ett minutt etter den første, mens mellomrommet mellom restene av de startende var 30 sekunder.


== Eksterne lenker ==
(en) Langrenn under Vinter-OL 1924 – 18 kilometer herrer – Olympedia 
Offisiell olympisk rapport
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich». Besøkt 16. mai 2008.  Arkivert 14. juli 2015 hos Wayback Machine.
Bruno Delbonnel

Bruno Delbonnel (født 1957) er en fransk filmfotograf.
Delbonnel er født i Nancy i Frankrike, og ble uteksaminert fra École Supérieure d'Études Cinématographiques i Paris i 1978 .
Delbonnel har samarbeidet med regissør Jean-Pierre Jeunet tre ganger. To av på filmene, Den fabelaktige Amélie fra Montmartre og En langvarig forlovelse, førte til Oscarnomineringer for Delbonnel. Han ble også nominert for sin jobb på Harry Potter og Halvblodsprinsen.


== Filmografi som filmfotograf ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Delbonnel på Internet Movie Database 
(sv) Bruno Delbonnel i Svensk Filmdatabas 
(da) Bruno Delbonnel på Filmdatabasen 
(da) Bruno Delbonnel på Scope 
(fr) Bruno Delbonnel på Allociné 
(en) Bruno Delbonnel på AllMovie 
(en) Bruno Delbonnel hos The Movie Database
Forfatningen av 3. mai 1791

Forfatningen av 3. mai 1791 var en konstitusjon som ble vedtatt av Polen-Litauen den 3. mai 1791 i Kongeslottet i Warszawa og deretter vedtatt av nasjonalforsamlingen Sejm. Den var den første moderne konstitusjon i Europa, og den andre konstitusjonen i verden etter USAs grunnlov. Som minne om denne konstitusjonen ble 3. mai utpekt til Polens nasjonaldag.


=== Litteratur ===
Stanisław Grodziski: Die Verfassung vom 3. Mai 1791 – das erste polnische Grundgesetz. In: Aus Politik und Zeitgeschichte (APuZ). Bd. 30/31, 1987, S. 40–46.
Jan Kusber: Vom Projekt zum Mythos – Die polnische Maiverfassung 1791. In: Zeitschrift für Geschichtswissenschaft. Bd. 52, Nr. 8, 2004, S. 685–699.
Helmut Reinalter, Peter Leisching (Hrsg.): Die polnische Verfassung vom 3. Mai 1791 vor dem Hintergrund der europäischen Aufklärung (= Schriftenreihe der Internationalen Forschungsstelle Demokratische Bewegungen in Mitteleuropa 1770–1850. Bd. 23). Lang, Frankfurt am Main u. a. 1997, ISBN 3-631-30509-5.
Israel Bartal: Vierjahressejm, in: Dan Diner (Hrsg.): Enzyklopädie jüdischer Geschichte und Kultur (EJGK). Band 6, Metzler, Stuttgart/Weimar 2015, S. 288–290
Ut mot havet (album)

Ut mot havet er debutalbumet til Rune Rudberg, utgitt i 1988. Albumet er hans største suksess hittil.


== Sporliste ==
«Ut mot havet» (Drafi Deutscher/Arve Sigvaldsen) 4:05
«Stjernetango» (Dilek Cumrali Koc/Nick Borgen/Åge Magnussen) 3:09
«Farvel Marita» (Hans Inge Fagervik) 4:54
«Jeg var så lykkelig» (Rune Rudberg) 3:39
«Det gamle hvite huset» (Boris Gardiner/Arve Sigvaldsen) 4:33
«Vi overlever regnet» (Ketil Stokkan) 3:38
«Dagens morgengave» (Dilek Cumrali Koc/Nick Borgen/Åge Magnussen) 3:44
«A Hopeful Heart» (Nick Borgen) 3:20
«Alt jeg tenkte på» (Wayne Carson/Mark James/Johnny Christopher/Marit Vollen) 4:07
«I Love You» (Nick Borgen) 4:53
«Sha la la la lee» (Kenny Lynch) 2:56
«Skal vi gå hjem til deg?» – Ska vi gå hem till dej (Lasse Tennander/Arve Sigvaldsen) 4:32


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Rune Rudberg - sang, kor, låtskriver
Nick Borgen - keyboard, gitar, tekniker, arrangement, programmering, produsent, låtskriver
Janne Lucas - keyboard
Thomas Wennerström - bass
Rolf Kimfors - trommer
Sven Fridolfsson - saksofon
Gitte Persson - sang på A Hopeful Heart
Heidi Holm - sang på Sha la la la lee
Laila Holm - sang på Sha la la la lee


=== Øvrige medvirkende ===
Terje Agnalt - fotograf
Tom Friberg - design
Arve Sigvaldsen - tekstforfatter
Marit Vollen - tekstforfatter
Åge Magnussen - låtskriver
Ketil Stokkan - låtskriver


== Eksterne lenker ==
(en) Ut mot havet (album) på Discogs 
Ut mot havet
Vinger over Europa

Vinger over Europa er et musikkalbum av Rune Rudberg, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Vinger over Europa» (Borgen/Sigvaldsen) 3:03
«Far og sønn» (Berndt/Brozat/Sigvaldsen) 3:38
«I min gitar» (Rudberg/Sigvaldsen) 3:34
«Something Right» (Rabbitt/Nielsen) 3:21
«Helene» (Benny Borg) 4:17
«Etter stormen» (Lindbom/Fredriksson/Sigvaldsen) 3:55
«Et paradis» (Wendt/Lundh/Magnussen) 3:16
«Takk til alle som drømmer» (Black/Bourke/Pinkard/Vollen) 3:32
«Ann-Kristin» (Andersson/Sigvaldsen) 4:51
«Kom og ligg inntil meg» (Finn Kalvik) 4:30
«Engang i verden» (Koc/Borgen/Sigvaldsen) 2:55
«Make Love Be Stronger» (Borgen/Rahn/Evans-Ironside) 3:48


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Rune Rudberg - sang, kor, låtskriver
Nick Borgen - keyboard, gitar, tekniker, arrangement, produsent, programmering, låtskriver
Thomas Wennerström - bass
Janne Lucas - keyboard
Rolf Kimfors - trommer
Geir Torgersen - kor
Ann Charlotte Berntsson - kor
Sonja Rudberg - kor
Tom Sennerud - kor


=== Øvrige medvirkende ===
C.F. Wesenberg - fotograf
Tom Friberg - design
Arve Sigvaldsen - tekstforfatter
Marit Vollen - tekstforfatter
Åge Magnussen - låtskriver
Chris Evans-Ironside - låtskriver, produsent, tekniker
Lutz Rahn - låtskriver, produsent, tekniker


== Eksterne lenker ==
Vinger over Europa
Tomm Moore

Tomm Moore (født 7. januar 1977 i Newry i Nord-Irland) er en irsk illustratør, tegner og filmskaper. Han var en av grunnleggerne av Cartoon Saloon, et animasjonsstudio og produksjonsselskap, basert i Kilkenny i Irland.
Han første film, The Secret of Kells, ble nominert til Oscar for beste animasjonsfilm for 2009.


== Bakgrunn ==
Moore, den eldste av fire søsken, ble født i Newry i Nord-Irland. Mens han var ung, flyttet familien hans til Kilkenny i Irland, der hans far jobbet som ingeniør. Etter å ha gått på St Kieran's College, studerte han animasjon på Ballyfermot College i Dublin. Det var i sisteåret av studiene at han grunnla Cartoon Saloon sammen med Paul Young, Ross Murray og Nora Twomey. Studioet produserte TV-serien Skunk Fu.
Moore er nevøen til sanger og låtskriver Kieran Goss.


== Filmer ==
Moores første animerte langfilm, som han medregisserte med Nora Twomey, er The Secret of Kells, skrevet av Fabrice Ziolkowski basert på Moores historie. Filmen er en samproduksjon mellom Cartoon Saloon, Les Armateurs, Vivi Film og France 2 Cinéma. Handlingen er lagt til det 9. århundre i Irland, og følger Brendan, den 12 år gamle nevøen til abbeden i Kells Abbey, som blir inspirert av en mesterillustratør til å fullføre Book of Kells, alt mens Irland blir invadert av vikinger. Men først må han reise gjennom en magisk skog for å vise sin tapperhet. Filmen hadde premiere 8. februar 2009 under Filmfestivalen i Berlin. 2. februar 2010 ble filmen Oscarnominert.
Moore jobber på en ny langfilm med tittelen The Song of the Sea.


== Tegneserier ==
Moore har tegnet to irskspråklige tegneserieromaner, «An Sclábhaí» («slaven») i 2001 og «An Teachtaire» («budbrigeren») i 2003, som forteller historien om St. Patrick. Begge var skrevet av Colmán Ó Raghallaigh Han har også skapt en to binds tegneserieroman av The Secret of Kells, utgitt i Frankrike under tittelen «Brendan et le secret de Kalls».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cartoon Saloon
The Secret of Kells offisiell side
The Blog of Kells – The Secret of Kells produksjonsblogg
The Blog of the Sea – The Song of the Sea produksjonsblogg
(en) Tomm Moore på Internet Movie Database 
(sv) Tomm Moore i Svensk Filmdatabas 
(da) Tomm Moore på Filmdatabasen 
(fr) Tomm Moore på Allociné 
(en) Tomm Moore på AllMovie 
(en) Tomm Moore hos Rotten Tomatoes 
(en) Tomm Moore hos The Movie Database
Aphthona cyparissiae

Aphthona cyparissiae (Koch 1803) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  
Aphthona cyparissiae er mellom 3-4 mm lang. Den er lyst gulbrunt med enkelte svakt brunere parti på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Den har en svak (grunn) uregelmessig punktur på halskjoldet og hodet. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune, mens baklåret er mørkere. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Aphthona cyparissiae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Eksterne lenker ==
(en) Aphthona cyparissiae i Encyclopedia of Life 
(en) Aphthona cyparissiae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Aphthona cyparissiae hos Artsdatabanken 
(sv) Aphthona cyparissiae hos Dyntaxa 
(en) Aphthona cyparissiae hos Fauna Europaea 
(en) Aphthona cyparissiae hos ITIS 
(en) Aphthona cyparissiae hos NCBI 
Aphthona cyparissiae - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Neocrepidodera ferruginea

Neocrepidodera ferruginea (Scopoli 1763) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  
Neocrepidodera ferruginea er mellom 2,7-3,6 mm lang. Den er gyllen eller lyst gulbrun på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Den eller har bare svak (nesten ikke synlig) punktur på halskjoldet og dekkvingene. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune. Baklåret er tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Neocrepidodera ferruginea tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Eksterne lenker ==
(en) Neocrepidodera ferruginea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Neocrepidodera ferruginea hos Artsdatabanken 
(sv) Neocrepidodera ferruginea hos Dyntaxa 
(en) Neocrepidodera ferruginea hos Fauna Europaea 
(en) Neocrepidodera ferruginea hos NCBI 
(en) Kategori:Neocrepidodera ferruginea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocrepidodera ferruginea - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Neocrepidodera transversa

Neocrepidodera transversa (Scopoli 1763) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Neocrepidodera transversa er mellom 4-5 mm lang. Den er gulbrun eller mer  rødbrun på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Den har bare tydelig punktur helt bak på halskjoldet. Dekkvingene har fin (svak) punktur ordnet i langsgående rekker. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er gulbrune. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Neocrepidodera transversa tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neocrepidodera transversa i Encyclopedia of Life 
(en) Neocrepidodera transversa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Neocrepidodera transversa hos Artsdatabanken 
(sv) Neocrepidodera transversa hos Dyntaxa 
(en) Neocrepidodera transversa hos Fauna Europaea 
(en) Neocrepidodera transversa hos NCBI 
(en) Kategori:Neocrepidodera transversa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocrepidodera transversa - Fauna Europaea
Norsk entomologisk forening
Neocrepidodera femorata

Neocrepidodera femorata (Gyllenhal 1813) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).
Neocrepidodera femorata er mellom 3-4,5 mm lang. Den har en metallisk glans og er klart rød mer rødbrun på hodet og halsskjoldet (pronotum). Dekkvingene er blåsvarte. Den mangler punktur på halskjoldet. Dekkvingene har ganske grov punktur ordnet i langsgående rekker. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er gulbrune, unntatt lårene som er mørke, nær svarte. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Neocrepidodera femorata tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Eksterne lenker ==
(en) Neocrepidodera femorata i Encyclopedia of Life 
(en) Neocrepidodera femorata i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Neocrepidodera femorata hos Artsdatabanken 
(sv) Neocrepidodera femorata hos Dyntaxa 
(en) Neocrepidodera femorata hos Fauna Europaea 
(en) Neocrepidodera femorata hos NCBI 
(en) Kategori:Neocrepidodera femorata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocrepidodera femorata - Fauna Europaea
Norsk entomologisk forening