jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Salvatore Sirigu

Salvatore Sirigu (født 12. januar 1987) er en italiensk fotballspiller som spiller for Napoli.Han har tidligere spilt for US Città di Palermo og på utlån hos klubbene US Cremonese og AC Ancona. Sirigu var også en del av Italias tropp under EM i fotball 2012 som tredjemålvakt bak Gianluigi Buffon og Morgan De Sanctis.


== Klubbkarriere ==


=== Palermo ===
Sirigu startet sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos Venezia. I 2005 meldte han overgang til US Città di Palermo, hvor han fikk sin førstelagsdebut i 2006/2007-sesongen i en Coppa Italia-kamp mot UC Sampdoria og en europeisk gruppespillkamp mot tyrkiske Fenerbahçe i UEFA-cupen 2006/07. Den 12. juli 2007 ble Sirigu lånt ut til US Cremonese i Lega Pro Prima Divisione for å skaffe ham førstelagserfaring. I den påfølgende sesongen ble han lånt ut til AC Ancona i Serie B, hvor han var andrevalg og kun fikk med seg 15 seriekamper.Han returnerte til Palermo i forkant av 2009/2010-sesongen, hvor han ble andrevalg bak klubbens nysignering Rubinho. Etter en lengre rekke med uheldige kamper for Rubinho fikk Sirigu tillit av trener og tidligere landslagsmålvakt Walter Zenga, og fikk dermed starte seriekampen mot SS Lazio den 27. september 2009. Kampen, som også var hans første offisielle kamp i Serie A, endte 1–1 hvorpå Sirigu ble kåret til kampens beste spiller. I den påfølgende kampen mot Juventus holdt han nullen, og ble foretrukket som førstelagsmålvakt for resten av sesongen, mens Rubinho i januar 2010 ble lånt ut til AS Livorno Calcio. Frem til sommeren 2011 spilte han 69 seriekamper for Palermo.


=== Paris Saint-Germain ===
Den 28. juli 2011 ble det offentliggjort at Sirigu hadde blitt solgt til den franske klubben Paris Saint-Germain FC for 3,5 millioner euro. Her fikk han umiddelbart konkurranse om førstelagsplassen med den andre målvaktssigneringen Nicolas Douchez, men Sirigu ble ved sesongstart fortrukket fremfor Douchez av trener Carlo Ancelotti.


== Landslagskarriere ==
Sirigu fikk sin landslagsdebut for Italias herrelandslag i vennskapskampen mot Elfenbenskysten den 10. august 2010 (0–1), som også var debuten til landslagstrener Cesare Prandelli. Han ble deretter tatt ut i den italienske troppen til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina av landslagstrener Prandelli.Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot England 3-2, etter straffesparkkonkurranse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salvatore Sirigu – FIFA 
(en) Salvatore Sirigu – UEFA 
(fr) Salvatore Sirigu – LÉquipe 
(en) Salvatore Sirigu – Transfermarkt 
(en) Salvatore Sirigu – national-football-teams.com 
(en) Salvatore Sirigu – WorldFootball.net 
(en) Salvatore Sirigu – Soccerbase.com 
(en) Salvatore Sirigu – FootballDatabase.eu 
(en) Salvatore Sirigu – Soccerway 
(en) Salvatore Sirigu – EU-Football.info
Bastelica

Bastelica (korsikansk: Bastelicu) er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er en av de største på Korsika i areal og har dessuten et av de høyeste punktene på Korsika, på over 2 300 meter. Hovednæringsvirksomheten er skogbruk og jordbruk. det har vært bebyggelse i området i over 1000 år og gamlebyen har flere fredede severdigheter.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bastelica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bastelicaccia

Bastelicaccia er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et noe større befolket med 3217 innbyggere. Næringsdriften er basert på gårdsdrift og fiske. Kommunen ligger i de vestlige delene av Korsika, nord for Ajaccio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bastelicaccia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chaetocneme

Chaetocneme er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae). 


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 50 millimeter), brune til brunsvarte smygere med hvite eller gulaktige flekker eller tverrbånd.


== Levevis ==
Disse smygerne flyr i skumringen.
Larvene kan finnes på en rekke ulike busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten har flest arter på Ny-Guinea, men også noen i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Tagiadini Mabille, 1878 – ca. 170 arter fordelt på 27 slekter, for det meste i tropene i den gamle verden
slekten Chaetocneme C. Felder, 1860
Chaetocneme antipodes (Guérin-Méneville, 1831)
Chaetocneme beata (Hewitson, 1867)
Chaetocneme callixenus Hewitson, 1867
Chaetocneme caristus Hewitson, 1867
Chaetocneme critomedia (Guérin-Méneville, 1831)
Chaetocneme denitza (Hewitson, 1867)
Chaetocneme editus (Plötz, 1885)
Chaetocneme helirius (Cramer, 1775)
Chaetocneme kumpiana Evans, 1934
Chaetocneme lunula  (Mabille, 1888)
Chaetocneme morea Evans, 1934
Chaetocneme naevifera  (Mabille, 1888)
Chaetocneme porphyropis (Meyrick & Lower, 1902)
Chaetocneme sphintifera (Frühstorfer, 1910) - noen ganger slått sammen med C. critomedia
Chaetocneme sombra
Chaetocneme tenuis (van Eecke, 1924)
Chaetocneme trifenestrata (Frühstorfer, 1910)
Chaetocneme triton (Boisduval, 1832)
Chaetocneme spp. - 3 ubeskrevne arter


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Chaetocneme på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Chaetocneme i Encyclopedia of Life 
(en) Chaetocneme i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chaetocneme hos NCBI 
(en) Kategori:Chaetocneme – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chaetocneme – detaljert informasjon på Wikispecies
Frøyhallen

Frøyhallen er en idrettshall som ligger på Kvernaland.
Banen har parkett.
Frøyland IL Innebandy spiller sine hjemmekamper her.
Tidligere spilte Kverneland IBK sine elitekamper her.
Frøyland IL Håndball spiller sine hjemmekamper her
Belvédère-Campomoro

Belvédère-Campomoro er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et lite befolket område med kun 165 innbyggere. Næringsdriften er basert på fiske og turisme. Kommunen ligger i de vestlige på Korsika, sør for Ajaccio.


== Se også ==
Torra di Campomoru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Belvédère-Campomoro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gjesdalhallen

Gjesdalhallen er en idrettshall som ligger på Ålgård. Hallen har to innebandybaner. Den eldste banen har kunstdekke og den nyeste har parkett.
Ålgård Innebandyklubb (Ålgård IBK) spiller sine hjemmekamper her.
Till There Was You

«Till There Was You» er en sang som Meredith Willson skrev til musikalen The Music Man i 1957. Filmen av samme navn hadde premiere 19. juni 1962. Der blir sangen sunget av Shirley Jones, mens i musikalen var det Barbara Cook på vokal.Peggy Lee spilte inn sin versjon av «Till There Was You» 12. august 1959 i  ga ut en versjon i mars 1961 som A-side singel i England. Arrangementet var ved Jack Marshall og produsent var Dave Cavanaugh.


== The Beatles' versjon ==
Paul McCartney likte veldig godt Peggy Lee's versjon og The Beatles hadde den på sitt repertoar i 1961/1962/1963/1964.1. januar 1962 befant gruppen seg i Decca Studios i London hvor de hadde audition for Decca. En av sangene de spilte var «Till There Was You». Opptaket har havnet på bootlegs. George Harrison og John Lennon spilte på elektriske gitarer på denne innspillingen.
Gruppen spilte inn tre tagninger av sangen i Abbey Road Studios 18. juli 1963. De ble misfornøyd med resultatet, og gjorde et nytt forsøk 30. juli 1963 med fem nye tagninger. Ringo Starr benyttet bongoer i stede for trommesett. Ellers benyttet Harrison og Lennon akustiske gitarer under denne innspillingen. Harrison spilte kun en gitarsolo i Abbey Road Studios, men i Decca bød han på to soli.
Versjonen fra Abbey Road Studios ble først utgitt 22. november 1963 på gruppens andre britiske album With The Beatles. I USA ble den først utgitt 20. januar 1964 på albumet Meet The Beatles!.


=== Musikere og instrumenter ===
Paul McCartney: bass, vokal
John Lennon: akustisk gitar
George Harrison: akustisk gitar (solo)
Ringo Starr: bongoer


=== Filmklipp hvor The Beatles fremfører  «Till There Was You» ===
Royal Variety Performance – 4. november 1963 (er inkludert i sin helhet i DVD-boksen Anthology samt at lydopptaket ble utgitt på Anthology 1 i 1995).
The Ed Sullivan Show – 9. februar 1964 (offisielt utgitt på DVD).
Live at the Washington Coliseum – 11. februar 1964 (offisielt utgitt på DVD).


=== «Till There Was You» versjoner fremført i BBC Radio ===
Den siste av disse ble gitt ut i 1994 på Live at the BBC De resterende har havnet på bootlegs.


== Referanser ==
7-Tease

7-Tease er det tolvte studioalbumet av den skotske visesangeren Donovan. Det ble gitt ut i USA i november 1974 og i Storbritannia i januar 1975. 


== Bakgrunn ==
Etter at Essence to Essence solgte svakt, gikk Donovan i studio igjen sent i 1974 med en annen produsent og nye sanger. Sangene var ment for et teaterstykke og varierte fra raske sanger til ballader som Donovan hadde blitt kjent for. 
Noen av sangene på 7-Tease har tekstlinjer eller melodier fra tidligere Donovan-sanger. «The Voice of Protest» inneholder en linje om et skip som går «all on her starry way», direkte fra «The Voyage of the Moon» på H.M.S. Donovan. Melodien på «How Silly» er nesten identisk til «A Funny Man» fra H.M.S. Donovan. Siden H.M.S. Donovan solgte dårlig, kan det være at likhetene ikke ble lagt merke til av særlig mange. 
7-Tease gjorde det noe bedre enn forgjengeren i USA, men markerte likevel nedgangen i populariteten til Donovan. 


== Sporliste ==
Side en«Rock and Roll Souljer» – 3:44
«Your Broken Heart» – 3:38
«Salvation Stomp» – 3:13
«The Ordinary Family» – 4:14
«Ride-a-Mile» – 4:48
«Sadness» – 2:38Side to«Moon Rok» – 2:58
«Love of My Life» – 4:22
«The Voice of Protest» – 3:20
«How Silly» – 2:38
«The Great Song of the Sky» – 2:45
«The Quest» – 3:30


=== 2004-utgaven ===
«Rock and Roll Souljer» – 3:44
«Your Broken Heart» – 3:38
«Salvation Stomp» – 3:13
«The Ordinary Family» – 4:14
«Ride-a-Mile» – 4:48
«Sadness» – 2:38
«Moon Rok» – 2:58
«Love of My Life» – 4:22
«The Voice of Protest» – 3:20
«How Silly» – 2:38
«The Great Song of the Sky» – 2:45
«The Quest» – 3:30Bonusspor

«Rock and Roll Souljer» (singelversjon) – 2:48
«Salvation Stomp» (singelversjon, mono) – 2:47
«Age of Treason» – 4:21
«What the Soul Desires» – 2:33


== Eksterne lenker ==
(en) 7-Tease på MusicBrainz 
(en) 7-Tease på AllMusic 
7-Tease – Donovan Unofficial Site
Jåttåhallen

Jåttåhallen eller Jåttå idrettshall består av en innebandybane og brukes som hjemmearena av Hinna Innebandyklubb.
Banen har kunstdekke.
Hallen inneholder også en klatrevegg og et styrkerom.
Jåtta videregående skole bruker Jåttåhallen på dagtid.


== Innebandy ==
Hinna Innebandyklubb har Jåttåhallen som hjemmearena. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bilia

Bilia er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et lite befolket område med kun 48 innbyggere. Næringsdriften er basert på landbruk, vin og turisme. Kommunen ligger i sørvest på Korsika, sør for Ajaccio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bilia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Klepphallen

Klepphallen er en idrettshall i Klepp kommune. Hallen inneholder også en svømmehall. Klepp Innebandyklubb bruker hallen som sin hjemmearena.
7150 McKellar

7150 McKellar  er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget den 11. oktober 1929 av Clyde William Tombaugh fra Lowell Observatory i Flagstaff i Arizona.


== Eksterne lenker ==
7150 McKellar hos JPL Small-Body Database
Bocognano

Belvédère-Campomoro er en innenlandskommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen er et befolket område med over 400 innbyggere. Næringsdriften er basert på jordbruk. Kommunen ligger midt på Korsika, ikke langt fra Corte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bocognano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kvernevikhallen

Kvernevikhallen består av en innebandybane og er hjemmearena for Sunde Innebandyklubb.
Banen ligger plassert i Kvernevik i Stavanger og har kunstdekke.


== Innebandy ==
Sunde Innebandyklubb spiller hjemmekampene sine i Kvernevikhallen.
Sunde Innebandyklubb leder maratontabellen i 1. divisjon i Rogaland.
Lurahallen

Lurahallen er en idrettshall på Lura i Sandnes.


== Innebandy ==
Lura IL Innebandy spiller sine hjemmekamper i Lurahallen. Klubben deltar i 1. divisjon Rogaland.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Calcatoggio

Calcatoggio er en kommune i Corse-du-Sud på Korsika. Kommunen har 490 innbyggere. Næringsdriften er basert på fiske og turisme. Kommunen ligger i de vestlige på Korsika, nord for Ajaccio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Calcatoggio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lyehallen

Lyehallen er en idrettshall som ligger på Lyefjell i Time kommune.


== Innebandy ==
Lye IL Innebandy har Lyehallen som hjemmearena og spilte sesongen 2011/2012 i eliteserien i innebandy.
Laget rykket ned, men har ambisjoner om å rykke opp igjen raskest mulig.
Norheimhallen

Norheimhallen er en idrettshall på Norheim på Karmøy.


== Innebandy ==
Torvastad IL Innebandy og Kolnes IL Innebandy har Norheimhallen som hjemmearena.
SiS Sportssenter

SiS Sportssenter er et treningssenter eid av studentsamskipnaden i Stavanger.  Senteret som åpnet i 2005, ligger på campus til Universitetet i Stavanger på Ullandhaug. Senteret er på nesten 6000 m2 og inneholder idrettsflate som brukes blant annet til innebandy, håndball, basketball og volleyball. SiS Sportssenter har styrketreningssal, performance-etasje, 3 gruppetreningssaler med ca 100 gruppetimer pr uke og klatrevegg samt 2 squashhaller. Senteret er Rogalands største og betjener studenter og lokalbefolkningen i Stavanger.
UISI holder sine innetreninger i forskjellige idretter på SiS sportssenter og har hallen som hjemmebane.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Suanpan

Suanpan (forenklet kinesisk: 算盘; tradisjonell kinesisk: 算盤; pinyin: Suànpán) er en abakus (kuleramme, regnebrett) av kinesisk opphav. Den eldste kjente beskrivelse er i en bok fra 190 f.Kr., Xu Yues Supplementære bemerkninger om tallenes kunst. Det er imidliertid ikke kjent fra den kilden nøyaktig hvordan disse første regnebrettene var utformet.En suanpan er vanligvis ca 20 cm høy men av varierende lengde alt etter bruksområde. Den har vanligvis mer enn syv staver. Det er to tellekuler på hver stav i dens øvre del, og fem i dens nedre. Denne konfigurasjonen kommer til nytte både for desimal og heksadesimal regning.
Suanpaner kan benyttes til mer enn ren telling. De kan benyttes til rask utføring av multiplikasjon, divisjon, addisjon, subtraksjon, kvadratrot- og kubikkrotberegning.
Bruken av suanpan har vært utbredt gjennom det meste av kinesisk historie. Det ble gitt undervisning til skolebarn i suanpanregning i Hongkong frem til slutten av 1960-årene og på Taiwan frem til 1990-årene. Men etterhvert som håndholdte kalkulatorer ble mer og mer utbredt, falt lærelysten dramatisk. I Fastlands-Kina var det frem til begynnelsen av 2000-årene vært krevd at revisorer og visse andre finansfolk bestod kvalifiseringseksamener i bruk av suanpan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Peng Yoke Ho (2000). Li, Qi and Shu: An Introduction to Science and Civilization in China. Courier Dover Publications. ISBN 0-486-41445-0. 
Jean-Claude Martzloff (2006). A History of Chinese Mathematics. Springer-Verlag. ISBN 3-540-33782-2.
Solahallen

Solahallen består av en idrettshall og en svømmehall. Idrettshallen brukes av Sola Håndball, Sola Turn og Sola Innebandyklubb. 
Hallen ligger i Åsenvegen på Sola.


== Innebandy ==
Sola Innebandyklubb, også kalt Sola Goats, spiller sine hjemmekamper i Solahallen.
Storhaughallen

Storhaughallen er en idrettsarena i Stavanger. 
Anlegget inneholder:
50 x 24 m, kunststoff dekke 
1 innebandybane/håndballbane
6 badmintonbaner
1 eller 3 basketbaner
1 eller 3 volleybaner
1 innebandybane
Klatrevegg 24 m x 7 m
1 møterom 60 m2 / 3 små 20 m2
Kiosk
6 garderober (2 med Saunaer)
2 instruktør/dommergarderober
Scene 45 m2


== Hjemmelag ==
Brodd heter hjemmelaget, fordelt på idretter som
Badmington
Håndball
Innebandy


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Tastavarden Fjellhall

Tastavarden Fjellhall består av en innebandybane og ligger på Tasta i Stavanger.
Hallen har også et møterom.


== Innebandy ==
Vardeneset IF Innebandy spiller sine kamper i Tastavarden Fjellhall.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Rukkebreen

Rukkebreen er en isbre i den østre delen av Dronning Maud Land. Den ligger om lag 27 kilometer vest for Carstensfjella på Kronprins Olav Kyst og renner ut i havet rett øst for Rukkenutane.
Breen ble undersøkt og kartlagt av en japansk forskningsekspedisjon (JARE) i 1962 og navngitt Tizire Hyôga. Det norske navnet er en oversettelse av det japanske navnet.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 2620
Rukkebreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Kamelbreen

Kamelbreen er en isbre i den østre delen av Dronning Maud Land. Den ligger vest for Carstensfjella på Kronprins Olav Kyst og renner ut i havet rett øst for klippen Kamelen.
Breen ble undersøkt og kartlagt av en japansk forskningsekspedisjon (JARE) i 1962 og navngitt Rakuda Hyôga. Det norske navnet er en oversettelse av det japanske navnet.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 11840
Kamelbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Nikumaroro

Nikumaroro, eller tidligere Gardnerøya, er en del av Phoenixøyene som tilhører staten Kiribati, i den vestlige delen av Stillehavet. Den er en korallatoll som er langstrakt, trekantet med et mangfoldig vegetasjon og stor sentral lagune.
Øya ligger rundt 1500 kilometer sørøst for hovedøya Tarawa og ca 650 kilometer nordvest for Tokelau. Nikumaroro er bortimot 6 km lang og mindre enn 2 km bred, arealet er ca 4,1 km² med en landmasse på ca 2,1 km². Det er to smale innløp som begge er blokkert av et bredt korallrev som kommer til syne ved lavvann. Havet bortenfor revet er meget dypt og det eneste stedet som ankres er ved øyas vestende, tvers over fra ruinene av britisk kolonilandsby fra midten av 1800-tallet, men den er kun trygg med sørøstlige vinder. Landgang har alltid vært vanskelig og som oftest gjort sør for ankerplassen. Selv om øya har vært ujevnt bosatt ved ulike tider i fortiden, er den ubebodd i dag.
Nikumaroro er også kjent for å være et mulig sted der Amelia Earhart krasjet på sin sist flytur for å reise jorden rundt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikumaroro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Satellitbilde av Nikumaroro Arkivert 22. september 2017 hos Wayback Machine.
68 (album)

68 eller Freedom Singers 68 er et musikkalbum utgitt av De förenade FNL-grupperna i Sverige i 1968, det første på gruppenes plateselskap Befria Södern.
Under Vietnamkrigen arbeidet de svenske FNL-gruppene for å utvikle støtten til FNL og Vietnam og styrke motstanden mot USA, som de mente førte en imperialistisk krig. Som en del av aktiviteten ble det startet sanggrupper som underholdt ved møter og demonstrasjoner, og Freedom Singers på dette albumet var en del av dette miljøet.
Bak produksjonen av 68 sto Per Erik Andersson,  Maj Asplund, Joy Benigh, Olle Brusse, Gunnar Csiffary, Angelika Eriksson, Björn Grünstein, Birgitta Gunnarsson, Eva-Britta Järnefors, Anders Källström, Slim Lindén, Peter Lindstrand, David E Martini, Gunnar Moberg, Sten-Erik Moberg, Ola Palmaer, A Sjöstedt, Gunnel Wahlberg m. fl.
Det siste sporet på albumet er den svenske versjonen av FNLs «nasjonalsang»: Befria Södern (på vietnamesisk Giài phóng mién Nam).
Albumet ble utgitt i form av en 25-cm LP, altså litt mindre enn vanlig LP-format. Det ble utgitt med et 8-siders teksthefte. Albumet ble også spredt blant aktivister i de norske FNL-gruppene. 


== Sporliste ==
«Vi visste ingenting»
«Brevet från Lyndon»
«McNamara-visan»
«Leve det vietnamesiska folkets befrielseskamp»
«Sången om reaktionen»
«Balladen om LBJ»
«Lilla fröken An»
«Befria Södern!»


== Eksterne lenker ==
(sv) Plate og tekster på Proletärkultur

(en) 68 (album) på Discogs
Sørlige Yan

Sørlige Yàn (hanzi: 南凉; hanyu pinyin: Nányàn) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av Mùróng-familien av xianbeisk etnisitet. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet i Sør-Kina, og dets territorium lå stort sett i det som i dag er Shandong. Rikets grunnlegger Murong De var sønnen til Murong Huang og broren til Murong Jun og Murong Chui, og dermed en keiserlig prins i både Tidlige Yan og Senere Yan. 
Alle Nánliángs herskere erklærte seg for keiser.


== Nányans herskere ==


== Litteratur ==
Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002
Tagiades

Tagiades er en gruppe (slekt) av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae). 


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn gjerne 40-50 millimeter), bredvingede, brune smygere. Forvingen har none små, hvite flekker i den ytre delen, bakvingens bakre del har oftest et mer eller mindre utbredt, snøhvitt felt, i alle fall på undersiden.


== Levevis ==
Larvene lever særlig på yams (slekten Dioscorea, Dioscoreaceae), men også på slektene Grewia (Malvaceae) og Smilax (Smilacaceae).


== Utbredelse ==
Tagiades flesus er vidt utbredt i Afrika, de øvrige artene lever i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
Tagiadini Mabille, 1878 – ca. 170 arter fordelt på 27 slekter, for det meste i tropene i den gamle verden
slekten Tagiades Hübner, 1819
Tagiades calligana Butler, [1879]
Tagiades cohaerens Mabille, 1914
Tagiades flesus (Fabricius, 1781)
Tagiades gana (Moore, [1866])
Tagiades hybridus Devyatkin, 2001
Tagiades insularis Mabille, 1876
Tagiades japetus (Stoll, [1781])
Tagiades lavata Butler, [1879]
Tagiades litigiosa Möschler, 1878
Tagiades menaka (Moore, [1866])
Tagiades nestus (C. Felder, 1860)
Tagiades parra Fruhstorfer, 1910
Tagiades samborana Grose-Smith, 1891
Tagiades toba de Nicéville, [1896]
Tagiades trebellius (Hopffer, 1874)
Tagiades ultra Evans, 1932
Tagiades waterstradti Elwes & Edwards, 1897


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Tagiades på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.6. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Tagiades i Encyclopedia of Life 
(en) Tagiades i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tagiades hos ITIS 
(en) Tagiades hos NCBI 
(en) Kategori:Tagiades – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tagiades – detaljert informasjon på Wikispecies