jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rutelilje

Rutelilje (Fritillaria meleagris) er en plante i liljefamilien. Den er en gammel hageplante som ofte forvilles.
Den er en flerårig urt med løk. Den tynne stilken kan bli opptil 30 cm høy. Grågrønne, smalt lansettformede blader sitter spredt langs stilken. De store, klokkeformede blomstene sitter enkelt, eller en sjelden gang parvis, i toppen av stilken. Blomstene er som regel røde, men ofte vokser noen eksemplarer med hvite blomster sammen med de røde. På utsiden av blomsten er det et eiendommelig sjakkbrett-aktig mønster.
Rutelilje vokser vilt i Mellom-Europa fra Nord-Spania til Sør-Russland. Her vokser den ofte i store bestander på fuktige enger og åpen skog, for det meste i lavlandet. Det er usikkert om den i England er spontan, eller en naturalisert hageplante. I Skandinavia og på Åland er den helt sikkert en innført art. Den er landskapsblomsten til det svenske landskapet Uppland. 


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rutelilje i Encyclopedia of Life 
(en) Rutelilje i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rutelilje hos Artsdatabanken 
(sv) Rutelilje hos Dyntaxa 
(en) Rutelilje hos ITIS 
(en) Rutelilje hos NCBI 
(en) Rutelilje hos The International Plant Names Index 
(en) Rutelilje hos Tropicos 
(en) Kategori:Fritillaria meleagris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Fritillaria meleagris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fritillaria meleagris – detaljert informasjon på Wikispecies
Franz Xaver von Schönwerth

Franz Xaver von Schönwerth (født Franz Xaver Schönwerth 16. juli 1810 i Amberg i Oberpfalz, død 24. mai 1886 i München) var en folklorist fra Oberpfalz. Fra 1859 var han kjent som Franz Xaver von Schönwerth.
I mars 2012 ble det funnet en av hans eventyrsamlinger. Den hadde vært nedlåst i et arkiv i Regensburg i over 150 år.


== Referanser ==
9th Submarine Flotilla

9th Submarine Flottila (norsk: 9de undervannsbåtflotilje) var en flotilje i Royal Navy under annen verdenskrig, bestående av allierte undervannsbåter. Flotijen var stasjonert i Dundee i Skottland. Det er reist et krigsminnesmerke over falne fra flotijen i Dundee.


== Båter i flotiljen ==
«Junon»
KNM «Ula» (P 66)
«Uredd» (P 41)
KNM «Utsira»


== Fremdeles på patrulje - Tap i 9th Submarine Flottilla ==
HMS Oxley
HMS Thames (N71)
HNLMS O 13
HNLMS O 22
«Uredd» (P 41) Krigsgrav
V-1 (tidl. HMS Sunfish)


== Litteratur ==
Marc C. Jones. Experiment at Dundee: The Royal Navy’s 9th Submarine Flotilla and Multinational Naval Cooperation during World War II. i The Journal of Military History, Volume 72, issue 4 (October 26, 2008), p. 1179-1212. ISSN: 1543-7795


== Eksterne lenker ==
https://archive.is/20130410082700/http://journals.ohiolink.edu/ejc/article.cgi?issn=15437795&issue=v72i0004&article=1179_eadtrnncdwwi
http://muse.jhu.edu/journals/jmh/summary/v072/72.4.jones.html
http://navalhistory.flixco.info/H/183806/8330/a0.htm
Trier domkirke

Trier domkirke (tysk: Hohe Domkirche St. Peter zu Trier) i byen Trier i Rheinland-Pfalz er Tysklands eldste kirke.Kristendommens historie i Trier strekker seg tilbake til 200-tallet, og allerede mot slutten av århundret fantes det en biskop for området. Sannsynligvis var det på stedet også bygget et menighetshus, men det er usikkert hvor dette var plassert. Byggingen av den første kirken på stedet ble påbegynt etter at Konstantin den store (romersk keiser 306 – 337) i 313 innførte religionsfrihet i området. Arkeologiske utgravninger og myntfunn viser at en basilika var under oppføring i år 315. Kirken har i de 1 700 årene som er gått siden den første byggingen, tilnærmet uavbrutt vært samlingssted for den kristne menighet i området og dessuten sete for biskopen i Trier.     
Domkirken ble i 1986 oppført på UNESCOs verdensarvliste som del av Verdensarvsteder i Trier og Igel. Den er også er vernet som kulturminne etter Haagkonvensjonen av 1954.
Kirken ligger i umiddelbar tilknytning til Vår Frue kirke som også er oppført på verdensarvlisten. 


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cathedral of St. Peter (Trier) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kirkens historie. Internettsiden til Rheinland-Pfalz' sekretariat for verdensarven (på tysk)
Klokkeblåstjerne

Klokkeblåstjerne (Hyacinthoides non-scripta) er en plante i aspargesfamilien. Den er en elsket vårplante i England. 
Den er en flerårig urt med løk. Den har 3–6 smale blader ved basis av planten. Blomsterstilken kan bli opptil 50 cm høy og bøyer seg ned ved toppen. En klase med 5–12 klokkeformede, blå blomster sitter i toppen av stilken. Blomstene dufter søtt.
Klokkeblåstjerne forekommer naturlig i Vest-Europa fra Portugal og Spania til De britiske øyer og Nederland. Den har forvillet seg i Tyskland. Den vokser i løvskog og blomstrer om våren før trærne får blader. Lengst vest finnes arten også i åpent landskap. I skogene i Belgia, Vest-Frankrike og England vokser klokkeblåstjerne ofte i store mengder sammen med kusymre og vill påskelilje.
Klokkeblåstjerne hadde tidligere det vitenskapelige navnet Scilla non-scripta og ble regnet til den store liljefamilien.
Det er denne planten som kalles bluebell i England, og den må ikke forveksles med blåklokke som vokser i Norge. Andre engelsktalende områder har sine egne bluebells, for eksempel klokkeøstersurt (Mertensia virginica) i østlige Nord-Amerika.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 
D. Piggot (1982). «Løvskogen og blomstene der».  I G. Halliday og A. Malloch; oversatt av P. Sunding og A.M. Sunding. Ville vekster i Norge og våre naboland. Schibsted. ISBN 82-516-0908-9. 


== Eksterne lenker ==

(en) Klokkeblåstjerne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Klokkeblåstjerne hos Artsdatabanken 
(sv) Klokkeblåstjerne hos Dyntaxa 
(en) Klokkeblåstjerne hos ITIS 
(en) Klokkeblåstjerne hos NCBI 
(en) Klokkeblåstjerne hos The International Plant Names Index 
(en) Klokkeblåstjerne hos Tropicos 
(en) Kategori:Hyacinthoides non-scripta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hyacinthoides non-scripta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyacinthoides non-scripta – detaljert informasjon på Wikispecies
Nærøy prosti

Nærøy prosti var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke, og omfattet kommunene Leka, Nærøy og Vikna i Nord-Trøndelag. Det eksisterte i årene 1973 - 2015 og prosten hadde sete i Indre Nærøy. 
Prostiet ble opprettet i 1973 ved delingen av Ytre Namdal prosti, med unntak av Flatanger og Fosnes prestegjeld som ble overført til nye Namdal prosti.Prostiet opphørte 1. juli 2015 da også dette inngikk i Namdal prosti.Prostiet var inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirke er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller er ansatte i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.	


== Prestegjeld og sogn ==
Historisk inndeling i prestegjeld før prestegjeldene ble utfaset:

Nærøy prestegjeld med
Nærøy sogn
Kolvereid sogn
Foldereid sogn
Leka sogn
Gravvik sogn
Vikna sogn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsiden til den norske kirke
Roslund & Hellström

Roslund & Hellström er en svensk kriminalforfatterduo som består av journalisten Anders Roslund og kriminalomsorgsdebattanten Börge Hellström. Duoen debuterte med kriminalromanen Odjuret i 2004. Temaene i deres bøker kretser hovedsakelig rundt hvem som er offer og hvem som er gjerningsmenn.
Gjentakende rollefigurer i deres bøker er kriminalkommissær Ewert Grens, kriminalinspektør Sven Sundkvist og kriminalinspektør Mariana Hermansson – samtlige ved Citypolisen i Stockholm. Videre Lars Ågestam som er statsadvokat i Åklagarmyndigheten i Stockholm.
Bøkene er oversatt til japansk, kinesisk, koreansk, indonesisk, russisk, engelsk, tysk, fransk, italiensk, spansk, portugisisk, hollandsk, polsk, litauisk, estnisk, rumensk, bulgarsk, slovensk, kroatisk, ungarsk, slovensk, tsjekkisk, islandsk, finsk, dansk, norsk, hebraisk, tyrkisk, gresk og katalansk.


== Bibliografi ==
Odjuret, Stockholm: Piratförlaget, 2004, ISBN 978-91-64201-11-9 (norsk: Udyret, 2005)
Box 21, Stockholm: Piratförlaget,  2005 (norsk: Boks 21, 2006)
Edward Finnigans upprättelse, Stockholm: Piratförlaget, 2006, ISBN 978-91-64201-88-1 (norsk: Oppreisningen, 2007)
Flickan under gatan, Stockholm: Piratförlaget, 2007, ISBN 978-91-64202-43-7 (norsk: Jenta under byen, 2008)
Tre sekunder, Stockholm: Piratförlaget, 2009, ISBN 978-91-64202-94-9  (norsk: Tre sekunder, 2011)
Två soldater, Stockholm: Piratförlaget, 2012, ISBN 978-91-642-2238-1 (norsk: To soldater, 2013)
norsk: Tre minutter, 2016
norsk: Tre timer, 2018


== Priser og utmerkelser ==
Tildelt Glasnyckeln for Bästa nordiska kriminalroman 2005 - Odjuret
Tildelt Guldpocket 2005 i kategorien Årets mest sålda svenska deckare (mer än 50 000 sålda exemplar) - Odjuret
Nominert til Bästa svenska kriminalroman 2005 - Box 21
Tildelt tidningen Stockholm Citys pris för årets bok 2005 - Box 21
Tildelt Platinapocket 2006 i kategorien Årets mest sålda svenska deckare (mer än 100 000 sålda exemplar) - Box 21
Tildelt Årets Beste Kriminalroman i Romania av Romanian Crime Writers Club - Box 21
Nominert til Bokhandelns pris -Box 21
Nominert til Bästa svenska kriminalroman 2006 - Edward Finnigans upprättelse
Tildelt Platinapocket 2007 i kategorien Årets mest sålda svenska deckare (mer än 100 000 sålda exemplar) - Edward Finnigans upprättelse
Nominert til Bokhandelns pris - Edward Finnigans upprättelse
Nominert til Bästa svenska kriminalroman 2007 - Flickan under gatan
Tildelt Platinapocket 2008 i kategorien Årets mest sålda svenska deckare (mer än 100 000 sålda exemplar) - Flickan under gatan
Tildelt The CWA International Dagger for Årets bästa internationella kriminalroman - Tre sekunder
Tildelt Bästa svenska kriminalroman 2009 - Tre sekunder
Tildelt Stora Läsarpriset for Årets Spänning - Tre sekunder
Nominert til Glasnyckeln 2010 - Tre sekunder
Tildelt Platinapocket 2010 i kategorien Årets mest sålda svenska deckare (mer än 100 000 sålda exemplar) - Tre sekunder
Nominert til The Barry Award for Årets bästa brittiska kriminalroman - Tre sekunder


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Piratförlagets side
Agentur
Ingvild Koksvik

Ingvild Koksvik er en norsk sanger, låtskriver og tekstforfatter. Hun debuterte som soloartist i april 2013 med plateutgivelsen Nattåpent på Fyrlyd Records.  
Våren 2016 kom Ingvild Koksviks andre soloalbum, Og sangen kom fra havet ut på Fyrlyd Records. Ingvild Koksvik har to tidligere plateutgivelser på NorCD: A Light Exists in Spring med kvartetten Amherst og orvilsk! som duo med Lars Jakob Rudjord. Hun har gjort to bestillingsverk: Og sangen kom fra havet til Nordsjøfestivalen i Farsund i 2015 og Nattåpent til dikt av Rolf Jacobsen, til Nordisk samtidspoesifestival | Rolf Jacobsendagene i Hamar. 
Ingvild Koksvik driver platelabelen Fyrlyd Records sammen med Lars Jakob Rudjord, med base i Farsund. Hun mottok Vest-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend i 2014. Ingvild Koksvik har mastergrad i musikkvitenskap fra Universitetet i Oslo, hvor hun også har vært ansatt i forskningsprosjektet Music, Motion, and Emotion. 


== Diskografi ==
Songs from the Deepest Sea EP (Fyrlyd Records, 2018)
Og sangen kom fra havet (Fyrlyd Records, 2016)
Nattåpent (Fyrlyd Records, 2013)
orvilsk! (NorCD, 2010) med Lars Jakob Rudjord
A Light Exists in Spring (NorCD, 2010) med Amherst


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ingvild Koksvik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over kirkegårder i Trondheim

Liste over kirkegårder i Trondheim er en liste over nåværende og tidligere kirkegårder, gravplasser og urnelunder i Trondheim i Trøndelag.


== Kirkegårder ==
Tabellen er sorterbar ved å trykke på parameterne i de ulike kolonnene:


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 286. ISBN 978-82-573-1762-1.
Bratsberg kirkegård

Bratsberg kirkegård er en gravlund for Bratsberg sogn i Strinda prosti ved Bruråk i Bratsberg i Trondheim. Kirkegården ble anlagt i 1850 og viglet samme år som Bratsberg kirke, som i sin tur ble åpnet den 4. desember 1850. Bratsberg kirkegård har et areal på seks daa, noe som gjør kirkegården til byens nest minste gravlund etter Ilen kirkegård.


== Se også ==
Bratsberg kirke


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 93 og 286. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Kart over Bratsberg kirkegård (Allslekt.org)
Johor Bahru

Johor Bahru er hovedstad i delstaten Johor i Malaysia. Den hadde i 2010 et folketall på 497 067.Byen ligger i Johor Bahru-distriktet ved Johorstredet på sørspissen av Malayahalvøya, rett nord for Singapore. Den ble grunnlagt i 1855 og fikk navn etter Ibrahim, Johors hersker. I 1866 ble den omdøpt til Johor Bahru, som betyr Nye Johor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Johor Bahru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johor Bahru – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Alor Setar

Alor Setar er hovedstad i delstaten Kedah i Malaysia. Den hadde i 2010 et folketall på 405 523.Byen har navn etter treet setar som vokser ved en alor, elv. Den ble grunnlagt i 1735 av sultanen av Kedah.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alor Setar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Byneset kirkegård

Byneset kirkegård er en gravlund for Byneset prestegjeld ved Bruråk på Byneset sørvest i Trondheim. Kirkegården ble anlagt sammen med Byneset kirke i middelalderen, men nøyaktig årstall lar seg i motsetning til kirkens oppføring ikke stadfestes. Byneset kirkegård har et areal på 24 daa, og har et moderne bårehus ved inngangen til kirkegården bygget i år 2000.
På kirkegården finnes en bauta over legatstiftere på Byneset og gravmonumenter over personligheter som sedelkontrollør Olav Jakobsen Høyem (1830–1899), ingeniør Hallfred Høyem (1881–1958) og læreren Jacob Høyem. Det sistnevnte monumentet, som ble reist i 1876, er for øvrig en av landets eldste med gravtekst på nynorsk. Det var tidligere oppført et dåpshus i tømmer på kirkegården, med dette ble revet en gang etter 1800.


== Se også ==
Byneset kirke


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 116 og 286. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Kart over Byneset kirkegård (Allslekt.org)
Adam Wright

Adam Wright (født 4. mai 1977) er en amerikansk vannpolospiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der laget hans ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Wright – Olympics.com 
(en) Adam Wright – Olympic.org 
(en) Adam Wright – Olympedia 
(en) Adam Wright – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adam Wright – USAs olympiske komité 
(en) Profil på london2012.com
Trần Lê Quốc Toàn

Trần Lê Quốc Toàn (født 5. april 1989) er en vietnamesisk vektløfter, som konkurrerer i 56 kilo. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
(en) Trần Lê Quốc Toàn – Olympedia 
(en) Trần Lê Quốc Toàn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Profil på london2012.com
Kota Bharu

Kota Bharu er hovedstad i delstaten Kelantan i Malaysia. Den hadde i 2010 et folketall på 314 964.Byens navn betyr ny festning. Den ble grunnlagt i 1844. Fra Kota Bharu ble det drevet handel med steder rundt Siambukten og Sørkinahavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kota Bharu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seilmaker Peter Høeg

Seilmaker Peter Høeg er Drammens eldste bedrift, grunnlagt i 1767. Firmaet var i seilskutetiden den ledende seilprodusenten i Norge, med 32 ansatte som sydde seil for hånd.
Peder Nilsen Høeg (1768–1818) overtok seilmakeriet fra sin pleiefar Ole Abrahamsen Dahle. Han var far til den neste eieren av seilmakeriet, Ole Alsing Høeg (1814–1876). Sistnevntes sønn var neste eier Peter Hannibal Høeg, som også var skipsreder, medlem av formannskapet i Drammen og fast møtende stortingsrepresentant en kort periode. Hans bror var skipsreder, skipsmegler, russisk konsul, Larviksordfører og stortingsrepresentant Thomas Arbo Høeg, som grunnla rederiet Arbo Høeg.
I seilskutetiden laget firmaet mest seil til handelsfartøy, mens i dag er det hovedsakelig seil til fritidsbåter som produseres.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170627185345/http://www.seilmakerhoeg.no/
Reinder Nummerdor

Reinder Nummerdor (født 10. september 1976) er en nederlandsk sandvolleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der han ble nummer fire. Han har tidligere deltatt for samme land i volleyball.


== Eksterne lenker ==
(en) Reinder Nummerdor – Olympedia 
(en) Reinder Nummerdor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reinder Nummerdor – FIVB (Beach Volleyball Database) 
(en) Reinder Nummerdor – Beach Volleyball Database 
(en) Reinder Nummerdor – European Volleyball Confederation 
(en) Reinder Nummerdor – World of Volley 
(it) Reinder Nummerdor – Lega Pallavolo Serie A (menn) 
Profil på london2012.com
Vladimir Nikolov

Vladimir Nikolov (født 3. oktober 1977) er en bulgarsk volleyballspiller. Under Sommer-OL 2012 i London representerte han landet sitt, der laget hans ble nummer fire.


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Nikolov – Olympedia 
(en) Vladimir Nikolov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Nikolov – European Volleyball Confederation 
(it) Vladimir Nikolov – Lega Pallavolo Serie A (menn) 
Profil på london2012.com
Seremban

Seremban er hovedstad i delstaten Negeri Sembilan i Malaysia. Den hadde i 2010 et folketall på 314 502.Byen ble grunnlagt på 1870-tallet som følge av utvinning av tinn i området. Den ble i 1896 gjort til hovedstad i Negeri Sembilan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Seremban City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Seremban – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kuantan

Kuantan er hovedstad i delstaten Pahang i Malaysia. Den hadde i 2010 et folketall på 427 515.Kuantan vokste fram på 1850-tallet. Byen ligger på østkysten av Malayahalvøya, ut mot Sørkinahavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kuantan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anders Jacobsson og Sören Olsson

Anders Jacobsson og Sören Olsson er to svenske barn- og ungdomsforfattere som sammen har skrevet en rekke bøker, blant annet to bokserier om henholdsvis Sune og Bert. De har også skrevet manus til mange TV-serier.
Jacobsson og Olsson er fettere. Inspirasjonen til sine bøker og manus har de hentet fra sin egen ungdomstid, samt ved å iaktta folk rundt seg på kaféer og i offentlige rom, eller på skolebesøk.Sören Olsson illustrerte Sune-bøkene og den første Bert-boken, mens de øvrige Bert-bøkene i den eldre serien ble illustrert av Sonja Härdin. Under lydinnspillinger er det Anders som leser Sune, og Sören som leser Bert.Fetterne har også skapt musikk gjennom bandet Hemliga byrån. Deres mest kjente låt er «Hej, hej, hemskt mycket hej», som lå på Svensktoppen i 1987.Bøkene om Sune og Bert har blitt utgitt i USA, Tyskland, Russland, Østerrike, Sveits, Finland, Norge, Danmark, Island, Nederland,  Estland, Latvia, Litauen, Polen, Tsjekkia, Slovakia og Spania.


== Bibliografi ==


== Priser og utmerkelser ==
Rosa propellern, filmpris til Sunes sommar, 1993-1994
The Golden Chest, pris til TV-serien om Bert for «bästa manus». Solgt til Tyskland, Nederland og Finland, 1994
Filmfestival i Bulgarien, pris til Filmen om Bert i klassen «beste manus», 1995-1996
Bokjuryn kategori 14-19 år, 1999


== Referanser ==
Lebedos

Lebedos (gresk: Λέβεδος) var en antikk gresk by i Lydia på kysten av Anatolia mot Egeerhavet og en av de tolv byene i det joniske forbund. Den lå lokalisert sør for Smyrna, Klazomenai og Teos, og nord for Efesos. Den lå ved kysten, 90 stadia (16.65 km) øst for odden Myonnesos, og 120 stadia (22.2 km) vest for byen Kolofon.
Den ble bygget på en meget liten halvøy, rundt 175 meter lang, høyeste punkt var 61 meter og med langtange som var 201 meter bred. I dag er den kalt for Kısık og underlagt Ürkmez, en del av distriktsenteret Seferihisar, igjen underlagt provinssenteret Izmir.


== Historie ==
I henhold til geografen Pausanias var stedet først bosatt av innbyggere fra Karia lengre sør inntil joniske grekere innvandret under ledelse av Andraimon, en sønn av Kodros, en konge av Athen, og de snart ble dominerende. Imidlertid hevder historikeren Strabon at byen ble kolonisert av en Andropompos og at byen tidligere het Artis i Lydia. Lebedos ble en blomstrende by takket være sin handel, og var kjent for sine mineralkilder. Den var likevel en av de minste byene i det joniske forbund, holdt tilbake av sin begrensede plass, manglende innland og en relativt dårlige havn.
I hellenistisk tid, rundt 304 f.Kr., forsøkte Antigonos I Monofthalmos å knytte byen sammen med Teos; imidlertid ble denne prosessen ikke fullført og til sist opphevet av hans etterfølger Lysimakhos som isteden flyttet befolkningen til Efesos i 292 f.Kr. Lebedos' blomstrende handel sank betydelig som følge av dette. Under romersk tid kom det en ny vekst, og byen ble et møtested for skuespillere fra hele Jonia da disse ble midlertidig forvist fra Teos, og ble feiret festivaler til ære for Dionysos, men ellers var byen relativ ubetydelig.
I dag er det noen få levninger og ruiner igjen ved dagens Hypsili Hissar i nærheten av den tyrkiske byen Seferihisar.
Lebedos opptrer i Notitiæ episcopatum som et bispested, underbispested av Efesos fram til 1100- og 1200-tallet. Kun tre biskoper er kjent ved navn: Cyriacus som var vitne til den andre konsil i Efesos i 449; Julianus som var representert ved konsilet i Khalkedon i 451; og Theophanes eller Thomas som deltok ved andre konsil i Nikea i 787.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bean, George E. (1967): Aegean Turkey: An archaeological guide, Ernest Benn, London, ISBN 978-0-510-03200-5, s. 115-122
Bean, George E. (1967): «Lebedos, Turkey» i: The Princeton encyclopedia of classical sites. University Press, Princeton
Ager, Sheila L. (1998): «Civic identity in the Hellenistic world: The case of Lebedos» i: Greek, Roman and Byzantine Studies. 39, s. 5–21.


== Eksterne lenker ==
«Lebedos (Ionien, Asia)», topografisk skisse av byen
«Lebedus (Ptolemaïs)», mynter
McCabe, «Lebedos», inskripsjoner