jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Robert Tobin

Robert «Rob» John Tobin (født 20. desember 1983 i Lincoln) er en britisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.


== Karriere ==
Tobin deltok ved VM 2005 på 400 meter, men ble slått ut i semifinalen. Likedan gikk det ved EM 2006 i Göteborg. Derimot gikk det bedre på stafetten, han fikk sølv på 4 x 400 meter bak Frankrike, sammen Rhys Williams, Graham Hedman og Tim Benjamin. De løp da på 3.01,63.
Ved innendørs-EM 2007 fikk bronse på 400 meter, samt at han var med og vant gull på 4 x 400 meter.
Da han deltok i VM 2009 i Berlin ble han slått ut i semifinalen på 400 meter. Det gikk bedre på stafetten, der vant han sølv sammen med Conrad Williams, Michael Bingham, Martyn Rooney og David Greene på 4 x 400 meter.
I 2010 ble det en ny mesterskapsmedalje på Tobin. Under EM i friidrett i Barcelona ble det sølv, etter Russland, sammen med Conrad Williams, Michael Bingham og Martyn Rooney. Tiden ble 3.02,25, hårfint bak russernes 3.02,14.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Tobin – Olympedia 
(en) Robert Tobin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Tobin – Storbritannias olympiske komité 
(en) Robert Tobin – Commonwealth Games Federation 
(en) Robert Tobin – Commonwealth Games Federation 
(en) Robert Tobin – World Athletics 
(en) Robert Tobin – Diamond League 
(en) Robert Tobin – Track and Field Statistics
Baja Verapaz

Baja Verapaz er et departement i Guatemala. Det har rundt 215 000 innbyggere, og et areal på 3 124 km². Hovedstaden er Salamá.


== Kommuner ==
Baja Verapaz er delt inn i åtte kommuner (municipios):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Guatemala: Regiones administrativas
Alta Verapaz

Alta Verapaz er et departement nord-sentralt i Guatemala. Det har 776 246 innbyggere (2002), og et areal på 8 686 km². Hovedstaden er Cobán.


== Kommuner ==
Alta Verapaz er delt inn i 17 kommuner (municipios):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Guatemala: Regiones administrativas
Den komparative metoden

Den komparative metoden er en teknikk i lingvistikken for å studere språks utvikling og genetiske klassifisering ved å sammenligne trekk fra to eller flere språk. Den skiller seg fra intern rekonstruksjon, som analyserer den interne utviklinga til et språk over tid. Den komparative metoden ble utvikla på 1800-tallet. De danske lingvistene Rasmus Rask og Karl Verner, samt tyskeren Jacob Grimm, hadde viktige bidrag. Den første som kom fram til et rekonstruert urspråk ved hjelp av metoden, var August Schleicher, som rekonstruerte urgermansk.
Taxkorgan

Taxkorgan eller Tashkurgan (kinesisk: 塔什库尔干塔吉克自治县; pinyin: Tǎshíkù'ěrgān tǎjíkè Zìzhìxiàn; uigursk: تاشقۇرقان تاجىك ئاپتونوم ناھىيىسى / Taşkurkan Tacik Aptonom Nahiyisi) er et autonomt fylke for tadsjikene i prefekturet Kashgar i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 31 276 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 314 løper gjennom området. Den utgjør den kinesiske delen av Karakoramveien, som løper sørover til fjellpassene inn i Pakistan og fortsetter ned til det pakiskanske lavland. 


== Referanser ==
Sagasøylen

«Sagasøyla», inntil 1992 kalt «Eidsvollsmonumentet», er ei 34 meter høy søyle med skulptur og relieffer påbegynt av billedkunstneren Wilhelm Rasmussen (1879–1965) på 1920-tallet. Kunstverket ble fullført og reist i 1992 ved Elveseter turisthotell i Leirdalen, en sidedal til Bøverdalen i Innlandet fylke.


== Historikk ==

Søyla ble av Rasmussen kalt «Fra Hafrsfjord til Eidsvoll», men også omtalt som «Eidsvollsøylen» og «Eidsvollsmonumentet». Den var tiltenkt å stå på Eidsvolls plass foran Stortinget i Oslo. En modell i full størrelse ble prøveoppsatt i 1926. I 1933 meldte kunstneren seg inn i Nasjonal Samling (NS), Quislings fascistparti som samarbeidet med den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig, og etter krigen ble sluttføringen av Rasmussens kunstverk skrinlagt. Søyla ble ikke ferdigstilt og reist før i 1992, da i deler av den opprinnelige granitten og moderne kunstbetong.


== Motiv i søylen ==
Bildene på statuen har en heroisk sagastil. Den er delt inn i 12 deler som viser hendelser fra Norges historie, men også hendelser fra Gudbrandsdalen, fra nederste del til øverst viser den;

1: Slaget ved Hafrsfjord.
2: Dale-Gudbrands møte med Olav den Hellige.
3: Slaget ved Stiklestad.
4: Byggingen av Nidaros Domkirke.
5: Norske helgener (St.Olav, St.Svithun, St.Hallvard og St.Sunniva).
6 og 7: Sigurd Jorsalfares korstog til Jerusalem.
8: Slaget ved Kringen.
9: Norsk bergdrift.
10: Slaget ved Dynekilen.
11: Seglene til bispesetene i middelalderen.
12: Eidsvollsmennene.Ved foten av søyla befinner kongerekken seg. Øverst troner en rytterstatue av Harald Hårfagre, kongen som samlet Norge til ett rike ved Hafrsfjord. Toppfiguren var opprinnelig en løve, men denne ble skiftet ut etter mye diskusjon.


== Referanser ==
Brasil under Sommer-OL 2004

Brasil under Sommer-OL 2004. 243 sportsutøvere, 124 menn og 119 kvinner fra Brasil deltok i tjueseks grener under Sommer-OL 2004 i Athen. Brasil kom på 16.-plass med fem gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer. Seileren Torben Grael var Brasils flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Kilder ==
Brasil under Sommer-OL 2004: Resultater og profilside Arkivert 13. november 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
POWER7

POWER 7 er en 64-bit RISC mikroprosessor som er utviklet av IBM. Mikroprosessoren er basert på IBMs Power Architecture og ble lansert i den 8. februar 2010. POWER7 er etterfølgeren til POWER6, og ble utviklet av IBM i laboratorier på omkring et dusin steder, deriblant Rochester i Minnesota, Austin i Texas, Essex Junction i Vermont, og Böblingen i Tyskland.
POWER7 er en 8-kjerners mikroprosessor. Den er også tilgjengelig i nedskalerte versjoner med 4 og 6 kjerner. Det finnes også en spesifikk TurboCore modus som kan slå av fire av kjernene, mens de resterende fire kjernene fortsatt har tilgang til hele minnet (RAM) og nivå-3 hurtigminne.
Hver kjerne er kapabel til å utføre fire tråder parallelt (symmetrisk multiprosessering), noe som gir en teoretisk ytelse på 32 parallelle tråder. Ved  4.04 Ghz har en 8-kjerners POWER7 en teoretisk ytelse på 33.12 GFLOPS per kjerne og 264.96 GFLOPS totalt. POWER7 overgikk dermed ytelsen til SPARC64 VIIIfx, som ble lansert den 14. mai 2009 som verdens raskeste mikroprosessor.


== Karakteristika ==
En viktig forskjell fra POWER6 er at POWER7 utfører instruksjoner out-of-order. Selv om den høyeste klokkefrekvensen er lavere enn på POWER6 (4.14 GHz versus 5.0 GHz), har hver enkelt kjerne høyere ytelse enn på POWER6, samtidig som det er 4 ganger flere kjerner.

45 nanometers SOI-prosess
1,2 milliarder transistorer
567 mm²
3.0, 3.1, 3.3, 3.5, 3.55, 3.86, 4.04, 4.14 og 4.25 GHz
4, 6 eller 8 kjerner4 SMT-tråder per kjerne
12 utførende enheter per kjerne:
2 heltallsenheter
2 Load/Store-enheter
2 dobbelpresisjons desimaltallsenheter
1 vektorenhet med støtte for VSX SIMD multimediainstruksjoner
1 enkel-presisjons desimaltallsenhet
1 enhet for branch
1 enhet med betinget register
32 Kb nivå-1 hurtigminne for instruksjoner og 32 Kb nivå-1 hurtigminne for data per kjerne
256 Kb nivå-2 hurtigminne per kjerne
4 MB nivå-3 hurtigminne per kjerne implementert i eDRAM.


== Systemer ==
POWER7 benyttes på IBM Bladecenter PS700, PS701 og PS702, og på modellene P750 Express, P755, P770 og P780. 


== Referanser ==
Øst-Timor under Sommer-OL 2004

Øst-Timor under Sommer-OL 2004. To sportsutøvere (en av hvert kjønn) fra Øst-Timor deltok i friidrett under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var første gang Øst-Timor deltok i et sommer-OL og de vant ingen medaljer. Den kvinnelige friidrettsutøveren Aguida Amaral var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
John W. Witek

John W. Witek (født 13. september 1933 i Chicago i USA, død 31. januar 2010 i Washington, D.C.) var en amerikansk katolsk prest og sinolog tilhørende jesuittordenen.
Han trådte inn i jesuittordenen i 1952.
I 1934 tok han mastergrad i østasiatisk historie ved Loyola University i Chicago, og tok doktorgraden i 1973 ved Georgetown University i Washington D.C. Deretter ble han «assistant professor» ved Xavier University i Cincinnati. To år etter vendte han tilbake til Georgetown University, og virket der til sin død.


== Verker i utvalg ==
Controversial Ideas in China and Europe: A Biography of Jean-François Foucquet S.J. (1665–1741), Roma, 1982
«Johann Adam Schall and the Transition from the Ming to the Ch'ing Dynasty», s. 109-124, i Roman Malek, S.V.D. (red.): Western Learning and Christianity in China: The Contribution and Impact of Johann Adam Schall von Bell, S.J. (1592–1666) 1 (Monumenta Serica Monograph Series XXXV/1), Nettetal: Steyler Verlag, 1998
Religion and Culture: An International Symposium Commemorating The Fourth Centenary of the University College of St. Paul – Macau, 28 November to 1 December 1994, Macau: Instituto Cultural de Macau, 1999, ISBN 972-35-0235-6
«Reporting to Rome: Some Mayor Events in the Christian Community in Beijing, 1686-1687», i Actes du VIIe colloque international de sinologie, Chantilly 1992: Échanges culturels et religieux entre la Chine el l'Occident (Var.Sin., 83), Taibei: Ricci Institute, 1995
«Un controversiste jésuite en Chine et en Europe», i Actes du Colloque international de Sinologie, 1976, s. 115-135
«Understanding the Chinese: A Comparison of Matteo Ricci and the French Jesuit Mathematicians Sent by Louis XIV», i Charles E. Ronan S.J. og Bonnie B. C. Oh (red.): East Meets West: The Jesuits in China, Chicago, 1988, s. 62-102
«Universal Teaching from the West», i Stephen Uhalley jr. og Xiaoxin Wu (red.): China and Christianity: Burdened Past, Hopeful Future, Armonk NY – London: M.E. Sharpe, 2001
«With a View towards Japan: Alessandro Valignano and the Opening of the College in Macau», i John W. Witek (red.): Religion and Culture: An International Symposium Commemorating The Fourth Centenary of the University College of St. Paul – Macau, 28 November to 1 December 1994, Macau: Instituto Cultural de Macau, 1999, s. 51-68, ISBN 972-35-0235-6
Dicionário Português-Chinês: 葡汉辞典 (Pu-Han cidian): Portuguese-Chinese dictionary, av Michele Ruggieri og Matteo Ricci; redigert av John W. Witek. Publisert 2001, Biblioteca Nacional. ISBN 9725652983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"On Their Own Terms: Father John Witek, S.J. Studies Jesuit Initiatives in China." Georgetown University: Georgetown College Research News. October 27, 2008. Kara Burritt.
Slang (album)

Slang er det sjette studioalbumet fra det britiske hard rock-bandet Def Leppard, utgitt i 1996. Albumet markerer et skifte i bandets musikkstil og er produsert av bandet sammen med Pete Woodroffe. Albumet kom på 14.-plass på Billboard 200 i USA og på 5.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia. Dette er også det eneste Def Leppard-albumet som ikke har bandets logo på coveret.


== Bakgrunn ==
I tidsrommet mellom utgivelsene av Retro Active og Slang måtte Def Leppards medlemmer nok en gang oppleve tunge tider. Phil Collen gikk igjennom en skilsmisse, Rick Savages far døde, og Savage selv fikk Bells parese (en lammelse i ansiktet), Rick Allen ble arrestert mistenkt for konemishandling, og Joe Elliott ble arrestert mistenkt for vold.
Til tross for alt dette mente de at de hadde overlevd hardere tider og reiste til Marbella i Spania for å starte innspillingene. De avsluttende arbeidene med albumet ble foretatt i Dublin i Irland.


== Sporliste ==
«Truth?» – 3:00 (Collen, Elliott, Savage, Campbell)
«Turn to Dust» – 4:21 (Collen)
«Slang» – 2:37 (Collen, Elliott)
«All I Want Is Everything» – 5:20 (Elliott)
«Work It Out» – 4:49 (Campbell)
«Breathe a Sigh» – 4:06 (Collen)
«Deliver Me» – 3:04 (Collen, Elliott)
«Gift of Flesh» – 3:48 (Collen)
«Blood Runs Cold» – 4:26 (Collen, Elliott)
«Where Does Love Go When It Dies» – 4:04 (Elliott, Collen)
«Pearl of Euphoria» – 6:21 (Elliott, Collen, Savage)


== Personell ==
Joe Elliott, vokal, gitar på «Pearl of Euphoria», bass på «Pearl of Euphoria»
Rick Allen, trommer, perkusjon
Vivian Campbell, elektrisk gitar, akustisk gitar, dulcimer, vokal
Phil Collen, elektrisk gitar, akustisk gitar, mandolin, vokal
Rick Savage, bass, akustisk gitar, synth-bass, vokal


=== Andre medvirkende ===
Gloria Flores, spansk stemme på «Slang»
Ram Naravan, intro sarangi-sample på «Turn to Dust»
Craig Pruess, stryker og perkusjonsarrangement og dirigent på «Turn to Dust»
Av Singh, dohl på «Turn to Dust»
Shyam Vatish, outro sarangi-sample på «Turn to Dust»
Pete Woodroffe, piano på «Blood Runs Cold», keyboard på «Where Does Love Go When It Dies»
Gavyn Wright, stryker på «Turn to Dust»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Slang på Discogs 
(en) Slang på MusicBrainz 
(en) Slang på AllMusic 
Mercury Records: «Def Leppard – Behind the Songs»
Euphoria (sang)

«Euphoria» (norsk oversettelse: eufori) er en svensk eurodancesang som vant Eurovision Song Contest 2012 for Sverige. Sangen ble fremført av den svenske artisten Loreen og er komponert av låtskriverveteranene Thomas G:son og Peter Boström. «Euphoria» vant konkurransen med 372 poeng, som var den nest høyeste poengsummen til da. Sangen satte imidlertid ny Eurovision-rekord i antall 12-poengere, hele 18 land ga Sverige fullt hus. Etter seieren ble vinnerbidraget en stor kommersiell suksess som toppet hitlister over hele Europa. I Norge lå «Euphoria» hele 27 uker på VG-lista og toppet listen seks uker på rad. Målt i digitalt salg er «Euphoria» den mest solgte Eurovision-vinneren noensinne.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen var en av 32 låter som deltok i svenske Melodifestivalen, der ble den fremført av Loreen og vant den første delfinalen i Växjö lørdag 4. februar 2012. Sangen avanserte til finalen i Stockholm 10. mars, der den vant juryavstemningen og fikk nærmere en tredel av telefonstemmene. «Euphoria» og Loreen ble dermed Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest i Baku i mai samme år.
Etter seieren i Melodifestivalen ble «Euphoria» en øyeblikkelig suksess. Den debuterte på en tolvteplass på Sverigetopplistan før den nådde førsteplassen uken etter og ble der i seks uker på rad. Også i Finland og Norge gikk «Euphoria» inn på singellistene etter Melodifestivalen og ble liggende på listene hele våren og forsommeren. Blant musikkritikere og Eurovision-fans ble sangen godt mottatt, og den var den store favoritten foran den internasjonale konkurransen i Baku.
I Baku innfridde «Euphoria» og vant både semfinalen torsdag 24. mai 2012 og deretter finalen lørdag 26. mai. Med 18 toppoeng satte sangen også ny rekord i antall 12-poengere, og den fikk 372 poeng – den nest høyeste poengsummen i konkurransen til da.


== Salgssuksess ==
«Euphoria» ble den største kommersielle suksessen til en Eurovision-vinner siden begynnelsen av 1980-årene. I Norge lå den seks uker på rad på toppen av VG-lista. Med unntak av norske Eurovision-bidrag, må en helt tilbake til 1980 og «What's Another Year» med Johnny Logan for å finne en Eurovision-låt med større salgssuksess i Norge. Per 2018 er «Euphoria» det tiende mest suksessfulle bidraget i Norge, målt ut fra antall førsteplasser på VG-lista.

Oversikt: De største Eurovision-hitene i NorgeOgså i Storbritannia gjorde vinnerlåten det bra og klatret til en tredjeplass på den britiske singellisten. Dette var den høyeste plasseringen til en ikke-britisk Eurovision-låt siden Johnny Logans «Hold Me Now» in 1987. Singelen solgte 62 148 eksemplarer i løpet av sin første uke i Storbritannia. Singelen solgte også rundt 400 000 eksemplarer hjemme i Sverige, 500 000 i Tyskland, og rundt 2 millioner verden over. Målt i digitalt salg er «Euphoria» den mest solgte Eurovision-vinneren noensinne. Også i Australia kom «Euphoria» inn på singellistene.


== Listeplasseringer ==


=== Sertifiseringer ===


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==
Phil Collen

Philip Kenneth «Phil» Collen (født 8. desember 1957 i Hackney Central i London i England) er en britisk gitarist og låtskriver, kjent som medlem av hard rock-bandet Def Leppard. Han begynte da Pete Willis forlot bandet i 1982. 
Han fikk sin første gitar, en rød Gibson SG, som 16-åring og sluttet på skolen for å bli fulltids musiker. Han var med i flere band, blant andre Lucy, Tush, Dumb Blondes og Girl. I tillegg til å være fulltidsmedlem av Def Leppard er han også medlem av bandet Man-Raze sammen med tidligere bandkollega i Girl, Simon Laffy, og tidligere trommeslager i Sex Pistols, Paul Cook. 


== Diskografi ==


=== Med Girl ===
1980 Sheer Greed
1982 Wasted Youth
1987 Killing Time
2001 Live at the Marquee


=== Med Def Leppard ===
1983 Pyromania
1987 Hysteria
1992 Adrenalize
1993 Retro Active
1995 Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995)
1996 Slang
1999 Euphoria
2002 X
2005 Rock of Ages: The Definitive Collection
2006 Yeah!
2004 Best of Def Leppard
2008 Songs from the Sparkle Lounge


=== Med Man-Raze ===
2008 Surreal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Phil Collen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Phil Collen på Internet Movie Database 
(en) Phil Collen hos The Movie Database 
(en) Phil Collen på Discogs 
(en) Phil Collen på MusicBrainz 
(en) Phil Collen på Encyclopaedia Metallum 
(en) Phil Collen på Spotify 
(en) Phil Collen på Songkick 
(en) Phil Collen på AllMusic 
(en) Phil Collens offisielle nettsted
(en) Man Razes offisielle nettsted
Steve Clark (musiker)

Stephen Maynard «Steve» Clark (født 23. april 1960 i Sheffield i England, død 8. januar 1991 i London i England) var en britisk gitarist og låtskriver og medlem av hard rock-bandet Def Leppard fra 1978 til januar 1991 da han døde av en utilsiktet overdose av medisiner og alkohol.
Han fikk sin første gitar som 11-åring og lærte seg raskt å spille. Han spilte i et lokalt coverband da han i januar 1978 møtte Pete Willis og spurte om han kunne få være med i Willis' band Def Leppard. Etter en kort audition ble han medlem av bandet. Clark ble raskt en av bandets viktigste låtskrivere og var hovedmannen bak det særegne «Def Leppard-soundet». 
Han fikk på slutten av 1980-tallet så store problemer med alkoholisme at han og Def Leppard i 1990 ble enige om å ta en pause slik at Clark kunne komme seg på beina og bli kvitt sin rusavhengighet. Han ble 8. januar 1991 funnet død i sitt eget hjem, og obduksjonen viste at hans blod inneholdt kodein, Valium, morfin og store mengder alkohol. Den påfølgende etterforskningen konstaterte at dødsfallet sannsynligvis var utilsiktet og at det ikke fantes bevis for selvmord.


== Diskografi ==


=== Med Def Leppard ===
1980 On Through the Night
1981 High 'n' Dry
1983 Pyromania
1987 Hysteria
1992 Adrenalize
1993 Retro Active


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Clark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Clark på Discogs 
(en) Steve Clark på MusicBrainz 
(en) Steve Clark på Encyclopaedia Metallum 
(en) Steve Clark på Songkick 
(en) Steve Clark på AllMusic
Den forsmådde mø

«Den forsmådde mø» er en vise som fra et boktrykkeri i Kristiania kom ut som skillingstrykk i 1920, forteller Per Johan Skjærstad i boken Gode gamle viser frem fra glemselen. Alf Prøysen sang den også inn på plate i sin tid. 


== Teksten ==
Det var en gang en peppermø så deilig rund, så tykk og rød,hun elsket en skomakersvenn, han hette Pettersen.Det var i ungdomsåra sjong faderifaderullan lei,jeg måtte han bedåra han sa han elska meg.
På kammerset mitt han kom hver kveld og sulten var han gudbevaremegvelkjøttkaker var han beste mat jeg stekte fat på fat.Og Pettersen han spiste sjong faderifaderullan lei,han spiste og han fniste og blunka litt til meg.
Og hør nå her min egen skatt jeg blir hos deg i denne natti morgen vi til presten går og der vi lysning får.Så kjøper vi de møblene vi trenger, sjong faderifaderullan lei,jeg ga han mine penger og Pettersen ble hos meg.
Om morgenen han la i vei kom aldri mer igjen til meghan røvet har min hjertefred og Gud vet hvor jeg led.Så spurte jeg skomakergutta sjung faderifaderullan lei,de sa han var reist til Utha for der å gifte seg.
Fra Pettersen kom der et brev der han en mengde til meg skrev,det kom fra Ameriken der var han nå min venn.Nå var han blitt mormoner og bodde i et stort palass,han hadde fjorten koner, til meg en kokkeplass.
Jeg skrev igjen et brev og sa: Slik svinefant vil jeg ei ha,vil heller være peppermø til jeg en gang får dø.Det var i ungdomsåra sjung faderifaderullan lei,jeg måtte han bedåra, han sa han elska meg.
Til fengslet jeg vandrer

«Til fengslet jeg vandrer» er sammen med «Brennevinsondet» og «Baardsens levnedsløp» det mest kjente skillingstrykket om Gjest Baardsen. I 1845 ble Baardsen benådet, og da reiste han rundt og solgte skillingstrykk han hadde skrevet i fengslet.


== Teksten ==
Til fengslet jeg vandrer så stille mine hender er bundne av jern,mens tårer på kinnene trille så må jeg forlate mitt hjem.
O arme, hva skal jeg vel gjøre ved siden av meg går en vaktsom vil meg til fengslet bortføre snart sitter jeg ene, forlatt.
Nu sitter jeg ensom i cellen jeg er ei som fuglen glad,jeg sukker fra morgen til kvelden: Å gid jeg i friheten var.
Min fader og mor sitter hjemme de sørger og gråter for megjeg synes jeg hører dere stemme at jeg vandrer på villfaren vei.
Min moder hun sukker og gråter hun har oppsendt så mangen bønnhun har fellet så mangen tåre som en moder kan felle for sin sønn.
Men moder, hva kan jeg vel gjøre som sitter bak fengselets mur,jeg kommer jo ei ut av døre jeg sitter som fuglen i bur.
Til slutt vil jeg sige Jer alle de som vandrer på dydens veidet er så lett for en yngling å falle thi så har i verden gått meg.


== Kilder ==
Gode gamle viser frem fra glemselen, Per Johan Skjærstad, Gyldendal 1982
Rick Savage

Richard «Rick» Savage (født 2. desember 1960 i Sheffield i England) er en britisk bassist, gitarist, keyboardist, og låtskriver. Han er mest kjent som medlem av hard rock-bandet Def Leppard. Av sine bandkollegaer blir han kalt Sav for å unngå forvekslinger med bandets andre Rick, trommeslager Rick Allen.
Savage lærte seg å spille gitar i tidlig ungdom samtidig som han prøvespilte for fotballaget Sheffield United – til tross for at han holdt med naborivalene Sheffield Wednesday. Han valgte etterhvert musikken og ble med som gitarist i et lokalt coverband, Atomic Mass, der Joe Elliott var vokalist og Pete Willis var gitarist. 
I november 1977 skiftet bandet navn til Deaf Leopard, et navn Joe Elliott hadde funnet på. Trommeslager Tony Kenning foreslo en modifisering: Def Leppard, fordi det da minnet litt om Led Zeppelin. Etter at to bassister sluttet i rask rekkefølge, fant Savage ut at han kunne prøve seg på bass selv. 
I 1994 fikk Savage Bells parese – en lammelse i ansiktet. Han ble raskt friskmeldt, men mener selv at han merker deler av dette når han blir sliten.


== Diskografi ==
se Def Leppards diskografi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rick Savage – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rick Savage på Internet Movie Database 
(en) Rick Savage hos The Movie Database 
(en) Rick Savage på Discogs 
(en) Rick Savage på MusicBrainz 
(en) Rick Savage på Encyclopaedia Metallum 
(en) Rick Savage på AllMusic