jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alpegullregn

Alpegullregn (Laburnum alpinum) er et løvfellende tre eller busk som dyrkes som prydplante og som forviller seg noen steder i Norge. 
Den blir 3–10 m høy. Bladene er trekoblete, glatte på oversiden og med 1 mm lange hår på kant og midtnerve. Unge skudd og bladstilk er glatte eller sparsomt hårete. Den blomstrer i juni, og de gule blomstene er samlet i 20–35 cm lange, hengende klaser. Belgen har vingekant og inneholder 1–5 brune frø. Planten er giftig.
Alpegullregn vokser vilt i europeiske fjelltrakter fra Frankrike til Balkan. Den har vært mye plantet i hager og er mer hardfør enn slektningen gullregn (Laburnum anagyroides). I Norge kan den plantes til herdighetssone 6 i innlandet og herdighetssone 7 langs kysten. Alpegullregn er nå stort sett erstattet som hageplante av hybridgullregn (Laburnum × watereri), som nesten ikke produserer frø. 
I Norge har alpegullregn etablert forvillete bestander, spesielt rundt Oslo, Drammen og Trondheim. Mer spredte funn er gjort nordover til Bodø og Steigen i Nordland. Den kan fortrenge andre planter og har rotknoller som fikserer nitrogen, slik at næringsinnholdet i jorda endres. I Fremmedartslista 2018 er alpegullregn vurdert som svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.


== Litteratur ==
K. Langeland (1994). Hagens vakreste busker og trær: løvfellende. Oslo: Schibsted. s. 108–109. ISBN 82-516-1511-9. 
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 330. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Alpgullregn». Den virtuella floran. Besøkt 23. januar 2020. 
«Alpegullregn Laburnum alpinum». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 23. januar 2020. 
ILDIS World Database of Legumes (2010). «Laburnum alpinum». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 23. januar 2020. 


== Eksterne lenker ==

(en) Alpegullregn i Encyclopedia of Life 
(en) Alpegullregn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alpegullregn hos Artsdatabanken 
(sv) Alpegullregn hos Dyntaxa 
(en) Alpegullregn hos ITIS 
(en) Alpegullregn hos NCBI 
(en) Alpegullregn hos The International Plant Names Index 
(en) Alpegullregn hos Tropicos 
(en) Kategori:Laburnum alpinum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Laburnum alpinum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Laburnum alpinum – detaljert informasjon på Wikispecies
Coptotermes formosanus

Coptotermes formosanus er en art av termitter. Den har spredd seg over hele verden fra sitt opprinnelige utbredelsesområde i Øst-Asia. I det 20. århundre ble arten påtruffet i Sør-Afrika, Hawaii og det kontinentale USA. Arten er kjent for å gjøre skade på treverk.
Denne underjordiske termittarten har blitt med skip rundt omkring i verden som har brakt dem med seg fra Stillehavet. Slekten Coptotermes hører hjemme i tropene, men flere arter har spredd seg til forskjellige deler av verden. 
Disse termittene holder sammen i store grupper som kan telle flere millioner individer, noe som er mye for en underjordisk termittart. De kan derfor gjøre stor skade på kort tid. 


== Eksterne lenker ==
(en) Coptotermes formosanus i Encyclopedia of Life 
(en) Coptotermes formosanus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coptotermes formosanus hos ITIS 
(en) Coptotermes formosanus hos NCBI 
(en) Kategori:Coptotermes formosanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coptotermes formosanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coptotermes formosanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over land etter kystlinje

Liste over land etter kystlinje er en liste av land etter lengden av kysten i kilometer, basert på data fra 2008 av CIA World Factbook.


== Referanser ==
Willi Dansgaard

Willi Dansgaard (født 30. august 1922 i København, død 8. januar 2011 samme sted) var en dansk paleoklimatolog som var delaktig i påvisningen av de såkalte Dansgaard-Oeschger-hendelsene; raske klimaendringer som opptrådte mot slutten av siste istid.


== Liv og karriere ==
Dansgaard studerte hvordan de typiske isotopsammensetningene kunne benyttes på meteorologiske, hydrologiske og glasiologiske problemer, særlig på klimaet de siste 100 000 årene. Han tok doktorgraden ved Københavns Universitet i 1961.
Københavns Universitet var Dansgaards arbeidssted, først som professor i massespektrometri ved Biofysisk Laboratorium, senere ved Geofysisk Isotoplaboratorium. I 1992 gikk han av med pensjon og var deretter professor emeritus i geofysikk.
Dansgaard var medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, Kungliga Vetenskapsakademien, Det Islandske Videnskabelige selskab og Det Danske Geofysiske selskab.


== Arbeid ==
Dansgaard var den første paleoklimatolog som påviste at andelen av isotopene 18O og deuterium (2H) i breis kunne brukes som indikator for fortidens klimaendringer. Arbeidet ble publisert i Geochimica et Cosmochimica Acta og Nature i 1954. Han var også den første som bemerket deuteriumoverskuddet i breis sammenlignet med det typiske 18O-2H forholdet i verdenshavene og fant ut at forskjellene i forholdet mellom deuterium og vanlig hydrogen skyldtes vanntemperaturen og jordas gjennomsnittlige luftfuktighet.
Han deltok på den første polare dypboringsekspedisjonen, den amerikanske Camp Century Ice Core (1969) på Grønland. Dansgaard spilte også en førende rolle under den første iskjerneboringen fra breoverflaten ned til grunnfjellet og boringen ved Byrd Station i Antarktis i 1972. Analyser av disse borekjernene viser tegn på hurtige klimaendringer i avslutningen av den siste istiden. Disse syklusene fikk navnet Dansgaard-Oeschger-hendelser etter Dansgaard og den sveitsiske kollegaen Hans Oeschger.
Willi Dansgaard skrev boka Frozen Annals - Greenland Ice Sheet Research («Frosne annaler - innlandsisforskning på Grønland») som ble utgitt av Niels Bohr-instituttet ved Københavns universitet i 2004.


== Priser ==
Hans Egede-medaljen, 1971
Tyler Prize for Environmental Achievement, 1996
Crafoordprisen (fra Kungliga Vetenskapsakademien), 1995
International Glaciological Society's Seligman Crystal
Swedish Society for Anthropology and Geography's Vega medal


== Publikasjoner  (utvalg) ==
W. Dansgaard, The O18-abundance in fresh water, Geochimica et Cosmochimica Acta, 6, 241–260, 1954, doi:10.1016/0016-7037(54)90003-4
W. Dansgaard, The O18-abundance in fresh water, Nature, 174, 234–235, 1954, doi:10.1038/174234a0
W. Dansgaard, Grønland i istid og nutid, 2000, Rhodos Forlag
W. Dansgaard, Frozen Annals, 2005, engelsk versjon med mer vekt på det faglige. pdf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog i New York Times
Nekrolog fra DMI
Nekrolog ved Niels Bohr Institutet, Center for Is og Klima
Om Willi Dansgaard i Store Danske
Maiken Lolck: Klima, kold krig og iskerner. En historie om baggrunden for dansk iskerneforskning og den første internationale dybdeboring i Grønland.
Oddernessteinen

Oddernessteinen er en runestein fra Oddernes kirke i Kristiansand, Vest-Agder. Steinen sto opprinnelig rett øst for kirken, men ble i 1990 flyttet inn i våpenhuset. Den er registrert av Riksantikvaren med ID nr. 43167.
Steinen omtales først i 1639, da biskop Wegner besøkte stedet. Han var da på oppdrag fra Ole Worm, som forberedte verket Monumenta Danica, og han ga en beskrivelse av steinen med uttegning av de to innskriftene.
Begge innskriftene er skrevet med den yngre runerekka, og de er datert til ca. 1030-1040. Den ene innskriften (N209) er ristet på den ene flatsiden av steinen, og er nesten utvisket. Det kan leses:

....ur- (n)iriþs| |sun is| |st(a)in saDette tolkes som  ... Neriðs son er steinn sá, på moderne norsk blir det «Etter (NN) Nerids sønn er denne steinen», eventuelt «Til minne om Tore Neridsson er denne steinen».
Den andre innskriften på smalsiden av steinen (N210) er mye lenger, og er betydelig mer oppsiktsvekkende:

aRintr × karþi × kirkiu × þesa × kosunr × olafs × hins × hala × a oþali × sinuWorm tolket deler av denne teksten, nemlig Olafs hins hala som «Olav den hellige», og dette gjengis i Monumenta Danica. I 1805 var Martin Friedrich Arendt ved Oddernes, og ga en fullstendig lesning av teksten: Eyvind gerði kirkiu þessa, guðsonr Olafs hin helga, à oðali sinu; på moderne norsk: «Eivind gjorde denne kirken, gudsønn av Olav den hellige, på sin odel». Denne tolkningen tiltres av autoriteter som Sophus Bugge og Magnus Olsen. Andre har imidlertid tolket nøkkelordet hala annerledes, og mener det kan ha en annen betydning enn hellig. Derved rokkes inntrykket av at Olav den hellige har vært inne i bildet her. Fortsatt er tolkningen av denne innskriften omdiskutert.


== Kilder ==
«Oddernessteinen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ospeglansvikler

Ospeglansvikler (Cydia corollana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En ganske liten (vingespenn 11-13 millimeter), gråbrun vikler med litt tilspissede forvinger. Forvingen har et bredt, lyst, litt uregelmessig tverrbånd i midten. Bakvingen er brunhvit med brunpudret ytterkant.
Arten er nokså variabel, noen individer kan være kontrastrikt tegnede, andre temmelig grå.


== Levevis ==
Larven lever under barken på osp som er angrepet av trebukken liten ospebukk (Saperda populnea). Larven utvikler seg inne i den gallen som trebukklarven danner rundt seg.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Nordvest-Europa og er dessuten funnet i Hellas. Den finnes også i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
ospeglansviker, Cydia corollana (Heylaerts, 1874)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia corollana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) ospeglansvikler i Encyclopedia of Life 
(en) ospeglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ospeglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) ospeglansvikler hos Dyntaxa 
(en) ospeglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) ospeglansvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Cydia corollana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Furubarkglansvikler

Furubarkglansvikler (Cydia coniferana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 10-14 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen har to vinklede, hvite tverrbånd med brun midtstripe, det innerste gjerne svakt eller avbrudt i midten. I vingens ytterste del er det en hvit flekk ved framkanten og 3-5 korte, svarte lengdestreker som danner en "rist" litt foran bakhjørnet.


== Levevis ==
Larven lever under barken på furu (Pinus sylvestris), der denne har fått en skade.
Man kan se hvor de har gått inn ved at det drysser ut rødbrunt gnagemel. De voksne viklerne flyr fra mai til august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst, og i det nordlige Asia.
I Norge er den utbredt over hele landet, men mangler i ytre strøk av Vestlandet.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
furubarkglansviker, Cydia coniferana (Saxesen, 1840)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia coniferana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) furubarkglansvikler i Encyclopedia of Life 
(en) furubarkglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furubarkglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) furubarkglansvikler hos Dyntaxa 
(en) furubarkglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) furubarkglansvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Cydia coniferana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Operasjon Frühlingserwachen

Operasjon Frühlingserwachen («Operasjon våroppvåkning») var en tysk motoffensiv under kamphandlingene i Ungarn på Østfronten mot slutten av andre verdenskrig. Operasjonen blir også benevnt under navnene Plattenseeoffensiven (tysk Plattensee = Balatonsjøen) og Balatonoffensiven.
Under stor hemmelighet iverksatte tyskerne en ny motoffensiv  6. mars 1945 etter at Budapest var falt. Målsettingen var å ta tilbake oljefeltene ved Balaton og gjenerobre Budapest. Styrkene som ble satt inn omfattet noen av de sterkeste formasjonene tyskerne disponerte så sent i krigen, blant annet restene etter den mislykkede Ardenneroffensiven. Overføringen av styrkene tok lang tid fordi tyskernes jernbaner nå var bombet til ruiner. Etter en innledende framgang gikk også denne offensiven i stå og står fram som et av mange eksempler på Hitlers feilvurderinger og svake militære kunnskaper.


== Det tyske angrepet ==


== Referanser ==
Carl Gustaf Hellqvist

Carl Gustaf Hellqvist, (født 15. desember 1851 i Kungsör i Sverige, død 19. november 1890 i München i Tyskland), var en av Sveriges mest populære historiemalere på 1800-tallet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Carl Gustaf Hellqvist var sønn av en skomaker ved samme navn som ham selv. 
Hans kunstneriske begavelse ble oppdaget av Axelina Carlsson som var guvernante hos Per Adam Wallmarks familie, og hun gav Hellqvist hans første undervisning i tegning. Han flyttet til Stockholm da han var rundt 12 år gammel og gikk i lære hos en dekorasjonsmaler. I 1864 begynte han å studere ved Kungliga Konstakademien. 


=== Kunstner ===
I 1875 ble han tildelt Akademiets høyeste pris for maleriet «Gustaf I anklagar Peder Sunnanväder och Mäster Knut inför domkapitlet i Västerås».To år senere, i 1877, ble han tildelt et reisestipend av Akademiet og han reiste rundt i Europa. I 1879 flyttet han og forloveden Julia Thiersch til München. De giftet sig i 1882 og forlot München for å begi seg til Paris hvor Hellqvist tidligere hadde stilt ut på Parissalongen med sitt oljemaleri «Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520».
I august 1882 ble han tildelt gullmedalje i Wien for sitt storslagne historiemaleri «Valdemar Atterdag brandskattar Visby».Hellqvist underviste ved Königliche akademische Hochschule für die bildende Künste og ble utnevnt til professor samme sted i 1885. Han led av kraftige hodesmerter etter en hjernerystelse noe som tvang han til å avslutte sin undervisning i 1886. Han sluttet å male rundt samme tid.  I 1890 ble det gitt til kjenne at Hellqvists ateljéutstyr skulle selges. 
I 1889 ble han behandlet med elektrosjokk på grunn av kramper og satt på diett. Året etter døde han på
mentalsykehuset Irrenanstalt og ble begravet i München.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Gustaf Hellqvist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Gustaf Hellqvist – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Om Hellqvist hos Lexikonett
Alpes-de-Haute-Provence

Alpes-de-Haute-Provence er et fransk departement i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Hovedbyen er Digne-les-Bains.Det er fire arrondissementer (Digne-les-Bains, Barcelonnette, Castellane og Forcalquier), 15 kantoner og 200 kommuner i Alpes-de-Haute-Provence.


== Befolkningsutvikling ==


== Se også ==
Kommuner i departementet Alpes-de-Haute-Provence


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Prefekturets offisielle nettsted
Departementets offisielle nettsted
Hautes-Alpes

Hautes-Alpes er et fransk departement i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Hovedbyen er Gap.
Det er to arrondissementer, 15 kantoner og 172 kommuner i Hautes-Alpes.


== Se også ==
Kommuner i departementet Hautes-Alpes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Departementets offisielle nettsted
Prefekturets offisielle nettsted
Reistadsteinen

Reistadsteinen er en runestein funnet ved Reistad på Hidra i Flekkefjord kommune i Agder.
Steinen ble funnet ved pløying rundt 1857.Den ble lagt sammen med annen rydningsstein i en rydningsrøys, og der ble den liggende noen år. Så var det at noen la merke til skrifttegn som var hugget inn på den ene siden. Det ble konstatert at det var en innskrift i den eldre runerekka. Da ble steinen tatt hånd om, fraktet til Kristiania og satt opp i Universitetshagen.I dag er den magasinert ved Kulturhistorisk museum. 
Ottar Grønvik leser og translittererer de tre linjene på steinen slik:
iuÞingaR
ekwakraR:unnam
wraitaHan tolker, med Sophus Bugge, det første ordet til å være et mannsnavn. Det er enighet blant runologer om at de neste to ordene skal leses ek wakraR, "jeg, Vakr" - men den siste delen finnes det motstridende tolkninger av.Grønvik lander på "IuÞingaR (ligger her). Jeg, Vakr, utførte innrisningen".


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grønvik, Ottar (1996). Fra Vimose til Ødemotland. Nye studier over runeinnskrifter fra førkristen tid i Norden. Oslo. ISBN 82-00-22701-4. 
Norges Indskrifter med de ældre Runer (NiÆR). Christiania: Kildeskriftfondet. 1891. s. 216ff.
Kommuner i departementet Alpes-Maritimes

Dette er en liste over de 163 kommunene i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike.

(CAP) Communauté d'agglomération du Pôle Azur Provence (hovedsete: Grasse), dannet i 2002.
(CARF) Communauté d'agglomération de la Riviera Française (hovedsete: Menton), dannet i 2002.
(NCA) Communauté urbaine de Nice-Côte d'Azur (hovedsete: Nice), dannet i 2002.
(CASA) Communauté d'agglomération de Sophia Antipolis (hovedsete: Antibes), dannet i 2002.


== Referanser ==
Idd og Marker len

Idd og Marker len (Idde og Marcher Lehn) var en administrativ enhet (underlen) i Smaalenenes amt (Østfold) fra middelalderen til slutten av 1600-tallet.
Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk det meste av Idd og Marker len i Idd og Marker fogderi, unntatt Rødenes som inngikk i Rakkestad, Heggem og Frøland fogderi, som begge inngikk i Smaalenenes amt.


== Geistlig inndeling i 1664 ==
Idd len:

Idd prestegjeld
Enningdalen anneks
Berg prestegjeld
Rokke anneksMarker len:

Aremark prestegjeld
Øymark anneks
Rødenes prestegjeld
Rømskog anneks


== Noen av lensherrene ==
Setegården Os var residens for lensherrene i Idd og Marker.
Første kjente lensbrev der hogsten begrenses, er ifølge historiker Carl Oscar Munthe fra 1524.
Gaute Galle, før 1524 en gang
Kjell Tordssøn, 1524–32
Gaute Galle, 1532–53
Christopher Galle, 1553–55
Jørgen Esgesøn Bille, 1555–60 (sønn av Eske Bille)
Christopher Mogenssøn (Handingmann), 1560–f.66 og Eline Godske (enke), 1566–68
Peder Knudssøn, 1568
Johan Venstermand, 1569–71
Mogens Svale, 1572–81.
Christopher Rosengaard, 1581–93 (også lensmann Københavns Slott)
Alexander Durham, 1593–1600, orlogskaptein
Hans Bülow, 1600–02, kongens kjøgemester
Joachim Bülow, 1602–04, kongens jegermester
Alexander Rabe von Papenheim, 1604–09
Gerlof Nettelhorst, 1609–43.
Henrik Bjelke, 1643–48.
Jørgen Bjelke, 1648–55.
Tønne Huitfeldt, 1658–71/7.


== Referanser ==
Barskogglansvikler

Barskogglansvikler (Cydia indivisa) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En liten (vingespenn 10-14 millimeter), svartbrun vikler. Forvingen har en kommaformet, hvit flekk ved bakkanten, langs framkanten 4-5 korte, hvite tverrstreker med brun kjerne. Den ytterste tredjedelen av vingen er noe lysere enn resten og har et buet, sølvforget tverrbånd on en "rist" av tre parallelle, svarte lengdestreker nær bakhjørnet. Vingefrynsene er mørkbrune bortsett fra en liten, hvit flekk litt foran midten. Bakvingen er mørkt gråbrun.


== Levevis ==
Larven utvikler seg under skadet bark på gran (Picea abies).
De voksne viklerne flyr fra mai til juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa (funnet for første gang i Storbritannia i 2010) og i det nordlige Asia.
I Norge er den bare funnet langs kysten av Øst- og Sørlandet vest til Arendal.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
barskogglansviker, Cydia indivisa (Danilevsky, 1963)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia indivisa på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) barskogglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) barskogglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) barskogglansvikler hos Dyntaxa 
(en) barskogglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) barskogglansvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Cydia indivisa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Kvaeglansvikler

Kvaeglansvikler (Cydia cosmophorana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En liten til middelsstor (vingespenn 9-14 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen har 3-4 smale, sølvhvite tverrbånd. Nær bakjørnet er det 3-4 korte, svarte lengdestreker som danner en liten "rist".


== Levevis ==
Larven utvikler seg rundt sår i barken på furu (Pinus sylvestris), sjeldnere andre bartrær, der det har flytt ut kvae som ligger som klumper utenpå treet. Arten er knyttet til angrep av kvaevikler (Retinia resinella) eller grankonglesmalmott (Dioryctria abietella) som skaper utflod av kvae.
De voksne viklerne flyr om dagen i mai-juni.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra den sørøstlige delen.
I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
slekt glansviklere, Cydia Hübner, 1825
kvaeglansviker, Cydia cosmophorana (Treitschke, 1835)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: [1]
Cydia cosmophorana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) kvaeglansvikler i Encyclopedia of Life 
(en) kvaeglansvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kvaeglansvikler hos Artsdatabanken 
(sv) kvaeglansvikler hos Dyntaxa 
(en) kvaeglansvikler hos Fauna Europaea 
(en) kvaeglansvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Cydia cosmophorana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.