jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sita Air

Sita Air er et flyselskap i Katmandu, Nepal, som opererer innenlandsflyvninger. Hovedbasen er på  Tribhuvan International Airport.


== Historie ==
Selskapet fikk sin driftstillatelse i  2000 og ble etablert i oktober 2000, fikk driftstillatelse, men var ikke istand til å starte flyvninger før  2003 på grunn av politisk uro i landet. Flyvningene startet 6. februar 2003 med en enkelt Dornier Do 228. Senere er tre  Dornier føyet til flåten. 2003. Selskapet har  180 ansatte.


== Destinasjoner ==
Sita Air opererer flyvninger til følgende innlands destinasjoner (juni 2010):


=== Ruteflyvninger ===
Biratnagar (BIR) – Biratnagar Airport
Dang (DNP) – Dang Airport
Dhangadhi (DHI) – Dhangadhi Airport
Janakpur (JKR) – Janakpur Airport
Jomsom (JMO) – Jomsom Airport
Katmandu (KTM) – Tribhuvan International Airport (Hub)
Lukla (LUA) – Tenzing-Hillary Airport
Nepalgunj (KEP) – Nepalgunj Airport
Pokhara (PKR) – Pokhara Airport
Tumlingtar (TMI) – Tumlingtar Airport


=== Frakt- charterflyvninger ===
Bajhang (BJH) – Bajhang Airport
Chaurjhari (HRJ) – Chaurjhari Airport
Jumla (JUM) – Jumla Airport
Simikot (IMK) – Simikot Airport


== Flåte ==
Pr. mai 2010 omfattet Sitas flåte følgende fly::

4 – Dornier 228-202,


== Uhell og hendelser ==
1 Oktober 2004 fikk en av selskapets Dornier Do 228 havari under landing på   Lukla Airport da nesehjulet kollapset under landing på plassens eneste rullebane. Resultatet ble at flyplassen måtte stenger i to dager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sita Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thorbjørn Bergersen

Thorbjørn Birger Bergersen (født 19. oktober 1930 i Oslo) er en norsk, pensjonert generalmajor og heraldiker. Han er kjent for å ha utformet heraldiske våpen, faner og medaljer for det norske Forsvaret.Bergersen tok befalsskolen for Feltartilleriet. Han var deretter i Tysklandsbrigaden før han tok Krigsskolen, der han gikk ut i 1953. Han har også Hærens stabsskole, Forsvarets høgskole og U.S. Army Command and General Staff College.
Fra 1969 til 1971 var Bergersen adjutant for kong Olav. Han arbeidet også noen år i Forsvarsdepartementet. Bergersen tjenestegjorde fra 1980 til 1983 som sjef for Finnmark landforsvar. Fra 1983 til 1990, da han gikk av med pensjon, var han sjef for Distriktskommando Trøndelag. 
Bergersen har også virket som heraldisk kunstner og fungerte som Forsvarets rådgiver i heraldikk, inntil oberst Jan Eide overtok vervet, og nå Claus Andreas Østby. Han har utarbeidet et stort antall avdelingsmerker, uniformsmerker, faner osv for Forsvaret. Han har også tegnet medaljer. Bergersen har også utformet uniformstegn og distinksjoner for statlige etater som Sivilforsvaret og Politi- og lensmannsetaten.
For sin heraldiske innsats for Forsvaret er Bergersen tildelt Forsvarets hederskors, Forsvarsmedaljen med laurbærgren og Hærens fortjenstmedalje. Han har også mottatt Den islandske falkeorden, Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og USAs Legion of Merit.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans Cappelen: «Militærheraldikeren og avdelingsmerkene», Heraldisk Tidsskrift nr 66, København 1992
Knud Børge Andersen

Knud Børge Andersen (født 1. desember 1914 i København, død 23. mars 1984) var en dansk sosialdemokratisk politiker.
Han var utenriksminister i Regjeringen Jens Otto Krag III samt Regjeringen Anker Jørgensen I og II.
Dessuten var han formann for Folketinget fra 3. oktober 1978 til 8. desember 1981 og Socialdemokratiets partisekretær.
Han var også i dagene 3.-5. oktober 1972 konstituert statsminister etter Jens Otto Krag – etterfulgt av Anker Jørgensen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knud Børge Andersen hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Seppo Reijonen

Seppo Olavi Reijonen (født 29. april 1944 i Sordavala i Karelen) er en finsk-svensk tidligere skihopper.
Han deltok for Finland i OL i Grenoble i 1968, der han ble nummer 40 i storbakken. I VM i skiflyging i Planica i 1972 ble han nummer 32 (av 43 deltakere). Senere flyttet han til Sverige, og ble en del av det svenske landslaget.
Reijonen var med i den tysk-østerrikske hoppuka i 1976/77 og 1978/79, og ble nummer 64 og 57 sammenlagt. Det beste enkeltresultatet hans var 44.-plass i Garmisch-Partenkirchen 2. januar 1979.
Han bler nummer 35 (av 42 deltakere) i VM i skiflyging i Vikersund i 1977. I VM i Lahtis i 1978 ble han nummer 25 i storbakken og nummer 49 i normalbakken, og han var på det svenske laget som ble nummer 6 (av 10 lag) i lagkonkurransen.
Seppo Reijonen ble svensk mester i storbakke i 1978. Han har i senere år vært leder og trener for yngre hoppere i Fagersta backhoppningsklubb. Han ble i 2007 tildelt Vänsterpartiets lokale utmerkelse Vänsterns Fagerstapris for arbeidet som idrettsleder i Fagersta.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination
Sveriges Radio: Ny hoppbacke invigs (lydklipp, 29. januar 2010)
Vänsterpartiet Fagersta: Fagerstapriset


== Eksterne lenker ==
(en) Seppo Reijonen – Olympics.com 
(en) Seppo Reijonen – Olympic.org 
(en) Seppo Reijonen – Olympedia 
(en) Seppo Reijonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Seppo Reijonen – FIS (skihopping) 
(en) Seppo Reijonen – TheSports.org
Olav Mietinen

Olav Mietinen er en norsk skytter som representerte Vadsø og Øst-Finnmark skyttersamlag (dobbel nordisk mester og medlem av landslaget  fra 1979 til 1989 i øvelsen 300 meter rifle) og våpenforhandler.


== Referanser ==
Sepp Lichtenegger

Josef «Sepp» Lichtenegger (født 13. november 1937 i Bad Goisern) er en østerriksk tidligere skihopper.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1961 til 1971, og ble nummer 2 sammenlagt i 1966/67. Hans beste enkeltresultat var 3.-plass i Innsbruck 6. januar 1967 og i Bischofshofen to dager senere.
Han var med i VM i 1966 og 1970, med 24.-plass i normalbakken i Oslo i 1966 som beste plassering. Han deltok i OL i 1964 og 1968, der hans beste plassering var 11.-plass i normalbakken i Seefeld i 1964.
Etter den aktive hoppkarrieren var Sepp Lichtenegger hopptrener og skilærer blant annet i hjembyen Bad Goisern.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Sepp Lichtenegger Arkivert 15. desember 2012 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Sepp Lichtenegger – Olympedia 
(en) Sepp Lichtenegger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sepp Lichtenegger – FIS (skihopping)
Torplassen

Torplassen (1a–11d) er et bostedsområde og gatesløyfe sør i Trondheim som grenser til Saupstad i sør og vest, Kolstad i nord og Bjørndalen med Størenbanen i øst. Plassen er omringet av skog med raviner både i sør, nord og øst mot jernbanelinjen.
Veien har tilførsel fra Saupstadringen fra vest og består av flere rekkehus i klynger. Den fikk sitt navn i 1970 etter en fotballplass i området.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1762-1.
Pulverheksas jul

Pulverheksas jul er et musikkalbum med Maj Britt Andersen, utgitt i 2008. Albumet er fra forestillingen med samme navn som har skuespillere som Maj Britt Andersen, Ingolf Karinen, Bo Anders Sundstedt, Jørn Morstad og Janne Starup Bønes. Albumet ble produsert av Maj Britt og Geir Holmen, og musikere var Ivar Anton Waagaard, Paolo Vinaccia, Geir Holmen, Gjermund Larsen, Andreas Utnem, Jan Erik Kongshaug som tekniker og Steinerskolen barnekor ledet av Tone Margrethe Wik


== Sporliste ==
«Julebesøk»
«Pulverheksas julekveld»
«Pulverheksas baketips»
«Julebesøk»
«Trylle fram jul»
«Julenissens sekk er vekk»
«Tyven, tyven»
«Det ordner seg til jul»
«Bank bank bank»
«Drømmeprinsen»
«Julenissen kommer»
«Månen passer på oss i natt»
«Sledetrall»
Kaare Frøland

Kaare Frøland (født 30. juni 1924 i Ramnes, død 20. januar 2014) var en norsk embedsmann og lokalhistoriker.
Frøland tok magistergraden i statsvitenskap i 1956. Han ble Vestfolds første fylkesskolesjef og ble senere fylkesrådmann i samme sted.
Han var vararepresentant til Stortinget for Arbeiderpartiet i Vestfold 1965–1973.


== Bibliografi ==
Vårt Ramnes i fortid og nåtid [1999] (red.)
En kraft i bygdesamfunnet 1996
Vestfold fylkeskommune gjennom 150 år [1992]
Ramnes kommune gjennom 150 år 1987
Fra statssamfunnet til det tredje rike hos Henrik Ibsen [1979]
Ramnes i hundre år 1967
Krise og kamp 1962


== Referanser ==
Willi Egger

Wilhelm «Willi» Egger (født 7. oktober 1932 i Murau, død 29. april 2008 samme sted) var en østerriksk kombinertløper og skihopper.
Han ble nummer 16. i kombinert i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956. Etter sesongen gikk han over til spesialhopping.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1956 til 1967, og ble nummer 2 sammenlagt i 1961/62. Han ble også nummer 4 i 1959/60 og nummer 8 i 1962/63. Han vant 3 enkeltrenn i Hoppuka.
Willi Egger var med i VM i 1958 og 1962. De beste resultatene fikk han i Zakopane i 1962, der han ble nummer 7 i storbakken og nummer 10 i normalbakken. Som skihopper deltok han i OL i 1960 og 1964, og ble nummer 12 i storbakken i Innsbruck i 1964.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Willi Egger Arkivert 24. oktober 2012 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Willi Egger – Olympedia 
(en) Willi Egger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Willi Egger – FIS (skihopping)
Onger er rare

Onger er rare er et musikkalbum med Maj-Britt Andersen, utgitt i 2006. Albumet lå tre uker på VG-lista og endte med 25.-plass som beste plassering. Musikerne på platen var: Stian Carstensen, Paolo Vinaccia, Per Sæmund Bjørkum og Ivar Anton Waagaard og Steinerskolens barnekor, med Maj Britt og Geir Holmsen sin datter Daniela.


== Sporliste ==
«Tann-visa»
«I bakvendtland»
«Bolla pinnsvin»
«Nøtteliten går på skolen»
«Hompetitten»
«Lille måltrost»
«Soltrall»
«Et vers om tran»
«Helene harefrøken»
«Jeger bom-bom»
«Du og jeg og dompapen»
«Teddybjørnens vise»
«Sparegris-visa»
«Bånsull»
«Det var en gang»
«Så seile vi på Mjøsa»
«Spelldåsen»


== Eksterne lenker ==
(en) Onger er rare på Discogs
The Giving Pledge

The Giving Pledge er et initiativ startet i 2009 av de amerikanske milliardærene Warren Buffett og Bill Gates hvor andre amerikanske milliardærer oppfordres til å gi bort minst halvparten av sin formue til veldedige formål i løpet av sin levetid. 
Buffett og Gates har per 2020 fått 210 milliardærer fra 23 land til å forplikte seg og oppropet har fått bred omtale i media. Blant de som har forpliktet seg er Michael Bloomberg, Larry Ellison, Ted Turner, Mark Zuckerberg, Elon Musk og Katja og Nicolai Tangen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Bloggartikkel fra finansmagasinet Fortune om initiativet (engelsk)
Dalibor Motejlek

Dalibor Motejlek (født 17. april 1942 i Vysoké nad Jizerou) er en tsjekkisk skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia. Han satte verdensrekord i skiflyging i 1964.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1960 til 1968, og ble nummer 3 sammenlagt i 1964/65. Han ble også nummer 6 i 1965/66 og nummer 9 i 1967/68. Hans beste enkeltresultat var 2. plass i Bischofshofen 6. januar 1965.
Motejlek var med i VM i 1962 og 1966, med 21. plass i storbakken i Oslo i 1966 som beste plassering. I OL i 1964 ble han nummer 10 i storbakken i Innsbruck og nummer 19 i normalbakken i Seefeld.
15. februar 1964 satte han verdensrekord i skiflyging med 142 meter i Oberstdorf. Rekorden ble slått alt dagen etter.Dalibor Motejlek har i senere år blant annet vært tsjekkisk landslagstrener.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Dalibor Motejlek Arkivert 18. desember 2012 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Dalibor Motejlek – Olympedia 
(en) Dalibor Motejlek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Dalibor Motejlek – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Dalibor Motejlek – FIS (skihopping)
Liv Frohde

Liv Sylvia Frohde (født 9. desember 1940) er en norsk forfatter, som siden 1994 har utgitt en rekke barnebøker.
Frohde er bosatt i Oslo, og har arbeidet som lærer i grunnskolen i mange år. Hun debuterte i 1996 med boka Løftet, som ble oversatt til japansk og kom i et opplag på 80 000 i Japan. Flere av bøkene hennes er oversatt til japansk og tysk.


== Barnebøker ==
1994: Løftet, barnebok, Gyldendal
1996: Det innerste rommet, roman, Oktober
1998: Tiger og Flekk, barnebok, Gyldendal Tiden
1999: Kosedyrtyven, barnebok, Gyldendal Tiden
2000: Hemmeligheten, barnebok, Gyldendal Tiden
2001: Da Sara forsvant, barnebok, Gyldendal Tiden
2002: Drømmedag for King
2005: Du slipper ikke unna, ungdomsbok, Cappelen
2006: Dobbeltgjenger, barnebok, Gyldendal
2007: Ørnereiret, barnebok, Gyldendal
2010: Knus, barnebok, Gyldendal
2012: Mariahagen, barnebok, Cappelen Damm
2015: Jacob og hunden, barnebok, Cappelen Damm


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Liv Frohde i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Alvey Augustus Adee

Alvey Augustus Adee (født 27. november 1842 i Astoria i New York City, død 4. juli 1924 i Washington, D.C.) var en diplomat og embedsmann i USAs utenriksdepartement som var fungerende utenriksminister i september 1898 under den spansk-amerikanske krigen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alvey Augustus Adee var den yngste av fem barn til marinelegen Augustus Alvey Adee og hans frue Amelia Kinnaird Graham Adee.


=== Diplomatiet ===
Adee begynte som diplomat som privatsekretær for Daniel Sickles. Adee hadde vært med til Madrid da Sickles i 1869 ble utnevnt til USAs minister i Spania. I Madrid stiftet han bekjentskap med John Hay, som på denne tiden var sekretær for USAs legasjon i Spania.
Adee ble ved legasjonen i Madrid i åtte år, frem til 1877, da han fikk en midlertidig jobb i USAs utenriksdepartement i Washington, D.C.. I 1878 ble han leder av departementets diplomatiske kontor. I 1882 ble han forfremmet til tredje viseutenriksminister og i 1886 ble han igjen fremmet til andre viseutenriksminister, et embede han besatt frem til sin død.
Toppen av Adees karriere kom under den den spansk-amerikanske krigen i 1898. USAs utenriksminister John Sherman var gammel og hadde dårlig helse, og assisterende utenriksminister William R. Day var uerfaren med diplomati. Dette førte til at Adee, med det tredje høyeste embedet i departementet, ledet USAs diplomati under krigen. Fra 17. september til 29. september 1898, etter at både Sherman og Day hadde forlatt departementet, var Adee fungerende utenriksminister. John Hay overtok som utenriksminister den 30. september 1898, etter å ha kommet tilbake fra Storbritannia.
Adee var igjen den reelle lederen av utenriksdepartement under bokseropprøret i 1900, da Hay ble syk, og viseutenriksminister David Jayne Hill var fraværende fra Washington.Etter 1909 sank Adees innflytelse og helse, selv om han fortsatte som andre viseutenriksminister frem til sin død.
Adee var ugift og barnløs. Han var velkjent for sine årlige sommerlige sykkelturer gjennom Europa, som han fortsatte med frem til utbruddet av første verdenskrig, da han vanligvis var ledsaget av Alexander Montgomery Thackara, USAs konsul i Berlin og senere Paris, og hans kone Eleanor, datter av general William Tecumseh Sherman.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mellander, Gustavo A. (1971) The United States in Panamanian Politics: The Intriguing Formative Years. Daville, Ill.: Interstate Publishers. OCLC 138568.
Mellander, Gustavo A.; Nelly Maldonado Mellander (1999). Charles Edward Magoon: The Panama Years. Río Piedras, Puerto Rico: Editorial Plaza Mayor. ISBN 1-56328-155-4. OCLC 42970390.
European Throwing Cup 2023

European Throwing Cup 2023 blir arrangert i Leiria i Portugal fra 11. til 12. mars 2023.


== Resultater ==
Kommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen mangler oppslag i Wikidata
Nakenscanner

Nakenscanner er en billeddannende radar som brukes for å kroppsvisitere personer uten fysisk kontakt. Det er kjent at disse maskinene bruker en av to teknologier; backscatter X-ray og millimeterbølge-scanner. Den eldste teknologien er backscatter X-ray, og er bare i begrenset bruk på grunn av helserisikoen. Denne teknologien gir skarpere og mer detaljerte 2-dimensjonale bilder. Millimeterbølge-scanner er ansett å være tryggere i bruk og finnes på mange flyplasser. Disse sender radiobølger mot personen og bygger opp en 3-dimensjonal modell av personen, men uten klær. Bølgelengder for millimeterbølger er øverst i bølgeområdet som blir omtalt som mikrobølger.
Fordeler med slike scannere er typisk at det går mye hurtigere enn manuell kroppsvisitering, og at visitering med maskiner ofte oppfattes som mindre pågående enn manuell visitering. Opplevde ulemper er typisk forbundet med at bildene viser personen i naken fullfigur.
Scan med nakenscanner basert på billeddannende millimeterbølger er påstått å være harmløs av produsenter og brukere av slike scannere. Det finnes imidlertid ingen undersøkelser av langtidseffekter på et større antall mennesker.
Den første flyplassen som tok ibruk teknologien var Schiphol i Nederland. Fordi det er alvorlige problemer forbundet med å bli avbildet naken i mange kulturer så er det akseptert at personer kan velge manuell kroppsvisitering. I tillegg er hodet ekskludert fra å bli scannet og bildene er løpende slettet. Den som analyserer bildene sitter i et annet rom og skal ikke være istand til å se personen som blir scannet, all kontakt skal gå via en annen person som kan stoppe den undersøkte om noe er mistenkelig.
Det har vist seg at Transportation Security Administration og Marshalls Service i omfattende grad har lagret bilder fra nakenscannere de har operert. En scanner som var i bruk i rettsbygningen i Orlando har lagret omtrent 35 314 bilder.


== Referanser ==
Summer City

Summer City er en australsk thriller og ungdomsfilm fra 1977 regissert av Christopher Fraser. Filmen handler om fire tenåringsgutter som drar ut av byen en weekend for å surfe. Den ene av dem roter seg inn i bråk med en av de lokale beboerne. Derfra blir det mer dramatisk. Hovedrollene spilles av John Jarratt, Steve Bisley, Mel Gibson og Phillip Avalon. 
Filmen er også kjent under tittelen Coast of Terror.


== Handling ==
Handlingen er lagt til Australia på begynnelsen av 1960-tallet: Fire tenåringsgutter fra Sydney reiser ut av byen en weekend for å surfe og treffe jenter. Den ene av dem havner i trøbbel etter å hatt sex med datteren til en av de lokale beboerne. Derfra utvikler det hele seg i en mer dramatisk retning.


== Om filmen ==
Summer City var en lavbudsjettfilm, men det hersker usikkerhet om hvor mye den kostet å lage. Anslagene går fra 66 000 til 200 000 AUD. Den ble en moderat kinosuksess i Australia hvor den innbrakte over en million australske dollar.Mel Gibson hadde sin debut i denne filmen. Han fikk 20 dollar i honorar for sin innsats i filmen.


== Rollebesetning ==
John Jarratt – Sandy
Phillip Avalon – Robbie
Steve Bisley – Boo
Mel Gibson – Scollop
James Elliott – Carolines far
Debbie Forman – Caroline
Abigail – kvinne på pub
Ward "Pally" Austin – som seg selv


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Summer City på Internet Movie Database 
(sv) Summer City i Svensk Filmdatabas 
(fr) Summer City på Allociné 
(nl) Summer City på MovieMeter 
(en) Summer City på AllMovie 
(en) Summer City på Turner Classic Movies 
(en) Summer City på Rotten Tomatoes
Ruzizi (elv)

Den Rusizi, Ruzisi eller Ruzizi er ei elv i Sør-Kivu som kobler Kivusjøen til Tanganyikasjøen.
Lengden er 117 km.
Norsk Idrætsblad

Norsk Idrætsblad var et norsk tidsskrift med fagstoff og nyheter innen sport som utkom fra 1878 til 1925. 
Bladet ble etablert som Norsk Skytter- og Jægertidende i 1878, men endret i 1881 navn til Norsk Idrætsblad, og utkom frem til 1915. Det ble deretter slått sammen med tidsskriftet Sport, under navnet Norsk Idrætsblad og Sport. Med den nye tittelen gikk bladet likevel inn i 1925.  
Bladet Sport utkom fra 1908 til fusjonen i 1915. Redaktører var blant annet Sigurd Segelcke Meidell (1908) og Johannes Dahl (1909-10).


== Referanser ==


== Se også ==
Idrettsbladet


== Eksterne lenker ==
Norsk idrætsblad. Kristiania: Hanches bog- og nodetrykkeri. 1887. 
Norsk idrætsblad. Kristiania: Hanches bog- og nodetrykkeri. 1888.
Zookose

Zookose er den andre boken til Rune Salvesen, som ble gitt ut på Aschehoug 2009. Boken er en dystopisk skildring av årene før, under og etter verdens undergang. Handlingen utspiller seg i en skandinavisk by ved havet. Tittelen er et ordspill: en sammensetning av ordene zoologisk hage og psykose.


== Kilder ==
«Mørke drifter etterpå», anmeldelse av boken i Stavanger Aftenblad.
Kalevi Kärkinen

Kalevi Antero Kärkinen (født 15. august 1934 i Helsingfors, død 8. april 2004 i Lahtis) var en finsk skihopper.
Han ble nummer 9 i VM i Lahtis i 1958. I prøve-OL i Squaw Valley året etter satte han den første bakkerekorden i OL-bakken, med 85,5 meter. Han ble nummer 3 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka i 1960/61, den eneste gangen han deltok. Han vant ett av rennene, i Innsbruck 6. januar 1961.
Kalevi Kärkinen var eldre bror av skihopper Juhani Kärkinen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Skisprungschanzen-Archiv: Squaw Valley CA


== Eksterne lenker ==
(en) Kalevi Kärkinen – FIS (skihopping)
Chão

Chão (portugisisk: Ilhéu Chão) er den nordligste og minste av de tre Desertasøyene, ei ubebodd øygruppe like sørøst for Madeira. Den har et areal på i underkant av en halv kvadratkilometer, har svært bratt kystlinje og består i stor grad av et nokså flatt platå i 100 meters høyde over havet.
Den tidligere importerte bestanden av geiter døde ut tidlig på 1900-tallet, og det samme skjedde med kaninene rundt 1970. Dette har bidratt til at Chão – i motsetning til de to naboøyene – har et ganske rikt planteliv. 
Kaspimåken hekker på øya.


== Kilder ==
Peter Sziemer: Madeira's Natural History in a Nutshell, Francisco Ribeiro & Filhos 2000, ISBN 972-9177-31-7


== Eksterne lenker ==
Topografisk kart (1:250000) over Madeira med Desertasøyene
Hertug av Brabant

Hertug av Brabant (nederlandsk: Hertog van Brabant, fransk: Duc de Brabant, tysk: Herzog von Brabant) er en tittel som benyttes innen det belgiske kongehus der den kan tildeles kongens eldste sønn, landets kronprins. Tittelen ble valgt av historiske grunner og viser til hertugdømmet Brabant, som var kjernen i De habsburgske Nederlandene. Den viser med andre ord ikke til dagens brabantske provinser (Flamsk Brabant, Vallonsk Brabant, Antwerpen og Brussel i Belgia og Noord-Brabant i Nederland).
Tittelen hertug av Brabant ble første gang benyttet for kong Leopold Is sønn Leopold,  som fikk tittelen i 1840. Dennes egen sønn, som også het Leopold, fikk tittel av hertug av Brabant i 1865, men bar tittelen i kun fire år da han døde av lungebetennelse i 1869. 
Tittelen ble så igjen først benyttet i 1909, da av kong Albert I som kom på tronen og hans sønn, Leopold, fikk hertugtittelen. Da Leopold selv ble konge i 1934 fikk hans sønn Baudouin tittelen hertug av Brabant. Kong Baudouin hadde ingen barn og hertugtittelen var ikke i bruk inntil Baudouins bror Albert arvet tronen som Albert II av Belgia i 1993. Kronprins Philippe fikk da tittelen hertug av Brabant. Hans ektemake Mathilde bar tittelen hertuginne av Brabant. 
Etter at Philippe avla ed som den syvende «kongen av belgierne» i 2013, ble Philippes eldste datter prinsesse Elisabeth Belgias første kvinnelige tronarving og den første hertuginnen av Brabant.
Tittelen hertug av Brabant inngår også blant de tradisjonelle titlene til kongene av Spania av Huset Bourbon, som en del av disses burgundiske arv.
Andre europeiske kongehus har også titler som kan tildeles kronprinsen, som den spanske tittelen fyrste av Asturias og den britiske tittelen fyrste av Wales.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Duke of Brabant», det belgiske kongehus