Norrøne bokverk

Norrøne bokverk er en bokserie på 52 bind, utgitt av Det norske samlaget fra 1907. Serien het først Gamalnorske bokverk, og fikk sitt nåværende navn i 1928. Serien omfatter islendingesagaer, kongesagaer, fornaldersagaer, Eddakvadene, de norske middelalderlovene og andre tekster fra norrøn litteratur.


== Forlaget og serien ==
Etter at Det norske Samlaget ble etablert i 1868, tok det bare få år før forlaget begynte å utgi klassisk norrøn litteratur. Den første var Steinar Schjøtts oversettelse av Heimskringla 1874–79. Serien Gamalnorske bokverk / Norrøne bokverk begynte i 1907, og «en rekke fremtredende nynorskfolk» ble etterhvert engasjert som oversettere.Serien Norrøne bokverk trekkes ofte fram, både i forlagets historie og i norsk oversettelseshistorie. Flere peker på at klassiske bokverk preget utgivelsespolitikken i forlagets første år. I tillegg til norrøn litteratur utga forlaget også annen klassisk litteratur: I serien Klassiske bokverk ble det fra 1921 utgitt bøker fra antikken, mens seriene Austerlendske bokverk og Bokverk frå millomalderen begge startet i 1929. I den samme perioden (1932–1933) ga forlaget også ut et tibindsverk med Henrik Rytters gjendiktninger av 23 av Shakespeares skuespill.Mange av bøkene har kommet i flere opplag og utgaver. Da bok nr 49 ble utgitt i 1989, ble den presentert som avslutningen av serien, og en bibliografisk oversikt over utgaver av de ulike bindene ble trykket i boka. Bøkene etter 1990 er utgitt med serienavnet, men uten serienummer. Nummer er påført i lista nedenfor for sorteringens skyld.


== Teksttypene ==
Islendingesagaer eller ættesagaer (norrønt Íslendingasǫgur) skildrer personer og slekter på Island i landnåmstiden, fra ca. 930, da Island ble befolket fra Norge. Sagaene ble nedskrevet på 1200- og 1300-tallet. Avhengig av hvor en trekker grensen mot kortere, sagaliknende fortellinger (tætter), er mellom 30 og 45 sagaer bevart. Kongesagaer er skildringer av livene til de norske kongene. De ble skrevet av både navngitte og ukjente forfattere på Island og i Norge.
Fornaldersagaene er legendariske sagaer med innhold fra «gamle dager» (forn ǫld), det vil si fra tiden før Island ble bebodd og før handlingen for islendingesagaene begynte. De ble skrevet eller nedskrevet på Island av ukjente forfattere, men innholdet kom hovedsakelig fra Norge, Sverige og Danmark, og fra tidligere germanske myter som hadde vært holdt levende i muntlig tradisjon lenge før de ble skrevet ned. 
Den eldre Edda er en samling norrøne dikt om guder som Odin, Tor og Heimdall og om helter som Sigurd Fåvnesbane og Brynhild. Den yngre Edda er en islandsk lærebok i diktekunsten, en poetikk, som også inneholder mange mytologiske fortellinger. Den ble skrevet av Snorre Sturlason omkring 1220 for å forklare de mytologiske hentydninger bak de mange kjenninger som ble brukt i skaldediktningen.


== Bokliste ==


== Andre sagautgaver fra Samlaget ==
Et utvalg tekster fra norrøn middelalder ble i 1961–1963 utgitt i seksbindsverket Den Norrøne litteraturen. Det var Eddakvede, Njåla, Soga om Gunnlaug Ormstunge, Egilssoga, Soga om Gisle Sursson, Sverre-soga, Baglarsoger, Kongsspegelen og Talen mot bispane. I det sjette bindet fantes et utvalg dikt og prosa: skaldekvede, Islendingboka, biskopssoger, religiøse prosatekster, lover, brev. Mange av tekstene i seksbindsverket var basert på utgavene fra Norrøne bokverk. Bøkene nr. 43 og 44 i serien Norrøne bokverk var basert på de utvalgene av middelalderske lovtekster og brev som ble laget for serien Den Norrøne litteraturen.
Et utvalg fra serien ble i 1984 utgitt i fembindsverket Sagalitteraturen. Det var Njålssoga, Soga om Eirik Raude, Soga om Gisle Surson, Soga om Ramnkjell Frøysgòde, Soga om sambandsmennene, Snegle-Halle og andre småsoger, Soga om Torgils og Havlide, Soga om volsungane, Soga om Fridtjov den frøkne og Strengeleikar. Fembindsverket inneholdt også de høviske sagaene Soga om Gange-Rolv, Soga om kappa og Soga om Samson den fagre; tre verk som ikke var utgitt på nynorsk tidligere.


== Referanser ==