jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einar Rasmussens Rederier

Einar Rasmussens Rederier as er et familieeid rederiselskap som ble opprettet i 1936 i Kristiansand. På 1970-tallet var det Sørlandets største rederi målt etter tonnasje. I dag er virksomheten videreført i Rasmussengruppen as som også er familiedominert. Største eiere er Rannfrid Rasmussen Investment AS (24,08%), Dag Rasmussen (18,85%), Einar Rasmussen Investment AS (17,80%), Cathrine Rasmussen (16,59%),  Julie K. Bonnevie Rasmussen (8,26%), Carl E. Bonnevie Rasmussen (8,26%) og Rannfrid Rasmussen (3,25%).
Selskapet var organisert med en rekke underselskaper: Kristiansands Tankrederi AS, AS Kristiansands Tankrederi II, AS Kristiansands Tankrederi III, AS Avant, AS Skjoldheim, AS Songvaar og K.S Rasmussen Drilling AS. Selskapets skip hadde navn som begynte med Poly…, som for eksempel Polytraveller og Polyana.
På 1970-tallet bestod flåten vesentlig av store og kapitalkrevende tankskip som ble befraktet på mellomlange kontrakter av bl.a. Shell og Texaco. Selskapet eide også en borerigg som ble operert i samarbeid med et amerikansk selskap, Global Marine Europa Ltd.
Selskapene i rederigruppen hadde en rekke eierinteresser i andre næringer. Det heleide datterselskapet AS Froland Værk er en skogeiendom med tilhørende sagbruk og høvleri som Rasmussen kjøpte av Froland kommune i 1952. Den eies i dag av Rasmussengruppen as. Forøvrig har selskapet i dag 100% eierskap i følgende selskap:
Polyservices AS, Polyproperty as, Polyshippng as, Porita as, Viola as.  Selskapet eier 50% i Arctic Securities ASA og mindre andeler i Arctic Asset Management ASA, Abg Sundal Collier Holding ASA, Tts Group ASA, Torvbygget AS og Hexagon Composites ASA


== Skip eid av Einar Rasmussens Rederier ==
Lasteskip:
Ukomplett

Tankskip:
Ukomplett

Tørrlastskip:
Ukomplett


== Litteratur ==
Johs. Seland: Poly-flåten gjennom 50 år 1936 - 1986 2. utg., Rasmussengruppen 1991
Kåre Valebrokk: En sjømann går i land. Rasmussengruppen 1986 - 2011 Wigestrand Forlag og Rasmussengruppen, 2011  ISBN 978-82-8140-82-8140-112-9


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Johan Backlund

Johan Backlund (født 24. juli 1981 i Skellefteå) er en svensk ishockeyspiller. Backlund, som er målvakt, spiller for Oulun Kärpät.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Backlund – National Hockey League (NHL) 
(en) Johan Backlund – Kontinental Hockey League (KHL) 
(en) Johan Backlund – Eurohockey.com 
(en) Johan Backlund – Hockeydb.com 
(en) Johan Backlund – Hockey-Reference.com 
(en) Johan Backlund – Legends of Hockey 
(en) Johan Backlund – Eliteprospects.com 
«Johan Backlund (SWE)», eurohockey.net. Besøkt 10. januar 2013 (en)
Constantin Nica

Constantin Nica (født 18. mars 1993 i București) er en rumensk fotballspiller som for tiden er klubbløs.
Nica har landslagskamper for det rumenske landslaget i aldersbestemte klasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Constantin Nica – UEFA 
(en) Constantin Nica – Transfermarkt 
(en) Constantin Nica – national-football-teams.com 
(en) Constantin Nica – WorldFootball.net 
(en) Constantin Nica – FootballDatabase.eu 
(en) Constantin Nica – Soccerway 
(en) Constantin Nica – EU-Football.info 
(en) Constantin Nica – FBref 
(es) Constantin Nica – as.com
Hvitstein stadion

Hvitstein stadion er et stadionanlegg i Holmestrand for fotball og hurtigløp på skøyter. Hovedbanen er også mulig å bruke til friidrett da den har rødgrus rundt banen. Den er hjemmebane for fotballgruppa til Holmestrand Idrettsforening og Holmestrand og Botne Skøyteklubb. 
Om isleggingen er det å si: 

Isleggingen er problematisk på Hvitstein stadion. Med en høydeforskjell på løpebanen og grasmatta på 10 centimeter, er det tidkrevende å legge is på banen.


== Arrangementer ==
Hurtigløp på skøyter

Allround-NM på skøyter 1966 for herrer senior B, det første B-mesterskapet som ble arrangert.
Allround-NM på skøyter 1971 for damer hvor også junior-klassen for damer hadde sitt mesterskap.
Skøytelandskampen (sprint og allround for herrer) mellom Norge og Sovjet den 14.–15. januar 1978.
Norgescup junior 30.–31. januar 1993.
Norgescup junior 14.–15. januar 1995.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvitstein stadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil med bilder på www.stadionsiden.com
Boris Galtsjev

Boris Petrov Galtsjev (bulgarsk: Борис Галчев; født 31. oktober 1983 i Razlog) er en bulgarsk fotballspiller, som spiller for den bulgarske klubben Botev Plovdiv.
Galtsjev har tidligere spilt for CSKA Sofia (2010–2012), samt den rumenske klubben Dinamo București (2012). Galtsjev har også en landslagskamp for Bulgaria.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Galtsjev – UEFA 
(en) Boris Galtsjev – Transfermarkt 
(en) Boris Galtsjev – national-football-teams.com 
(en) Boris Galtsjev – WorldFootball.net 
(en) Boris Galtsjev – FootballDatabase.eu 
(en) Boris Galtsjev – Soccerway 
(en) Boris Galtsjev – FBref
Cătălin Munteanu

Cătălin Munteanu (født 26. januar 1979 i București) er en rumensk fotballspiller for Dinamo București. 
Munteanu ble kjøpt av Atlético Madrid i 2001, men spilte aldri for klubben. Han var i to perioder lånt bort til andre spanske klubber, før han i 2004 gikk til Real Murcia. Munteanu har også spilt for det rumenske landslaget, i perioden 1997 til 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cătălin Munteanu – UEFA 
(en) Cătălin Munteanu – Transfermarkt 
(en) Cătălin Munteanu – national-football-teams.com 
(en) Cătălin Munteanu – WorldFootball.net 
(en) Cătălin Munteanu – FootballDatabase.eu 
(en) Cătălin Munteanu – EU-Football.info 
(en) Cătălin Munteanu – FBref 
«Cătălin Constantin MUNTEANU», romaniansoccer.ro (en)
Anne Vinterberg

Anne Vinterberg (født  1943 i København, død 2007) var en dansk filmarbeider (filmklipper). Hun var datter av filmregissør Jørgen Roos og filmklipper Edith Toreg, filmfotograf Peter Roos hennes bror og Merete Berg Toreg hennes halvsøster.


== Filmografi – utvalg ==
1985 Tumlerier. Et studie i bevægelse (Lise Roos, DK, 1985) Klip
1985 Thomas og hans tempo. Et udviklingsforløb (Lise Roos, DK, 1985) Klip
1985 Samspil. 10 situationer med børn og voksne (Lise Roos, DK, 1985) Klip
1984 Tjenestepiger (Ulla Boje Rasmussen, Mette Knudsen, DK, 1984) Klip
1984 Far, mor og børn. Noget om rollelege (Lise Roos, DK, 1984) Klip
1984 De unge gamle (Jørgen Roos, DK, 1984) Klip, Lyd
1984 Laurine og Nørrebro (Lise Roos, DK, 1984) Klip
1983 Kan man klippe i vand? (Lise Roos, DK, 1983) Klip, Instruktørassistent
1983 Sonja Ferlov Mancoba - en dansk billedhugger i Paris (Torben Glarbo, Gertrud Købke Sutton, Anne Vinterberg, DK, 1983) Instruktion, Manus
1981 Grønland (Jørgen Roos, DK, 1981) Klip
1980 Det store jobræs (Anne Vinterberg, Dan Säll, Kalle Høver, DK, 1980) Instruktion, Klip
1979 Bolden ruller (Anne Vinterberg, DK, 1979) Instruktion, Manus, Producent
1973 Hvad tænker du på? (Anne Vinterberg, DK, 1973) Instruktion, Manus, Foto, Klip, Lyd


== Referanser ==


== Kilder ==
Det danske filminstitut


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Vinterberg på Internet Movie Database 
(da) Anne Vinterberg på Filmdatabasen
Nicolás Maduro

Nicolás Maduro Moros (født 23. november 1962 i Caracas, Venezuela) er en venezuelansk politiker som siden 2013 er landets president. Han representerer sosialistpartiet PSUV, og er tidligere bussjåfør og fagforeningsleder som siden 2006 tjente som Venezuelas utenriksminister og siden 2012 som visepresident. Tidligere har han også vært medlem og president for Nasjonalforsamlingen.
8. desember 2012 uttalte Hugo Chávez Frías under en tale kringkastet på tv at han kom til å reise tilbake til Cuba for kriseoperasjoner etter at hans kreft hadde tatt seg opp igjen, og han utnevnte da Maduro som sin etterfølger «hvis noe skulle skje ham.»Nicolás Maduro overtok som fungerende president etter Hugo Chávez' død den 5. mars 2013. Han hadde blitt utpekt av Chávez som hans etterfølger.Maduros presidentperiode har vært preget av en alvorlig økonomisk krise som følge av fallet i oljeprisen, med alvorlig varemangel og inflasjon som resultat. Maduros manglende evne til å få orden på disse problemene har ført til at regjeringas folkelige støtte har blitt betydelig redusert. Opptøyer og sammenstøt mellom opposisjonen er vanlig i dagens Venezuela. Maduro har avsatt opposisjonelle, valgte embedsmenn, oppløst parlamentet og forbudt opposisjonspartier å delta i valg.


== Referanser ==
The Mercury Theatre on the Air

The Mercury Theatre on the Air, først kjent som First Person Singular, er et amerikansk radiohørespill som gikk på CBS Radio i 1938. Hørespillet ble skapt av regissøren Orson Welles. Det timelange programmet gikk ukentlig og presenterte klassiske verker fra Mercury Theatre, med musikk som var komponert eller arrangert av Bernard Herrmann.
Serien begynte 11. juli 1938 som et reklamefritt program på CBS Radio.
Programmet ble verdensberømt etter radiodramatiseringen av The War of the Worlds, som ble fremført som en nyhetssending av Orson Welles. Flere av lytterne trodde jorden var i ferd med å bli invadert av utenomjordiske.


== Referanser ==
SM-91

SM-91 (Sporvogn Motorvogn Prosjektår 1991), også kjent som Svensketrikken eller Göteborgtrikken, var en serie på 36 trikkevogner som trafikkerte Oslo i perioden 1991-2002. Vognene var opprinnelig bygget av Hägglunds for Göteborg i perioden 1958-1962, der den hadde typebetegnelsen M25. Det ble bygget 125 stykker, noe som er Sveriges største sporvognleveranse gjennom tidene. M25 var opprinnelig bygget for venstrekjøring, og i forbindelse med overgangen til høyrekjøring i Sverige i 1967 ble det foretatt omfattende ombygginger av de fleste vognene, med unntak av 15 som ble bevart for Angeredsbanan, der det ikke var vendesløyfe. I Göteborg ble vognene utfaset over en 10-årsperiode, fra 1984 til 1994.

I 1991 kjøpte Oslo Sporveier 20 sporvogner av typen M25 for 1 krone stykket. Bakgrunnen for kjøpet var at veiarbeider, først ved Storo, siden ved Sinsen, ville fjerne eksisterende vendesløyfer. Det eksisterende materiellet var avhengig av vendesløyfe, siden det bare kunne betjenes fra én ende. Siden SM-53 og SM-83 (Høkavognene) kjørte med tilhengervogn, fantes det heller ikke nok motorvogner til at de kunne kobles sammen med bakende mot bakende. Det var for å kjøre med bakende mot bakende de tjue første SM-91 ble kjøpt inn. Siden det ikke ble kjøpt inn vogner for venstrekjøring, var bakre vogn alltid avlåst og tom. Etter at ombygningenene ved Sinsen og Storo var ferdigstilt, ble SM-91 benyttet videre i vente på levering av nye trikker, enten enkeltvis eller med to vogner, koblet sammen, der bakre vogn gikk ubemannet og i multippeldrift. På grunn av vognmangel i Oslo kjøpte man i 1994 inn ytterligere 14 stk., i tillegg til de første 20, slik at det ble 34 innkjøpte vogner i alt. Dessuten leide man i to år fra høsten 1997 inn ytterligere to, som var tatt ut til museumsvogner i Göteborg. Disse to ble etter dette tilbakesendt til museumsforeningen Ringlinien i Göteborg.
Tre vogner ble kjøpt inn og hentet til Oslo for ervervelse av reservedeler, disse hadde GS-numrene: 520, 577 og 619
SM-91 skilte seg fra annet sporvognmateriell ved at det var manuell og fjærbelastet døråpning på midtdøra og at det, i hvert fall i teorien, kun var inngang gjennom den forreste av de tre dørene. Ellers lignet den mye på Høkavognene, som var kommet på banen noen få år før – både i ytelse, utseende og lydbilde.


== Dødsulykke og utfasing ==

16. januar 2001 var en SM-91  involvert i en dødsulykke ved Holberg plass. En kvinne med barnevogn satte foten fast i fordøra på den bakerste vogna, og ble dradd etter trikken og påført dødelige skader. Både Oslo Sporveier og føreren, som hadde gitt beskjed om problemer med dørene kort tid før, ble dømt til henholdsvis 5 mill. kroner i bot for uaktsomt drap og 30 dagers betinget fengsel for brudd på vegtrafikkloven. Etter dette ble vognene bare kjørt som enkelvogn. De ble gradvis utfaset frem til sommeren 2002 etter hvert som det ble levert nye trikker av typen SL-95.
Det er bevart én museumsvogn av denne typen i Oslo. Det er også bevart 5 museumsvogner i Sverige, i tillegg ble én vogn solgt til Disneyworld i Florida i 1992.
INSPIRIA science center

Inspiria science center (tidligere Science Center Østfold) er et et populærvitenskapelig opplevelsessenter på Grålum i Sarpsborg. Senteret åpnet 1. august 2011 som det åttende regionale vitensenteret i Norge.


== Historikk ==
Inspiria science center har sin opprinnelse fra ingeniørutdanningen ved Høgskolen i Østfold. I 2002/2003 startet avdelingen i samarbeid med lærerutdanningen et vitensentertilbud ved skolens daværende studiested i Sarpsborg. I august 2011 åpnet senteret i et eget nybygg på 6400 m² ved E6 på Grålum i Sarpsborg, da under det nye navnet Inspiria science center. 
Bygget ble oppført med fokus på energi og miljø, og var ved oppføringen blant Norges mest energieffektive bygg. For satsningen på bærekraftighet ble bygget i 2012 tildelt den tyske byggeskikksprisen Prime Property Award. Bygget varmes opp med fjernvarme, og har et pilotrenseanlegg for gråvann utviklet ved Universitetet for miljø- og biovitenskap. Senteret har også en vindmølle og en solcellevegg som genererer noe strøm.


== Selskapsstruktur ==
INSPIRIA er et ideelt aksjeselskap, der det meste av inntektene går til å styrke virkksomhetens skole- og publikumstilbud. Selskapet er organisert med INSPIRIA eiendom AS som morselskap, med to datterselskaper, for henholdsvis drift og utvikling. Selskapet eies av Sarpsborg kommune (47,5%), Viken fylkeskommune (47,5%), og 5 % av kommuner i Østfold. Daglig leder er Geir Endregard.


== Regionalt vitensenter ==
Senteret er et av ti regionale vitensentre, og mottar statlig tilskudd til driften gjennom egen post i statsbudsjettet. Kunnskapsdepartementet sier i omtalen av denne posten at målet med tilskuddet er å utvikle regionale vitensenter som et tilbud til skoleverket (elever, studenter, lærere, foreldre) og allmenheten på deres område. Vitensentrene har som målsetting å motivere flere barn og unge til å velge realfag, men har også en viktig samfunnsoppgave – å belyse viktigheten av innsikt og kunnskap om naturvitenskap og teknologi. De regionale vitensentrene i Norge arbeider for å posisjonere seg som en naturlig del av utdanningskjeden, og der aktuelle forskningsresultater viser at besøk på vitensentrene representerer en viktig motivasjon ved senere studie- og yrkesvalg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
MS «Polycrown»

MS «Polycrown» var et lasteskip bygget ved Wm. Doxford & Sons Ltd., Sunderland som byggenummer 703. Skipet ble levert til Ministry of War Transport juli 1943 som «Empire Beauty». Det ble overtatt av Einar Rasmussen etter krigens slutt og hugget i Taiwan i 1968.


== «Empire Beauty» ==
1943: juli: Levert til  Ministry of War Transport, London, som «Empire Beauty»
1944: 9. august-29. august: Deltok i konvoi SL 167 fra Freetown, Sierra Leone til Liverpool, England
1944: 4. oktober-11. oktober: Deltok i konvoi KMS 65 fra Liverpool til Gibraltar


== «Polycrown» ==
1946: juni: Overtatt av Kristiansand Tankrederi A/S ved Einar Rasmussen, Kristiansand. Omdøpt «Polycrown»


== «Ioannis Aspiotis» ==
1962: juli: solgt til Lamda Shipping Enterprises Corp.S.A., Beirut, Libanon. Omdøpt «Ioannis Aspiotis»


== «Laurel» ==
1968: Laurel Shipping Co.Ltd., Famagusta, Kypros
1968: desember: Solgt for opphugging.
1968: 23. desember: Ankom Kaohsiung, Taiwan


== Kilder ==
«MS Polycrown». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 26. januar 2019.
Bredringrørfly

Bredringrørfly, Archanara neurica, er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er nylig funnet for første gang i Norge fra Vest-Agder.


== Utseende ==
Et middelsstort (vingespenn ca. 25 mm), brunlig nattfly. Kroppen er noe spinkel til nattfly å være. Forvingen er avrundet, lyst rødbrunlig med litt mørkere striper langs ytterkanten, langs ytre del av forkanten og en bred lengdestripe litt bak midten av vingen. Midt i vingen er det en diffus, hvitaktig flekk. Bakvingen er ensfarget brungrå.


== Levevis ==
Arten finnes på sumpete steder, der larvene utvikler seg inne i stenglene på takrør (Phragmites autralis). Den foretrekker de tørrere delen av takrørsumpene, trolig fordi larvene ikke kan svømme. Biotopen er takrørsumper. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli - august og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Marokko, og utbredt langs kysten av det meste av Europa, unntatt lengst i nord, mot øst til Det kaspiske hav. I Norge ble den funnet på to lokaliteter på Lista, Vest-Agder i 2010. I 2015 ble den registrert på ytterligere en lokalitet i området. 


== Rødlistevurdering ==
Utenfor Norge har arten spredte forekomster rundt Nordsjøen samt i Sør- og Mellom-Europa øst til det Kaspiske hav. Arten er kjent for sporadisk opptreden, og er kjent for å finnes i små isolerte kolonier som ofte har vært oversett i lange tider. Det er sannsynlig at funnene på Lista representerer en isolert og oversett forekomst. Det trengs flere undersøkelser for å dokumentere artens utbredelse i området. Trusler mot arten er i første rekke drenering og oppdyrking. Arten rødlistes i 2021 som sterkt truet EN.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, L. og Røer, J.E. (2012) Archanara neurica (Hübner, 1808) (Lepidoptera, Noctuidae) new to Norway. Norwegian Journal of Entomology 59: 1-4.
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Archanara neurica på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Bredringrørfly i Encyclopedia of Life 
(en) Bredringrørfly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bredringrørfly hos Artsdatabanken 
(sv) Bredringrørfly hos Dyntaxa 
(en) Bredringrørfly hos Fauna Europaea 
(en) Bredringrørfly hos NCBI 
(en) Kategori:Archanara neurica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Archanara neurica – detaljert informasjon på Wikispecies
Alistair Mackay

Alistair Mackay (født 22. februar 1878, død 1914 i Nordishavet) var en skotsk lege og polarforsker. Han var en av trioen av oppdagere, sammen med Douglas Mawson og Edgeworth David, som ble de første menneskene til å nå den magnetiske Sydpolen.


== Referanser ==


== Kilder ==


=== Bibliografi ===
Hall, Lincoln (2000) Douglas Mawson, The Life of an Explorer New Holland, Sydney ISBN 1-86436-670-2


=== Nettkilder ===
(engelsk) Ernest Shackleton and the Nimrod expedition hos Cool Antarctica.
Admiralen

Admiralen kan vise til:

FLK «Admiralen», et flytende hvalkokeri
MS «Admiralen», en hurtigbåt
Lyngenhalvøya

Lyngenhalvøya (nordsamisk: Ittunjárga) er ei halvøy i Lyngen, Tromsø og Storfjord kommuner i Troms. Halvøya ligger mellom Ullsfjorden i vest og Lyngen i øst, og har et flateinnhold på rundt 1 500 km². Halvøya er nesten delt på midten av fjordarmen Kjosen. I sør er den avgrenset av Balsfjordeidet. Store deler av halvøya omfattes av Lyngsalpan landskapsvernområde.
De sentrale deler av halvøya består av alpint landskap med breer, tinder og trange, ulendte daler. Høyeste fjell er Jiehkkevarri (1 834 moh), som er Troms fylkes høyeste fjell.


== Referanser ==
Antarctic Heritage Trust (New Zealand)

Antarctic Heritage Trust (New Zealand) (AHT-NZ) er en uavhengig stiftelse basert i Christchurch på New Zealand. AHT-NZ ble grunnlagt i 1987 og er det eldste medlemmet av Antarctic Heritage Trust-koalisjonen. Den ble dannet for å ivareta områder som er viktige for historien til den heroiske tidsalder for antarktisutforskning som ligger i Rosshavsregionen av Antarktika.
Stedene som AHT-NZ har oppsyn over inkluderer fire ekspedisjonsbaser forbundet med tidlige antarktiske oppdagere, inkludert de til Robert Falcon Scott, Ernest Shackleton og Carsten Borchgrevink.


== Kilder ==
Jenkins, Simon (28. april 2006). «A corner of Antarctica that will be for ever Britain, no matter the cost». The Guardian. 
Hughes, Peter (10. februar 2007). «The last continent». Telegraph.  Arkivert 19. februar 2008 hos Wayback Machine.
Antarctic Heritage Trust (New Zealand) web site
Christian Paasche

Christian Petter Paasche (født 20. april 1969) er en norsk sportskommentator og sportsjournalist.
Paasche er utdannet fysioterapeut ved Fysioterapihøgskolen i Bergen. I 1990 tok han bronse i norgesmesterskapet i basketball med Nattland Basketballklubb.
Han ble ansatt i Canal+ i 1996 og kommenterte over 150 NBA-kamper for kanalen. I 1999 gikk han over til TV 2, hvor han har gjort seg særlig bemerket som sykkelkommentator, og sammen med Johan Kaggestad har han blant annet kommentert samtlige utgaver av Tour de France siden 2004. Han ble nominert til Gullruten 2016 i klassen beste mannlige programleder for Tour de France og Gullruten 2018 i klassen publikumsprisen sammen med Kaggestad for Sykkel-VM i Bergen.
Paasche har i tillegg til sykkel også kommentert snowboard, freestyle, curling, basketball, håndball og langrenn for TV 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Paasche på Internet Movie Database 
(en) Christian Paasche hos The Movie Database
ARA «Uruguay»

ARA «Uruguay» er en korvett bygget i England og var det største skipet i sin tid i Armada de la República Argentina da det kom inn i tjeneste i september 1874. Som det siste skipet i skvadronen til persident Sermiento, tok «Uruguay» del i revolusjoner, ekspedisjoner, bergingsoperasjoner og var det flytende hovedkvarteret til marineskolen. Fra 1874–1926 var «Uruguay» kanonbåt, skoleskip, ekspedisjonsskip, i tillegg til bergingsskip, forsyningsskip for fiskeribaser og sjømålingsfartøy i Antarktis, og i dag er det et museumsskip i Buenos Aires.Dette skipet kan være det eldste i Sør-Amerika og ble bygget i 1874 ved Laird Bros (i dag Cammell Laird skipsverft i Birkenhead i England) for 32 000 pund. Skipet har et barkrigget seilplan (tre master, der to har kryssende sperrer) med et stålskrog kledd i teak. 
Skipet er oppkalt etter en tidligere argentinsk skonnert som deltok i slaget ved Juncal i 1827.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Buque Museo Corbeta Uruguay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(spansk) Offisiell museumsside Arkivert 31. oktober 2012 hos Wayback Machine.
MF «Dolly C»

MF «Dolly C», tidligere MF «Salangen» og MF «Goalsevarre» er en åpen bilferge bygd av Tromsø Skipsverft i 1972 og overlevert i juli samme år til Bjørklids Ferjerederi for trafikk på Lyngen mellom Lyngseidet og Olderdalen.
Ferga var rederiets første nybygg siden «Jæggevarre» ble levert i 1960 og hun er utstyrt med passasjersalong, kafeteria og mannskapslugarer under bildekket. Salongen var blant annet utsmykket med tre malerier av kunstneren Espolin Johnsen.
Mellom 2000 og 2003 trafikkerte «Goalsevarre» to samband for Troms Fylkes Dampskibsselskap inntil hun i desember 2003 ble kjøpt opp av rederiet. I februar 2004 ble ferga omdøpt til «Salangen» og satt inn som hovedferge på sambandet over Langsundet fra Hansnes til Reinøya i Karlsøy. I 2017 ble ferga solgt til Grenada og omdøpt til «Dolly C».


== Sambandshistorikk ==
Juli 1972–2000: Lyngseidet-Olderdalen
1992–1993: Breivikeidet-Svensby
2000–2003: Reserveferge for Bjørklids og TFDS
2000: Storstein–Nikkeby–Lauksundskaret (Skjervøy)
2000/2001: Stornes-Alvestad-Bjørnerå
2004–2017 : Hansnes-Stakkvik


== Se også ==
Langsundforbindelsen


== Referanser ==


== Kilder ==
Det tyske nettstedet Fjordfähren in Norwegen - Goalsevarre Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine.
Søk i skipsregistrene Arkivert 15. november 2011 hos Wayback Machine.
Hjemmesiden til Bjørklid
Hjemmesiden til Torghatten Nord
Filmet i episode 1 på Team Bachstad i Karibia, tidspunkt 24:49
Historien til skipet


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7222310 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Dolly C» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MF «Salangen»

MF «Salangen» kan vise til 

MF «Ladejarl» (1966), gikk som MF «Salangen» 1979 - 1988.
MF «Dolly C», gikk som MF «Salangen» 2004 - 2017.