jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Justinian II

Justinian II (gresk: Ἰουστινιανός Β΄, Ioustinianos II, latin: Justinianus II, født 669, død 11. desember 711) var den siste østromerske keiser av det herakliske dynasti. Han var keiser i to perioder, fra 685 til 695 og deretter fra 705 til sin død i 711. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var eldste sønn av keiser Konstantin IV og keiserinne Anastasia.


=== Keiser 685-695 ===
Justinian ble utnevnt til medkeiser i 681 da hans onkler Heraklius og Tiberius døde. Han etterfulgte sin far som keiser i 685 og var da 16 år gammel.

I utenrikspolitikken klarte Justinian å opprettholde freden med det muslimske kalifatet, og kunne rette oppmerksomheten mot slavisk og bulgarsk fremmarsj på Balkan. Innenriks styrket han bøndenes stilling for å sikre rekruttering til hæren, og han kom derfor i konflikt med aristokratiet og de store landeierne. Justinian økte skattene kraftig, og dette førte til et opprør under Leontios i 695. Opprørerne seiret, Justinian ble avsatt og måtte dra i eksil på Krim mens Leontios ble kronet til keiser.


=== Avsatt ===
På Krim begynte Justinian å samle støtte for å bli gjeninnsatt som keiser. I 703 rømte han fra sitt eksil. Han fikk blant annet støtte fra khan Busir Glavan, den øverste lederen for khazarene som også tilbød ham sin søster Theodora til hustru. Etter et mislykket attentat i Fanagoria dro Justinian vestover Svartehavet. I Bulgaria fikk han militær støtte hos khan Tervel av Bulgaria og kunne dra mot Konstantinopel med 15.000 slaviske og bulgarske soldater. 


=== Keiser 705-711 ===
Med list kom han seg inn i byen og overtok makten. Sine to forgjengere, Leontios og Tiberius, lot han henrette.
Hans styre ble svært upopulært blant befolkningen, og han hadde heller ikke suksess militært, verken i Bulgaria eller mot det arabiske kalifatet i Lilleasia. Et opprør på Krim under ledelse av general Bardanes spredte seg til Konstantinopel og Justinian, som var på reise i Armenia, kunne ikke hindre at Bardanes ble kronet til keiser med navnet Filippikos. 
Justinian ble arrestert og henrettet i desember 711. Hans sønn Tiberius som var seks år gammel og farens medkeiser ble også drept av opprørerne. Dermed var mannslinjen i det herakliske dynasti utryddet.
Justinian var gift (1) med Eudokia og hadde minst en datter:

Anastasia, gift med khan Tervel av BulgariaHan ble senere gift med Theodora av Khazarriket og hadde en sønn:

Tiberios, medkeiser fra 706 til 711


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
De Imperatoribus Romanis (nettleksikon om romerske keisere)
Bula

Bula (russisk: Була, tsjuvasjisk: Пӑла, tatarisk: Бола) er ei elv i Tatarstan og Tsjuvasjia i Russland og ei av sideelvene til Svijaga fra venstre. Elva er 127,7 kilometer lang og har et nedbørfelt på 1 587 km².Elva springer ut nær landsbyen Lipovka i Tsjuvasjia og renner etter hvert inn i Tatarstan. 92 kilometer av elva ligger i Tsjuvasjia. 


== Referanser ==
Karla (elv)

Karla (russisk: Карла́, tatarisk: Карлы) er ei elv i Tatarstan og Tsjuvasjia i Russland og ei av sideelvene til Svijaga fra venstre. Elva er 89 kilometer lang og har et nedbørfelt på 1 000 km².Kilden ligger 3 kilometer nordøst for landsbyen Khumara Tvar i Tsjuvasjia. Den munner ut i Svijaga 154 kilometer fra munningen i Tatarstan. 
Den største sideelva er Bol. Ikke langt fra munningen ligger byen Buinsk. 


== Referanser ==
Philippa Frederiksen

Vilhelmine Amalie Frederiksen (født Vilhelmine Amalie Heise 15. august 1870 i København, død 21. april 1955 i København) var en dansk skuespiller som arbeidet på Nørrebros Teater og som medvirket i en rekke stumfilmer og i en lydfilm.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philippa Frederiksen på Internet Movie Database 
(sv) Philippa Frederiksen i Svensk Filmdatabas 
(da) Philippa Frederiksen på Filmdatabasen 
(da) Philippa Frederiksen på danskefilm.dk 
(da) Philippa Frederiksen på danskfilmogtv.dk 
(en) Philippa Frederiksen hos The Movie Database 
Philippa Frederiksen hos danskefilm.dk
Lisieux

Lisieux er en kommune i departementet Calvados i regionen Normandie nordvest i Frankrike. Lisieux er hovedby i Pays d'Auge-området.
Lisieux er en betydelig valfartsby, ettersom helgenen Thérèse av Jesusbarnet (1873–1897) levde i byens karmelittkloster.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Lisieux


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lisieux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lisieux – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Chalcosoma atlas

Chalcosoma atlas er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne arten, som lever i Sørøst-Asia, er en av verdens største biller.


== Utseende ==
En meget stor (5- 13 centimeter) og tung bille. Kroppen er glinsende svart med en bronseaktig glans. Hannen har et kraftig horn (rettet skrått oppover og framover) på hodet. Arten kan skilles fra Chalcosoma chiron på at hornet i pannen ikke har en bakoverrettet pigg. På hver side av pronotum er det et langt, krumt, framoverrettet horn, disse er mer rundede enn hos Chalcosoma chiron, det er også en kraftig pigg i midten. Noen former, spesielt på enkelte øyer, er betydelig mindre, og hannens horn er ganske korte. Hos disse formene er hornet på hodet gjerne skjeformet utvidet i spissen. Hunnen mangler alle disse hornene, og overflaten er kraftigere skulpturert og matt.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Slekten Chalcosoma Hope, 1837
Chalcosoma atlas (Linnaeus, 1758) - underarter:
Chalcosoma atlas atlas (Linnaeus, 1758) - Sulawesi, stor underart
Chalcosoma atlas butonensis Nagai, 2004 - øya Buton ved Sulawesi, ganske liten
Chalcosoma atlas hesperus (Erichson, 1834) - Filippinene. Den største underarten, opptil 11 centimeter.
Chalcosoma atlas keyboh Nagai, 2004 - Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo. Stor underart.
Chalcosoma atlas mantetsu Nagai, 2004 - India, Myanmar, Thailand, Vietnam og Kambodsja
Chalcosoma atlas simeuluensis Nagai, 2004 - bare på øya Simeulue vest for Sumatra, ganske liten underart
Chalcosoma atlas sintae Nagai, 2004 - øya Peleng ved Sulawesi, den minste av underartene


== Eksterne lenker ==
(en) Chalcosoma atlas i Encyclopedia of Life 
(en) Chalcosoma atlas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chalcosoma atlas hos NCBI 
(en) Kategori:Chalcosoma atlas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chalcosoma atlas – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chalcosoma atlas – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten fra Sumatra
Virtual-beetle.com, Chalcosoma atlas, med oversikt over og bilder av underartene
Assistentkirkegården

Assistentkirkegården eller Korskirkens assistentkirkegård i Bergen, grenser mot Stadsporten i øst, Pleiestiftelsens parkanlegg i sør og Bergensbanen i vest. Korskirkens assistentkirkegård ble anlagt i 1837 og deler av gravplassen ble benyttet som koleragravplass. På plassen var det det tidligere en tradisjon å spille slåball på blåmandag etter fastelaven. 
Kirkegården har blitt omtalt som en lokal æreskirkegård. På gravplassen finner mann kjente familienavn som Ameln, Blydt, Dietrichson, Fleischer, Geelmuyden, Gran, Hagelsteen, Ibsen, Irgens, Kahrs, Konow, Kroepelien, Krog, Meyer, Mowinckel, de Lange, Stender, Svanøe, Troye, Vedeler og Wallendahl.
Av kjente bergensere finner man blant andre:

Fiolinist Ole Bull (1810–1880)
Eidsvollsmannen Fredrik Meltzer (1779–1855)
Fabrikkeier Peter Jebsen (1824–1892)
Politimester og senere borgermester Albert Lassen (1783–1860)
Bakermester Christian Martens (1799–1861)Kirkegården har som parkområde en unik samling av gamle trær, men har i årenes løp måttet avstå for rundt halvparten av sitt areal til jernbanen. Assistentkirkegården ble nedlagt i 1919.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Assistentkirkegården
Gravplassmyndigheten i Bergen om kommunens gravplasser
Mount Leinster

Mount Leinster er det høyeste fjellet i County Wexford i Irland. Det er også det høyeste fjellet i Blackstairsfjellene med en høyde på 796 moh. En høy TV-antenne står nær toppen av fjellet med en mast på 122 m.
Fjellet er et populært turmål og blir ofte benyttet som utgangspunkt for paraglidere.
Veena Malik

Veena Malik (urdu: ويتا ملک), født Zahida Malik 26. februar 1984 i Rawalpindi, Pakistan) er en pakistansk skuespiller, komiker og modell.
Malik begynte sin karriere som komiker i en rekke TV-show og serier. Hun fikk sin debut som skuespiller med en mindre rolle i filmen Askari's Tere Pyar Mein i 2000. Hun fikk en mer sentral birolle i Javed Sheikh's film Yeh Dil Aap Ka Huwa i 2002, og har siden medvirket i en rekke filmer. 
Høsten 2010 ble Malik invitert til fjerde sesong av den Indiske versjonen av Big Brother, som i India kalles Bigg Boss. Hun var med blant topp seks av de opprinnelig 14 deltakerne da hun røk ut. Hun deltok også i showets finale. 
Etter opptredenen på Big Boss ble hun i media omtalt som en frontperson for liberale muslimer, også i Pakistansk media ble hun omtalt, blant annet i Daily Times.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veena Malik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Veena Malik på Internet Movie Database 
(en) Veena Malik på AllMovie 
(en) Veena Malik hos The Movie Database 
Veena, Vida, Vici Express Tribune
Japanbille

Japanbille (Popillia japonica) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Arten stammer opprinnelig fra Japan, men er innført til Nord-Amerika der den er regnet som et betydelig skadedyr. Den er aldri funnet i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), tettbygd skarabide. Hodet og pronotum er svarte med metallgrønn glans, dekkvingene rødbrune.


== Levevis ==

Larvene lever i jorda der de spiser røtter. De voksne billene, som kan bli meget tallrike, spiser blader på busker og trær og kan noen ganger gjøre betydelig skade. Arten er ikke regnet som en betydelig skadegjører i Japan, trolig fordi bestandene blir holdt i sjakk av naturlige fiender. Men rundt 1900 ble den innført til østkysten av USA, der den senere har bredt seg mye. Den kan gjøre skade på en lang rekke nyttevekster. Arten kan bekjempes biologisk med bakterier som angriper larvene.


== Utbredelse ==
Artens naturlige forekomst er begrenset til Japan. Den har nå spredt seg til store deler av det østlige USA og det sørøstlige Canada.
I Europa er arten innført til Azorene.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Slekten Popillia Leach, 1826 – ca. 100 arter i Sørøst-Asia
japanbille, Popillia japonica Newman, 1838


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Japanbille i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Japanbille hos Fauna Europaea 
(en) Japanbille hos ITIS 
(en) Japanbille hos NCBI 
(en) Kategori:Popillia japonica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Popillia japonica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Popillia japonica – detaljert informasjon på Wikispecies
São Tomé (øy)

São Tomé er den største øya i staten São Tomé og Príncipe (854 km²) og har 157,000 innbyggere (96 % av befolkningen).
Gavrilo Princip

Gavrilo Princip, serbisk kyrillisk:  Гаврило Принцип (født 13. julijul./ 25. juli 1894greg. i Obljaj ved Bosansko Grahovo i dagens Bosnia-Hercegovina, død 28. april 1918 i Theresienstadt i Böhmen i daværende Østerrike-Ungarn) var en bosnisk/serbisk student som myrdet den østerriksk-ungarske tronfølgeren Franz Ferdinand og hans hustru Sophie i Sarajevo den 28. juni 1914.
Mordet på erkehertug Franz Ferdinand og hans hustru utløste bestyrtelse over hele keiserriket. Til tross for at Franz Ferdinand var svært upopulær ble han ansett som energisk og moderniserende og attentatet utløste stor usikkerhet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Gavrilo Princip var sønn av et postbud. Han var ett av ni barn, hvorav seks døde i spedbarnsalderen.
Gavrilo Princip kjempet for et selvstendig sørslavisk rike som blant annet skulle ha inkludert Bosnia-Hercegovina, som i 1908 var blitt annektert av Østerrike-Ungarn
Etter å ha gått i skoler i Sarajevo og Tuzla ble Princip bosatt i Beograd i mai 1912. Han var medlem av organisasjonen Unge Bosnia, støttet av Den svarte hånd, som ville ha en union mellom Bosnia og Serbia. Mordet ble noen måneder etterpå anført som den utløsende faktor til første verdenskrig.


=== Angrepet ===
Han hadde med seg en flaske med cyanid i lommen og en pistol da han skulle drepe tronarvingen. Pistolen skulle han skyte tronarvingen med, mens giften var for å begå selvmord hvis han ble tatt av politiet. Han drakk giften, men den var for gammel, så det endte med litt oppkast.


=== Fengsel ===
Etter attentatet ble Princip pågrepet umiddelbart og samme år dømt til tyve års fengsel. I 1918 døde han av tuberkulose i fengslet i Theresienstadt i Böhmen, dagens Terezín i Tsjekkia. Forholdene i fengselet var langt ifra sanitære, og Princip måtte amputere armen før han døde.
Etter østerriksk lov dømte man ikke tenåringer til døden, men en fengselspsykiater spurte Princip om han beklaget sin handling, som hadde ført til handlingene som utløste første verdenskrig og så mange millioner menneskers død. Han svarte: «Om jeg ikke hadde gjort det, ville tyskerne bare funnet en annen unnskyldning.» Trolig hadde han rett. Tyske militære hadde lenge sagt at de kunne vinne en krig der og da, men ikke den dagen Russland hadde utviklet sitt jernbanenett til å kunne mobilisere hæren sin like raskt som den tyske – noe de anslo ville være tilfellet i 1917.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Clark, Christopher (2012): The Sleepwalkers : How Europe Went to War in 1914, Penguin ISBN 978-0-141-02782-1


== Eksterne lenker ==
(en) Gavrilo Princip – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gavrilo Princip på Internet Movie Database 
(en) «Who's Who in World War I: Gavrilo Princip». firstworldwar.com. 
(en) Gavrilo Princips forklaring den 12. oktober 1914 i retten i Sarajevo (fra Dolph Owingss The Sarajevo Trial)
Helvetesmaskinen eller Den Röda hanen

Helvetesmaskinen eller Den Röda hanen er en svensk film fra 1912 regissert av Poul Welander.


== Om filmen ==
Filmen hadde premiere 3. oktober 1912 på Orientaliska Teatern i Stockholm. Filmen er basert på Palle Rosenkrantz sin roman Den røde Hane. En gammeldags Roman som ble gitt ut i 1908. Romanen ble dramatisert og uroppført på Folketeatret i København i 1908


== Rolleliste ==
Vilhelm Birch – Hilmer, godseier
Philippa Frederiksen – hans hustru
Agnes Nyrup-Christensen – Inger, deres datter
Arnold Christensen – Ola Madsen, dreng
Arvid Ringheim – assessor Richter
Svend Bille – notar Scydewitz


== Eksterne lenker ==
(sv) Helvetesmaskinen eller Den Röda hanen i Svensk Filmdatabas 
(da) Helvetesmaskinen eller Den Röda hanen i Danmark Nationale Filminstitut
Carlini (forskningsstasjon)

Carlini (tidligere Jubany) er en argentinsk permanent forskningstasjon i Antarktis, etablert i 1953 på King George Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den har en maksimal befolkning på 60 personer. Den ligger nær andre baser fra Uruguay, Chile, Korea, Russland, Kina og Polen, og nær en koloni på mer 16 000 pingviner og 650 sjøløver.
Den nåværende stasjonen ble oppført i 1982 og har en gjennomsnittlig vinterbemanning på 20 personer. Basen har 15 bygninger, to laboratorier og en kino. For å komme dit må man fly fra Ushuaia til Marambio Base og fortsette et par dager med båt.


== Eksterne lenker ==
(en) Carlini Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(es) Basens historie
(en) Offisiell side for Direccion Nacional del Antartico
(es) Fundaciòn Marambio Jubany Base
(en) COMNAP Antarctic Facilities
(en) COMNAP Antarctic Facilities Map
Oniticellus fulvus

Oniticellus fulvus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Arten, som lever av ku- og hestemøkk, er bare funnet i Litauen i Nord-Europa.


== Utseende ==
En middelsstor (7-12 millimeter) skarabide. Arten ligner artene i slekten Onthophagus men er mer langstrakt. Hodet er flatt og femkantet med ganske små fasettøyne. Pronotum er nesten sirkelrundt sett ovenfra, nesten like langt som dekkvingene, fint og tett punktert, brunsvart med lysere kant. Dekkvingene er brune med lysere tegninger og har markerte, smale punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene (tibiae) har tre tenner på utsiden.


== Levevis ==
Arten er knytte til ku- og hestemøkk.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa fra Middelhavet i sør til Litauen i nord.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Oniticellus fulvus (Goeze, 1777)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Oniticellus fulvus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Oniticellus fulvus hos Artsdatabanken
Nattens jegere

Nattens jegere (originaltittel: Wake in Fright) er en australsk dramathriller fra 1971 regissert av Ted Kotcheff. Filmen handler om en ung lærer som underviser på en liten skole ute i den australske ødemarka. Han lengter etter å bli forflyttet til storbyen, men i stedet havner han i selskap med en gruppe primitive menn som kun interesserer seg for fyll og spetakkel. Han skjønner at hans liv har nådd en nytt bunnivå og synker ned i en personlig krise. Hovedrollen spilles av Gary Bond, mens andre sentrale roller spilles av Donald Pleasence og Chips Rafferty. Manus er basert på Kenneth Cooks roman med samme tittel fra 1961.
Filmen er også kjent under tittelen Outback.


== Handling ==
John Grant arbeider som lærer i den australske ødemarken. Han er trett av jobben og lengter desperat tilbake til storbyen. Under julehøytiden søker han inn til nærmeste by. Her spiller han bort pengene sine og havner i selskap med en gruppe primitive og desillusjonerte menn med stort alkoholforbruk. Primitiviteten kulminerer i en meningsløs og bestialsk kengurujakt. Han blir dratt dypere inn i den meningsløse tilværelsen til denne gruppen og ender opp mer desillusjonert enn han var. Håpet om å bli forflyttet til storbyen virker fjernere enn noen gang.


== Om filmen ==
Nattens jegere hadde premiere på Filmfestivalen i Cannes i 1971 og ble nominert til Gullpalmen. Den ble vist som en av klassikerne ved samme filmfestival i 2009.Filmen ble lenge omtalt som «Australias tapte store film». Dette fordi den var utilgjengelig på video inntil 2009 og ble heller aldri vist på TV i denne perioden. Til tross for gode skussmål i utlandet fikk filmen fikk en svært begrenset visning på australske kinoer da den først kom, og hverken publikum eller de australske kritikerne likte den. Årsaken skal ha vært at mange australiere opplevde at filmen fremstilte dem som primitive og brutale.Den ble satt opp på kino i Norge under tittelen Nattens jegere. I 1982 ble den utgitt på leievideo av A-Video under tittelen Opprøret.


== Rollebesetning ==
Gary Bond .... John Grant
Donald Pleasence .... Doc Tydon
Chips Rafferty .... Jock Crawford
Sylvia Kay .... Janette Hynes
John Meillon .... Charlie
Jack Thompson .... Dick
Peter Whittle .... Joe
Al Thomas .... Tim Hynes
Dawn Lake .... Joyce


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nattens jegere på Internet Movie Database 
(no) Nattens jegere hos Filmfront 
(sv) Nattens jegere i Svensk Filmdatabas 
(fr) Nattens jegere på Allociné 
(nl) Nattens jegere på MovieMeter 
(en) Nattens jegere på AllMovie 
(en) Nattens jegere på Rotten Tomatoes 
(en) Nattens jegere på Metacritic
Caccobius schreberi

Caccobius schreberi er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Arten, som lever av ku- og hestemøkk, er en østlig steppeart som finnes på varme, tørre steder i Sverige og Danmark.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (4-7 millimeter), kort og kraftig, svart, hårløs skarabide. Hodet er bredt, overleppen (labrum) bredt innskåret i midten. Pronotum er nesten sirkelrundt sett ovenfra, ganske tett og kraftig punktert, så bredt som dekkvingene. Dekkvingene har tydelige punktstriper og to par røde flekker. Beina er kraftige gravebein, leggene (tibiae) med tre tenner på utsiden.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til tørre steppe-områder, der den lever av ku- og hestemøkk.


== Utbredelse ==
Arten er funnet i Sverige og Danmark, men ikke i Norge.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Caccobius schreberi (Linnaeus, 1767)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Caccobius schreberi i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Caccobius schreberi hos Artsdatabanken 
(sv) Caccobius schreberi hos Dyntaxa 
(en) Caccobius schreberi hos Fauna Europaea 
(en) Caccobius schreberi hos Fossilworks 
(en) Caccobius schreberi hos NCBI 
(en) Kategori:Caccobius schreberi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Caccobius schreberi – detaljert informasjon på Wikispecies