jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eve Garnett

Eve Garnett (født 9. januar 1900 i Worcestershire, død 5. april 1991 i Lewes) var en britisk billedkunstner, illustratør og barnebokforfatter, best kjent for sin banebrytende skildring av den engelske arbeiderklassen i Barna fra blindgata (The Family from One End Street, 1937; norsk utgave 1950)  som hun mottok Carnegie Medal in Literature for i 1937.


== Liv ==
Hun hadde middelklassebakgrunn, og tok kunstnerutdannelse først ved Chelsea School of Art og senere, på 1930-tallet, ved Royal Academy. Hun stilte ut ved flere kjente gallerier, og ble premiert for sine landskapsmalerier; men viet seg etterhvert til illustrasjoner. 


== Bøker ==
Bakgrunnen for hennes egne bøker var et oppdrag hun fikk i 1927: hun skulle illustrere Evelyn Sharps bok The London Child, og ble overveldet over leveforholdene for arbeiderklassen. Hennes egen debutbok The Family from One End Street er ment som en respektfull anerkjennelse av verdighet og enkle gleder i arbeiderklassens liv. Boka ble avvist av flere forlag før den endelig ble utgitt, og vant prisen for årets beste britiske barnebok. Boka blir ansett som en av de første skildringene av arbeiderklassens vilkår i engelsk barnelitteratur. Ettertiden har imidlertid vurdert den ulikt, dels som en viktig realistisk skildring, som varmhjertet og oppriktig og som et gjennombrudd for å synliggjøre arbeiderklassen; men også som paternaliserende, og som en idylliserende «proletar-pastorale» om visdommen i det enkle livet.
Garnett utga to oppfølgere Further Adventures of the Family from One End Street (skrevet 1941, utgitt 1956) og Holiday at the Dew Drop Inn (1962). Forfatterskapet forøvrig omfatter In and Out and Roundabout: Stories of a Little Town (1948), Lost and Found: Four Stories (1974) and First Affections (1982) og To Greenland's Icy Mountains (1968) om Hans Egede. Hun skrev også et hørespill om Egede, The Doll's House in the Arctic, og var i det hele tatt interessert i Norge og Norden. Hun besøkte Norge flere ganger.
Barna i blindgata er oversatt til norsk, men oppfølgerne er ikke oversatt. 


== Referanser ==
Sean McDermott

Sean McDermott (født 30. mai 1993 i Kristiansand) er en norskfødt irsk fotballspiller som spiller for Kristiansund Ballklubb.


== Klubb ==


=== Arsenal ===
McDermott ble en del av Arsenal's ungdomslag i 2009 etter å ha vært på prøvespill med klubben da han var 15 år i mai 2008.


=== Sandnes Ulf ===
Han signerte med Sandnes Ulf den 15. august 2012 etter at han ble fristilt fra kontrakten med Arsenal. Han hadde sin debut i Tippeligaen i en kamp mot Rosenborg 19. oktober 2012.
Sommeren 2015 signerte han for Start i hjembyen Kristiansand.


=== Ullsensaker/Kisa ===
Etter ett år og ingen kamper på førstelaget til Start, gikk veien videre til Ullensaker/Kisa.


=== Kristiansund ===
Før 2017-sesongen signerte han for nyopprykkede Kristiansund. Han spilte sin første seriekamp 1. april mot Molde, som resulterte i et 0-1 tap på hjemmebane.


=== Dinamo București ===
18. januar 2019 skrev han under for den rumenske klubben Dinamo București. 28. februar 2019 forlot han Dinamo București.


=== Kristiansund ===
1. mars 2019 skrev han under en treårskonkrakt med Kristiansund.20. april 2021 skrev han under en ny kontrakt med Kristiansund ut 2023.


== Internasjonalt ==
McDermott har spilt flere kamper for Irlands aldersbestemte landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sean McDermott – UEFA 
(en) Sean McDermott – Transfermarkt 
(en) Sean McDermott – Soccerbase.com 
(en) Sean McDermott – Soccerway 
(no) Sean McDermott – Norges Fotballforbund 
(en) Sean McDermott – FBref
Torill Stokkan

Torill Stokkan (født 1960) er en norsk forfatter og forhenværende journalist. Stokkan grunnla Victoria forlag og Kvindelige Læseselskab i 1991. Hun er imidlertid mest kjent for sine bokutgivelser om Edvard Munch.


== Bibliografi (bøker) ==
Som forfatter(no) Tante Karen: kvinnen bak Edvard Munch (med forord av Atle Næss) [Oslo] : Orfeus ISBN 978-82-93140-19-1
Anene, kvinnene & livet: Edvard Munchs liv og aner i Østfold. [Fredrikstad]: Victoria forl. 1996. ISBN 8291740003. Som redaktør(no) Eventyrlige Østfold (redaktør, med foto av Rolf Sørensen) [Fredrikstad]: Victoria forl. ISBN 978-82-91740-02-7. (Sagn og folkeminne fra bygd og by)


== Referanser ==


== Kilder ==
E. Munchs mødre.


== Eksterne lenker ==
Lenke til Toril Stokkans bøker (no) hos Bibsys.
torilstokkan.no
Harald Tiedemann Hansen

Harald Tiedemann Hansen (født 30. juli 1956) er en norsk tidligere syklist. Han var aktiv fra 1970 til 1980. Hansen var president i Norges Cykleforbund i perioden 2008 til 2018. Han var visepresident i UEC (det europeiske sykleforbundet) fra 2013 til 2017. Hansen ble valgt inn i UCI (Internasjonale sykkelforbundet) i september 2015.
Harald Tiedemann Hansen var daglig leder i Bergen 2017 as, Norges Cycleforbund sitt 100 % eide arrangørselskap for UCI Landevei VM i Bergen 2017. Bergen 2017 as ble slått konkurs februar 2018 med en underdekning på over 30 millioner.Hansen er medlem av Grenland Sykleklubb (1970–).


== Kilder ==
www.sykling.no:Forbundsstyret
Sykling.no: Harald Tiedemann Hansen ble visepresident i UEC
bodock.no: NCFs 83. forbundsting gikk av stabelen i helga 22.-24. februar.
https://www.vg.no/sport/sykkel/i/G1EQJV/ntnu-granskere-slakter-sykkel-vm-i-bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Tiedemann Hansen – Cycling Archives
Die Schuldigkeit des ersten Gebots

Die Schuldigkeit des ersten Gebots («Forpliktelsen av det første budet»), K. 35, er et kirkelig syngespill (geistliches Singspiel) komponert av Wolfgang Amadeus Mozart i 1767 da han var 11 år gammel. Det er den første operaen til Mozart, eller mer spesifikt, et «hellig drama», som navnet indikerer. Librettoen er nå tilskrevet Ignaz Anton von Weiser, selv om Johann Adam Wieland eller Jakob Anton Marienus Wimmer ble foreslått tidligere (på framsiden står det bare «J.A.W.».)Bare den første delen av operaen ble komponert av Mozart; mens den andre og tredje delen er tilskrevet henholdsvis Michael Haydn og Anton Cajetan Adlgasser. Disse to delene har derimot ikke overlevd.Den første delen av operaen ble første gang framført 12. mars 1767 i Ridderhallen på slottet til erkebiskopen i Salzburg. Del 2 ble framført 19. mars, og del 3 den 26. mars.


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Die Schuldigkeit des ersten Gebots: partitur og kritisk rapport (tysk) i Neue Mozart-Ausgabe
Libretto
Bastien und Bastienne

Bastien und Bastienne (Bastien og Bastienne), K. 50 (revidert i 1964 til K. 46b) er et syngespill i en akt, en komisk opera, av Wolfgang Amadeus Mozart.
Bastien und Bastienne var en av de tidligste operaene til Mozart, skrevet i 1768 da han bare var 12 år gammel. Operaen var visstnok bestilt av legen Franz Mesmer i Wien som en satire av den hyrdelige sjangeren som da var dominerende, og særskilt som en parodi på operaen Le devin du village av Jean-Jacques Rousseau. Den tyske librettoen er av Friedrich Wilhelm Weiskern, Johann Heinrich Müller og Johann Andreas Schachtner,  basert på Les Amours de Bastien et Bastienne av Justine Favart og Harny de Guerville. Etter den påståtte premieren i hageteateret til Mesmer, ble den først framført igjen i 1890. Det er ikke klart om stykket ble framført i levetiden til Mozart. Den første kjente framføringa var den 2. oktober 1890 i Architektenhaus i Berlin.Overturen til Mozart benytter den samme åpningen som Beethovens Symfoni nr. 3, Eroica. Det er tvilsomt om Beethoven kjente til det upubliserte stykket. Det er mer trulig at både han og Mozart benyttet en ukjent kilde som inspirasjon.
Operaen ble produsert i norsk fjernsyns barndom tidlig på 1960-tallet med NRKs guttekor (Sølvguttene) og norsk tekst. Opptaket er senere sendt i reprise.


== Roller ==


== Arier ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Amadeus Almanac (1890 performance), lest 24. juni 2008


== Eksterne lenker ==

Bastien und Bastienne: partitur og kritisk rapport (tysk) i Neue Mozart-Ausgabe
Bastien und Bastienne: Libretto (vokal parts only)
Full Score from IMSLP
Bastien und Bastienne: Complete libretto
Erik Aarethun

Erik Magnus Aarethun (født 31. mars 1948) er en norsk bedriftsleder, idrettsleder og tidligere idrettsutøver.
Han var  styremedlem i Norges Cykleforbund fra 1994, i flere år var han visepresident. Han ble valgt til president i forbundet i 2000, ett verv han hadde frem til 2008 da han sa nei til gjenvalg.
Han var aktiv i skøytesport og sykkelsport. Og  i 1984 startet han Lærdal Sykkelklubb. Han var i perioden fra 1970 til 1984 ansatt i Gjøvik boligbyggelag. I 1984 begynte han i familiebedriften Trevaren A/S. Siden 1994 har han drevet  Lærdal Ferie og Fritidspark A/S.  


== Kilder ==
NRK.no/sf Erik M. Aarethun


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Aarethun – Speedskatingbase.eu 
(en) Erik Aarethun – SpeedSkatingNews.info 
Rolleprofil på www.proff.no
Askerudfoss

Askerudfoss er ett av fire fossefall i Randselva som er utbygd for kraftproduksjon. Det ligger ved Viul Træsliperi (nå Huhtamaki) i Ringerike kommune, Buskerud. Fossefallet, som har en total fallhøyde på 20,6 meter, ble utbygd for kraftproduksjon i 1946, med en maksimal ytelse 13,2 MW. Eier av kraftrettighetene er Viul Kraft AS.


== Se også ==
Bergerfoss
Kistefoss
Viulfoss
Frode Helgerud

Frode Helgerud (født 17. juni 1950 i Oslo) er en norsk næringslivsleder og politiker (H).
Etter examen artium ved Nordstrand gymnas i 1969 ble han cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1976. Helgerud var administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB fra 2004 til 2014. Før dette var han konserndirektør for kommunikasjon i Gjensidige NOR og DnB NOR 1999–2004, informasjonsdirektør i Sparebanken NOR 1991–1999 og informasjonssjef for miljøforhold i Norsk Hydro 1985–1991. Han var også styreleder i Stiftelsesforeningen 2010–2012.
Helgerud var Høyres 8. kandidat til Stortinget fra Oslo ved stortingsvalget i 2013, og ble 2. vararepresentant. Han har tidligere vært formann i Den Konservative Studenterforening høsten 1974, redaktør i Minerva våren 1977, informasjonssekretær 1976–1978 og informasjonssjef 1978–1981 i Høyres Hovedorganisasjon, leder i Høyres gruppesekretariat på Stortinget 1981–1983, personlig sekretær for industriminister Jan P. Syse 1983–1985, 3. vararepresentant til Stortinget 1997–2001 og nestleder i Oslo Høyre 1998–2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frode Helgerud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Frode Helgerud hos Stortinget 
(no) Frode Helgerud hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Frode Helgerud». Store norske leksikon.
Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter

Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter utgjorde i alt fire hefter, som i regi av ukebladet Illustreret Nyhedsblad utkom for årene 1860–1862 (Botten-Hansen 1868:30), og for 1863 med Henrik Ibsens drama Kjærlighedens Komedie (Schiøtz & Ringstrøm 2006:168).
Nyttårsgavens utgiver var ukebladets redaktør Paul Botten-Hansen. Heftene ble trykt og forlagt av Hans Jacob Jensen, og utkom originalt med typografiske omslag, men det var også laget en egen vignettmatrise til bruk for dem som ønsket en standardinnbinding.
En flittig bidragsyter til disse heftene var dikteren Henrik Ibsen. I nyttårsgaven for 1860 var han representert med diktsyklusen «Paa Vidderne», i 1862 med det episke diktet «Terje Vigen», og i 1863 med dramaet Kjærlighedens Komedie.


== Senere utgaver ==
Restopplagene av Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for årene 1860, 1861 og 1862 ble gjenutgitt i 1866 under tittelen Gjengangere. Vers og prosa af Norske forfattere. Disse har innklebede nye tittelblad. Norsk Bibliografi 1866–1872 nevner bare gjenutgivelsen av 1860-årgangen (NB 1872:70).


== Utgaver ==
Henrik Ibsen: Kjærlighedens Komedie. Komedie i tre Akter. Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1863. Christiania 1862. H.J. Jensen 140, (1).
Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1860. Christiania 1859. H.J. Jensen 87, (1).
Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1861. Christiania 1860. H.J. Jensen 79, (1).
Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1862. Christiania 1861. H.J. Jensen 78, (1). Utgitt i blått typografisk omslag.
Kjærlighedens Komedie. Komedie i tre Akter. Nytaarsgave for Illustreret Nyhedsblads Abonnenter for 1863. Christiania 1862. H.J. Jensen 140. Utgitt i gult typografisk omslag.
Gjengangere. Vers og prosa af Norske forfattere I-III. Christiania 1966. N.W. Damm


== Litteratur ==
Paul Botten-Hansen: La Norvège Littéraire. Catalogue systématique et raisonné de tous les ouvrages de quelque valeur. Christiania 1868. J. Chr. Gundersen.
Paul Botten-Hansen og Hjalmar Petersen: Norsk Bogfortegnelse 1866–1872. Christiania.
Cato Schiøtz og Bjørn Ringstrøm: Norske førsteutgaver. En hjelpebok for samlere av skjønnlitteratur. 2. utgave. Oslo 2006. Bjørn Ringstrøms Antikvariat.
Massawa Airways

Massawa Airways er et privateid eritreisk flyselskap, med base i Massawa, som driver passasjerbefordring på regional- og innenriksnettet. Selskapet ble grunnlagt i 2012, og det fikk overlevert sine første to kinesiskbygde fly i desember samme år. I første halvdel av 2013 startet Massawa Airways opp sine flyvninger.


== Selskapets fly ==
1 Xian Y-7
1 Xian MA60
2 Beechcraft 1900Ds


== Referanser ==
Bernhard Askvig

Carl Bernhard Askvig (født 6. september 1885 i Søndre Land, død 31. oktober 1954 i Wuppertal) var en norsk politiembetsmann. Han var «politipresident» i Oslo under NS-regimet under andre verdenskrig. Etter krigen ble han dømt til tolv års tvangsarbeid for samarbeidet med okkupasjonsmakten.
Askvig var jurist og arbeidet som statsadvokat, sjef for statspolitiet og var senere politimester i Aker politidistrikt. Han ble  utnevnt til politimester i Oslo av den tyske okkupasjonsmakten da politimester Kristian Welhaven ble avsatt i april 1940. I 1941 ble Askvig konstituert «politipresident» i Oslo og ble formelt utnevnt to år senere. «Presidiet» omfattet stort sett alle politikamrene i det sentrale østlandsområdet.

Han meldte seg inn i NS i 1940, kort tid etter at han var utnevnt til politimester i Oslo. Askvig var sentral i nazifiseringen av politiet, og arbeidet aktivt, sammen med Jonas Lie, for å få alle polititjenestemenn til å slutte opp om Nasjonal Samling. I de senere krigsårene gjorde Askvig seg beryktet ved korrupsjon og utbredt sosial omgang med tyskerne. 
Askvig ble under landssvikoppgjøret dømt til tolv års tvangsarbeid, 10 års rettighetstap, tap av embete for alltid og inndragelse av 52 280 kr. Dommen falt 2. oktober 1947.Etter soningen flyttet han til Tyskland og døde i Wuppertal i 1954. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«Askvig, Bernhard» i Norsk krigsleksikon 1940-45. ISBN 8202141389
Bernt Rougthvedt: Norges verste nazister - Nordmenn og tyskere i Hitlers tjeneste 1940-1945 (Spartacus Forlag 2015). ISBN 978-82-430-0979-0
Studentene fra 1905 : biografiske opplysninger samlet til 50-års-jubileet 1955
6. serierunde i Adeccoligaen 2013

6. serierunde i Adeccoligaen 2013 ble spilt 9. mai med samtlige åtte kamper.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
https://sportsresultater-beta.nrk.no/fotball/turneringer/6/2013/kamper
Patrick Ness

Patrick Ness (født 17. oktober 1971 i Fairfax County, Virginia) er en amerikansk-britisk barnebokforfatter bosatt i London, best kjent for Monsters of Men (2010) og Monsteret kommer. Han mottok Carnegie Medal in Literature for begge bøkene.


== Liv ==
Faren var militært ansatt, og Patrick vokste opp i Virginia, Hawaii, Washington og Los Angeles. Han studerte engelsk ved University of Southern California, og flyttet i 1999 til England.
Ved siden av sitt eget forfatterskap har han skrevet litteraturkritikk for The Daily Telegraph, The Times Literary Supplement, The Sunday Telegraph og The Guardian.Han har også vært Writer in Residence for Booktrust.


== Bøker ==
Ness utga en roman og en novellesamling for voksne før han i 2008 utga sin første barnebok. For The Knife of Never Letting Go (2008) mottok han debutantprisen Guardian Children's Fiction Prize, Booktrust Teenage Prize og fantasy-prisen Tiptree Award. Boka er den første i «Chaos Walking»-trilogien, og oppfølgerne The Ask and the Answer og Monsters of Men utkom i de to følgende årene. Serien skildrer to ungdommer på en planet preget av «information overload»: alle kan høre alles tanker. Den andre av bøkene vant Costa Book Awards for 2009, den tredje av bøkene vant Carnegie Medal in Literature.
Med Monsteret kommer (A Monster Calls, 2011; norsk utgave 2012) fullførte Ness et manus etter idé av den avdøde forfatteren Siobhan Dowd. Historien er en fabel om en gutt som må lære seg å takle «monsteret», som er frykten for morens dødelige sykdom. Ness fikk Carnegie Medal in Literature for boka, og illustratøren Jim Kay fikk Kate Greenaway-medaljen for sin del av boka.
På norsk finnes pr 2013 bare Monsteret kommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Patrick Ness – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patrick Ness på Internet Movie Database 
(en) Patrick Ness hos The Movie Database 
(en) Patrick Ness på Instagram
We Bought a Zoo

We Bought a Zoo er en amerikansk drama/komedie/familiefilm fra 2011. Filmen er regissert og skrevet av Cameron Crowe, og har Matt Damon, Scarlett Johansson, Colin Ford, Elle Fanning og Thomas Haden Church i hovedrollene.
Filmen er basert på virkelige hendelser, og Benjamin Mee selv skrev boken med samme navn som filmen er inspirert av.


== Handling ==
Benjamin Mee (Matt Damon) har nettopp mistet kona, bestemmer seg for å åpne en dyrepark på landet, og flytter dermed hele familien fra storbyen for å renovere en dyrepark midt i ingenmannsland, selv om han ikke har noen som helst erfaring fra bransjen. Særlig den rebelske 14-årige sønnen Dylan (Colin Ford) er misfornøyd med denne avgjørelsen og prøver ikke å skjule det heller, men Benjamin er bestemt på å få det til. Men dyreparken lider av finansielle problemer, og filmen følger Benjamin og resten av staben mens de kjemper for å få stablet den på beina og åpne den for publikum igjen.
Benjamin utvikler også en god tone med parkens formynder, Kelly (Scarlett Johansson), som har en stor forkjærlighet for dyrene og som til å begynne med tviler på om han har erfaring nok til å greie den store oppgaven. Dylan, på sin side, former et bånd med kusinen til Kelly, 13-årige Lily (Elle Fanning), en snill og sympatisk jente som i hele sitt liv har blitt hjemmeskolert og som i likhet med ham selv føler seg ensom.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) We Bought a Zoo på Internet Movie Database 
(no) We Bought a Zoo hos Filmfront 
(sv) We Bought a Zoo i Svensk Filmdatabas 
(da) We Bought a Zoo i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) We Bought a Zoo på Allociné 
(nl) We Bought a Zoo på MovieMeter 
(en) We Bought a Zoo på AllMovie 
(en) We Bought a Zoo på Turner Classic Movies 
(en) We Bought a Zoo på Rotten Tomatoes 
(en) We Bought a Zoo på Metacritic
Storsomrungnebba

Storsomrungnebba er et fjell på nordsiden av Sunndalen i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Toppen danner grense mellom Trollheimen landskapsvernområde og Innerdalen landskapsvernområde. Fjellet har en høyde på 1 798 meter over havet.
Fjellet har en karakteristisk østvegg med et langt stup.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
HMS «Anson» (1940)

HMS «Anson» var et slagskip av King George V-klassen som tjenestegjorde i den britiske marinen under andre verdenskrig. Skipet er oppkalt etter admiralen George Anson. Det ble bygget ved skipsverftet Swan Hunter & Wigham Richardson og ble sjøsatt den 24. februar 1940. Skipet skulle opprinnelig hatt navnet «Jellicoe», men i februar 1940 ble det bestemt at skipet heller skulle ha navnet «Anson». Under andre verdenskrig ble skipet brukt til å eskortere russiske konvoier. Hun deltok også på den allierte invasjonen av Sicilia.


== Eksterne lenker ==
(en) HMS Anson (79) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
HMS Anson on naval-history.net
Maritimequest HMS Anson Photo Gallery
HMS Anson Association
7. serierunde i Adeccoligaen 2013

7. serierunde i Adeccoligaen 2013 ble spilt 12. mai med samtlige åtte kamper.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
https://sportsresultater-beta.nrk.no/fotball/turneringer/6/2013/kamper
Colin Ford

Colin Ford (født 12. september 1996 i Nashville i Tennessee) er en amerikansk skuespiller.


== Karriere ==
Colin Ford spilte Matt Damons sønn i dramakomedien We Bought a Zoo (2011), og unge Sam Winchester i flere episoder av TV-serien Supernatural. Han spilte også den unge versjonen av Chris Evans i sciencefictionfilmen Push (2009), samt mot Chloë Grace Moretz og Christopher Lloyd i en filmversjon av Jack and the Beanstalk i 2010.
Han har hatt gjesteroller i flere TV-serier, som Smallville, Private Practice, CSI: Miami og Hawaii Five-0, i tillegg til flere stemmeroller i Family Guy. I 2013-2014 spilte han en fremtredende rolle i en TV-serie, Under the Dome, som er basert på Stephen Kings bok med samme navn.


== Filmografi ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Colin Ford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Colin Ford på Internet Movie Database 
(da) Colin Ford på Scope 
(fr) Colin Ford på Allociné 
(en) Colin Ford på AllMovie 
(en) Colin Ford på AllMovie 
(en) Colin Ford hos Rotten Tomatoes 
(en) Colin Ford hos The Movie Database
Lucas Janszoon Waghenaer

Lucas Janszoon Waghenaer (født 1533/34, død 1606) var en nederlandsk styrmann og kartograf som var født i Enkhuizen.
Han var en av grunnleggerne, og det mest berømte medlemmet, av den nord-hollandske skole, som spilte en viktig rolle i den tidlige utvikling av hollandsk sjøkartproduksjon. Mellom 1550 og 1579 seilte han som styrmann. I løpet av disse årene var han i kontakt med portugisiske, spanske og italienske sjømenn. Kunnskapen om sjøkart og seilingsbeskrivelser som Wagheaer fikk gjennom disse kontaktene hadde stor innflytelse på hans senere arbeider. Etter karrieren som aktiv sjømann, begynte han å jobbe i havnen i Enkhuizen med innsamling av avgifter.
Hans første publikasjon kom i 1584, og ble kalt Spieghel der zeevaerdt («Sjøfartens speil»). Dette kartverket kombinerte sjøkart og seilingsbeskrivelser for Europas vestlige og nordvestlige kyst. Det var det første i sitt slag innen den maritime kartografiens historie, og var en umiddelbar suksess. En andre del ble utgitt året etter. Spieghel der zeevaerdt ble trykt opp flere ganger, og ble oversatt til engelsk, tysk, latin og fransk.
I 1592 ble hans andre losbok, Thresoor der Zeevaert («Sjøfartens skattkammer»), utgitt. Hans tredje og siste publikasjon, Enchuyser zeecaertboeck («Enkjuizen sjøkartbok»), kom ut i 1598.

Lucas Janszoon Waghenaer døde i 1606 i Enkhuizen, trolig som en fattig mann. Myndighetene forlenget pensjonen hans i ett år for hans enke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(NL) Lucas Janszoon Waghenaer, "T'eerste deel vande Spieghel der zeevaerdt, van de navigatie der Westersche zee, innehoudende alle de custen van Vranckrijck, Spaingen ende 't principaelste deel van Engelandt, in diversche zee caerten begrepen", Leiden, Christoffel Plantijn, 1584.