jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Husnummer

Husnummer, sammen med gatenavn, er en måte å adressere på. Kjenner man i tillegg navnet på personer eller organisasjoner som bor i eller bruker huset, vil henvendelser, for eksempel vareleveranser, post og besøk, kunne nå rett adressat. 


== Historikk og prinsipper for nummerering ==

Husnummerring ble først tatt i bruk i byer, som avløsning for at huseiere hadde skilt eller annet som markerte dem som «vertshuset med villsvinskilt», «apoteket Hjorten», «Krukkehuset» og lignende. Forutsetningen for at dette ble mere nyttig, var at folks leseferdigheter ble bedre. Rester av det gamle adressesystemet finnes fortsatt på Bryggen i Bergen.
Det er flere systemer for husnummerering. Noen få steder i verden kan man fortsatt finne gater der husene er nummerert etter når de ble bygd, altså i rekkefølge etter alder, med det første og eldste huset som nummer én. Branner og offentlige reguleringsplaner har etterhvert medført at det er tomtene som er grunnlag for nummereringen. Større bygårder kan dermed få flere husnummer, siden de dekker flere enn en tomt.
Nummer med like tall (partall) blir vanligvis tildelt hus på bare en side av gaten, mens den motsatte får ulike tall (oddetall). Systemet tar enten utgangspunkt i sentrum, med stigende numre mot utkanten uavhengig av himmelretninger – eller man starter nummereringen i forhold til nord-syd, øst-vest. Dersom veien eller gaten skifter navn underveis, starter en nummereringen på nytt. (Dette har blant annet ført til at Bergen har nummer 1 som eneste hus til gateadressen Bryggesporen, som like gjerne kunne vært benevnt som Kong Oscarsgate 1, etter mange omkalfatringer i tidens løp.)
I USA og Canada er det vanlig med partall og oddetall fordelt på hver side av gata. Ikke sjelden angir nummeret avstanden til et utgangspunkt, for eksempel den ene enden av veien. Da blir ikke alle numre tatt i bruk. På særlig lange veier er det vanlig med tre- og firesifrede numre.


== Husnummerskilt ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Dørskilt
Gateskilt
Emaljeskilt


== Eksterne lenker ==
(en) House numbers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leve sitt liv

Leve sitt liv er en norsk spillefilm av Wam & Vennerød fra 1982 med Wenche Foss i hovedrollen.


== Handling ==
Den tidligere fysioterapeuten Victoria Lund (Wenche Foss) er en livsglad kvinne i 50-årene. Hun har vært enke i 4 år og måtte slutte i jobben grunnet en yrkesskade. Nå sliter hun med å fylle dagene med meningsfylt innhold og hun blir engasjert i alle mennesker hun møter på sin vei. Det er alt fra sin familie, til uteliggere som bor på gaten. Hun vil alle bare godt og sprer lys og glede til alle hun møter. En dag møter hun tilfeldigvis den unge mannen Carl (Pål Øverland). Han bærer på en vanskelig fortid og har vært inne på en psykiatrisk institusjon. Carl er en forfatterspire og han ønsker å skrive bok om sine erfaringer og opplevelser fra sin mørke fortid. Disse to menneskene fra hver sin generasjon møtes og det blir et møte som får store konsekvenser for dem begge to. Victoria Lund får en opplevelse hun sent vil glemme.


== Mottakelse ==
Filmen fikk terningkast 3 i fire norske aviser: Aftenposten, VG, Dagbladet og Arbeiderbladet.


== I rollene ==
Wenche Foss – Victoria Lund
Pål Øverland – Carl
Arne Bang-Hansen – Hilmar
Monna Tandberg – Beatrice
Margot Björkström – Madden
Sverre Gran – Fengselsprest
Svein Sturla Hungnes – Fredrik
Viggo Jønsberg – Uteligger
Jorunn Kjellsby – Konditordame
Øystein Langeland – Mann i park
Are Lund – Victor
Nils R. Müller – Uteligger
Asbjørn Olsen – Uteligger
Sverre Sannerud – Ekspeditør
Herter Strand – Uteligger
Ingrid Øvre Wiik – Elizabeth


== Eksterne lenker ==
(en) Leve sitt liv på Internet Movie Database 
(no) Leve sitt liv i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Leve sitt liv hos Filmfront
Ørkener i Australia

Ørkener i Australia utgjør en stor andel av kontinentets totale areal. De fleste ørkenene ligger i de sentrale og vestlige delene av Australia, hvor de utgjør en stort sett sammenhengende rekke av områder med tørt eller halvtørt klima. Det samlede flateinnholdet til Australias ørkener er 1 371 000 km², tilsvarende 38% av kontinentet.


== De største ørkenene i Australia ==
Note: De tre ørkenene Gibsonørkenen, Store sandørken og Lille sandørken blir noen ganger regnet som én ørken, kalt Vestørkenen, med et samlet areal på 524 750 km², tilsvarende rundt 9% av Australias landmasse.


== Referanser ==
Adresse (IT og telekommunikasjon)

En adresse betyr i utgangspunktet det samme i IT- og telekomverdenen som i dagligspråket: den angir hvor noe befinner seg. Innen IT og telekommunikasjon skiller man mellom fysiske og logiske adresser.


== Fysisk adresse ==
Fysiske adresser angir hvor noe rent fysisk/geografisk befinner seg. I dagligtalen brukes begrepet bare om litt større avstander, man ville for eksempel ikke si at ”hylle nr 3 ovenfra, bok nr 7 fra venstre” er adressen til en bestemt bok i bokhylla. Men innen IT og telekom er det nettopp innen fysisk små områder man trenger adresser. Man trenger for eksempel å angi hvor noe er lagret i et dataminne, eller identifisere en bestemt inngangs-/utgangsport i en datamaskin. 
I dagliglivet angis gjerne adresser som en kombinasjon av veinavn, tall og stedsnavn. Innen IT og telekom er en fysisk adresse i praksis en nummerert posisjon. Den kan derfor angis med kun ett tall, posisjonsnummeret. Dette er en meget presis, kortfattet og effektiv måte å uttrykke seg på, bare man har klart definert hvordan man har nummerert. I bokhylleeksemplet over kunne man for eksempel angitt bokas adresse som 0307, hvis man først hadde definert at de to første sifrene sto for hyllenummeret regnet ovenfra, og de to neste sifrene var posisjonsnummeret regnet fra venstre. Slike adressesystemer er lite leservennlige for mennesker, men godt tilpasset datamaskiner og derfor velegnet innen IT og telekommunikasjon. (En lignende måte å definere adresser på brukes likevel faktisk for leiligheter i boligblokker.)
Fysiske adresser innen IT og telekommunikasjon omtales gjerne på heksadesimal form. Dette er en enkel, mer leservennlig konvertering av formen adressene har inni eller mellom datamaskiner, binær form.


== Logisk adresse ==
Logiske adresser brukes også til å identifisere og finne frem til en adressat, men de må oversettes til fysiske adresser for å kunne angi detaljert fysisk plassering. 
Et telefonnummer er et eksempel på en logisk adresse. Det brukes til å identifisere en abonnent utenfor telenettet, og når en telefonsentral omtaler abonnenten overfor andre deler av telenettet. Internt i tilknytningssentralen trenger man i tillegg å vite hvor denne abonnenten er fysisk tilknyttet.  I en fasttelefonsentral har man derfor en tabell med oversikt over hvilken port i sentralen (fysisk adresse) det enkelte telefonnummer (logisk adresse) er koblet til. Man sier at slike tabeller oversetter mellom logiske og fysiske adresser.
En IP-adresse er et annet eksempel på en logisk adresse.
En kombinasjon av fysiske og logiske adresser gjør IT- og telesystemer enklere og mer fleksible å administrere.  Hvis for eksempel en telefonabonnent flytter innen sentralens geografiske område, endrer man bare i tabellen over fysisk-logisk adresse. Abonnenten trenger ikke kables om eller bytte telefonnummer.
I praksis administreres fasttelefonnummer via nummerplanen på en slik måte at de kan gi inntrykk av å være fysiske adresser, ikke logiske adresser. For eksempel tilhører telefonnummer som starter med 22 stort sett fasttelefonabonnenter i Oslo-området. Dette har historiske, teknologiske årsaker.
Alonso Cano

Alonso Cano eller Alonzo Cano (født 19. februar 1601 i Granada, død 3. september 1667) var en spansk kunstmaler, arkitekt og billedhugger. 
Cano kom fra Granada til Sevilla, der han utdannet seg både til maler (som lærling til Francisco Pacheco) og billedhugger (lærling til Juan Martínez Montañés), ble hoffmalere i Madrid og ble benyttet til å lage flere dekorative arbeider. På grunn av sitt voldsomme temperament og mistanken om mord på hustruen måtte han en tid holde seg borte fra hovedstaden, og arbeidet da i Valencia og andre steder. Han havnet til slutt i Granada, der han ble overbyggmester for katedralen, hvor han skapte hovedfasaden i original barokkstil og for øvrig utsmykket med skulpturer og malerier. Cano utførte også med Magdalenakirken i Granada. Som skulptør er Cano mest kjent gjennom sine kraftig modellerte og malte treskulpturer. Han ble allikevel mest kjent som maler, og hans malerier er fremst Madonna del Rozario i katedralen i Málaga og Den hellige Agnes i Berlin kjente.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Lund 1930
Henrys bakværelse

Henrys bakværelse er et norsk/italiensk kriminaldrama fra 1982 regissert av Gianni Lepre.


== Handling ==
Filmen tar for seg Henry (Svein Sturla Hungnes) som mislykkes i sitt ekteskap. Han føler seg også mislykket i rollen som far for sin datter Susanne (May Kristin Hernæss). Kort tid etter begår datteren selvmord og Henry begynner å utforske datterens liv. Han møter Tom (Roy Hansen), en bekjent av Susanne, og gjennom ham finner Henry ut at det var mye han ikke visste om datteren sin. Henry får vite at Susanne ble utnyttet av en hallik og etterhvert blir de to mennene nære venner. Gjennom Tom får Henry også kontakt med en annen venninne av Susanne, Zimmy (Frøydis Armand). Hun blir også utnyttet av den samme halliken og Henry overtaler henne til å finne halliken for ham. Slik kan Henry forstå hvordan hans datter Susanne egentlig var og hva det var hun gikk gjennom før selvmordet. Det hele topper seg når de alle er samlet i Henrys bakværelse.


== I rollene ==
Svein Sturla Hungnes – Henry
Roy Hansen – Tom
Are Storstein – Hallik
Frøydis Armand – Zimmy
Ole Møystad – Drosjesjåfør
Knut Bryn – Mann med rødt skjerf
Knut M. Hansson – Kirurg
May Kristin Hernæss – Susanne
Knut Husebø – Politimann
Thorleif Reiss – Kunde #2
Eli Tanja – Vokalist
Rolv Wesenlund – Kunde #1


== Eksterne lenker ==
(en) Henrys bakværelse på Internet Movie Database 
(no) Henrys bakværelse i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Henrys bakværelse hos Filmfront 
Henrys bakværelse hos Filmweb
Jacobo Montemayor

Gabriel Jacobo Montemayor (født 22. juli 1985 i Monterrey) er en meksikansk kunstløper. Han har deltatt flere nasjonale og internasjonale mesterskap. I 2002 fikk han bronsemedalje i det nasjonale juniormesterskapet i Mexico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacobo Montemayor – ISU 
Jacobo Montemayor
Manuel Segura

Manuel Segura (født 24. mai 1985 i Mexico by) er en meksikansk kunstløper. Han har deltatt flere nasjonale og internasjonale mesterskap. I 2002 og 2003 vant han gullmedalje i det nasjonale juniormesterskapet i Mexico. Segura deltok også i junior VM i 2001 og 2002 der han fikk henholdsvis 41.-plass og 38.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel Segura – ISU 
Manuel Segura
Katavi nasjonalpark

Katavi nasjonalpark ble opprettet i 1974 og ligger  vest i Tanzania. Det er en svært lite tilgjengelig park og er langt mindre besøkt enn andre parker. Parken er på om lag  4 471 kvadratkilometer, noe som gjør den til den tredje største park i Tanzania. Parken omfatter Katuma River og de to innsjøene Lake Katavi og Lake Chada som er delvis tørrlagt i den tørre årstid. 


== Fauna ==
Dyrelivet] omfatter store flokker villdyr, spesielt bøfler og elefanter, samt langs Katumaelven, krokodilleer og  flodhester.  Enkelte kilder oppgir et stort mangfold i parkens fauna. men det er også rapportert om redusert villdyrbestand på grunn av ulovlig jakt, noe som trolig forekommer da parken, i motsetning til andre tanzanianske parker har lite besøkende og det knapt forekommer organiserte turer, 


== Besøkende ==
Besøkstallet i parken er noe usikkert, men det er ekstremt lavt i forhold til andre parker, anslagsvis mindre enn 1 000 i året.
Det er kun tre permanente turistleirer i parken, hver med en kapasitet på et dusin gjester. 
Det er neppe praktisk mulig å ta seg frem til parken på individuell basis og besøk til parken blir helst arrangert av turoperatører som flyr gjestene inn med småfly som kan lande på en gresslette, Ikuu airstrip nær parken. Denne flystripen har minimalt med fasiliteter. noen fat med bensin som gjør det mulig å etterfylle drivstoff.  Det er en ca. timers flyvning fra Dar-es-Salaam eller Arusha. Landverts transport med firehjulstrekkere over veiløst terreng må regnes i dager – ikke timer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Katavi National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Katavi National Park Official Website (in English)
Personal Website with photos from Katavi (June 2006)
Steven R. McQueen

Steven R. McQueen (født 13. juli 1988) er en amerikansk skuespiller som er mest kjent som "Jeremy Gilbert" i The Vampire Diaries.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steven R. McQueen på Internet Movie Database 
(sv) Steven R. McQueen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Steven R. McQueen på Allociné 
(en) Steven R. McQueen på AllMovie 
(en) Steven R. McQueen hos Rotten Tomatoes 
(en) Steven R. McQueen hos The Movie Database
José Álvarez Cubero

José Álvarez Cubero (født 23. april 1768 i Priego de Córdoba, død 26. november 1827 i Madrid) var en spansk billedhugger.
Cubero studerte i hjemlandet og 1799–1816 i Paris og Roma. Álvarez Cubero sluttet seg til de nyklassiske idealene og fikk sterke inntrykk fra Antonio Canova og Bertel Thorvaldsen. I 1816 vendte han tilbake til Spania, der han 1826 ble direktør for Fernando-akademiet i Madrid. Blant hans arbeider kan nevnes statuer av Karl IV av Spania og Maria Luisa av Parma, gravmonument, portrettbyster samt grupper og figurer fra den antikke mytologien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Lund 1929
Duncan Thompson

Duncan Fulton Thompson (født 14. mars 1895 i Warwick i Queensland, død 17. mai 1980 i Auchenflower i Queensland) var en australsk rugby-spiller, trener og administrator.
Thompson kjempet under i første verdenskrig og ha blir regnet blant en av de beste australske rugbyspillerne gjennom det 20. århundre. Thompson vervet seg til First Australian Imperial Force i 1916 og han deltok under den første verdenskrig. Han forlot Sydney i 1917 da han var blitt mønstret på HMAS Ayrshire sammen med den 49. bataljon fra den australske delstaten Queensland. Han hadde utenlandstjeneste både i Belgia og Frankrike. I april 1918 under den tyske Våroffensiven ble han skutt gjennom brystet mens han var i Dernancourt i Somme-distriktet, men han overlevde selv om han var hardt skadet. Han ble fortalt at han ikke ville kunne spille noen form for idrett igjen og han hadde restene etter en kule-fragment igjen i kroppen hans for resten av livet. Han ble utskrevet fra militærsykehuset først etter stridighetene var over og den påfølgende militære demobiliseringen i januar 1919.
Thompson tjentegjorde igjen for landet sitt i AIF under den andre verdenskrig da han var en offiser som ble utstasjonert i Townsville og i Papua Ny-Guinea. Han satt også som en administrator for Queensland Rugby League, og var trener for Toowoomba Clydesdales og han ledet dette laget til seks seire i Bulimba Cup på 1950-tallet.
Thompson var i tillegg også en dyktig musiker og tennis-spiller. I 1960 ble Thompson hedret som medlem av den sivile Order of the British Empire for hans mange bidrag og lange engasjement til idretten. I 2005 ble han posthumt, innlemmet i den australske Rugby League Hall of Fame. Thompson ble også oppført på listen over Australias 100 Beste Spillere som tok for seg idrettmenn fra 1908 til 2007. Thomson døde i mai 1980, i en alder av 85 år.


== Referanser ==
New Zealands høyesterettsjustitiarius

New Zealands høyesterettsjustitiarius (engelsk: the Chief Justice of New Zealand; maori: Te Kaiwhakawā Tumuaki o Aotearoa) er leder for New Zealands øverste domstol. Inntil 2004 var «the High Court of New Zealand» landets øverste domstol, hvor høyesterettsjustitiarius inntil da var leder. I 2004 ble «the Supreme Court of New Zealand» opprettet, og tittelen høyesterettsjustitiarius har i ettertid vært forbeholdt dommeren som leder the Supreme Court. 
Embetet som høyesterettsjustitiarius ble opprettet i 1908 da loven som kalles Judicature Act 1908 («lov om rettsvesenet av 1908») ble vedtatt. Høyesterettsjustitiarius blir utnevnt av generalguvernøren etter råd fra New Zealands statsminister.Høyesterettsjustitiarius er stedsfortreder for New Zealands generalguvernør i de tilfeller det ikke er utnevnt noen generalguvernør eller den sittende generalguvernøren ikke kan utføre sine oppgaver. Når høyesterettsjustitiarius ivaretar generalguvernørens embetsoppgaver benevnes høyesterettsjustitiarius som «Administrator of the Government».


== Høyesterettsjustitiariuser ==
William Martin (1841–1857)
George Arney (1858–1875)
James Prendergast (1875–1899)
Robert Stout (1899–1926)
Charles Skerrett (1926–1929)
Michael Myers (1929–1946)
Humphrey O'Leary (1946–1953)
Harold Barrowclough (17. november 1953–1966)
Richard Wild (18. januar 1966–januar 1978)
Ronald Davison (3. februar 1978–4. februar 1989)
Thomas Eichelbaum (6. februar 1989–16. mai 1999)
Sian Elias (fra 17. mai 1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ministry of Justice – The Chief Justice
Administrators of the Government
UNMIBH

United Nations Mission in Bosnia and Herzegovina, UNMIBH, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 21. desember 1995 ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 1035. Styrken hadde oppgaver knyttet til opprettholdelse av lov og orden og reform av politistyrkene i Bosnia-Hercegovina, samt minerydding, humanitær bistand, infrastruktur og gjenoppbygging av landet etter at Daytonavtalen gjorde slutt på Bosnia-krigen. Styrken overtok etter UNPROFOR. UNMIBH var i aktivitet fra mai til desember 2002, da oppgavene ble overlatt til European Union Police Mission (EUPM).UNMIBH hadde på det mest, i november 1997, en styrke på 2 047 politifolk og militære liaisonoffiserer. Hovedtyngden av det uniformerte personellet var politifolk. I tillegg kom en internasjonalt og lokalt rekruttert sivil administrasjon. En rekke land bidro med personell til UNMIBH, deriblant Norge. FNs generalsekretærs spesialutsending utgjorde styrkens politiske ledelse. Posten ble besatt av Iqbal Riza (Pakistan, 1995–96), Kai Eide (Norge, 1997–98), Elisabeth Rehn (Finland, 1998–99) og Jacques Paul Klein (USA, 1999–2002).  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNMIBH, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Boti Goa

Boti Goa Tyrolien Orphée Demel (født 3. mars 1989), bedre kjent som Boti Goa, er en ivoriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Goa kan spille som både spiss, også hengende, og kant.


== Klubbspill ==
Goa kom fra Mika til Rosenborg foran sesongen 2011, og ble regnet som et stort talent. Etter å ha skulket Rosenborgs treningsleir valgte Rosenborg å gi Boti sparken i januar 2012. Han har siden vært klubbløs. 


== Landslagsspill ==
Han spilte tidligere på Elfenbenskystens U20-landslag. Der har han spilt ni kamper, og scoret fire mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boti Goa – Transfermarkt 
(en) Boti Goa – WorldFootball.net 
(en) Boti Goa – FootballDatabase.eu 
(en) Boti Goa – Soccerway 
(en) Boti Goa – Fora De Jogo 
(en) Boti Goa – PlaymakerStats.com 
(en) Boti Goa – FBref 
(no) Profil på RBK.no
UNTAES

UNTAES, formelt United Nations Transitional Administration for Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium og på norsk også kalt FNs overgangsadministrasjon for Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Syrmia, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 15. januar 1996 ved FNs sikkerhetsråds resolusjon 1037. Styrken hadde oppgaver knyttet til tilbakeføring av Øst-Slavonia, Baranja og Vest-Syrmia til Kroatia. Disse østlige delene av Kroatia hadde vært under serbisk kontroll. Kroatia og Den føderale republikken Jugoslavia undertegnet 12. november 1995 Erdutavtalen om områdenes tilbakeføring til Kroatia og UNTAES påså at så skjedde. Etter at området var reintegrert i Kroatia ble UNTAES virksomhet avsluttet i januar 1998.UNMIBH hadde en styrke på 2 346 soldater, 97 militærobservatører og 404 politifolk. 30 land bidro med personell, deriblant Norge. Hovedkvarteret lå i Vukovar. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNTAES, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Esther Cremer

Esther Cremer (født 29. mars 1988 i Köln) er en tysk friidrettsutøver, som spesialiserer seg på 200 meter og 400 meter. Hun er tysk mester på 200 meter fra 2010.


== Junior ==
Cremer deltok ved junior-EM 2007 (U20), der hun kom på 3.-plass på 4 x 400 meter sammen med det tyske stafettlaget. Samme år kom hun på 4.-plass i det tyske juniormesterskapet. Året etter ble hun tysk U23-mester på 400 meter. Ved U23-EM 2009 kom de tyske stafettjentene på 2.-plass.
På 200 meter ble hun tysk juniormester i både 2009 og 2010.


== Senior ==
Ved det tyske mesterskapet i 2009 fikk hun sølv på 400 meter utendørs, og bronse innendørs. Året etter, i 2010, vant hun gull på 200 meter.
Ved VM i friidrett 2009 i Berlin kom de tyske jentene på femteplass på 4 x 400 meter.
Hun deltok også ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der hun vant sølv på 4 x 400 meter, sammen Claudia Hoffmann, Fabienne Kohlmann og Janin Lindenberg. Russland vant dette mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Esther Cremer – Olympics.com 
(en) Esther Cremer – Olympic.org 
(en) Esther Cremer – Olympedia 
(en) Esther Cremer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Esther Cremer – Tysklands olympiske komité 
(en) Esther Cremer – World Athletics 
(en) Esther Cremer – Diamond League 
(en) Esther Cremer – TheSports.org 
Profil på Leichtathletik.de
Variasjonskoeffisient

Variasjonskoeffisient er et spredningsmål på den relative variasjonen i et datasett:

  
    
      
        
          variasjonskoeffisient
        
        =
        
          
            standardavvik
            gjennomsnittsverdi
          
        
      
    
    {\displaystyle {\text{variasjonskoeffisient}}={\frac {\text{standardavvik}}{\text{gjennomsnittsverdi}}}}
  Dette forkortes til:

  
    
      
        
          c
          
            v
          
        
        =
        
          
            σ
            
              
                |
              
              μ
              
                |
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle c_{v}={\frac {\sigma }{|\mu |}}}
  


== Referanser ==
Anders Petersen (skytter)

Anders Martinus Petersen (født 13. juli 1876, død 8. desember 1968) var en dansk skytter som deltok i flere olympiske leker, 1920 i Antwerpen.
Petersen ble olympisk mester i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det danske laget som vant lagskytingen 300 meter armégevær stående med 289 poeng foran USA med 283. De andre på laget var Niels Hansen Larsen, Lars Jørgen Madsen og Erik Sætter-Larsen.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Gull i skyting, 300 meter armégevær stående lagskyting  Danmark


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Petersen – Olympedia 
(en) Anders Petersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anders Petersen – databaseOlympics.com (arkivert)
Louis Balbach

Louis James Balbach (født 23. mai 1896 i San Jose i California, død 11. oktober 1943 i Portland i Oregon) var en amerikansk stuper som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. Balbach vant en olympisk bronsemedalje i stuping under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i tre meter sviktstup bak sine landsmenn Louis Kuehn og Clarence Pinkston.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i stuping, 3 meter sviktstup  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis Balbach – Olympedia 
(en) Louis Balbach – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Harry Prieste

Hal Haig «Harry» Prieste (født 23. november 1896, død 19. april 2001) var en amerikansk stuper som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Prieste vant en olympisk bronsemedalje i stuping under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i ti meter tårnstup bak sin landsmann Clarence Pinkston og Erik Adlerz fra Sverige.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Bronse i stuping, 10 meter tårnstup  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Prieste på Internet Movie Database 
(en) Harry Prieste – Olympedia 
(en) Harry Prieste – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harry Prieste – databaseOlympics.com (arkivert)