jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fortjenstordenen (Senegal)

Fortjenstordenen (fransk: Ordre du Mérite)  er en senegalesisk orden innstiftet 22. oktober 1960 til belønning av innsats til Senegals beste. Ordenen rangerer etter Løveordenen. Den tildeles av Senegals president.


== Inndeling ==
Den senegalesiske Fortjenstordenen er inndelt i fem trinn:

Storkors (grand-croix)
Storoffiser (grand officier)
Kommandør (commandeur)
Offiser (officier)
Ridder (chevalier)


== Insignier ==

Ordenstegnet for Fortjenstordenen består av en forgylt, svartemaljert femtagget stjerne, med kuler i endene og med stråler i vinklene mellom taggene. Midtmedaljongen er i gull og viser et baobabtre omgitt av en grønnemaljer bord med omskriften «REPUBLIQUE DU SENEGAL» i den øvre buen og nasjonalmottoet «UN PEUPLE UN BUT UNE FOI» (ett folk, ett mål, én tro) i den nedre halvbuen. På revers har midtmedaljongen Senegals flagg som motiv.
Ordenstegnene har samme utforming, men varierer i størrelse og er opphengt i bånd av forskjellig utforming avhengig av grad. Ordensbåndet er grønt med en smal, gul midtstripe.
Ordenstegnene er utformet etter samme modell som insigniene for Løveordenen, men har annet motiv i midtmedaljongen.


== Tildeling ==
Fortjenstordenen kan tildeles for sivil så vel som militær innsats og for innsats i offentlig så vel som privat sektor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Les Ordres Nationaux, Senegals president
Olav Myklebust (1868–1938)

Olav Jensen Myklebust (født 20. juni 1868 i Kvinnherad, død 3. oktober 1938) var en norsk gårdbruker og politiker for Venstre. Han var stortingsmann fra 1913 til sin død i 1938.
 Han var ikke bare en klok og innsiktsfull stortingsmann, men også et strålende morsomt menneske.

Myklebust var første engasjert i lokalpolitikken og ble innvalgt i Kvinnherad herredsstyre i 1901. I 1913 ble han stortingspolitiker for Venstre fra valgkretsen Indre Søndhordland. Fra 1922 var han innvalgt fra Hordaland fylke.
Myklebust satt i Stortingets presidentskap fra 1928 og til sin død. Han var varapresident i Lagtinget fra 1928 til 1930, deretter varapresident i Stortinget fra 1931 til 1936. I 1937 ble han odelstingspresident.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olav Myklebust hos Norsk senter for forskningsdata
Olav Myklebust (1932−2011)

Se annet sted for bonden og politikeren Olav Myklebust (1868–1938) eller for den Olav Myklebust (født 1967) som i 2014 ble ambassadør til Norges ambassade i CanberraOlav Myklebust (født 17. januar 1932, død 1. november 2011) var en norsk psykolog, politiker (Venstre) og ambassadør.
Han var oppvokst på Sunnmøre. Etter cand.psychol-eksamen i1957 var han stipendiat for Norges allmennvitenskapelige forskningsråd og ansatt ved Norsk Regnesentral. Et doktorgradsarbeide tok han også fatt på, dels utført ved Karolinska Universitetssjukhuset i Stockholm. Fra 1962 til 1964 var han formann i Norges Venstrelag og fra 1964 generalsekretær i Venstre.  Han arbeidet i utenrikstjenesten fra 1968 til 1998 og var Norges ambassadør til Namibia. I 1998 ble han utnevnt til Norges første ambassadør til Malawi.


== Posteringer ==
1968 kontorsjef i det nystartede Direktoratet for utviklingssamarbeid
1972 stedlig representant for NORAD ved det norske konsulatet i Tanzania (fra 1975 Norges ambassade i Dar-es-Salaam). Var i alt stasjonert der i tre perioder, sist fra 1985.
1989 ekspedisjonssjef i NORAD
1992 ambassadør til Namibia (ambassaden nedlagt 1997). Sideakkreditert til Angola.
1998 Norges første ambassadør til Malawi.


== Referanser ==
Per Horn

Peder «Per» Isaachsen Horn (født 3. februar 1875 i Horten, død 17. juni 1958) var en norsk sjøoffiser, som var fyrdirektør fra 1930 til 1946.
Horn gikk som ung til sjøs og tok etter dette styrmannseksamen før han gikk Sjøkrigsskolen og ble løytnant i Marinen i 1896. Horn gikk i tjeneste i fyrvesenet i 1909 og ble i 1930 sjef for Fyr- og merkevesenet.Horn ble i 1946 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Per Horn på NLIs Lokalhistoriewiki.
Yuquan

Yuquan (kinesisk: 玉泉区, pinyin: Yùquán Qū) er et bydistrikt i byprefekturet Hohhot i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.
Det har et areal på 213 km² og et folketall på ca. 190.000 innbyggere.
Konrad Galaaen

Konrad Galaaen (født 1. desember 1923 på Røros, død 24. november 2004) var en norsk keramiker og designer. Han var utdannet  i 1943–1947 ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo (malerlinjen og diplom fra keramikklinjen). I 1947 vant han førstepremien i en konkurranse utlyst av Porsgrunds Porselænsfabrik for elevene i keramikk-klassen ved Kunstindustriskolen. Konkurranseoppgaven var å designe nye vaser. Galaaen var ferdig med utdannelsen i 1947, og ble i 1948 ansatt ved Porsgrunds Porselænsfabrik som designer. Hans mest kjente servise er Spire fra 1952, og ellers er han særlig kjent for sine mosaikker og relieffer i porselen.
I 1957 fikk han Merket for god design for et av sine askebegere. I 1962 vant han en gullmedalje på den internasjonale keramiske utstillingen i Praha.


== Utsmykningsarbeider (utvalg) ==
Galaaen utførte en rekke utsmykningsoppdrag for både offentlige instanser og private oppdragsgivere.Hans første store utsmykningsarbeid var veggmaleriet Gruveulykken, som han malte al fresco på tørr betong, med kasein som bindemiddel. Maleriet ble utført på betongveggen i 2. etasje i bedriften Skanckesmia på Røros. Motivet var inspirert av Johan Falkbergets diktning og av minnet om en onkel av Galaaen, som hadde omkommet i en gruveulykke. Maleriet målte to meter i høyden og var nesten seks meter bredt. I 1983 måtte veggmaleriet flyttes, og det ble demontert i to deler for å bli midlertidig lagret i et uthus i Rørosområdet.
TIl Rjukan sykehus laget Galaaen det keramiske arbeidet An-Magritt og Hovistuten, som hadde motiv fra Falkbergets roman.
Fasaden og trappeoppgangen på Trygdekassebygget i Porsgrunn ble utsmykket av Galaaen.
Til Rjukan Høgfjellhotells svømmehall laget han en vegg i keramikk.
Indekshuset i Oslo har en peisvegg dekorert med Galaaens keramikk.
På den utvendige sørveggen av Rødtvedt kirke i Oslo henger et stort kors i keramikk av Konrad Galaaen.


== Referanser ==
Nora Gulbrandsen

Nora Gulbrandsen (født 29. desember 1894 i Kristiania, død 14. februar 1978 i Oslo) var en norsk keramiker og designer. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nora Gulbrandsen var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i perioden 1923-27. Siden hadde hun studieopphold ved en rekke porselensfabrikker, for eksempel ved Manufacture nationale de Sèvres i Frankrike.


=== Karriere ===
Etter endt utdanning kom hun til Porsgrunds Porselænsfabrik (PP) som designer, og her var hun kunstnerisk leder fra 1929 til 1945. Som sjefsdesigner ved PP var hun Norges første kvinnelige industridesigner. 
Ved siden av arbeidet ved Porsgrund laget hun utkast til tekstiler, tapeter, voksduker, glass og bokbind, og i 1930 tegnet hun to messehagler til Trondheim Domkirke. Da hun sluttet ved Porsgrunds Porselænsfabrik i 1945 startet hun eget keramikkverksted i Oslo.Nora Gulbrandsen var en sterk og målbevisst kvinne. Blant annet ordnet hun det slik at hun ikke behøvde å være i Porsgrunn hele året. Bare halve året hadde hun plikt til å være ved fabrikken. Skissene til mange av produktene som er signert Gulbrandsen ble til utenfor fabrikken og Porsgrunn. Mye av det hun har designet for Porsgrunds Porselænsfabrik er signert NG, men servisene som ble serieprodusert har ikke denne signaturen. Designet er likevel lett gjenkjennelig, hun var tydelig inspirert av Art Deco. Kubistiske former og funksjonalitet ble vektlagt da hun designet. Fargevalg var også uortodokse, ofte kontraster, lyst mot mørkt. Designet hennes ble et friskt pust i porselenstradisjonen ved PP, hun innførte moderne design og la om hele produksjonen ved fabrikken. Sortimentet ble utvidet og endret. Hun designet 180 ulike modeller i sin tid på PP. Regner man enkeltdeler i servisene, blir det snakk om 300 ulike design. I tillegg kommer spesialbestillinger og gjenstander som ble produsert under krigen. Det er prydgjenstander  i grovt gods, keramikk. 
Ved hjelp av 4,5 millioner kroner fra DnB NOR kjøpte Telemark Museum den store PP-samlingen av Atle Brynestad i 2011. Samlingen består av 6.000 objekter, 538 av disse er signert Nora Gulbrandsen. De er nå ivaretatt og registrert i Telemark Museums magasin i Skien.


== Litteratur ==
Bøe, Alf (1994): Nora Gulbrandsen på Porsgrund, Oslo. ISBN 82-7003-129-1
Bøe, Alf (1967): Porsgrunds Porselænsfabrik. Bedrift og produksjon gjennom åtti år. Oslo.
Engelstad, Helen (1944): Porselen og paramentet. Brukskunstneren Nora Gulbrandsens arbeider. Oslo.
Gaustad, Randi (1982): «Gulbrandsen, Nora» I: Norsk kunstnerleksikon, bind 1, Oslo, s. 825. ISBN 82-00-05689-9
Halvorsen, Josef og Kjell Egil Larsen: «Gammelt Porsgrund Klenodier verd å eie»ISBN 82-992998-2-9, Grenmar Forlag DA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verk av Nora Gulbrandsen på nasjonalmuseet.no
Arbeider av Nora Gulbrandsen i DigitaltMuseum
Bound To Fall (album)

Bound To Fall er et musikkalbum med Mecalimb, utgitt i 2011 av Rising Records. Dette er gruppas andre album, som også inneholder nyutgivelser av låtene «Fly Away», «Rise (Hail the King)», «Be Like Me», «Sacrifice for Life» og «Still Alive», som var med på Mechanical Recipe, Mecalimbs første album.


== Sporliste ==
«Don't Push It»
«Blood on Blood»
«Bitten»
«The Grind»
«Fly Away»
«Save Me»
«Rise (Hail the King)»
«Be Like Me»
«Monster»
«Sacrifice for Life»
«Enslaved by God»
«Still Alive»


== Band ==
Ole Olsen, gitar
Kenneth Liljegren, vokal
Dag Kopperud, bass
Marius Pettersen, trommer
To All the Girls I’ve Loved Before

«To All the Girls I've Loved Before» er en sang, skrevet av Albert Hammond og Hal David.
Hammond spilte den inn to ganger. «To All the Girls I've Loved Before» ble første gang utgitt på single for Epic med «Down by the River» på A-siden i 1975. Begge sporene var hentet fra LP-platen, 99 Miles From L.A. (Epic S EPC 80961).
Den andre versjonen til Albert Hammond ble utgitt på singlen Epic S EPC 81983 i Storbritannia i 1977. Den var arrangert og produsert av. B-siden var «Kaleidoscope».«To All the Girls I've Loved Before» var hentet fra LP-platen, When I Need You (Epic S EPC 5104).
En coverversjon med sangerne Julio Iglesias og Willie Nelson ble utgitt på singlen Columbia i 1984. Produsent var Richard Perry. B-siden var «I Don't Want to Wake You».
«To All the Girls I've Loved Before» var også med på Iglesias' LP-plate, 1100 Bel Air Place. Den ble et gjennombrudd for Iglesias på det engelskspråklige markedet.
Sangen lå som høyest som # 5 på Billboard Hot 100-listen og som # 1 på RPM Top Singles-listen. «To All the Girls I've Loved Before» ble # 1 på countrylisten og var én av to inntredener på countrylisten for Julio Iglesias og Willie Nelson som duo (Den andre sangen var «Spanish Eyes». Den lå som høyest som # 8 i slutten av 1988).Den var Iglesias' største hit i USA og Canada og Nelsons største hit i Europa. Platen lå også på de australske, newzealandske og sør- afrikanske listene og solgte meget godt.
Sangen har blitt Iglesias engelskspråklige signatursang og har en fremtredende plass på hans konserter. Takket være denne sangen ble 100 Bel Air Plac Iglesias' best solgte album verden over.
I 1984 ble også Nelson og Iglesias kåret til «Duo of the year» av Country Music Association og «To All the Girls I've Loved Before» ble kåret til årets single av Academy of Country Music.
Mange artister har gjort coverversjoner av sangen, innbefattet Merle Haggard, Engelbert Humperdinck og andre.I 2010 spilte den canadiske sanger/låtskriver, Alanis Morissette, inn en versjon av sangen omskrevet som  «To All the Boys I've Loved Before». Den ble utgitt på hennes kommende studioalbum. Nelson spilte rytmegitar på innspillingen.


== Listeplasseringer og sertifiseringer ==


== Referanser ==
Thomas Moen

Thomas Moen (født 3. mai 1976) er en norsk bandyspiller fra Nedre Eiker. Moen er spillende trener for Solberg Sportsklubb, der han har tilbrakt størstedelen av karrieren. Han har også spilt i de svenske klubbene Boltic og Villa Lidköping. Moen debuterte for Solberg i 1993 og trappet ned etter 2011-sesongen. Han hadde da spilt 315 kamper for klubben og vært spillende trener siden 2006. Midt i 2011/12-sesongen gjorde han imidlertid en gjesteopptreden på førstelaget på grunn av skader på flere sentrale spillere. Sommeren 2012 ble det klart at Moen var tilbake som spillende trener for klubben.Thomas Moen ble norsk mester for Solberg i 2010. Han debuterte for det norske landslaget i 1997 og har spilt 77 landskamper.Moen er nå forbundskaptein.Moen var dessuten en habil fotballspiller og var i A-stallen til Strømsgodset i 1995 og 2001. Han har spilt totalt 11 kamper for klubben.


== Oversikt fotballkarriere ==


== Referanser ==
Mikhail Aljosjin

Mikhail Petrovitsj Aljosjin (russisk: Михаил Петрович Алёшин), født 22. mai 1987 i Moskva, er en russisk racerfører. I 2010 vant han Formel Renault 3,5 liter-mesterskapet. Han har også konkurrert i blant annet GP2 og Formel 2, hvor han i 2009 kom på tredjeplass sammenlagt.


== Reaultater ==


=== Karriereoversikt ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mikhail Aleshin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mikhail Aljosjin – racing-reference.info 
(en) Mikhail Aljosjin – Driver Database 
Karrierestatistikk på Driver Database
Sykkelbukse

Sykkelbukse er en spesialbukse / shorts som brukes i forbindelse med sykling. I de fleste varianter har den en form for padding for å beskytte der setet er i friksjon med underlivet. Sømmene i buksen er plassert slik at det ikke kan gi gnaging av friksjon som oppstår ved sykling.
Paddingen som brukes er ofte trukket med et coolmax eller annet stoff som har en avkjølende effekt samtidig som den transporter svette.
Det finnes spesielle kremer til salgs i sportsbutikkene, som kan smøres på paddingen for å  hindre friksjon mellom padding og hud samt at det har en kjølende virkning.
Stoffet er av slik art at det transporterer bort fuktighet fra svette og regnvær, slik at en unngår fuktighet og ubehag.
Grunntilstand

Grunntilstand er den laveste energitilstand et system kan ha innen kvantefysikk. Tilstander med høyere energi, eksiterte tilstander, går ved utsendelse av stråling i form av partikler eller fotoner over i grunntilstanden.


== Kilder ==
Grunntilstand i Store norske leksikon (lisens: fri)
Bakepapir

Bakepapir er cellulosebasert papir som vanligvis brukes til baking i en stekeovn. Bakepapir kan erstattes av bakeark, som er gjenbrukbare.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baking paper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Interstellar sky

En interstellar sky er en ansamling av gass, plasma og romstøv som danner noe som er tykkere enn gjennomsnittet i det interstellare materie. Avhengig av tettheten, størrelsen og temperaturen til en interstellar sky kan hydrogen være nøytralt (H I-region), ionisert (H II-region) eller molekylært (molekylsky). Stjernetåker er en type interstellare skyer som er synlige, enten ved at de lyser selv eller ved at de blokkerer bakenforliggende lys. Stjernetåker er dessuten vanligvis dannet av materialer fra stjerner. En interstellar sky kan være usynlig og kan være naturlig dannet fra materialer fra det interstellare materie.
Interstellare skyer gir også et medium for studiet av tilstedeværelsen og proporsjonene av metaller i verdensrommet. Tilstedeværelsen og andelen av disse elementene kan bidra til å utvikle teorier om hvordan de ble dannet. Dette er av spesiell interesse når proporsjonene ikke er konsistent med hva som kan forventes å oppstå fra stjerner som følge av fusjon og på den måten antyde alternative måter, for eksempel spallasjon av kosmisk stråling.


== Referanser ==
Christliche Volkspartei des Saarlandes

Christliche Volkspartei des Saarlandes (CVP) var et tysk, kristeligdemokratisk parti som var aktivt i delstaten Saarland, senere republikken Saarland fra 1945 til 1955. Partiet ble i 1955 sammenslått med Zentrumspartei til Deutsche Zentrumspartei.


== Referanser ==
Saarländische Volkspartei

Saarländische Volkspartei (SVP) var et tysk, kristeligdemokratisk parti i delstaten Saarland. Partiet oppsto i 1960 ved en deling av Christliche Volkspartei som i 1959 var gått inn i CDU, men som beveget seg mot CSU. SVP ønsket en sterkere tilknytning til det nasjonale CDU. Partiet ble oppløst på ukjent dato omkring 1970.


== Litteratur ==
Der Spiegel, hefte 46/1960 og 43/1965
Snuppy

Snuppy er en afghansk mynde som antas å være verdens første klonede hund. Den ble født 24. april 2005 etter kloning ved Seoul National University's College of Veterinary Medicine i Sør-Korea. Cellekjernen fra en afghansk mynde-hann ble implantert i en tømt eggcellekjerne av labrador retriever, som fødte en kopi av den originale celledonoren.


== Referanser ==
Anne Øland

Anne Øland (født 16. januar 1949 i Assens på Fyn, død 12. september 2015) var en dansk klassisk pianist, som blant annet er kjent for sitt arbeid med Beethovens klaversonater.


== Utdannelse ==
Anne Øland er elev av Herman D. Koppel og debuterte fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i 1977.
Deretter gjorde hun videre studier hos Guido Agosti i Roma, Hans Leygraf i Salzburg og Nikita Magaloff i Genève.


== Karriere ==
I 1980 blev hun dosent ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, og hun har siden da utdannet en rekke av Danmarks mest talentfulle unge pianister,
og instruert flere av Danmarks førende unge kammerensembler.
Fra august 2004 blev Anne Øland tilknyttet Det Jyske Musikkonservatorium, hvor hun i 2007 ble utnevnt til professor.
Hun avholder regelmessig masterclass for klaverstudenter både i Danmark og utenlands.


=== Innspillinger og konserter ===
Anne Øland har foretatt den første samlede danske CD-innspilling av Beethovens 32 klaversonater – en sentral bestanddel i det klassiske repertoaret for klaver. Dette ble markert med en oppførelse av samtlige sonater over 7 kvelder i konsertsalen i Tivoli i København sommeren 2002.
Hun har en omfattende konsertvirksomhet bak seg, både som solist og som kammermusiker. Hun har opptrådt i Skandinavia, Island, Tyskland, Frankrike, Storbritannia, Italia, Russland, USA og Japan.
Øland har også innspilt Carl Nielsens samlede verker for klaver.


== Priser og legater ==
I 1978 vant Anne Øland førstepris ved Nordisk Konkurranse for unge pianister.
Etter debutkonserten i Wigmore Hall i London i 1981 mottok hun Musikanmelderringens Kunstnerpris, og hun har fått tildelt adskillige andre kunstnerpriser, deriblant Jacob Gades Legat 1976, stipendier fra Leonnie Sonnings fond, Tagea Brandts Rejselegat 1986, Victor Schiølers Mindelegat, Walter Schrøders Legat 1988, Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens Legats hederspris 1995 og i 1998 Carl Nielsen Selskabets hederspris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Øland på Internet Movie Database 
(en) Anne Øland på Discogs 
(en) Anne Øland på MusicBrainz 
(en) Anne Øland på AllMusic
Sozialdemokratische Partei des Saarlandes

Sozialdemokratische Partei des Saarlandes (SPS) var et sosialdemokratisk, politisk parti i det autonome Saarland, som mellom 1946 og 1956 eksisterte under beskyttelse av Frankrike. Partiprogrammet tilsvarte i det vesentlige det til SPD i Vest-Tyskland, men det arbeidet også innenfor Saarlands handels- og valutaunion med Frankrike.


== Referanser ==
Christian Waaler

Christian «Kikkan» Waaler (født 7. desember 1981) er en norsk bandyspiller fra Røa i Oslo. Han spiller for Ready og har tidligere spilt for Røa, Ullevål, Ljusdal, Hammarby, Høvik og Stabæk. Waaler ble norsk mester for Stabæk i 2012 og for Ready i 2015, og har i tillegg tre finaletap fra Sverige (Hammarby i 2004, 2005 og 2006) og to fra Norge (Røa i 2000 og Ready i 2014).Waaler debuterte på det norske landslaget i 2000 og har spilt 54 landskamper. Han ble kåret til årets spiller i norsk bandy i 2009 og i 2015.


== Karriere ==
Røa (–2000)
Ullevål (2000–2001)
Ljusdals BK (2001–2002)
Stabæk (2002–2003)
Hammarby (2003–2007)
Høvik (2007–2010)
Ready (2011)
Stabæk (2011–2012)
Ready (2013–2016)
Høvik (2016–2017)
Ullern (2017-)


== Referanser ==
Kommunistische Partei Saar

Kommunistische Partei, Landesverband Saar (KP, også KPS) var et kommunistisk parti som eksisterte i Saarland mellom 1946 og 1957. Partiet var representert i Saarlands landdag.
Bundesverfassungsgericht avgjorde i mars 1957 at Saar-partiet var en fortsettelse av det KPS, som var kjent ulovlig allerede i 1952. Innenriksministeren i Saarland nedla deretter 9. april 1957 forbud mot KPS i Saarland og partikontoret ble stengt. Partiets medlemmer av Saarlands landdag fikk etter en avgjørelse i Saarlands forfatningsdomstol sitte i delstatsforsamlingen resten av valgperioden.


== Eksterne lenker ==
Saarländische Bibliographie: Litteratur vedrørende KPS
Axel Gjöres

Axel Gjöres (opprinnelig etternavn Andersson, født 11. november 1889 i Smedjebacken i Värmland, død 12. mars 1979) var en svensk sosialdemokratisk politiker. Han var riksdagsmedlem, samt forsyningsminister og handelsminister.
Gjöres var aktiv i samvirkebevegelsen og arbeidet fra 1913 i Konsumentbladet. Fra 1918 var han bladets redaktør og i 1920 ble han også redaktør for Kooperatören. Han holdt begge verv til 1933. 
Fra 1938 til 1941 var Gjöres fungerende generaldirektør for Kommerskollegium, den statlige myndighet i Sverige som har hånd om handelspolitikken og utenrikshandelen. I 1941 ble han folkhushållningsminister med ansvar for forsyning og rasjonering. Han satt med dette ministeransvaret til 1947, da han ett års tid var handelsminister. I 1948 vendte han tilbake til Kommerskollegium som generaldirektør.
Gjøres var medlem av Riksdagen fra 1943 til 1950.
Han utga en rekke skrifter, blant dem Svensk kooperation före åttiotalet (1919) og Konsumentkooperationen i Sverige (1925). Memoarer kom i to bind; Den tiden (1965) og Vreda vindar (1967).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Axel Gjöres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Axel Gjöres hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Rudolf Holsti

Eino Rudolf  Woldemar Holsti (født 8. oktober 1881 i Jyväskylä i Finland, 4. august 1945 i Palo Alto i California) var en finsk politiker, journalist og diplomat. Han var Finlands utenriksminister fra 1919 til 1922 og fra 1936 til 1938, samt medlem av Riksdagen fra 1913 til 1918 for Ungfinska partiet (Nuorsuomalainen Puolue). Fra 1919 representerte han Framstegspartiet (Kansallinen Edistyspuolue). Holsti representerte Finland i Folkeforbundet. 
Holsti var republikaner og motstander av at Finland skulle være monarki. Han var en sterk tilhenger av demokratiet og kritiserte åpenlyst Adolf Hitler ved utbruddet av andre verdenskrig. 
Holsti arbeidet for aviser i Tavastehus, Lahtis og Helsingfors sammen med sin venn og skolekamerat Joel Lehtonen. Vennskapet endte brått da Holsti gjenkjente seg selv som den satiriske fremstilte og fiktive politikeren Rolf Idell i Lehtonens bok Sorron lapset (1924). 
Senere i livet underviste Holsti ved Stanford University, etter at han flyttet til USA med sine to sønner, Kalevi og Olavi Holsti, som begge ble respekterte samfunnsforskere i egen rett. Han opprettholdt en frisk korrespondanse med president Herbert Hoover, samt statsministeren og presidenten i Finland. 
Han død den 3. august 1945 på Palo Alto Hospital under en brokkoperasjon. Hans kone Liisa døde av tuberkulose den 22. juli 1951.


== Referanser ==


=== Bibliografi ===
Pietiäinen, Jukka-Pekka; Rudolf Holsti, Lehtimies, tiedemies, poliitikko 1881- 1919, Weilin+Göös 1986 .


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Holsti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Rudolf Holsti hos Finlands riksdag 
(sv) Rudolf Holsti hos Finlands statsråd