jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Impulsforstyrrelse

Impulsforstyrrelse er en atferdsforstyrrelse. Impulsforstyrrelser er kjennetegnet ved gjentatte handlinger som mangler fornuftig motivering. Handlingene kan ikke kontrolleres, og de skader generelt  både pasientens og andres interesser. Pasienter opplever at atferden er forbundet med handlingsimpulser. Impulsforstyrrelser har ukjent årsak. Det er påvist markerte forandringer i hjernens funksjon ved enkelte former for impulsforstyrelser. Eksempelvis er slike forandringer på vist ved gjentatt pyromani med personskade.
Sykelig spillelidenskap (spillegalskap), tvangsmessig ildspåsettelse (pyromani), ukontrollerbar trang til å stjele (kleptomani) eller uimotståelig trang til å nappe ut hår (trikotillomani) er handlingsmønster som viser impulsforstyrrelse. Pasienten opplever en periode med sterk økning av indre spenning og en følelse av lettelse når handlingen utføres. Forstyrrelser i seksuelle objektvalg vist ved tvangsmessig og ukontrollerbar gjentagelse av bestemte seksuelle handlinger for å oppnå seksuell tilfredsstillelse er en form for impulsforstyrrelse. 


== Behandling ==
Behandlingen kan være basert på bedre tanke- og handlingskontroll ved atferdsterapi. Medikamenter som nyere antidepressiva (SSRI) kan ha god effekt. I noen tilfelle kan også psykodynamisk psykoterapi vise seg å være nyttig.


== Referanser ==
Dmytrij Jarema

Dmytrij (borgerlig navn Volodymyr Vasyljovytsj Jarema, ukrainsk Димитрій resp. Володимир Васильович Ярема; født 9. desember 1915 ved Krosno, Polen, død 25. februar 2000 i Kiev, Ukraina) var fra 1993 til 2000 overhodet for den ukrainske autokefale ortodokse kirke med tittelen patriark av Kiev og hele Ukraina.
Dmytrij ble viet til russisk-ortodoks prest i 1947. 1989 forlot han Moskva-patriarkatet og var med på å organisere nygrunnleggelsen av den ukrainske autokefale ortodokse kirke i 1990. Etter å ha blitt ordinert til epark (biskop) i 1993, ble han valgt til Mstyslavs etterfølger som patriark av Kiev.
Dmytrij arbeidet for en anerkjennelse av den ukrainske autokefale ortodokse kirke gjennom de andre ortodokse kirkene. Før sin død anbefalte han derfor at kirken burde oppnevne Constantine Buggan til hans etterfølger. Buggan var metropolitt for den ukrainsk-ortodokse kirke i USA, en kirke som i 1995 var blitt anerkjent at den økumeniske patriark. Kirka hans fulgte imidlertid ikke hans råd og valgte i stedet Mefodij Kudrjakov til Dmytrijs etterfølger.
Mefodij Kudrjakov

Mefodij (borgerlig navn Valerij Andrijovytsj Kudrjakov, ukrainsk Мефодій resp. Валерій Андрійович Кудряков; født 11. mars 1949 i Kopytsjyntsi, Ukraina, død 24. februar 2015 i Kyiv) var overhodet for den ukrainske autokefale ortodokse kirke (UAOK) med tittelen metropolitt av Kyiv og hele Ukraina.
Mefodij ble viet til russisk-ortodoks prest i 1987, men gikk i 1990 over fra Moskva-patriarkatet til den nygrunnlagte UAOK. I 1995 ble han med i den ukrainsk-ortodokse kirke (Kyiv-patriarkatet) og ble dennes epark av Khmelnytsk. Få år senere returnerte han til UAOK og ble utnevnt til dennes epark av Ternopil.
I 2000 valgte UAOKs bispemøte Mefodij til kirkas overhode. Han etterfulgte dermed patriark Dmytrij av Kyiv og hele Ukraina.
Volodymyr Sabodan

Volodymyr (ukrainsk Володимир, borgerlig navn Viktor Markijanovytsj Sabodan [Віктор Маркіянович Сабодан]; russisk Vladimir [Владимир]; født 23. november 1935 i Markivtsi i Ukraina, død 5. juli 2014 i Kiev) var frem til sin død overhodet for Moskva-patriarkatets ukrainsk-ortodokse kirke med tittelen metropolitt av Kiev og hele Ukraina.
Volodymyr ble viet til prest i 1962, til epark (biskop) i 1966, opphøyd til erkeepark i 1973 og til metropolitt i 1982. Etter at den russisk-ortodokse kirke hadde avsatt den tidligere metropolitten av Kiev, Filaret, valgte et russisk-ortodokst kirkemøte i Kharkiv i 1992 Volodymyr til Filarets etterfølger. Siden Filaret fremdeles hadde støtte hos mange ukrainske biskoper, har kirka deretter vært delt mellom Volodymyrs tilhengere (som utgjør den eneste kirka i Ukraina som er i kommunion med de andre ortodokse kirkene) og Kiev-patriarkatets ukrainsk-ortodokse kirke (som ledes av Filaret).
Han døde den 5. juli 2014 i en alder av 78 år.


== Referanser ==
Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke

Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke eller den ukrainsk-ortodokse kirke i Vest-Europa og Australia er en autonom ortodoks kirke i Vest-Europa, Australia og New Zealand, som er under den økumeniske patriarkens overhøyhet. Kirka består av to eparkier (bispedømmer) og omfatter en stor del av den ukrainske diasporaen utenfor Amerika.
Siden 1972 har det vært metropolittene av den ukrainsk-ortodokse kirke i USA som samtidig har fungert som primaser av den ukrainsk-ortodokse diasporakirke, selv om disse har sitt sete i USA. Kirkas egentlige biskoper har setet i Europa. For tida har kirka bare én biskop, Ioan Derewianka, med sete i Genk (Belgia). Han er siden 1998 erkeepark av London og Vest-Europa og siden 2000 også erkeepark av Australia og New Zealand, dvs. han innehar kirkas to bispetitler i personalunion. Kirka har ti menigheter i Australia, åtte i Storbritannia, åtte i Tyskland, to i Belgia, to i Frankrike og én i New Zealand.
Kirka ble grunnlagt etter andre verdenskrig av biskoper i den ukrainske autokefale ortodokse kirke, som hadde måttet forlate Sovjetunionen og fått asyl i Vest-Tyskland. Herfra spredte den ukrainske diasporaen seg etter hvert til andre verdensdeler. I USA og Canada ble det bygd opp egne diasporakirker (den ukrainsk-ortodokse kirke i Canada og den ukrainsk-ortodokse kirke i USA). Den ukrainsk-ortodokse diasporakirke bestod i starten av to bispedømmer, et eparki for Tyskland (leda av Nikanor Abromovytsj) og et for Frankrike, Storbritannia og Australia (leda av Polikarp Sikorskyj). Bispedømmenes avgrensning har blitt endra noe i løpet av tida. I 1995 tok den økumeniske patriark Bartholomeos I kirka under sin overhøyhet, slik at den nå er i kommunion med de øvrige ortodokse kirkene.
Kirka omtaler seg delvis fremdeles selv som den ukrainske autokefale ortodokse diasporakirke. Gjennom å akseptere den økumeniske patriarkens overhøyhet, har den derimot – i hvert fall midlertidig – gitt avkall på sitt krav om autokefali.


== Primaser ==
Polikarp Sikorskyj (1945–1953; bispesete først i Hannover, så ved Paris)
Nikanor Abramovytsj (1953–1969; Karlsruhe)
Mstyslav Skrypnyk (1969–1993; South Bound Brook, USA)
Konstantin Bahan (1994–2012; South Bound Brook, USA)
Antonij Sjtsjarba (2013–d.d.; South Bound Brook, USA)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (ukrainsk)
Menigheta i Düsseldorf (tysk, ukrainsk)
Benik Afobe

Benik Tunani Afobe (født 12. februar 1993) er en engelsk-kongolesisk fotballspiller som spiller for Millwall.Han signerte en kontrakt med Arsenal i februar 2010. Nå har spilt for Englands U21-landslag siden 2012. Afobe har tidligere vært på utlån hos Huddersfield Town, Reading, Bolton Wanderers, Millwall, Sheffield Wednesday og Milton Keynes Dons.
Afobe ble solgt fra Arsenal FC til Wolverhampton Wanderers FC i januar 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Benik Afobe – Transfermarkt 
(en) Benik Afobe – national-football-teams.com 
(en) Benik Afobe – WorldFootball.net 
(en) Benik Afobe – Soccerbase.com 
(en) Benik Afobe – Soccerway 
(en) Benik Afobe – FBref 
(es) Benik Afobe – as.com
Fokstuguhøin

Fokstuguhøin er fellesbetegnelse på en gruppe fjelltopper sørøst for Fokstugu i Dovre kommune. Den høyeste toppen på 1 716 moh. har ikke noe annet navn. De andre enkelttoppene er Storhøe 1 708 moh., og Fokstuguhøe 1 600 moh.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Plessurschanze am Müliboden

Plessurschanze am Müliboden var en hoppbakke i Arosa i Sveits. Den var eid av Skiclub Arosa og ble brukt under den sveitsiske hoppuka.
Den første permanente hoppbakken i Arosa var Tomelischanze, som var i bruk i første halvdel av 1910-tallet. Etter bare noen få år ble den erstattet av Bärenbadschanze, der Gérard Veillemier nådde 56 meter under det sveitsiske mesterskapet i 1929. Våren 1931 ble tårnet i bakken ødelagt av et snøras, og om sommeren samme året ødela en storm dommertårnet.
I stedet for å bygge opp igjen Bärenbadschanze, bygde man samme år en helt ny bakke noen hundre meter unna. Den nye Plessurschanze hadde det sveitsiske mesterskapet i 1943. Den sveitsiske hoppuka startet opp i 1951, og ble arrangert annethvert år med renn i Unterwasser, St. Moritz, Arosa og Le Locle. Kjell Sjöberg (Sverige) satte den siste bakkerekorden med 75,5 meter i 1965. Det året ble det også bygd to mindre hoppbakker ved siden av hovedbakken. Kort tid senere raste unnarennet ut under et kraftig regnvær, og Arosa måtte si fra seg rennet i hoppuka i 1967. Skiklubben manglet penger til å sette bakken i stand igjen, og bakken ble aldri reparert. Gstaad overtok for Arosa som rennsted i den sveitsiske hoppuka.


== Viktige renn ==


=== Den sveitsiske hoppuka ===


== Kilder ==
Skisprungschanzen-Archiv: Arosa (besøkt 26. mars 2013)
Adam Kwieciński: Hoppresultater (besøkt 7. mars 2016)
Sankt Nikolas kirke (Vasa)

Sankt Nikolas kirke (finsk: Pyhän Nikolaoksen kirkko) er en ortodoks kirke i Vasa i Finland.
Kirken hører til Uleåborg stift i Den finske ortodokse kirke, og har sitt navn etter Nikolas av Myra. Den ble bygget i 1866, og er tegnet av den svenske arkitekten Carl Axel Setterberg. En menighet på om lag 1500 medlemmer i Vasa og omegn sogner til kirken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vaasan pyhän Nikolaoksen kirkon vaiheet hos vaasaort.fi (finsk)
Royal Palace Sprint kvinner 2013

Royal Palace Sprint kvinner 2013 ble arrangert i Stockholm onsdag 20. mars 2013. Grunnet VM i Falun i 2015 blir det tre år til neste gang denne sprinten skal arrangeres. Rennet var første del av Minitouren. Resten gikk i Falun og var da en etappe i denne minitouren. Og regnes ikke som et eget World cup-renn. Vinneren fikk 50 WC-poeng til forskjell fra vinneren i et ordinært WC-renn som får 100 poeng. Siden det var WC-finale fikk kun de 50 beste i World cup sammenlagt + U23 verdensmestre og Kontinental-cup vinnere delta.


== Eksterne lenker ==
FIS resultatside i PDF
FIS resultatside Finale
FIS resultatside kvalik
Jérôme Ferrari

Jérôme Ferrari (født 1968 i Paris) er en fransk forfatter og oversetter. Han vant Prix Goncourt 2012 for sin roman Le Sermon sur la chute de Rome.
Ferrari har bodd på Korsika og undervist i filosofi ved Lycée international Alexandre-Dumas i Alger i flere år, deretter ved Lycée Fesch i Ajaccio. For tiden er han professor i filosofi ved den franske skolen i Abu Dhabi.
Et av Jérôme Ferraris arbeider har blitt oversatt til engelsk, Where I Left My Soul (2012). Handlingen finner sted på midten av 1950-tallet under krigen i Algerie, og ser bakover til den andre verdenskrig og det franske nederlaget i Indokina, og framover til 1958 og den fjerde republikkens sammenbrudd.


== Bibliografi ==
2012 Le Sermon sur la chute de Rome
2010 Où j'ai laissé mon âme
2009 Un dieu un animal
2008 Balco Atlantico
2007 Dans le secret
2002 Aleph zéro


== Priser og æresbevisninger ==
2012 Prix Goncourt, Le Sermon sur la chute de Rome
2010 Grand Prix Poncetton, Où j'ai laissé mon âme
2010 Prix Roman France Télévisions, Où j'ai laissé mon âme
2009 Prix Landerneau, Un dieu un animal


== Referanser ==
Luan Gabriel

Luan Gabriel (født 3. mai 1996 i Roseau i Dominica) er en dominikisk friidrettsutøver, som konkurrerer i 200 meter. Hun representerte Dominica under Sommer-OL 2012, der hun ble utslått i de innledende rundene. Gabriel var flaggbærer under avslutningsseremonien for Dominica under Sommer-OL 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luan Gabriel – Olympedia 
(en) Luan Gabriel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Luan Gabriel – World Athletics
Jernade Meade

Jernade Ronnel Meade (født 25. oktober 1992) er en engelsk fotballspiller som fra 31. desember 2019 er klubbløs. 
Han spiller venstreving, men han kan også anvendes som venstreback. Han spilte tidligere i klubben Bramingham, men da han var elleve år, kom han til Arsenal FC og fikk draktnummeret 53. Etter flere solide bidrag for Arsenals reservelag og marginalt med sjangser for førstelaget, ble det offisielt meddelt fra klubben at Meade ikke ville bli tilbudt en ny kontrakt på Emirates Stadium, og ville derfor bli løslatt for å finne seg en ny klubb. 
Den 16. juli 2013 skrev Meade under en avtale med Swansea City AFC, hvor planen hans er å imponere for U21-laget, og forhåpentligvis sørge for at manager Michael Laudrup får et ekstra alternativ til venstre-back plassen på førstelaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jernade Meade – Transfermarkt 
(en) Jernade Meade – Soccerbase.com 
(en) Jernade Meade – Soccerway 
(en) Jernade Meade – FBref 
(es) Jernade Meade – as.com
Hallescher FC

Hallescher FC er en tysk fotballklubb fra Halle (Saale). Klubben spiller i 3. Liga som er den tredje beste fotballigaen i Tyskland.


== Plasseringer ==


== Eksterne lenker ==
Hallescher FCs offisielle hjemmeside (tysk)
Spillerstall - Transfermarkt
Bibiana Olama

Bibiana Martina Olama Mangue (født 2. desember 1982) er en ekvatorialguineansk friidrettsutøver, som konkurrerer i 100 meter hekk. Hun representerte Ekvatorial-Guinea under Sommer-OL 2012, der hun ble utslått i de innledende rundene på 100 meter hekk. Olama var flaggbærer under åpningsseremonien for Ekvatorial-Guinea under Sommer-OL 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bibiana Olama – Olympedia 
(en) Bibiana Olama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bibiana Olama – World Athletics
Saruba Colley

Saruba Colley (født 5. februar 1989) er en gambisk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte Gambia under Sommer-OL 2012, der hun ble utslått i de innledende rundene.


== Eksterne lenker ==
(en) Saruba Colley – Olympics.com 
(en) Saruba Colley – Olympic.org 
(en) Saruba Colley – Olympedia 
(en) Saruba Colley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Saruba Colley – Commonwealth Games Federation 
(en) Saruba Colley – World Athletics
Durs Grünbein

Durs Grünbein (født 9. oktober 1962 i Dresden) er en tysk poet som har bodd i Berlin siden 1985.Grünbein er hyllet som den mest betydningsfulle og suksessrike poet som har kommet fra det tidligere Øst-Tyskland, og hans arbeid har blitt tildelt mange store tyske litterære priser, blant annet den høyeste, Georg-Büchner-Preis, som han vant i 1995. Dt samme året vant han også Peter Huchel-prisen for poesi.


== Bibliografi ==
Grauzone morgens (1988)
Schädelbasislektion (1991)
Falten und Fallen (1994) Gedichte, Suhrkamp Verlag ISBN 3-518-40570-5
Den teuren Toten
Nach den Satiren
Erklärte Nacht (2002)
On Snow (Vom Schnee, 2003)Bøker oversatt til engelskAshes for Breakfast: Selected Poems, (oversatt i 2005 av Michael Hofmann) (shortlistet for 2006 International Griffin Poetry Prize)
Descartes' Devil: Three Meditations (oversatt i  Anthea Bell; utgitt av Upper West Side Philosophers, Inc., New York, 2010)
The Bars of Atlantis: Selected Essays.  New York: Farrar, Straus and Giroux, 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Durs Grünbein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Durs Grünbein på Internet Movie Database 
(en) Durs Grünbein på Discogs 
(en) Griffin Poetry Prize biografi
(en) Durs Grünbein hos complete review
(en) Why Live Without Writing: Unpopular answers to poetry questions fortelling utgitt i februar 2010 hos Poetry Foundation nettsted
Lina Wolff

Lina Wolff (født 1973 i Lund) er en svensk forfatter bosatt i Hörby.
Wolff har en tid vært bosatt i Spania og er influert av spansk og sydamerikansk litteratur. Hun debuterte 2009 med Många människor dör som du, en samling noveller med historier som utspiller seg i Spania og Skåne. 
For romanen Bret Easton Ellis och de andra hundarna, som utkom 2012, ble Lina Wolff tildelt Tidningen VIs litteraturpris med motiveringen «Med ett sinnligt och suggestivt språk har Lina Wolff skapat en förförisk mosaik över människans villkor och kärlekens skepnader». Den ble også nominert til Sveriges Radios Romanpris.


== Bibliografi ==
Många människor dör som du, 2009
Bret Easton Ellis och de andra hundarna, 2012


== Priser ==
Tidningen Vi:s litteraturpris – 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterens nettsted
Forfatterpresentasjon på Bonniers forlag
Ingrid Ophaug Dahl

Ingrid Ophaug Dahl (født 13. mars 1991 i Os) er tidligere talsperson for Grønn Ungdom (2013-2015), Miljøpartiet De Grønnes ungdomsorganisasjon. Hun har studert statsvitenskap og utvikling, og er per 2015 i gang med lektorutdanning ved Universitetet i Oslo


== Politisk arbeid ==
Dahl startet sin politiske karriere i Miljøpartiet De Grønne i 2012, da hun ble valgt inn i Grønn Ungdoms arbeidsutvalg. I mars 2013 ble hun, sammen med Hallvard Surlien, valgt til talsperson for Grønn Ungdom. Hun ble gjenvalgt 9. mars 2014, sammen med ny talsperson Lage Nøst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Ophaug Dahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ingrid Ophaug Dahl på Internet Movie Database 
(en) Ingrid Ophaug Dahl på Twitter
Fjordkraftligaens mest verdifulle spiller i sluttspillet

Fjordkraftligaens mest verdifulle spiller i sluttspillet blir offentliggjort året etter at sluttspillet i toppdivisjonen i ishockey for herrer er ferdigspilt. Siden 2020 kalles toppdivisjonen Fjordkraftligaen; den har skiftet navn flere ganger etter hvert som Norges Ishockeyforbund har inngått kontrakt med nye hovedsponsorer. 
Prisen ble første gang delt ut i 2007 og ble da vunnet av Storhamars canadiske spiller Christian Larrivée, selv om Storhamar tapte finalen mot Vålerenga. Historien gjentok seg i 2015 da Larrivée nok en gang vant prisen etter en tapt finale, denne gangen mot Stavanger Oilers. 


== Vinnere ==


== Referanser ==
Croods

Croods (originaltittel: The Croods) er en amerikansk animasjonsfilm fra 2013.


== Om filmen ==
Filmen er skrevet og regissert av Kirk De Micco og Chris Sanders og produsert av DreamWorks, som står bak suksesser som Shrek og Madagaskar. Nicolas Cage, Emma Stone og Ryan Reynolds har hovedstemmene.
Filmen hadde norsk premiere 22. mars 2013.


== Handling ==
Satt til en forhistorisk tid. Den dysfunksjonelle familien Crood er en av verdens første familier, og de tror også at de er de eneste menneskene igjen på jorda. Når hulen deres blir ødelagt, blir de tvunget til å legge ut på en reise som byr på eventyr og ikke minst farer rundt hvert hjørne. Mens de er ute, oppdager de en helt ny verden med fantastiske skapninger, og fremtiden er for alltid endret for familien. Familiens overhode, Grug, liker heller ikke at hans rebelske datter Eep faller for Guy, en smart outsider med mange ideer og en tragisk fortid som Eep uventet møter på en kveld. Guy påstår også at verdens ende er nær, og alle Croodene bortsett fra Grug er hellig overbeviste om at hans idealistiske mål er de rette å følge.


== Rolleliste (stemmegivere) ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Croods – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Croods på Internet Movie Database 
(no) Croods hos Filmfront 
(sv) Croods i Svensk Filmdatabas 
(da) Croods i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Croods på Allociné 
(nl) Croods på MovieMeter 
(en) Croods på AllMovie 
(en) Croods på Turner Classic Movies 
(en) Croods på Rotten Tomatoes 
(en) Croods på Metacritic
Daniela Hodrová

Daniela Hodrová (født 5. juli 1946 i Praha i Tsjekkoslovakia) er et tsjekkisk forfatter og litteraturviter. Hun vant Franz Kafka-prisen 2012.


== Biografi ==
Hodrová ble født i Praha den 5. juli 1946. Hun tok videreutdanning i fransk og sammenlignende litteratur. I 1972–75 arbeidet hun som redaktør for slavisk litteratur i Odeon publishing house. Siden 1975 har hun arbeidet ved Institutt for tsjekkisk litteratur tilknyttet Akademie věd České republiky (før 1993 kjent som Institutt for tsjekkisk og verdenslitteratur tilknyttet Československá akademie věd), hvor hun nå er en seniorforsker.Daniela Hodrovás romaner inneholder typisk emner fra hennes arbeid som en litteraturviter, «spesielt klassifisering av romaner i roman-realisme og roman-oppfinnelse, eller den banebrytende teorien om betydningen og former for initierende historilinje i et litterert verk». Hun er muligens best kjent for trilogien Trýznivé město (Den pinefull byen), de er karakteristiske "Praha-romaner, som tar sikte på å formidle den emblematiske genius loci i denne sentrale europeiske byen, hvis historie Hodrová fremhever dens tragiske historie.Ett av Hodrovás arbeider har blitt oversatt til engelsk, Prague, I see a city..., i 2011, oversatt av David Short og utgitt av Jantar Publishing.


== Priser og utmerkelser ==
Franz Kafka-prisen 2012


== Referanser ==
Aicha Fall

Aicha Bilal Fall (født 31. desember 1993) er en mauritansk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte Mauritania under Sommer-OL 2012, der hun ble utslått i de innledende rundene på 800 meter.


== Eksterne lenker ==
(en) Aicha Fall – Olympics.com 
(en) Aicha Fall – Olympic.org 
(en) Aicha Fall – Olympedia 
(en) Aicha Fall – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aicha Fall – World Athletics
J. Cole

Jermaine Lamarr Cole (født 28. januar 1985 i Frankfurt am Main, Tyskland), bedre kjent under artistnavnet J. Cole, er en amerikansk rapper, produsent og profesjonell basketballspiller fra Fayetteville i Nord-Carolina. Han er signert til plateselskapet Roc Nation, eid av Jay-Z.
Debutalbumet hans, Cole World: The Sideline Story, fikk førsteplass på Billboard Hot 200 og solgte mer enn 218 000 eksemplarer allerede den første uken. Hans andre album, Born Sinner, ble lansert den 18. juni 2013. En rekke andre artister medvirket på andrealbumet, blant andre Kendrick Lamar, men bare J. Cole rappet på selve albumet. Hans tredje album, 2014 Forest Hills Drive, hadde lanseringsdato 9. desember 2014. J. Cole har utgitt tre offisielle mix-tapes i tillegg til de tre albumene sine; The comeup kom ut i 2007, The Warmup i 2009 og Friday Night Lights i 2010. Mange av J. Coles tilhengere anser The Warmup og Friday Night Lights som klassikere, og Cole har selv uttalt at han angrer på at han ikke ga ut Friday Night Lights som album i stedet for å gjøre den tilgjengelig som mix-tape.


== Diskografi ==
Studioalbum
Cole World: The Sideline Story (2011)
Born Sinner (2013)
2014 Forest Hills Drive (2014)
4 Your Eyez Only (2016)
KOD (2018)
The Off-Season (2021)Mixtapes

The Come Up (2007)
The Warm Up (2009)
Friday Night Lights (2010)


== Eksterne lenker ==
(en) J. Cole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) J. Cole på Internet Movie Database 
(en) J. Cole hos The Movie Database 
(en) J. Cole på Apple Music 
(en) J. Cole på Discogs 
(en) J. Cole på Discogs 
(en) J. Cole på MusicBrainz 
(en) J. Cole på SoundCloud 
(en) J. Cole på Spotify 
(en) J. Cole på Songkick 
(en) J. Cole på Last.fm 
(en) J. Cole på Genius — sangtekster 
(en) J. Cole på AllMusic 
(en) J. Cole på AllMusic 
J. Cole på Twitter 
J. Cole på Facebook 
J. Cole på Instagram 
J. Cole på YouTube 
J. Cole på Myspace