jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Duskfotblomsterflue

Duskfotblomsterflue (Platycheirus amplus) er en liten, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt over hele Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (7-10 mm), blankt gul og svart blomsterflue. Kroppen er noe bredere og mer påfallende hårete enn hos de fleste andre Platycheirus-arter. På hannens frambein er låret brungult med tette, mørke hår langs bakkanten, ingen av disse skiller seg særlig ut fra de andre. Leggen er gul, jevnt utvidet, ikke påfallende bred. Første fotledd er stort, hvitt, nærmest trapesformet, mye bredere enn leggen. De andre fotleddene er ganske små, omtrent halvparten så brede som det første. Det andre leddet er hvitt, leddene 3-5 gule. På mellombeinet har låret en markert knekk i midten, leggen har en tett dusk av mørke hår litt innenfor midten. Bakbeina er nesten helt mørke, det første fotleddet spoleformet. Bakkroppen er noe bredere enn vanlig hos Platycheirus-hanner. Det andre leddet har et par ganske små, gule tverrflekker, leddene 3 og 4 har hvert sitt par firkantede, gule flekker som bår ut til ytterkanten, men er bredt skilte i midten. Hunnen har fire par, ofte litt utydelige, gule flekker på bakkroppen.


== Levevis ==
Arten finnes på våtmarker, myrer og ved bredden av ferskvann. Larvene lever trolig av bladlus. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-august.


== Utbredelse ==
Dette er en nordlig art som finnes fra Belgia og nordover i Europa, og i Alpene. Den forekommer også ved stillehavskysten i Russland, trolig også i resten av det nordlige Russland. I Nord-Amerika er den utbredt fra Alaska sør til det midtre USA. I Norge finnes den over hele landet, muligens bortsett fra høyfjellet og mesteparten av Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Melanostomini
slekten fotblomsterfluer, Platycheirus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
duskfotblomsterflue, Platycheirus amplus Curran, 1927


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) duskfotblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) duskfotblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) duskfotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) duskfotblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) duskfotblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) duskfotblomsterflue hos ITIS 
(en) duskfotblomsterflue hos NCBI
Urtefotblomsterflue

Urtefotblomsterflue (Platycheirus nielseni) er en liten, slank flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt over hele Norge. Arten er oppkalt etter den norske entomologen Tore Randulff Nielsen.


== Utseende ==
En middelsstor (8-10 mm), slank, blankt gul og svart blomsterflue. På hannens forbein er låret brungult med tette, mørke hår langs bakkanten, leggen er ganske slank. Det første fotleddet er stort og hvitt, de påfølgende leddene ganske små. På mellombeina er leggen tydelig utbuktet i midten og utvidet ytterst, partiet innenfor spissen er smalere. Bakkroppen har tre par firkantede, gule flekker.


== Levevis ==
Arten forekommer på myrer, strandenger og andre åpne, fuktige lokaliteter. Larvene lever trolig av bladlus. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-august.


== Utbredelse ==
Dette er en nordlig art som finnes fra Storbritannia og nordover i Europa, og i Alpene. Den forekommer også ved stillehavskysten i Russland, trolig også i resten av det nordlige Russland. I Nord-Amerika er den utbredt fra Alaska sør til det midtre USA. I Norge finnes den over hele landet.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Melanostomini
slekten fotblomsterfluer, Platycheirus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
urtefotblomsterflue, Platycheirus nielseni Vockeroth, 1990


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) urtefotblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) urtefotblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) urtefotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) urtefotblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) urtefotblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) urtefotblomsterflue hos ITIS 
(en) urtefotblomsterflue hos NCBI
Rehersal (Dimmu Borgir-demo)

Rehersal er et demoalbum med Dimmu Borgir, utgitt i januar 1994


== Sporliste ==
«Raabjørn speiler draugheimens skodde» 5:29
«Over bleknede blåner til dommedag» 4:40
«Hunnerkongens sorgsvarte ferd over steppene» 3:37
«Stien» 2:16
«For all tid» 7:31
«Den gjemte sannhets hersker» 4:36
«Under korpens vinger» 5:01
Looping Louie

Looping Louie er i utgangspunktet et barnespill, men har i enkelte spillkretser også høstet mye popularitet blant voksne. Målet med spillet er å slå på flyet som roterer slik at det treffer de andre spillernes høner og unngår dine. Spillet er designet for fire spillere.


== Spillmekanikk ==
Spillet består av et plastfly som er festet til en bom som kan beveges opp og ned. Selve flyet kan også rotere. En motor fører bommen og flyet rundt i sirkel. Hver spiller har så en liten spake som brukes til å slå flyet opp i luften. Bak spaken står tre hønebrikker som faller ned hvis flyet kommer borti. Siste spiller som har høner igjen vinner. 
Alle spillerne bør fortsette å spille til en vinner er kåret, slik at alle spakene er bemannet. 


== Looping Louie som kultfenomen ==
Etterhvert har spillet utviklet seg til rene kultfenomenet blant mange brettspillfantaster. På Alan R. Moons årlige brettspillfestival Gathering of friends arrangeres det hvert år turnering i dette spillet.


== Priser og utmerkelser ==
Kinderspiel des Jahres, 1994
Vant Kinderspielexperten, Kategori I (5-9 år gamle), 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Amerikansk TV-reklame for spillet
Looping Louie på Boardgamegeek.com (engelsk)
Looping Louie på Spillskrinet
Stribørstet fotblomsterflue

Stribørstet fotblomsterflue (Platycheirus peltatus) er en middelsstor, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt over hele Norge. 


== Utseende ==
En middelsstor (8-11 mm), slank, blankt gul og svart blomsterflue. Den er en av de største Platycheirus-artene. På hannens forbein er låret brungult med tette, mørke hår langs bakkanten, leggen er ganske slank. Det første fotleddet er stort og hvitt, de påfølgende leddene ganske små. På mellombeina er leggen litt ujevn, men ikke tydelig utbuktet i midten. Bakkroppen har tre par firkantede, gule flekker.


== Levevis ==
Arten forekommer på mange slags åpne lokaliteter, både myrer og tørrere enger, også i skogbryn og åpen fjellbjørkeskog. Larvene lever av bladlus, også slike som går på kulturplanter, slik at arten er å se på som nyttig i jord- og hagebruk. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-september.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa og det nordlige Asia. Det er uklart om den også er utbredt i Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet og er jamtover ganske vanlig.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Melanostomini
slekten fotblomsterfluer, Platycheirus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
stribørstet fotblomsterflue, Platycheirus peltatus Meigen, 1822


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) stribørstet fotblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) stribørstet fotblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stribørstet fotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) stribørstet fotblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) stribørstet fotblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) stribørstet fotblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Platycheirus peltatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platycheirus peltatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Matt fotblomsterflue

Matt fotblomsterflue (Platycheirus manicatus) er en middelsstor, slank flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt over hele Norge. 


== Utseende ==
En middelsstor (7-10 mm), slank, gul og svart blomsterflue. Den kan kjennes fra de alle fleste andre Platycheirus-artene på at ansiktets nedre del er kraftig framskytende, og på at thorax på oversiden er kraftig bestøvet og noe matt. På hannens frambein er leggen ganske slank, mens de to første fotleddene er kraftig utvidete og hvite. Bakfotens første ledd er ganske tykt. Bakkroppen har tre par gule flekker som ikke når helt ut til ytterkanten, og er bredt skilte i midten.


== Levevis ==
Arten forekommer på mange slags åpne lokaliteter, både myrer og tørrere enger, også i skogbryn og åpen fjellbjørkeskog. Larvene lever av bladlus, også slike som går på kulturplanter, slik at arten er å se på som nyttig i jord- og hagebruk. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-september.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa, i Nord-Afrika og det nordlige Asia. I Nord-Amerika finnes den i Alaska og på Grønland. I Norge finnes den over hele landet og er jamtover ganske vanlig.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Melanostomini
slekten fotblomsterfluer, Platycheirus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
matt fotblomsterflue, Platycheirus manicatus (Meigen, 1822)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) matt fotblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) matt fotblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) matt fotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) matt fotblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) matt fotblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) matt fotblomsterflue hos ITIS 
(en) matt fotblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Platycheirus manicatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Rød fotblomsterflue

Rød fotblomsterflue (Platycheirus granditarsis) er en middelsstor, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt langs kysten i det meste av Norge. 


== Utseende ==
En middelsstor (8-10 mm), slank, rød og svart blomsterflue. Den er påfallende klart farget og er en av de mest fargesterke norske blomsterfluene. Den skiller seg fra de andre Platycheirus-artene og har, sammen med Platycheirus rosarum, blitt regnet til en slekt for seg, Pyrophaena. Kroppen, bortsett fra mesteparten av bakkroppen, er blankt svart. Fasettøynene er store og hvelvede, men møtes ikke helt i pannen hos hannen. Thorax har en par lyse lengdestriper i midten i den fremre delen. Hannens for- og mellombein har lårene slanke, uten påfallende hår, leggene er ganske slanke, gule innerst og svarte ytterst. Føttene er svarte og ganske utvidete. Det første fotleddet på forfoten har en flagglignende, tett dusk av mørke hår. Bakbeina er helt slanke. Bakkroppen er noe flat, og bredere enn vanlig i slekten Platycheirus. Det første og roten av det andre leddet er svarte, mesteparten av det andre, hele det tredje og de fremste to tredjedeler av det fjerde leddet er oransjerøde, ofte med noe svart på sidene. Vingene er brune i den ytre halvdelen, dette er også et særtrekk for denne arten og Platycheirus rosarum.


== Levevis ==
Arten forekommer på mange slags åpne våtmarker, både myrer og bredder av ferskvann. Larvene lever av trolig av bladlus, mne man har hittil ikke klart å finne den. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i juni-september.


== Utbredelse ==
Arten finnes over det meste av Europa nord for Alpene, og det nordlige Asia. I Nord-Amerika er den vidt utbredt. I Norge finnes den langs kysten til Nordland.


== Systematisk inndeling ==

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
underfamilie Syrphinae
gruppe Melanostomini
slekten fotblomsterfluer, Platycheirus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
rød fotblomsterflue, Platycheirus granditarsis (Foerster, 1771) (synonym Pyrophaena granditarsa)


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5


== Eksterne lenker ==
(en) rød sumpfotblomsterflue i Encyclopedia of Life 
(en) rød sumpfotblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rød sumpfotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(no) rød sumpfotblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) rød sumpfotblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) rød sumpfotblomsterflue hos ITIS 
(en) rød sumpfotblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Platycheirus granditarsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vagabond (album)

Vagabond er debutalbumet til Vagabond fra juni 2009.
For albumet fikk de Spellemannprisen for årets danseband under Spellemannprisen 2009. Albumet inneholder blant annet en coverversjon av Jahn Teigen sin sang «Min første kjærlighet».


== Sporliste ==
«Radio»
«En gang til»
«Hvor har du vært»
«Sånn kan det gå»
«Farlig begjær»
«Stockholm tur – retur»
«Tømmer og luksus»
«Vil du ha meg»
«Tårer og blod»
«Rundt og rundt»
«Sommerregn»
«Min første kjærlighet»
«Mary-Ann»
«55 ford»
Five Inches of a Car Accident

Five Inches of a Car Accident er en EP med Blood Command fra april 2009.


== Sporliste ==
«Five Inches of a Car Accident»
«Parasomnia Fight Party»
«Yuri G»
«Red Ruin»
«Natural Wastage»
«Untitled Dance Machine»


== Eksterne lenker ==

(en) Five Inches of a Car Accident på Discogs
Sengemat

Sengemat var mat som kvinner fikk etter at de hadde født. Nabokoner, slektninger og andre kvinner kom til dem med god og næringsrik kost. Vanlig sengemat har vært rømmegrøt, sosekjøtt eller andre kjøttretter, kaffe og kaker. Ideen bak sengematen var å hjelpe kvinnen til å komme til krefter etter fødselen, slik at hun kunne ha morsmelk til barnet.
I dag er grøten byttet ut med pakker til barn og mor. Begrepet brukes fortsatt flere steder i landet[hvilket?].
Sengemat minner om den amerikanske tradisjonen babyshower.


== Kilder ==
Kjell Innli, (Redaktør): Fra bestemors kjøkken, mat og mattradisjoner fra Møre og Romsdal KOM forlag 1991
Abraham Ribicoff

Abraham Alexander Ribicoff (født 9. april 1910 i New Britain, Connecticut, død 22. februar 1998) var en amerikansk politiker. Han var medlem av Representantenes hus fra 1949 til 1953. Året etter stilte han til valg som guvernør i Connecticut, og ble valgt til delstatens første jødiske guvernør.
Han støttet tidlig John F. Kennedy, og ble helse-, utdannings- og velferdsminister i John F. Kennedys regjering. Ribicoff syns størrelsen på departementet var altfor stort, og sluttet for å bli valgt inn i USAs senat i 1962. Han var innvalgt der til 1981.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abraham A. Ribicoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Abraham Ribicoff hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Abraham Ribicoff hos American National Biography
Thomas Sopwith

Thomas Sopwith (født 18. januar 1888, død 27. januar 1989) var en engelsk pioner innen luftfart og en kjent seiler. Under første verdenskrig var Sopwith med og etablerte flyprodusenten Sopwith Aviation Company Ltd. som laget det kjente jagerflyet Sopwith Camel. 
I mellomkrigstiden videreførte Sopwith flyproduksjon med firmaet Hawker Aircraft Ltd. som blant annet produserte det kjente jagerflyet Hawker Hurricane, kjent fra slaget om Storbritannia. 
Sopwith var en ivrig seiler og fikk bygget yachten «Philante» som støttefartøy, skipet ble etter andre verdenskrig overtatt av den norske stat som kongeskip og omdøpt til KS «Norge».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Thomas Sopwith, Aircraft Pioneer In 2 World Wars, Is Dead at 101», nekrolog i The New York Times, 28. januar 1989
Artikkel om Thomas Sopwith (engelsk)
BioFokus

BioFokus er en binæringsdrivende stiftelse og tilbyr naturfaglig kompetanse innen biologisk mangfold, med spesialkompetanse på en rekke områder som skogøkologi, kulturlandskap, karplanter, vedboende sopp, lav, fugl, pattedyr, krypdyr og laverestående fauna.
BioFokus har som formål å tilrettelegge informasjon om biologisk mangfold for beslutningstakere, samt formidle kunnskap innen fagfeltet bevaringsbiologi. 
Fra 2010 og ett par år framover deltar BioFokus i Artsprosjektets arbeid med å kartlegge arter som finnes i norsk natur, samt hvilke miljøer de er knyttet til. 


== Historikk ==
BioFokus ble stiftet 1. juli 2000 som en viderføring av Siste Sjanse. Dette var en faggruppe opprettet i 1992 og lå under Naturvernforbundet i Oslo og Akershus (NOA). Siste Sjanse bestod i begynnelsen av en liten gruppe personer, hovedsakelig biologistudenter. 


== Publikasjoner ==
BioFokus utgir en rekke publikasjoner, både fagrapporter, artikler og mindre notater. De utfører en rekke ulike tjenester, og har som mål å levere produkter som er basert på den til en hver tid beste, tilgjengelige kunnskap. Alle ansatte har biologisk kompetanse på mastergradsnivå. 

BioFokus-rapport – en digital rapportserie
BioFokus-notat – en digital notatserie
Siste Sjanse-notat –  (avsluttet)
Siste Sjanse-rapport – (avsluttet)
NOA-rapport – (avsluttet i 1998)


== Eksterne lenker ==
– www.biofokus.no
Siste sjanse (andre betydninger)

Siste sjanse er brukt som tittel eller navn ved flere anledninger.

Siste Sjanse –  var en naturfaglig gruppe, opprettet i 1992, under Naturvernforbundet i Oslo og Akershus (NOA). Senere endret navn til BioFokus.
Siste sjanse – er en italiensk «krim-drama-film» fra 1973 (originaltittel: L'Ultima chance)
En siste sjanse – en tilbakeblikk-episode om Marve Fleksnes
Et «oppsamlingsheat» benyttet siden 2006 i Melodi Grand Prix
Kanon (album)

Kanon er et konsertalbum med Gitarkameratene utgitt 12. april 2010. Opptakene til albumet ble gjort i Grieghallen i Bergen i 1990.


== Sporliste ==
CD 1«Mot i brystet» (Trad/arr. Jan Eggum / Lillebjørn Nilsen / Halvdan Sivertsen / Øystein Sunde)
«Fotformsko» (Carl Perkins/norsk tekst: Jan Eggum / Lillebjørn Nilsen / Halvdan Sivertsen / Øystein Sunde)
«Om typisk norsk» – prat: alle
«Fisketur i øsende regn» (Lillebjørn Nilsen)
«Om representanter og onkler» – prat: Sunde
«Ambassanova» Sunde)
«Om et gutteproblem» – prat: Eggum
«Kem ska få følge deg hem?» (Jan Eggum)
«Viser om været» – prat: Sivertsen
«Nordaførr – vårvisa» (Halvdan Sivertsen)
«Om et oppskrytt møbel» – prat: Sunde
«Sjømannen og vannsenga» (Øystein Sunde)
«Eg vil aldri burt meg binda» (Trad.)
«Tanta til Beate» (Lillebjørn Nilsen)
«Om baker og brød» – prat: Eggum
«Lillebror Per» (Jan Eggum)
«Om prinsesser og frosker» – prat: Sivertsen
«Lene» (Halvdan Sivertsen)CD 2«Få idretten inn» – prat: Sunde
«Skal det være noe mer før vi stenger» (Øystein Sunde)
«Adjø Sabine!» (Lillebjørn Nilsen)
«Om grensen til allsang» – prat: Sivertsen
«Frihet» (Halvdan Sivertsen)
«Om en liten trøst» – prat: Eggum
«Jomfru» (Jan Eggum)
«Om en liten sydlig Olé» – prat: Nilsen
«Anna på Gran Canaria»
«Om tiurleik på Esso-stasjon» – prat: Sunde
«Gammal Amazon»
«Om det melankolske» – prat: Eggum
«Ryktet forteller» (Lillebjørn Nilsen)
«Om de gamle sangene» – prat: Nilsen
Potpourri: «Kjekt å ha» / «Førr ei dame» / «En natt forbi» / «Fin frokost»/ «Jaktprat» /«Heksedans» / «Bysommer» /«Vippetangen konditori» / «Levende lyd» (Øystein Sunde / Halvdan Sivertsen / Jan Eggum / Lillebjørn Nilsen)
«Venner»  (Halvdan Sivertsen)
«Se alltid lyst på livet» (Lillebjørn Nilsen)
«Den aller største noen noensinne hadde sett» (Rodney Dillard / William E. Martin / norsk tekst: Øystein Sunde)


== Medvirkende ==


=== Gitarkameratene ===
Lillebjørn Nilsen - sang, gitar, ukulele, banjo, flagoletter, munnspill
Halvdan Sivertsen - sang, gitar, bass
Jan Eggum - sang, gitar, trekkspill
Øystein Sunde - sang, gitar, dobro, produsent


=== Øvrige ===
Jan Erik Kongshaug - produsent, mastering
Pytten - tekniker
Ellen Ugelstad - omslagsfoto
Trygve Schønfelder - andrefoto
Bård Ose - albumnotater
Jørn Dalchow - omslagsdesign


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kanon på Discogs 
(en) Kanon på MusicBrainz 
(en) Kanon på Spotify
Party All the Way to the Hospital

Party All the Way to the Hospital  er en EP med  Blood Command fra oktober 2009.


== Sporliste ==
«Party All the Way to the Hospital»
«Dance or Die»
«Double T n'Tokyo»
«Every Exception Has Its Rule»
«Future Plans for Homegrown Girls» (Bare på den digitale versjonen)


== Eksterne lenker ==
(en) Party All the Way to the Hospital på Discogs
Anno

Anno var en norsk reality-serie produsert av Strix Television for NRK. Selda Ekiz var programleder. Seriens første sesong ble spilt inn i Bergen anno 1764 og sendt på NRK1 våren 2015, mens sesong 2 ble spilt inn i Fredrikstad på Isegran og sendt i 2016. Tiden skulle forestille anno 1721.


== Konsept ==

14 deltakere samles i en tidskapsel som forestiller et norsk bymiljø tilbake i tid. Deltakerne skal leve under samme vilkår som sine forfedre, uten moderne hjelpemidler eller kontakt med omverdenen. Deltakerne skal bo sammen og konkurrere mot hverandre, og klatre på den sosiale rangstigen som eksisterte den gangen gjennom forskjellige konkurranser og øvelser.
Deltakerne deles inn i to lag, 7 menn mot 7 kvinner. Hver uke velger lagene hver sin svennelærling som gjennom et svennestykke konkurrerer mot hverandre i å lære seg et håndverk. Vinneren blir kåret til svenn, og vil påfølgende uke lære bort håndverket til de andre deltakerne gjennom et mesterstykke. Dersom mesterstykket blir godkjent ble svennen kåret til mester, og oppnådde fordeler i spillet.
Taperen i svennestykket tar sitt lag ut i utslagsningskonkurranse og til slutt fekteduell. Taperen av denne duellen ryker ut av konkurransen.


== Oversikt ==


=== Sesong 1 ===
I første sesong var tiden skrudd 250 år tilbake til anno 1764 og handlingen foregikk på Bryggen i Bergen. Deltakerne bodde på Hanseatisk museum og i Schøtstuene.
Emilie Enger Mehl ble den første mesteren, og vant sesong 1 etter en finale i kunnskap mot Enok Groven. Finalen ble spilt inn i Håkonshallen. Groven vant senere prisen for årets deltaker under Gullruten 2015.


=== Sesong 2 ===
Første episode av andre sesong av Anno ble vist på NRK1 1. januar 2016. Premieren hadde 805 000 seere og seerandelen var på 48,3 prosent. I alt 30 episoder skal sendes i løpet av våren 2016. Andre sesong av programmet foregår på Isegran i Fredrikstad anno 1721. Isegran var en del av festningsverket rundt Fredrikstad, orlogsstasjon for marinen fra 1680-årene og skjærgårdsflåtens base under den store nordiske krig. I disse omgivelsene møter deltakerne i programmet utfordringer fra dagliglivet i Norge på 1700-tallet og konkurrerer i to lag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Elveslette

Elveslette er en flat eller bortimot flat slette som ligger tilstøtende til en elv som periodevis oversvømmes. Elvesletter er ofte viktige grunnvannsmagasin og har ofte økosystem med stor artsrikdom. De er lette å dyrke opp eller å ta i bruk på annen måte. Urørte elvesletter er derfor en sjelden naturtype som er leveområde for mange sjeldne og truede arter.Glasiale elvesletter strekker seg fra fronten av en isbre til kysten. De ligger enten i bunnen av U-daler foran dalbreer, eller danner vide sletter i fronten av innlandsisen. Hvor elvesletter kommer ut av en dal og møter kysten, kan det utvikle seg et elvedelta.Som naturtype dekker elvesletter relativt små arealer i Norge.


== Se også ==
Elvekultur


== Referanser ==