jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Guadalajara (Spania)

Guadalajara er en by og en kommune i den autonome regionen Castilla-La Mancha i Spania og naturregionen La Alcarria. Den er hovedstaden i provinsen Guadalajara. Byen ligger cirka 60 km nordøst for Madrid ved elven Henares og har omtrent 85 000 innbyggere. 


== Historie ==

Byen var opprinnelig en romersk by ved navn Arriaca' og ble muligens grunnlagt av en førromersk kultur, men man har ikke funnet arkeologiske spor som støtter dette. Byen ble innlemmet, som Caracca,, i den romerske provinsen Hispania Tarraconensis. Byen lå langs veien fra Emerita (dagens Mérida) til Caesaraugusta (dagens Zaragoza), nordøst for Complutum (dagens Alcalá de Henares).
Guadalajara ble grunnlagt på ny av maurerene på 700-tallet. De kalte byen Wadi-al-Hajara (وادي الحجارة), som betyr «Steindalen». Muslimrne bygde mange monumenter i byen, som den mauriske broen over Henares, ruinene av den gamle alcazaren (arabisk for «borg») og den tidligere St. Maria-kirken, som da var en moske. 
I 1085 ble Guadalajara erobret av de kristne styrkee til Alfonso VI (konge av Leon og Castilla). Krønikene forteller at de kristne armeene ble ledet av Alvar Fanez de Minaya, en av løytnantene til El Cid. Fra 1085 og frem til slaget ved Las Navas de Tolosa i 1212, led byen under krigene mot almoravidene og almohadene. På tross av krigene kunne den nye kristne befolkningen bygge opp igjen byen på grunn av folk som kom fra nord (Castilla, Baskerland og Navarra). Alfonso X av Castilla vernet byen og gjorde at byen blomstret. 
På 1300-tallet var Mendoza-familien domienrende i Guadalajara og i 1460 fikk den byrett av Henrik IV. I denne perioden ga Mendoza-familien ordre om å bygge El Palacio del Infantado som hovedresidensen deres. Den stod ferdig tidlig i 1480-årene og ble av mange reknet som det eldste gjenværende byggverket i renessansestil utenfor Italia. Under den spanske arvefølgekrigen ble byen Guadalajara plyndret. 
På 1800-tallet ble byen ødelagt under den spanske selvstendighetskrigen (1808-1814) og den ble videre satt tilbake da Real Fábrica de Paños ble stengt i 1822. I 1808 ble Guadalajara erobret av den franske hæren under General Hugo og byen ble ødelagt. 
I 1840 ble Guadalajara provinshovedsteden i provinsen med samme navn. Et militærakademi ble grunnlagt i byen og byen utviklet seg sakte på andre halvdel av 1800-tallet og på starten av 1900-tallet. 
Etter den spanske borgerkrigen (1936-1939), som også berørte byen sterkt, ble Guadalajara i 1959 en del av utviklingsplanene som gjorde den til en industriby. Guadalajara har sidan den gang vokst kraftig. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Guadalajara, det store ukjende
Bilete av Guadalajara
(es) Offisielt nettsted 
(en) Guadalajara, Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guadalajara, Spain – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jannick Green

Jannick Green Krejberg (født 29. september 1988 i Lemvig) er en dansk håndballspiller som spiller målvakt for SC Magdeburg og Danmarks herrelandslag i håndball. Han debuterte på landslaget 25. oktober 2007. Han har deltatt i VM 2013, EM 2014, VM 2015, OL 2016, VM 2017, EM 2018 og VM 2019.
Han tok gull i OL 2016 og i VM 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jannick Green – Olympedia 
(en) Jannick Green – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jannick Green – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Mads Mensah

Mads Mensah Larsen (født 12. august 1991 i Nørre Aaby) er en dansk håndballspiller som spiller for Aalborg Håndbold.
Larsen har også spilt landslagskamper for Danmark.Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mads Mensah – Olympedia 
(en) Mads Mensah – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mads Mensah – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(de) Mads Mensah – Bundesligaen 
«Mads Mensah Larsen», profil på Aalborg Håndbolds hjemmeside (da)
Valentin Porte

Valentin Porte (født 7. september 1990) er en fransk håndballspiller, som spiller for Fenix Toulouse Handball.
Porte var også en del av Frankrikes tropp under VM i 2013 og EM i 2014.
Han tok sølv under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valentin Porte – Olympedia 
(en) Valentin Porte – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Valentin Porte – Frankrikes olympiske komité 
(en) Valentin Porte – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Valentin Porte – Ligue Nationale de Handball (LNH) 
(fr) Valentin Porte – Handzone 
«Porte Valentin», profil på Fenix Toulouse Handballs hjemmeside (fr)
«Valentin Porte», profil på lnh.fr (fr)
Timothey N’Guessan

Timothey N'Guessan (født 18. september 1992 i Massy) er en fransk håndballspiller, som spiller for den franske klubben Chambéry Savoie Handball.
N'Guessan spiller også for det franske landslaget, og ble tatt ut til den franske troppen i VM i 2013.Han tok sølv under Sommer-OL 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timothey N'Guessan – Olympics.com 
(en) Timothey N'Guessan – Olympic.org 
(en) Timothey N'Guessan – Olympedia 
(en) Timothey N'Guessan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Timothey N'Guessan – Frankrikes olympiske komité 
(en) Timothey N'Guessan – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Timothey N'Guessan – Ligue Nationale de Handball (LNH) 
(fr) Timothey N'Guessan – Handzone 
(en) Timothey N'Guessan – Scoresway 
«Timothey N'Guessan», profil på Chambéry Savoie Handballs hjemmeside (fr)
Vignir Svavarsson

Vignir Svavarsson (født 20. juni 1980 i Reykjavík) er en islandsk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben GWD Minden.
Svavarsson spiller også for det det islandske håndballandslaget. Svavarsson var med på laget som tok bronse i EM i 2010, og var også OL-deltaker for Island i Sommer-OL i 2012.


== Meritter ==


=== Islands herrelandslag ===
VM i 2007: 8.-plass
EM i 2008: 11.-plass
EM i 2010: 3.-plass (bronsemedalje)


=== TBV Lemgo ===
EHF-cupen 2010: Vinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vignir Svavarsson – Olympedia 
(en) Vignir Svavarsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vignir Svavarsson – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
«Vignir Svavarsson», profil på GWD Mindens hjemmeside (de)
Brown Sugar

«Brown Sugar» er en sang utgitt av The Rolling Stones i april 1971. Det var første singel på deres nye plateselskap Rolling Stones Records, og var også åpningsporet på albumet Sticky Fingers.
Opprinnelig skrevet av Mick Jagger under filmingen av Ned Kelly i Australia sensommeren 1969, og innspilt i Alabama i desember samme år. Et par dager senere, 6. desember 1969, spilte Stones «Brown Sugar» på den beryktede Altamont-konserten.
Gold coast slave ship bound for cotton fields Sold in the market down in New Orleans Scarred old slaver knows he's doing alright Hear him whip the women just around midnight
«Brown Sugar» åpnet konsertene under turnéene i 1972 og 1973, som på filmen Ladies & Gentlemen fra Texas i juni 1972, utgitt på DVD i 2010. Og fra  1973, den legendariske The Brussels Affair '73.
«Brown Sugar» finnes opp på de fleste samlealbum, første gang allerede i 1971 på Hot Rocks 1964-1971 i USA. «Brown Sugar» spilles på alle turnéer, og ble også spilt på europaturnéen i 1970. Den gang som en av de siste låtene, slik som i de siste 35 årene.
Et opptak viser Mick Jagger, mens han spiller «Brown Sugar» foran Ike og Tina Turner backstage før en av konsertene på Madison Square Garden i november 1969. Ike ser litt truende ut.

Brown Sugar how come you taste so good ... just like a young girl should
18. desember 1970 ble en ny versjon av «Brown Sugar» innspilt med Eric Clapton på Keiths 27-årsdag i London. Denne er fremdeles uutgitt.
«Brown Sugar» nådde 1.-plass på Billboard-lista 27. mai 1971, og 4.-plass på VG-lista, en tid da «Rose Garden» med Lynn Anderson lå flere måneder på 1.-plass.


=== Sporliste ===
A: «Brown Sugar»
B: «Bitch» / «Let It Rock» (UK)
B: «Bitch» (USA)


== Referanser ==
Desperado (sang)

«Desperado» er en sang skrevet av Glenn Frey og Don Henley og opprinnelig innspilt av Eagles. Det er midtpunktet og tittelsporet på albumet Desperado, utgitt i 1973.
Selv om «Desperado» aldri ble utgitt som en single, har det blitt en av de sangene som gruppen sterkest knyttes til, og det blir alltid inkludert på samlealbum, ofte som eneste albumspor. Et av disse er den bestselgende Their Greatest Hits 1971–1975. Konsertversjoner finnes på Eagles Live (1980) og Hell Freezes Over (1994).
Sangen synges i den opprinnelige versjonen av Don Henley, ledsaget av Glenn Frey på piano. Gradvis også med  trommer, strykere og kor. Teksten forteller at hovedkarakteren blir bedt om å endre sin livsstil og komme hjem, fordi de tingene han gjør vil skade ham til slutt. Dette kan tolkes som en appell til en lovløs om å slutte med sine kriminelle aktiviteter, men paralleller er også trukket til livet som en rockestjerne, med en livsstil basert på sex og narkotika. Sangen får en avslutnig på albumets siste spor, «Doolin-Dalton/Desperado (Reprise)».


== Coverversjoner ==
Linda Ronstadt - Don't Cry Now (1973)
The Carpenters - Horizon (1975)
Kenny Rogers - Daytime Friends (1977)
Lynn Anderson - I Love What Love Is Doing to Me / He Ain't You (1977)
Clint Black - Common Thread: The Songs of the Eagles (1993)
Emi Fujita og Vamp Camomile (2001)
Johnny Cash - American IV: The Man Comes Around (2002)
Westlife - Face to Face (2005)
Neil Diamond - Dreams (2010)
Elisabeth Andreassen gjorde en versjon med svensk tekst på albumet Älskar, älskar ej i 1988.


== Referanser ==
Valdemar Scheel Hansteen

Valdemar Scheel Hansteen (født 15. januar 1897 i Kristiania, død 13. juni 1980) var en norsk arkitekt.
Etter examen artium 1916 studerte han ett år ved Universitetet i Oslo. Etter å ha blitt arkitekt ved NTH 1921 bar det på studietur til Tyskland noen måneder før han slo seg ned i Kina og tegnet for den svenske kinamisjonen i Hunan frem til 1928.  Han var en tid i 1929 hos Sigurd Lunde i Bergen, men flyttet til Stavanger, der han fra 1929 til 1960 drev eget arkitektkontor. Fra 1937 drev han sammen med Tor Sørensen, og fra 1957 sammen med Thomas Spence.  Fra 1963 jobbet han hos Morset & Wiel Gedde. Firmaet  var etablert av Dagfinn Morseth (1898–1958) og Mads Wiel Gedde (1900–1967) og ble bare kalt Wiel Gedde fra 1971.Han var sønn av Elisabeth Cathrine Scheel (1867–1908) av slekten Scheel, og arkitekten Waldemar Hansteen (1857–1921) av Hansteen (slekt). Faren var arkitekt som bygde mest i Kristiania og Skien.  Valdemar giftet seg med Margrete Bugge (1898—1997) og var far til arkitekten Hans Jacob Hansteen (født 1938). 


== Verv og utmerksler ==
Det Norske Misjonsselskap landsstyremedlem 1932–51
Stavanger Arkitektforening, første formann 1936–38
Norske arkitekters landsforbund, styremedlem 1938–41
Stiftelsen Utstein kloster, styremedlem frem til 1960


== Bygninger ==
Lutheran college, Taohualun, Yiyang
kirke for misjonærene i Changsha, Kina
Sjømannshjemmet i Stavanger Stokkaveien 21 (Rudlå), 1933.  Funksjonalistisk aldersheim.
Bjørnøygaten 8 i Stavanger, enebolig, 1936
St. Johannes nye gamlehjem, Figgjogata 24 i Stavanger, 1937
Ræge kapell på Sola, 1940
Misjonsmarka boligblokk i Stavanger, 1948. Første blokk ved Valdemar
Hasvik kirke i Finnmark, 1955
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valdemar Scheel Hansteen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ambulansekjøring i Bergen

Ambulansekjøring i Bergen har vært drevet av ulike aktører gjennom tidene. 
I i perioden 1924-1945 ble ambulansetjenesten i Bergen drevet av Kristoffer Lepsøe som et privat foretak. 
Fra 1945 tok politiet over nødhjelpskjøringen, mens annen kjøring ble utført av Haukeland sykehus. I 1952 ble ambulansekjøringen tillagt Bergen brannvesen. Tjenesten ble drevet av brannvesenet frem til 31. desember 2007. Fra 1. januar 2008 tok Helse Bergen over.


== Eksterne lenker ==
Ambulansekjøring - oppslagsverket oVe, artikkel av  Birgitta Ramnefalk og Kristine Tvedt Brekke, Bergen Byarkiv.
Horst Dohm isstadion

Horst Dohm isstadion (tysk: Horst-Dohm-Eisstadion) tidligere Eisstadion Wilmersdorf er et stadion i Schmargendorf, en ortsteil i Berlins bydel Charlottenburg-Wilmersdorf. Om vinteren er løpebanen islagt, mens den om sommeren er åpen for trening på bl.a. rulleskøyter.
Horst Dohm isstadion ble åpnet 29. november 1974 og er tegnet av arkitekt Werner Deyle. Stadionet har 6 170 m² isflate og en løpebane på 400 meter. Den første verdenscuprunden i hurtigløp på skøyter i Tyskland fant sted på Horst Dohm isstadion i 1985.
Stadionet fikk sitt nåværende navn i oktober 2000 og ble da oppkalt etter bydelsborgermester (Bezirksbürgermeister) Horst Dohm (1930-1998).


== Beliggenhet ==
Stadionet finnes i Fritz Wildung Strasse 9, i umiddelbar nærhet til Wilmersdorf sommerbad og Wilmersdorf stadion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horst-Dohm-Eisstadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Horst-Dohm-Eisstadion på bydel Charlottenburg-Wilmersdorfs internettside
Internettsiden til Horst-Dohm-Eisstadion
(en) Horst Dohm isstadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl
Horst–Dohm–Eisstadion/Eisstadion Wilmersdorf på SCC SkatingBilderBilder på qype.com
Liste over norske TV-humorprogrammer

Dette er en systematisk oversikt over norskproduserte humorprogrammer som er blitt sendt på TV siden 1960. Den inkluderer også noen samproduksjoner med land i Norden.
Listen er kronologisk organisert etter sendestart, men kan sorteres alfabetisk.


== 1960–1990 ==


== 1990–2000 ==


== 2000–2009 ==


== 2010– ==


== Referanser ==
Mamanwa (språk)

Mamanwa er et sentralfilippinsk språk talt i Agusan del Norte og i Surigao-provinsene på Mindanao på Filippinene. I 1990 var det om lag 5 000 mamanwaer som talte språket.
Mamanwa er grammatisk konservativt i forhold til andre malayopolynesiske språk når det gjelder blant annet artikkelsystemet. Det holder fast på en treveis deiktisk distinksjon i sine artikler, noe som annetsteds i denne språkfamilien kun er bevart i noen av batanspråkene.


== Referanser ==
Mamanwa

Mamanwa kan sikte til:

Mamanwa (folk), en folkegruppe på Mindanao på Filippinene
Mamanwa (språk), språket som tales av mamanwafolket
Henrik Winter-Hjelm

Henrik Winter-Hjelm (født 22. november 1829, død 7. april 1859) var en norsk filolog og fra 1856 overrettssakfører i Kristiania frem til sin død. Efter å ha oppnådd laudabilis prae ceteris i 1846 fra Kristiania lærde Skole tok han i 1846 anneneksamen og kunne innkasere en cand.jur. i 1851. Det var han som i 1849 opprettet Foreningen til norske Oldskrifters Udgivelse sammen med den senere jusprofessor Fredrik Peter Brandt (1825–91) fra Åmli, og filosofiprofessor Georg Vilhelm Lyng (1828–84) fra Suldal. Efter ett år som kopist ble han fullmektig hos en høyesterettsadvokat og fra 1856 innehaver av en bevilgning til å drive som overrettssakfører, noe han aldri gjorde.Han var sønn av jusprofessor Claus Winter Hjelm (1797–1871) og storebror til musikeren Otto Winter-Hjelm (1837–1931) og redaktør Kristian Winterhjelm (1843–1915).


== Utgivelser ==
Henrik Winter-Hjelm (1850). Strenglege, eller Sangenes Bog. Feilberg og Landmarks forlag.  [Oversatt fra oldnorsk]
Henrik Winter-Hjelm, Litterære Efterretninger: Prøver af Landsmaalet i Norge af Ivar Aasen, 6:112–114 (1853), i Norsk Tidsskrift for Videnskab og Litteratur
Henrik Winter-Hjelm, Anmeldelse av Amtmandens Døttre (1854), i Norsk Tidsskrift for Videnskab og Litteratur


== Referanser ==
Petter Løvberg

Jørn Petter Løvberg (født 31. juli 1959) er fra 2001 trener for det norske svømmelandslaget.


== Utmerkelser ==
2013: Kåret til «årets trener» under Idrettsgallaen 2013
2009: Tildelt Norske Idrettsleder-Veteraners Ærespris for ledere og trenere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fire bla' Løvberg i NM på DittOslo.no Sport – Nordstrands Blad.
Sverre Andreas Jakobsson

Sverre Andreas Jakobsson (født 8. februar 1977 i Oslo) er en islandsk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben TV Grosswallstadt. Jakobsson er strekspiller.
Jakobsson har også et hundretalls kamper for det islandske landslaget, og var med både på sølv-laget fra OL i 2008, og på bronselaget fra EM i 2010. Jakobsson deltok også i OL i 2012.


== Privat ==
Jakobsson, som er halvt norsk, har islands far og norsk mor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Andreas Jakobsson – Olympedia 
(en) Sverre Andreas Jakobsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sverre Andreas Jakobsson – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
«Sverre Jakobsson» spilleprofil fra TV Grosswallstadts hjemmeside (de)
Slim Ben Tekaya

Slim Ben Tekaya er en tunisisk-norsk håndballdommer. Ben Tekaya representerer Bjørndal IF, og pr. 2020 dømmer han i Postenligaen, sammen med sin faste dommerpartner Steinar Martinsen. Han begynte sin karriere som håndballspiller og håndballdommer i Tunisia. I Norge har han tidligere dømt for Fjellhammer IL sammen med sin dommerpartner.Han var i 2009 innvalgt som styremedlem i Oslo Sporveier, baneavdelingen, og var også med i LOs film En fargerik fagbevegelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BSK/NIF vant slaget om Oslo
Vil fortsette å dømme så lenge som mulig
Biri–Snertingdal brannkasse

Biri–Snertingdal Brandkasse  ble opprettet 19. februar 1842 som et lokalt forsikringsselskap for innbyggerne i Biri og Snertingdal. Herredsstyret i Biri, som bestod av menn fra de to bygdene, valgte takstmenn fra starten av. Fra opprettelsen i 1842 og fram til 1908 var det formannskapet i Biri kommune som var foreningens styre, der ordføreren var formann i styret. Brannkassen hadde i 1937 en forsikringssum på 16 822 105,00 kroner og formuen var på 307 183,00 kroner. Opprinnelig var navnet Biri Prestegjælds private Brandforsikrings-Forening for Husebygninger. 


== Krav til sikkerhet ==
Det var satt krav til at hver gård som var forsikret måtte ha redskaper til å slukke brann med og tilbehør som gjorde slukking lettere. På gårdene skulle det være stiger, brannhaker, vannbøtter og håndsprøyte.
I 1856 kom kravet om at hver fjerding (distrikt) i Biri skulle ha en større sprøyte, en såkalt slagsprøyte. Dette ble plassert ut på to garder i hver fjerding.
Først i 1924 kom de to første motorsprøytene til Biri og Snertingdal.


== Feiere ==
Biri og Snertingdal brannkasse opprettet i 1857 en feierstilling.
Andreas Larsen, fra Torpa i Nordre Land, ble ansatt i stillingen. Da han sluttet i 1882, for å bli emissær, tok sønnen Hans over stillingen. Den jobben hadde han i 45 år, til han døde i 1924. Sønnene til Hans, Kristian, Nikolai og Harald, ble alle feiere. Kristian Hansen ble feier i 1915 og var i stillingen fram til 1940. Kristians to sønner, Harald og Kolbjørn, ble deretter ansatt som feiere i Biri og Snertingdal.


== Til Gjensidige ==
Biri og Snertingdal brannkasse ble etter hvert fusjonert inn i forsikringsselskapet Gjensidige. 
Gjensidige-selskapet hadde sin opprinnelse i et pionérarbeid i Lands prestegjelds Vel som resulterte i 1816 resulterte i Lands Gjensidige Brannkasse i Søndre Land.
Biri og Snertingdal brannkasse ble med i Gjensidige Vest-Oppland fra oppstartsåret 1985.


== Kilder ==
Biri og Snertingdal bygdebok, bind II, 1953
Jubileumsskriftet for kommunejubileet 1837-1937 «Biri og Snertingdal herreder i Oppland fylke»
You Are My Sunshine

«You Are My Sunshine» er en amerikansk populærmusikksang, som første gang ble innspilt på plate i 1939. Den har blitt utnevnt til én av delstatssangene til Louisiana, som et resultat av dens forbindelse med tidligere guvernør og countrysanger Jimmie Davis. Sangen fikk copyright i 1940: Peer International Corporation, tekst og musikk av Jimmie Davis og Charles Mitchell. Ifølge en artikkel av Theodore Pappas i 1990 ble den opprinnelige sangen skrevet av Oliver Hood.


== Historie ==
To versjoner av «You Are My Sunshine» ble innspilt og utgitt før Jimmie Daviss versjon. Den første ble innspilt for Bluebird Records (RCA-Victors lavbudsjett-label) 22.august 1939 av The Pine Ridge Boys (Marvin Taylor og Doug Spivey), som kom fra Atlanta.  Den andre ble innspilt for Decca Records 13. september 1939 av The Rice Brothers Gang.  Denne gruppen var opprinnelig fra Nord-Georgia, men hadde flyttet til Shreveport, Louisiana, hvor de sang på byens radiostasjon, KWKH. Versjonen til Jimmie Davis ble innspilt for Decca Records 5. februar 1940.Davis og Charles Mitchell er kreditert som låtskrivere. Davis kjøpte sangen og rettighetene fra Paul Rice og satte sitt eget navn på den, en praksis som ikke var uvanlig i musikkbransjen før den andre verdenskrig. Noen tidlige versjoner av sangen krediterer imidlertid the Rice Brothers. Ifølge visse kilder var også klarinettisten Pud Brown innblandet med the Rice Brothers i sangens tilblivelse eller første arrangement.
Davis sa at han i noen tid hadde vært entusiastisk til sangen og uten hell forsøkt å overbevise plateselskapene til å få spille den inn, før han til slutt fikk gjort sin egen innspilling av den i 1940. Davis' versjon var populær og ble etterfulgt av tallrike andre coverversjoner, innbefattet versjoner med Bing Crosby og Gene Autry, som ble store hiter.
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet Live! The Ike & Tina Turner Show i 1965. Den er også å finne på b-siden av singelen Something's Got a Hold on Me. I 1973 ble den spilt inn igjen og gitt ut på albumet Nutbush City Limits.
Davis fremhevde sin forbindelse med sangen da han kandiderte som guvernør og sang den på alle sine kampanjemøter, mens han red på en hest med navn  Sunshine. Hans autoriserte biografi, You Are My Sunshine, ble utgitt i 1987.


== Norske versjoner ==
Annar Pinås og Sputnik har skrevet norske tekster. Pinås' norske versjon heter «Du er mitt solskinn». Sputniks norske versjon heter «En liten pike med sol i blikket».


=== Innspillinger ===
«Levende dansemusikk» ble først utgitt på kassett for et annet selskap.


== Referanser ==
Kelin Kraft

Kelin Kraft AS er et selskap som tilbyr skandinavisk kraftindustri løsninger innenfor sluttkundeadministrasjon. I tillegg til å håndtere alle prosesser rundt avregning og fakturering, utvikler og leverer også selskapet smarte systemløsninger innenfor disse områdene. Dette gjelder både egne løsninger så vel som integrasjoner til KIS- og målesystemer.
Kelin ble etablert i 1997 og har i 2012 17 ansatte i tre land. I tillegg til hovedkontoret i Sandnes har selskapet kontorer i Fredericia i Danmark og i Kungsbacka i Sverige.
Arendals Fossekompani, som er blant de eldste selskapene på Oslo børs, er majoritetseier av selskapet. Gjennom dette eierskapet er Kelin søsterselskap til blant andre Markedskraft og Powel.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ferjesambandet Bognes–Lødingen

Bognes–Lødingen er et ferjesamband i Ofoten langs riksvei 85. Det krysser Vestfjorden rett vest for Ofotfjordens munning, mellom Bognes ferjekai i Tysfjord og Lødingen ferjekai i Lødingen kommune i Nordland. Strekningen drives av Torghatten Nord med batteriferje fra 2024 til 2034.Overfartstiden er 60 minutter for 22 km, den blir betjent av MF «Lødingen», MF «Barøy» og MF «Hamarøy», med 11 avganger daglig i hver retning på hverdager, 21 om sommeren. I 2014 var årsdøgnstrafikken 418 kjøretøyer.


== Historikk ==
Begynnelsen på ferjeforbindelsen mellom Lødingen og Bognes kom da prøvedrift av ferjestrekningen mellom Lilleng i daværende Sandtorg kommune (nå Harstad), Lødingen og Bognes startet 19. juni 1950. Ferjeruta var i drift sommerstid til og med 1959, med unntak av årene 1952, 1953 og 1954. Disse årene hadde ikke Lødingen egen ferjekai, og ferja la til ved ekspedisjonskaia i Lødingen.
Veien og ferjekaia i Lødingen ble offisielt åpnet 31. juli 1959. Ferjeanløpet på Lilleng ble sløyfet fra 21. juli samme år. Helårs ferjedrift mellom Lødingen og Bognes startet 15. mai 1960 med den nybygde bilferja MF «Hinnøy».
Fra 20. juni 1960 til 12. desember 1976 hadde ferja også enkelte turer mellom Lødingen og Rinøyvåg i Lødingen Vestbygd. Den ferjestrekningen ble nedlagt da Kanstadstraumen bru ble åpnet 12. desember 1976. På 1980-tallet ble det bygd ny ferjekai med biloppstillingsplass utenfor Lødingen sentrum.


== Galleri ==

		


== Referanser ==