jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Royal Philharmonic Society

Royal Philharmonic Society er et britisk musikkselskap grunnlagt i London 1813 med det formål å arbeide for instrumentalmusikk. Mange fremragende komponister og kunstnere har medvirket ved deres konserter. Det er nå en medlemskapsbasert organisasjon og har ikke lengre et eget orkester. Selskapet har et bredt programtilbud som inneholder verker fra en rekke forskjellige klassiske komponister, og skal framfor alt hjelpe fram yngre kunstnere. 
Selskapet bestilte en symfoni fra Beethoven, det som skulle bli hans 9. og siste. Litteraten og musikkritikeren George Bernard Shaw ønsket å få Grieg som dirigent for Royal Philharmonic Society.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Royal Philharmonic Society
(en) Royal Philharmonic Society Music Awards Arkivert 6. april 2018 hos Wayback Machine.
(en) British Library: Royal Philharmonic Society Archive
(en) British Library: Beethoven og Royal Philharmonic Society
Black Mirror (TV-serie)

Black Mirror er en britisk science fiction- og thrillerserie som har gått på Channel 4 fra 2011 til 2013 og på Netflix fra 2016. Serien er skapt av satirikeren, forfatteren og journalisten Charlie Brooker, og avsnittene er frittstående.
Nosedive er den første episoden av den tredje sesongen av den britiske science fiction antologi-serien Black Mirror. Michael Schur og Rashida Jones skrev filmmanuset for episoden, basert på en historie av serie-skaperen og med-showrunner, Charlie Brooker, mens Joe Wright spilte som direktør. Episoden premierte på Netflix den 21. oktober 2016, sammen med resten av den tredje sesongen.


== Liste over episoder ==


=== Første sesong ===


=== Andre sesong ===


=== Tredje sesong ===


=== Fjerde sesong ===


=== Femte sesong ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Black Mirror på Internet Movie Database 
(en) Black Mirror på Rotten Tomatoes 
(en) Black Mirror på Metacritic
Vilhelm Boye

Vilhelm Christian Boye (født 28. juni 1837 i Helsingør, død 22. september 1896) var en dansk arkeolog. Han var blant annet med å grave ut flere av de eikekistene fra bronsealderen hvor innholdet inngår i Det danske Nationalmuseets permanente utstilling. Han utførte også mange oppdrag i Sverige, blant annet i Hasslöv.


== Kilder ==
Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra Dansk biografisk Lexikon, Boye, Vilhelm Christian, 1887-1905.
Jørgen Skeel

Jørgen Erik Skeel (født 4. februar 1737, død 11. januar 1795) var en dansk embetsmann og statsminister.
Han er særlig kjent fordi han var med i en kommisjon nedsatt etter Struensees henrettelse hvor man gikk igjennom hvilke av hans kabinettsordre man skulle beholde og hvilke som skulle endres.
Skeel hadde tidligere i sin karriere blant annet vært stiftamtmann over Bergens stift og amtmann i Søndre Bergenhus.
Etter regjeringsforandringen i 1784 ble han utnevnt til stiftamtmann i Akershus Stift og amtmann i Akershus Amt


== Ordener ==
Dannebrogordenen
Elefantordenen


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk Biografisk Leksikon
Suddenly There’s a Valley

«Suddenly There's a Valley» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Chuck Meyer og Biff Jones. Den ble publisert i 1955.
Sangfen ble en større hit for Gogi Grant. Hennes innspilling ble utgitt av Era Records med katalognummer 1003.
Sangen har også blitt spilt inn på plate av Jo Stafford (Utgitt av Columbia Records med katalognummer 40559, av Julius La Rosa (Utgitt av Cadence Records med katalognummer 1270) og av The Mills Brothers 1. september 1955 (Utgitt av Decca Records med katalognummer 29686).Edith Piaf spilte inn en franskspråklig versjon, «Soudain une valléé» , på plate, som solgte bedre enn alle tidligere versjoner i Europa.
En tysk verjon ble spilt inn 1. desember 1955 av Vera Lynn under tittelen «Folgen dem Rat deines Herzens». Den ble utgitt i begynnelsen av 1956 på Decca-singlen D 18 172.
Den ble også sunget av The Drifters i 1960.
I 1964 ble sangen fremført av The Kingsmen på gospelalbumet med samme navn.


== Norsk versjon ==
Juul Hansen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «En plass i solen».


=== Innspilling ===
Nora Brockstedt, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 5172 i 1956 og på EP-platen Musica NEP-819.


== Listeplasseringer ==
En versjon med Petula Clark kom på den britiske singlelisten 26. november 1955 og lå der i ti uker med nummer syv som høyeste plassering.Jo Staffords versjon kom på den britiske singlelisten 10. desember 1955 og lå der i seks uker med nummer tolv som høyeste plasseringEn versjon med Lee Lawrence om på den britiske singlelisten 3. desember 1955 og lå der i fire uker med nummer 14 som høyeste plassering.På Cash Box Best-Selling Record-listen, hvor alle de amerikanske versjonene var kombinert, nådde sangen en åttendeplass.
The Mills Brothers nådde også Billboard Top 100 med sin versjon, men den ble ikke listet av Cash Box som bestselger.
Gogi Grants versjon nådde Billboard magazines Top 10.


== Referanser ==
Kirsty MacColl

Kirsty Anna MacColl (født 10. oktober 1959 i Croydon, England, død 18. desember 2000 i Cozumel, Mexico) var en engelsk sanger og låtskriver. 
Hun var datter av folkesangeren Ewan MacColl.
Hennes debut solo singel «They don`t know» som ble utgitt i 1979, nådde plass nummer 3 på hitlistene. MacColl sang flere populære hits fra tidlig på 1980-tallet til tidlig på 1990-tallet. Hun er kanskje mest kjent for å ha sunget med The Pogues på deres «Fairytale of New York».


== Dødsulykken ==
I desember 2000 hadde hun deltatt i et radioprogram på Cuba for BBC, og dro deretter på ferie til Cozumel i Mexico sammen med sine to sønner og samboeren, musikeren James Knight. Den 18. desember 2000 var hun ute og dykket med sønnene sine. Plutselig så hun en båt komme mot dem i full fart. Båten kom rett mot sønnen Jamie, men Kirsty MacColl klarte å dytte ham unna, og han fikk bare mindre skader i ribbeina og hodet. Men hun selv ble truffet, og hun ble drept umiddelbart. Kisten hennes ble sendt hjem til Storbritannia, og hun ble begravet i London. 
Båten som var involvert i ulykken var eid av den meksikanske millionæren Guillermo González, som eide den meksikanske supermarkedkjeden Nova. Han var selv om bord på båten sammen med flere av sine familiemedlemmer. 
En av González' ansatte ble funnet skyldig i drap fordi han ikke hadde styrt båten på forsvarlig vis. Han ble derfor idømt en fengselsstraff på to år og ti måneder. I henhold til meksikansk lov ble straffen imidlertid gjort betinget, slik at han slapp å sone mot å betale $ 90. Han ble også dømt til å betale en erstatning som tilsvarte om lag $ 2150 til Kirsty MacColls etterlatte. Erstatningsbeløpet var beregnet med utgangspunkt i hans lønnsnivå på det tidspunktet. Senere hevdet flere av den meksikanske millionærens bekjente at mannen som ble dømt var uskyldig, men hadde mottatt penger for å ta på seg skylden for drapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kirsty MacColl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kirsty MacColl på Internet Movie Database 
(en) Kirsty MacColl hos The Movie Database 
(en) Kirsty MacColl på Apple Music 
(en) Kirsty MacColl på Discogs 
(en) Kirsty MacColl på MusicBrainz 
(en) Kirsty MacColl på Spotify 
(en) Kirsty MacColl på Songkick 
(en) Kirsty MacColl på Genius — sangtekster 
(en) Kirsty MacColl på AllMusic
Barry Matheson

Patrick Barry Matheson (født 14. september 1941, død 17. februar 2020) var en norsk artistmanager, impresario, platedirektør og forlegger fra Jessheim.Han startet i bransjen i 1959 og samarbeidet blant annet med Arne Bendiksen på 60-tallet. Han var daglig leder i firmaet Continental Artist Management AS som manager for artister som Secret Garden, Odd Nordstoga og Dance with a Stranger. 
Under Spellemannprisen 2009 ble han tildelt bransjeprisen for sine mange år i musikkbransjen. Han ble tildelt Rockheims ærespris under Rockheim Hall of Fame-seremonien i mai 2018.


== Referanser ==
Staffan Scheja

Bo Staffan Scheja (1950–) er en svensk pianist og professor.
Scheja studerte i perioden 1964-69 hos Gunnar Hallhagen i  Stockholm og i 1969-72 ved  Juilliard School of the Performing Arts i New York, blant annet hos Ilona Kabos. I 1975 mottok han en pris i den internasjonale Busoni pianokonkurranse i Bolzano, Italia. Han slo gjennom allerede i tenårene og har spilt på verdens store scener. I 1995 mottok han Litteris et Artibus. Han har vært professor i piano ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm siden 1997 og har fra 2001 vært medlem av Kungliga Musikaliska akademien.
Han er grunnlegger av Gotland Chamber Music Festival og har noen år vært ansvarlig for  Gotland Baltic Music Academy.
Datteren Rebecca Scheja er skuespiller og musiker.


== Eksterne lenker ==
(en) Staffan Scheja – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Staffan Scheja på Internet Movie Database 
(en) Staffan Scheja hos The Movie Database 
(en) Staffan Scheja på Discogs 
(en) Staffan Scheja på MusicBrainz 
(en) Staffan Scheja på Songkick 
(en) Staffan Scheja på AllMusic 
(sv) Gotland Chamber Music Festival


== Referanser ==
Marcia R. Ristaino

Marcia Reynders Ristaino (født 1939) er en amerikansk historiker, sinolog og forfatter.


== Utdannelse ==
I 1962 tok hun en bachelorgrad i europeisk historie ved University of North Carolina i Chapel Hill. I 1964 tok hun mastergraden i asiakunnskap («Asian Studies») ved University of Hawaii i Honolulu. Hun tok doktorgraden i historie ved Georgetown University i Washington i 1977.


== Karriere ==
Fra 1967 til 1976 var hun ansatt i  CIA som forskningsanalytiker og spesialassistent ved kontoret for politisk forskning. I 1981 ble hun ansatt ved Library of Congress i Washington, DC. I 1997 begynte hun i Library of Congress' «Chinese Acquisitions Section».Hun ble redaktør for Washington Journal of Modern China i 1992, og fortsatte som redaktør etter at hun gikk av med pensjon i 2007.I 2004 fikk hun et stipend for å forske på den franske jesuitten Robert Jacquinot de Besange, S.J. (1878-1946), som drev hjelpearbeid blant kinesiske flyktninger i Shanghai under krigen mellom Kina og Japan fra 1937 til 1940.Hun var ansatt ved Library of Congress til hun gikk av med pensjon i 2007.


== Bibliografi (utvalg) ==
1987 China's Art of Revolution: The Mobilization of Discontent, 1927 and 1928, Duke University Press
2002 Port of Last Resort: Diaspora Communities of Shanghai, Stanford University Press
2008 The Jacquinot Safe Zone: Wartime Refugees in Shanghai, Stanford University Press, ISBN 978-0804757935
2009 China's Intrepid Muse: The Cartoons and Arts of Ding Cong, Floating World Editions, ISBN 978-1891640575


== Referanser ==
Neritan Ceka

Neritan Ceka (født 11. februar 1941 i Albanias hovedstad Tirana) er en albansk politiker og arkeolog, grunnlegger av Demokratiske alliansepartiet (1992).


== Bibliograf ==
Apolonia e Ilirisë. Tirana 1982.
Qyteti ilir pranë Selcës së Poshtme. Tirana 1985.
Arkeologjia: Greqia, Roma, Iliria. (mit Muzafer Korkuti) Tirana 1993.
Butrint: A guide to the city and its monuments. London 1999. ISBN 0-9535556-0-7
Ilirët. Tirana 2001. ISBN 99927-0-098-X
Buthrotum: Its history and monuments. Tirana 2002. ISBN 99927-801-2-6
Bylisi: Historia dhe monumentet. (mit Skënder Muçaj). Tirana 2004. ISBN 99943-672-0-X
Apollonia: Historia dhe Monumentet. Tirana 2005. ISBN 99943-672-4-2
Apollonia: History and monuments. Tirana 2005. ISBN 99943-672-5-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neritan Ceka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elgåa (Nærøysund)

Elgåa er ei elv som munner ut i sjøen på Salsbruket i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den er 5 km lang og kommer fra Elgåvatnet. 3,4 km lenger ned møtes Elgåa og Langvassbekken. 
Navnet Elgåa refererer også til selve plassen der Elgåa munner ut i Oppløyfjorden.
Det er ikke noe fiske av betydning i Elgåa, men det har blitt fanget laks i den nederste kulpen som ligger 70 meter fra sjøen. Laksen kommer ikke lenger opp på grunn av fossefall. Det er usikkert om dette er feilgått laks eller om elva faktisk kan ha en egen laksestamme.


== Se også ==
Liste over elver i Norge


== Referanser ==
Leis Schjelderup

Georgia Elise (Leis) Schjelderup (født 1856 i Kristiansand; død 1933 i Roskilde) var en norsk maler.  Komponisten Gerhard Schjelderup var hennes bror. 


== Liv og virke ==
Schjelderup fikk sin utdanning ved Académie Julian i Paris., der hun studerte vinteren 1881-1882. I 1886 flyttet hun til København. Et stipendium gjorde det mulig for henne å fullføre sine studier i Italia i 1894.
Allerede i studietiden i Paris skapte Schjelderup seg et navn som portrettmaler. Hun portretterte blant andre Edvard Grieg, Amalie Skram, kunsthistorikeren Johan Bøgh, sjefredaktøren i Bergens Tidende Olav Lofthus og den danske greve Hans Schack. Portrettet av Grieg eies i dag av Bergen Billedgalleri.Et selvportrett av Leis Schjelderup finnes i Baroniet Rosendal. Baroniet hadde en stor utstilling av arbeidene til Leis Schjelderup i 2004. Det ble gitt ut en katalog med tittelen Leis Schjelderup (1856-1933), med tekster av kunsthistoriker Line Ruud Ørslien og Jørn Øyrehagen Sunde. Ruud Ørsliens tekst het Leis Schjelderup (1856-1933) Et kunstnerliv med Paris som inspirasjon, mens Øyrehagen Sundes tekst het Livskunst i eit atelier.
Leis Schjelderup er også omtalt i Line Ruuds hovedfagsoppgave fra Universitetet i Oslo 2003 med tittelen Académie Julian: En studie av tre norske kvinners opphold på 1880-tallet. Leis Schjelderup - Sigrid Bølling - Valborg Olsen Dubois.    


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aasen, Elisabeth (2006): Bergenske kvinner fra Sankta Sunniva til Karine korgekone.  Bergen: Pax.
Ørslien, Line Ruud og Sunde, Jørn Øyrehagen (2004): Leis Schjelderup 1856-1933. Utstillingskatalog med norsk og engelsk tekst. Baroniet Rosendal. https://www.nb.no/items/URN:NBN:no-nb_digibok_2011092608172
Ruud, Line (2003) Académie Julian: en studie av tre norske kvinners opphold på 1880-tallet. Leis Schjelderup - Sigrid Bølling - Valborg Olsen-Dubois. https://bibsys-almaprimo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/fulldisplay?docid=BIBSYS_ILS71471669300002201&context=L&vid=UIO&lang=no_NO&search_scope=default_scope&adaptor=Local%20Search%20Engine&tab=default_tab&query=any,contains,line%20ruud&mode=Basic


== Eksterne lenker ==
Online galleri over Leis Schjelderups bilder på Baroniet Rosendal
(de) Andante con moto: Grieg, Leis Schjelderup og Brita Utne
Ding Cong

Ding Cong (kinesisk: 丁聪, født i desember 1916 i Shanghai i Kina, død 26. mai 2009 i Beijing) var en kinesisk kunstner, tegneserieskaper og karikaturtegner. Han brukte signaturen Xiao Ding. Med sine arbeider kommenterte han store deler av den kinesiske samfunns historie på 1900-tallet. Han tegnet sin siste karikatur i 2007, to år før han døde.


== Bakgrunn ==
Ding Cong var sønn av den kjente karikaturtegneren Ding Song, som ikke ville lære sin sønn å tegne fordi han ønsket ham et bedre liv enn han selv hadde. Til tross for farens motstand var Ding Cong fast bestemt på å bli tegner. Foreldrene hadde svært dårlig råd, og gutten oppsøkte derfor farens venner for å få tilgang på bøker og tegneserier.Ding Cong fikk publisert sine første tegninger allerede som syttenåring. Han var særlig aktiv i 1930- og 1940-årene, og han ble da publisert primært i Shanghai. 
Ved siden av karikaturer tegnet Ding Cong også illustrasjoner til verker av forfattere som Lu Xun (1881–1936) og Lao She (1899–1966). Han skrev også for magasinet Dushu. Under den andre sino-japanske krig virket han som redaktør, scenedesigner og kunstlærer i Kina og i Hongkong. 
I 1957 lanserte Mao Zedong en intensivert antihøyrekampanje rettet mot Kinas intellektuelle, etter at mange intellektuelle hadde eksponert sine synspunkter under Hundre blomster-kampanjen. Ding Cong kom i maoistenes søkelys; de anså ham for å være høyrevridd og forviste ham til det nordøstlige Kina. Der ble han i tre år. Det ble om mulg enda vanskeligere å virke som kunstner under kulturrevolusjonen (1966–76). Først i 1979, tre år etter Maos død, fikk Ding Cong lov å begynne som kunstner igjen. Da hadde han ikke fått lov til å tegne eller male på to tiår, men han viste seg å ha behold sine skapende evner. Han bosatte seg i Beijing, og var en betydelig kunstner også på sine eldre dager.Han var inspirert av vestlig karikaturtegning, ikke minst som den kom til uttrykk i The New Yorker, og møtte utenlandske kunstnere og forfattere. En av hans venner og inspiratorer var den meksikanske kunstneren Miguel Covarrubias.


== Litteratur ==
Marcia R. Ristaino: China's Intrepid Muse: The Cartoons and Arts of Ding Cong, Floating World Editions, 2009, ISBN 978-1891640575


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ding Cong presentert på China Culture
Google: Tegninger av Ding Cong
Nekrolog i Folkets Dagblad, 27. mai 2009. Nettsted besøkt 17. mai 2010.
Nihon-shiki

Nihon-shiki (jap. 日本式, Nihon-shiki) er et transkripsjonsystem for japansk skrift. Det ble utviklet av naturvitenskapsmannen Tanakadate Aikitsu (田中館 愛橘) som en forenklet versjon av Hepburnsystemet i 1885. Dette skulle korrigere visse logiske svakheter, samt gjøre det mer grammatisk forståelig. Nihon-shiki tillegger delvis enkelte konsonanter som  (s, t, d, h, z) lydverdier, som finnes i det japanske lydsystemet, som ellers ikke finnes noen steder på jorden. Nihon-shiki blir foretrekket offisielt i Japan, men i praksis blir Hepburn-systemet mye mer brukt.


== Tabell for uttale av Nihon-shiki ==


== Transkripsjonssystemer for japansk ==
Nikolai Medtner

Nikolai Karlovitsj Medtner (1880–1951) var en russisk komponist og pianist. 
Medtner skrev blant annet fjorten pianosonater og tre konserter for piano og orkester. Han var en fetter til den russiske komponist Alexander Goedicke, begge hadde tyske aner.
Medtner har i likhet med blant andre Aleksandr Glazunov, Paul Juon (1872–1940) og Sergej Ivanovitsj Tanejev (1856–1915) fått etiketten «den russiske Brahms»  fordi de alle forbandt elementer fra den nasjonale russiske skole med vesteuropeiske impulser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolai Medtner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nikolai Medtner på Internet Movie Database 
(en) Nikolai Medtner på Discogs 
(en) Nikolai Medtner på MusicBrainz 
(en) Nikolai Medtner på Spotify 
(en) Nikolai Medtner på AllMusic 
(en) www.medtner.org.uk
(en) Fritt tilgjengelige noter av Nikolai Medtner i International Music Score Library Project
(en) Medtner spiller Danza Festiva, op. 38, nr. 3 på Piano Roll ca. 1925
Malcesine

Malcesine (Malsesen på venetiansk) er en kommune i provinsen Verona i den italienske region Veneto, ca 120 km nordvest for Venezia og ca 40 km nordøst for Verona.
Malcesine ligger ved bredden av Gardasjøen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Malcesine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Malcesine – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Axel Nordman

Carl Axel Nordman (født 28. januar 1892 i Helsingfors, død 27. februar 1972 i Helsingfors) var en finsk arkeolog, kunsthistoriker, museumsmann, direktør for den historiske avdelingen ved det finske nasjonalmuseet 1930–1936 og statsarkeolog 1936–1959 (etter Juhani Rinne).


== Forskergjerning ==
C.A. Nordman studerte Ålands steinalder, Karelens jernalder og Finlands middelalderkunst. Den mest kjente gruppen blant steinalderens kunstgjenstander er dyrehodegjenstander av stein, som ble behandlet i mange studier av Nordman (og også Julius Ailio og Christian Carpelan).


=== Svenskhet ===
Våren 1914 utga Svenske studenters partidelegasjon i Helsingfors en samling essay, Svenskt i Finland. Ställning och strävanden. I innledningen hevdes det at svenskhetsbevegelsen de siste årene befant seg i en ny fase – man henspilte på lantdagsreformens konsekvenser 1906.
C.A. Nordman var også en svenskhetsideolog i Finland. I skriftet Svenskt i Finland sammenfattet han den svenskpolitiske historiesynet, og framhevet at stein-, bronse- og den tidige jernalderen i sørvest Finland var skandinavisk, men at de innflyttende finnene erstattet dem. Hva står det i hans bidrag "Förfäder och fornfinnar"? "Når kom svenskene til Finland? Hvem jaktet først i våre skoger, dro først sine garn i våre sjøer og viker? Var det svensker eller finner?" Dette er begynnelsesordene. «Historien som taler fra skriftlige opptegnelser, som i sør kaster lys over hendelser i århundrene før begynnelsen av vår tidsregning, når ikke langt hos oss. Opplysninger, om eldre tider enn Erik den helliges, ha vi nesten ingen.»  Her trengs arkeologi, antropologi og filologi – først og fremst og stednavnforskning. Teksten slutter: «En bølge ved en strand synes å være den svenske stammen i Finland. Med brus går den langt over kysten i gammel forhistorisk tid, så suser den tilbake i jernalderen, seirer igjen, da korsfarernes skjold og hjelmer skinner over landet, og blir i århundrene bærere av vesterlandsk dyrking i Østerland.»


== Bibliografi ==
Studier öfver gånggriftskulturen i Danmark (1918)
Anglo-Saxon Coins, Found i Finland (1921)
Karelens järnålderskultur (1924)
The Megalithic Culture of Northern Europe (1935)
Medeltida skulptur i Finland (1965)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Finlands historia, 1 (1993)
Svenskt i Finland (1914)


== Eksterne lenker ==
 (en) Carl Axel Nordman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zhuo Lin

Zhuo Lin (kinesisk: 卓琳, pinyin: Zhuō Lín, Wade-Giles: Chuo Lin, født 6. april 1916 i Xuanwei i prefekturet Qujing i Yunnan i Kina, død 29. juli 2009 i Beijing) var den kinesiske leder Deng Xiaopings tredje hustru, og dermed i mange år Kinas «førstedame». 
Hun het opprinnelig Pu Qiongying (浦琼英 / 浦瓊英, Pǔ Qióngyīng).
Hun var datter av en forretningsmann og ble i 1938 medlem av det kinesiske kommunistparti. Hun møtte ektemannen som ung kommunist i de revolusjonæres hovedbase i Yan'an i 1939, og de giftet seg der, foran Mao Zedongs hulebosted. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog (kinesisk)