Where Do You Go To (My Lovely)?

«Where Do You Go Tto (My Lovely)?» er en britisk sang fra 1969 med melodi og tekst av Peter Sarstedt. Den ble spilt inn i Landsdowne Recording Studio med berømte Ray Singer som produsent og John Mackswith som tekniker. Sangen ble utgitt på singlen World Pacific i 1969. Den ble tildelt 1969 Ivor Novello Award sammen med David Bowies «Space Oddity».


== Teksten ==
Sangen handler om ei fiktiv jente med navn Marie-Claire som vokser opp til å bli medlem av jet setet og bor i Paris. Teksten beskriver henne fra perspektivet til en barndomsvenn. Det er uklart hvorvidt de fortsetter å stå hverandre nært. Tittelens reotriske spørsmål antyder at Marie-Claires glamorøse livsstil ikke behøver å ha gitt hennes lykke og tilfredshet.
En teori går ut på at sangen handler om den italienske stjernen Sophia Loren, som ble forlatt av sin far og levde et liv i fattigdom i Napoli.Sarstedt selv var ikke fransk, men sangen dro nytte av britenes kjennskap til franskspråklige sangere som Serge Gainsbourg og Jacques Brel.
Sangen inneholder en rekke referanser:

Marlene Dietrich – tysk skuespiller og sanger
Zizi Jeanmaire – fransk ballerina
Balmain – designer av elegante moteklær
Boulevard Saint-Michel – gate i latinerkvarteret, berømt for sine bokhandler
Rolling Stones – populært engelsk rhythm and blues-band
Sacha Distel – fransk crooner
Sorbonne – universitet i Paris
Picasso – spansk pionér innen moderne kunst
Juan-les-Pins – berømt strandsted på den franske Riviera
Saint Moritz – fasjonabelt skisted i de sveitsiske Alpene
Napoleon brandy
Aga Khan – verdensomreisende islamsk leder og hesteeierDet finnes også en noe lengre versjon (5:20 i motsetning til 4:42) med to ekstra vers, som åpenbart ble forbudt spilt på radio grunnet sin da diskutable tekstmessige innhold.
I 2007 ble sangen anvendt på en fremtredende måte i Wes Andersons kortfilm, Hotel Chevalier. Denne filmen var prolog til hans film, The Darjeeling Limited, hvor sangen også ble spilt.


== Oppfølger ==
I 1997 spilte Sarstedt inn en oppfølger, «The Last of Breed (Lovely 2)», som ble utgitt på hans CD England's Lane Den plukker opp historien om Marie-Claire fra tyve år tidligere. Hun bor nå i London. Den navngir flere mennesker og steder, innbefattet Belgravia, Balletts Russes, Cape Town, Claridge's, Gstaad, John Galliano, Harrods, Jerusalem, Long Beach, Milano, Rudolf Nureyev, Palm Beach, Rio de Janeiro og Isabella Rossellini.


== Coverversjoner ==
Right Said Fred har gjort en coverversjon av sangen, som lå på den tyske singlelisten i 2006 (Den utelot det sentrale siste verset hvor Marie Claires opprinnelse blir avslørt). Den finske rockmusikeren Hector (Heikki Harma) har spilt inn en finsk versjon under navnet «Kuningatar» («Dronningen»)st. Sangen har referanser til supermodellbransjen og antyder at Marie-Claire er en supermodell som har steget på den sosiale rangstigen. Den var favoritten til Nikki Sudden og hans venn Dave Cusworth (fra The Jacobites) spilte den inn. Sangen finnes på Reclaim Bedlam, en gratis Mad Pride-CD som ble utgitt sammen med det 100. nummeret av Southwark Mind News i april 2007. Samantha McCracken gjorde en coverversjon på albumet Best Lad Plans (2004).


=== Norsk versjon ===
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Si hva du tenker min kjære» og inneholder referanser til datidens kjendiser, blant andre Kjell Arnljot Wig, Per Øyvind Heradstveit og Rie Bistrup. Sangen ble utgitt på singlen RCA NA 1365 i 1969, sunget av Inger Lise Andersen med Carsten Kloumans orkester. Sangen lå 15 uker på VG-lista med nr. fire som beste plassering.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==