jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over kardinaler utnevnt av Leo X

Liste over kardinaler utnevnt av Leo X er en liste over de 42 kardinalene pave Leo X utnevnte under  under åtte konsistorium i perioden fra 23. september 1513 til 9. august 1520.


== 23. september 1513 ==
Lorenzo Pucci
Giulio de’ Medici, senere pave Klemens VII.
Bernardo Dovizi de Bibbiena
Innocenzo Cibo


== 10. september 1515 ==
Thomas Wolsey


== 14. desember 1515 ==
Adrian Gouffier de Boissy


== 1. april 1517 ==
Antoine Bohier de Prat O.S.B.
Guillaume III de Croÿ


== 1. juli 1517 ==
Francesco Conti
Giovanni Piccolomini
Giovanni Domenico de Cupis
Niccola Pandolfini
Raffaele Petrucci
Andrea della Valle
Bonifacio Ferrero
Giovanni Battista Pallavicino
Scaramuccia Trivulzio
Pompeo Colonna
Domenico Giacobazzi
Louis de Bourbon
Lorenzo Campeggio
Ferdinando Ponzetti
Luigi de Rossi
Silvio Passerini
Francesco Armellini Pantalassi de' Medici
Adriaan Florenszoon Dedel, senere pave Hadrian VI.
Tommaso de Vio Cajetan O.P.
Ægidius av Viterbo O.S.A.
Cristoforo Numai O.F.M.Obs.
Guillermo Raimundo de Vich y de Vallterra
Franciotto Orsini
Paolo Emilio Cesi
Alessandro Cesarini
Giovanni Salviati
Nicolò Ridolfi
Ercole Rangone
Agostino Trivulzio
Francesco Pisani
Afonso de Portugal


== 24. mars 1518 ==
Albrecht av Brandenburg


== 28. mai 1518 ==
Jean de Lorraine


== 9. august 1520 ==
Eberhard von der Mark


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 4. januar 2018 hos Wayback Machine.
Torsten Hägerstrand

Torsten Hägerstrand (født 11. oktober 1916 i Kronobergs län, død 3. mai 2004 i Lund) var en svensk geograf. Han var professor i kulturgeografi ved Lunds universitet.
Hägerstrand ble kjent for sin forskning om geografisk diffusjonsteori for innovasjon og lanserte i på begynnelsen av 1970-tallet tidsgeografi som forskningsemne. Avhandlingen ved Lunds universitet "Innovationsförloppet ur korologisk synpunkt" (1953) regnes som et klassisk verk blant geografer. Hägerstrand begynte tidig å anvende datamaskiner og georefererte data og var med på å legge grunnlage for teknologien som senere ble kjent som geografiske informasjonssystem – GIS. Hägerstrand er utvilsomt regnet som Sveriges internasjonalt mest kjente kulturgeograf.
Hägerstrand introduserte også en ny form av visualiseringsteknikk for rom-tid-informasjon (eng: Spatio-Temporal Information) – såkalte rom-tid-kuber og rom-tid-prismer.
I 1997 ble han kreert til æresdoktor ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torsten Hägerstrand: Time Geography. By John Corbett
Sverre Johannessen

Sverre Johannessen (født 4. mai 1921 i Bærum, død 21. september 1993 i Oslo) var en norsk alpinist. Han representerte Stabæk Idrettsforening.
Johannessen vant NM i utfor og alpin kombinasjon i 1947. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1948 i St. Moritz med 25.-plass i utfor og 22.-plass i kombinasjonen. Han deltok også i Vinter-OL 1952 i Oslo.


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Johannessen – Olympedia 
(en) Sverre Johannessen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fleinnes

Fleinnes er ei grend på Langøya i Hadsel kommune i Vesterålen. Fleinnes ligger 30 kilometer fra Sortland og 14 kilometer fra Stokmarknes. Bygda har ca. 30 innbyggere. 
Fleinnes ligger ved Eidsfjorden og har Bø på vestsiden.Fleinnes ligger sør for Kjørstad og Kvalsøya, vest for Veten og nord for Kallsnes, Varvika og Vik. Nærmeste større bygd er Sandnes, her finnes det egen skole, barnehage og Nordlaks har et kontor her. 
Fleinnes er mest kjent for Malersteinen, en gammel stein fra et ras med malinger på og Fleinneskaga, et flott turområde. Det ligger et eget lokalhus på Fleinnes, som blir brukt av lokalsamfunnet og kirkesamfunnet i Ytre Eidsfjord.


== Referanser ==
Voto

Voto (boto) er et utdødd chibchansk språk. Det ble snakka av votoene som holdt til på slettelandet nord i Costa Rica, på begge sider av Río San Juan. Voto var sannsynligvis nært beslekta med maleku og rama, og har gitt navnet til den votiske undergruppa av den chibchanske språkfamilien.
Navnet til elva Sarapiquí kommer kanskje fra voto.


== Referanser ==
Hei sveis!

Hei sveis! er et spesial-album utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 2000 i forbindelse med 20-årsjubileumet. Albumet inneholder gamle og nye låter og ble innspilt i Fagerborg studios i mai samme år som det kom ut. 


== Sporliste ==
«Kano hula-hula» 2:10
«Solskinn inni blådressen min» 2:38
«Je t'aime» 1:23
«Live medley» 3:55
«Borghild»
«Traktor med henger»
«Gi meg fri i kveld»
«Trynet på en dau mann» 4:10
«Bomull i øra» 3:30
«Snekkersve kara» 5:00
«Alf Prøysens tragedier» 2:55
«Raufoss Elvis» 3:30
«Harald» 2:30
«Sjøsetta båt» 3:38
«Kæll't i tælt» 1:28
Musikkåret 1850

Musikkåret 1850 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1850.


== Hendelser ==
28. august – Richard Wagners opera Lohengrin har premiere i Weimar.
Jenny Lind turnerer i USA, med Julius Benedict som akkompagnatør.
Bach-selskapet blir grunnlagt i Leipzig. (Det nye Bach-selskapet ble grunnlagt i 1900.)
Robert Schumann: Cellokonsert.
Julius Stern grunnlegger konservatoriet i Berlin.
Richard Wagner: Das Kunstwerk der Zukunft (teoretisk avhandling)
Sopranen Wilhelmine Schröder-Devrient gifter seg med sin tredje ektemann, landeieren Heinrich von Bock.


== Publisert populærmusikk ==
Stephen Foster
"Camptown Races"
"Molly Do You Love Me?"
"Nelly Bly"
M. S. Pike – "Home Again"
"I Have Got The Blues To Day!" w. Miss Sarah M. Graham, m. Gustave Blessner
"What Are The Wild Waves Saying" w. Joseph Edwards Carpenter m. Stephen Glover


== Klassisk musikk ==
Hector Berlioz – La Fuite en Égypte (fra l'Enfance du Christ)
Niels Gade – Symfoni nr. 4
Édouard Lalo – Pianotrio nr. 1 i C-moll
Anton Rubinstein – Pianokonsert nr. 1 i E-moll, op. 25
Robert Schumann – Symfoni nr. 3 op. 97 i E-moll, Cellokonsert op. 129 i A-moll
Louis Spohr – String Quintet nr. 7 i G-moll (av 7)
Robert Volkmann – Pianotrio nr. 2 op. 5


== Opera ==
Jacques Fromental Halévy – La Tempesta
Robert Schumann – Genoveva
Richard Wagner – Lohengrin


== Fødsler ==
6. januar - Xaver Scharwenka, polsktysk komponist (død 1924)
17. januar - Aleksandr Tanejev, russisk komponist (død 1918)
18. februar - George Henschel, engelsk sanger født i Preussen, dirigent, komponist, grunnlegger av London Symphony Orchestra (død 1934)
9. mars - Alexandre Luigini, fransk komponist og dirigent (død 1906)
18. mars - Olefine Moe, norsk operasanger og sangpedagog (død 1933)
26. mars - Amalia Riégo, svensk operasanger (død 1926)
17. april - Algot Lange, svensk operasanger (bassbaryton) og sangpedagog (død 1930)
25. april - Luise Adolpha Le Beau, tysk komponist (død 1927)
18. juni - Richard Heuberger, østerriksk komponist (død 1914)
4. juli - Ole Olsen, norsk komponist og dirigent (død 1927)
21. september - Hans Sitt, tysk fiolinist, lærer og komponist (død 1922)
1. desember - Peter Erasmus Lange-Müller, dansk komponist (død 1926)
9. desember - Emma Abbott, amerikansk sanger og impresario (død 1891)
21. desember - Zdeněk Fibich, tsjekkisk komponist (død (død 1900)
29. desember - Tomás Bretón, spansk komponist (død 1923)
Knut Eilevsson Steintjønndalen, norsk felemaker (død 1902)


== Dødsfall ==
27. januar – Philipp Jakob Röth, tysk komponist (70, født 1779)
15. februar - Elisabeth Forsselius, svensk skuespiller og sanger (født 1771)
19. mars - Adalbert Gyrowetz, komponist fra Böhmen (født 1763)
3. april - Václav Tomášek, pianist og komponist fra Böhmen (født 1774)
3. desember - Andrei Sychra, russisk gitarist og komponist (født ca. 1773)


== Referanser ==
Sverre Lassen-Urdahl

Sverre Lassen-Urdahl (født 17. februar 1913 i Lake Forest i Illinois i USA, død 31. desember 2005 i Oslo) var en norsk alpinist. Han representerte Asker Skiklubb.
Lassen-Urdahl deltok under vinter-OL for Norge i 1948 i St. Moritz med 11.-plass i utfor. Han ble gift med Sidsel Valborg Thorn (1920-), en datter av yachtagent Viktor Thorn, den første vinner (1895) av Holmenkollmedaljen, og andre hustru Anna Bjørnvall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Lassen-Urdahl – Olympedia 
(en) Sverre Lassen-Urdahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Corobicí

Corobicí er et utdødd chibchansk språk. Det ble snakka langs den østlige kysten av Nicoyagolfen, nordvest i Costa Rica. Språket er sannsynligvis nært beslekta med maleku og rama, og er i så fall en del av den votiske undergruppa, antakelig også sammen med huetar.


== Referanser ==
Fri flyt!

Fri flyt! er en liten mini-CD utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 2002. Albumet ble kun solgt sammen med programmet for showet Fri Flyt!


== Sporliste ==
«En glad og trivelig dag» 2:25
«Lenge, Lenge sea'» 3:26
«Kenneth Ødegård» 2:12
New Cross stasjon

New Cross er en jernbanestasjon i London, England. Den ligger omtrent 600 meter vest for New Cross Gate stasjon, og betjenes av London Overground og Southeastern.
Alf Opheim

Alf Kristian Opheim (født 28. april 1920 i Laksevåg, død 26. juli 2006 i Voss) var en norsk alpinist. Han representerte Voss Idrettslag
Han hadde fagbrev som urmaker, gullsmed og optiker. Optikken og samsyn ble hans felt fra 1960-tallet og sammen med professor Ivar Lie utviklet de metoder som avdekket samsynsproblemer med bruk av blant annet Polatest Carl Zeiss.
Han var delaktig i SINTEF prosjektet som ble startet på oppdrag av Helsedirektoratet, og omhandlet syn- og lesevansker hos elever i 7.klasse.
Opheim vant NM i utfor i 1946, alpin kombinasjon i 1950 og slalåm og utfor i 1952. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1948 i St. Moritz med 41.-plass i slalåm, og i 1952 i Oslo med 19.-plass i storslalåm.


== Eksterne lenker ==
(en) Alf Opheim – Olympedia 
(en) Alf Opheim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Elging i solnedgang

Elging i solnedgang er en mini-CD utgitt av Vazelina Bilopphøggers og Maj Britt Andersen i 2003. Albumet ble solgt med programmet til showet med samme navn.


== Sporliste ==
«Blåklokkevikua» 2:48 – Maj Britt Andersen
«Hjelp meg Ragna» 3:17
«Sisu-Baby» 3:10
«Bigamist i kveld» 2:28
«Raufoss, Raufoss, Rock'n'roll» 1:22


== Eksterne lenker ==

(en) Elging i solnedgang på Discogs
Kankuamo

Kankuamo, også kjent som atanques eller kankuí, er et utdødd chibchansk språk. Det ble snakka av kankuamofolket i Sierra Nevada de Santa Marta i det nordlige Colombia. De siste kankuamotalerne døde på 1960-tallet. Språket er nært beslekta med damana.
Robert Conroy

Robert Conroy (født 24. august 1938 i New Jersey, død 30. desember 2014 i Michigan) var en amerikansk forfatter kjent for de fem alternativhistoriske romanene 1862, 1901, 1942, 1945, og Red Inferno: 1945.
Hans første roman, 1901, tar for seg en tysk invasjon av Long Island. Hans andre roman, 1862, er basert på hva som kunne skjedd hvis England hadde gått inn i den amerikanske borgerkrigen på de konføderertes side. 1945 beskriver et univers der Japan ikke overgir seg på slutten av den annen verdenskrig og en alliert landgang var påkrevet. Hans fjerde roman, 1942, handler om en japansk erobring av Hawaii etter et japansk angrep på Pearl Harbor er langt mer suksessfylt enn i virkeligheten. Hans femte bok, Red Inferno:1945, tar for seg en krig mellom de allierte og Sovjetunionen etter at de allierte bestemmer seg for å gå mot Berlin. Trekket misforstås av Stalin som svarer med å gå til angrep.
Conroy har mottatt ros for sine detaljerte kildestudier og den historiske nøyaktigheten han viser i sine arbeider. Han underviste blant annet i økonomisk historie i Detroit.


== Se også ==
Kontrafaktisk historie


== Referanser ==
Damana (språk)

Damana (også kjent som wiwa, guamaco, malayo, sanja eller arosario) er et chibchansk språk som snakkes av rundt 2 000 wiwaer sør og øst i Sierra Nevada de Santa Marta i det nordlige Colombia.


== Eksterne lenker ==
Damana hos Ethnologue
Kampong Cham (provins)

Kampong Cham (khmer: ខេត្តកំពង់ចាម) er en provins øst i Kambodsja med en hovedstad som deler navn med provinsen. Mekongelven deler provinsen i to. Med en befolkning på over 1,6 millioner innbyggere, er Kampong Cham Kambodsjas mest folkerike provins. 


== Administrasjon ==
Provinsen er inndelt i 16 distrikter (srok), 173 kommuner (Khum ) og 1758 landsbyer (Phum).
Sierra Nevada de Santa Marta

Sierra Nevada de Santa Marta er en liten fjellkjede rett nord for Andesfjellene i det nordlige Colombia. De to høyeste fjelltoppene er Pico Cristóbal Colón og Pico Simón Bolívar, som begge rager 5 775 meter over havet. Sierra Nevada de Santa Marta dekker et areal på om lag 17 000 km², og er kilden til 36 elver. Den befinner seg bare 42 kilometer fra Det karibiske hav.
Mange indianske folkegrupper holder til i og rundt fjellkjeden.


== Eksterne lenker ==
(en) Sierra Nevada de Santa Marta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bixi

Bixi (tradisjonell kinesisk: 贔屭, forenklet kinesisk: 赑屃, Pinyin: bìxì), også kalt  guifu (龟趺) eller baxia (霸下), er en steinskilpadde benyttet som pedestal for en stele eller tavle. Steler hvilende på skilpadder er blitt benyttet tradisjonelt i gravmæler i Kina for keisere og andre høytstående personer. Senere ble de også brukt for minnetavler for viktige begivenheter, som for eksempel et keiserbesøk eller et jubileum for annen verdenskrigs avslutning. De kan også finnes utenfor Kina, som i Vietnam, Mongolia, Korea og endog i Russlands fjerne østen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bixi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Boundary Waters Canoe Area Wilderness

Boundary Waters Canoe Area Wilderness (BWCAW, BWCA, eller bare Boundary Waters) er et 4410 km² stort villmarksområde som ligger i delstaten Minnesota i USA. Området ligger i Superior National Forest og er kjent både som kano- og fiskedestinasjon. BWCA er det mest besøkte villmarksområdet i USA.


== Referanser ==
Oppland olympiske fakkelmarsj

Oppland olympiske fakkelmarsj er en ett-spors kassett utgitt av Vazelina Bilopphøggers i 1993. Låten ble skrevet av Eldar Vågan.


== Sporliste ==
«Oppland olympiske fakkelmarsj»


== Eksterne lenker ==
(en) Oppland olympiske fakkelmarsj på Discogs
Knut Johansen Lillevand

Knut Johansen Lillevand (født 24. mars 1920 i Nes på Romerike, død 14. april 2007 i Bergen) var NRK-medarbeider i 40 år og redaksjonssjef og nestleder i Radioteatret.


== Biografi ==
Da krigen kom til Norge, var Knut Johansen, som han kalte seg helt til sist på 1990-tallet, da han tok familienavnet Lillevand for å unngå navneforvekslinger, student ved Universitetet i Oslo. Han ble i 1944 arrestert av tyskerne, men unngikk deportasjon og flyktet til Sverige, hvor han ble med i de norske styrkene. Etter krigen fullførte han studiene, var lærer i USA et år og statsstipendiat i Frankrike. Da han kom hjem til Norge, begynte han som konsulent i Gyldendal Norsk Forlag.
I 1949 begynte han i NRK. Hans første plassering der var i Kortbølgen, hvor han formidlet nyheter på norsk og engelsk. Men han var også med i andre programmer, blant annet som dommer i Rolf Kirkvågs program Vi bare spør. Han dekket også store begivenheter som reporter for radioen, blant annet kroningen av dronning Elizabeth II og begravelsen til kong Haakon 7.


== Radioteatret ==
I 1958 kom han til Radioteatret, og her ble han værende til han gikk av for aldersgrensen i 1990.  I 1974 flyttet han til Bergen. Der fant han seg godt til rette og ledet den lokale produksjonen av hørespill i tillegg til sine andre gjøremål for avdelingen. På den tiden laget man 10-15 hørespillproduksjoner i Bergen.
I utgangspunktet formidlet Radioteatret, som ble etablert i 1926, scenedramatikk for radio. Slik var det Norges første riksteater. Men på 1950-tallet, da Hans Heiberg var leder, ble hørespill skrevet for radio en viktig del av repertoaret. Da Knut Johansen Lillevand kom til Radioteatret i 1958, ble han snart aktiv i å lete etter tekster som skulle utvikle hørespillets muligheter. Etter hvert skaffet han seg et stort nettverk av kontakter i andre lands radioteatre. Blant annet satte han opp hørespill av den japanske forfatteren Yukio Mishima.
Knut Johansen Lillevand var både dramaturg, regissør og oversetter, men var nok for publikum mest kjent som oversetter. Han oversatte den populære serien I trifidenes dager av John Wyndham, stykker av Andre Gide og Jean Anoullh, De elendige, Jane Eyre og To byer som hørespill. Han regisserte rundt 50 hørespill, blant andre Goethes Faust, Kardinalen av Bridget Boland og stykker av Friedrich Dürrenmatt, Alfred de Musset, Marguerite Duras, Franz Xaver Kroetz, Albert Camus, Inger Hagerup og Johan Borgen.
I en årrekke representerte han NRK på dramamøtene til Den europeiske kringkastingsunion. Han fikk NRK med i den internasjonale festivalen Prix Italia. Sammen med Richard Imison fra BBC fikk han satt i gang en internasjonal bestillingsgruppe for hørespillmanus, noe som fikk Tom Stoppard, Günter Grass og Edward Albee til å skrive for radio.


== Kilder ==
Knut Johansen Lillevand til minne. Minneord av Nils Nordberg på NRK Torget. (Ikke lenger på nett. Besøkt 23. april 2007.)


== Eksterne lenker ==
En NRK-nestor har gått bort. Omtale hos TV2 14. april 2007
Musikkåret 1851

Musikkåret 1851 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1851.


== Hendelser ==
6. februar – Schumann's Symfoni nr. 3 hadde premiere i Düsseldorf, hvor komponisten dirigerte. ([1])
11. mars – Giuseppe Verdis opera Rigoletto har premiere på Teatro La Fenice i Venezia


== Publisert populær musikk ==
"Cora, The Indian Maiden's Song" – Shirley Brooks (f.) Alexander Lee (m.)
"Old Folks at Home'" (Way Down Upon the Suwannee River) av Stephen Foster
"Ring, Ring, de Banjo" av Stephen Foster
"I Would Not Die in Summer Time" av Stephen Foster
"Laura Lee" av Stephen Foster


== Klassisk musikk ==
Woldemar Bargiel – Pianotrio nr. 1 i F-dur, op. 6
Johannes Brahms – Scherzo in Es-moll, op. 4
Franz Liszt – Transcendental Etudes for Piano, S 139
George Onslow – Wind quintet opus 81
Anton Rubinstein – Symfoni nr. 2 (hav) (første versjon)
Robert Schumann -Symfoni nr. 4 fra 1841 revidert. Første fiolinsonate, andre fiolinsonate, Der Rose Pilgerfahrt, mange oratorier, to konsertoverture, tredje pianotrio, ble også skrevet (tredje fiolinsonate kom ut i 1853)


== Opera ==
Félicien-César David – La Perle du Bresil
Charles Gounod – Sappho
Albert Lortzing – Die Oprnprobe
Joachim Raff – König Alfred
Giuseppe Verdi – Rigoletto


== Julesanger ==
Betty Ehrenborg-Posse – När juldagsmorgon glimmar


== Fødsler ==
12. februar - Anna Jesipova, russisk pianist (død 1914)
27. mars - Vincent d'Indy, fransk komponist (død 1931)
11. juni - Oscar Borg, norsk komponist (død 1930)
11. oktober - Josif Marinković, serbisk komponist (død 1931)
Marie Heilbron, belgisk operasopran (død 1886)


== Dødsfall ==
21. januar - Albert Lortzing, tysk komponist (født 1801)
24. januar - Gaspare Spontini, italiensk operakomponist (født 1774)
6. mars - Aleksander Aljabjev, russisk komponist (født 1787)
8. april - John Parry (Bardd Alaw), walisisk harpespiller og komponist (født 1776)
17. juli - Béni Egressy, ungarsk komponist og librettist (født 1814)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Music in 1851 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Werra

Werra er den rundt 300 km lange, østligste av de to største bielvene til Weser.Werra springer ut i  Thüringer Schiefergebirge syd i Thüringen og renner i hovedsakelig nordvestlig retning gjennom de vestlige delene av Thüringen og nordøst i Hessen før den i Hannoversch Münden sydøst i Niedersachsen renner sammen med Fulda og danner Weser.


== Referanser ==
Richie Porte

Richie Porte (født 30. januar 1985 i Launceston på Tasmania) er en australsk landeveissyklist. Han ble profesjonell for det danske laget Team Saxo Bank i 2010, og fikk sitt gjennombrudd da han vant tempoetappen under Romandie rundt 2010. 
I Giro d'Italia 2010 kjørte han i ledertrøya på tre etapper, endte på syvendeplass sammenlagt, og vant ungdomstrøya.
I 2012 signerte Porte for Team Sky hvor han raskt fikk suksess da han vant etapperittet Volta ao Algarve. Han har vunnet etapperittet Paris–Nice to ganger.
Han la opp etter 2022-sesongen.


== Karriere ==


=== Amatørkarriere ===
Porte begynte å sykle i en alder av 21. Da kom han fra en triathlon bakgrunn, der han hadde konkurrert siden 2001. Porte kjørte for Team UniSA-Australia i rittet Tour Down Under og endte opp på niendeplass sammenlagt.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Richie Porte – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Richie Porte – Olympedia 
(en) Richie Porte – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richie Porte – Australian Olympic Committee 
(en) Richie Porte – ProCyclingStats 
(en) Richie Porte – Cycling Archives 
(en) Richie Porte – Cycling Quotient 
(en) Richie Porte – CycleBase 
(en) Richie Porte – TheSports.org 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Richie Porte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
David Jewett

David Jewett (født 17. juni 1772 i New London i Connecticut, USA, død 26. juli 1842 i Rio de Janeiro i Brasil) var en amerikansk marineoffiser i argentinsk og brasiliansk tjeneste. Han spilte en fremtredende rolle i Falklandsøyenes historie da han hadde kommando over fregatten «Heroína» som besøkte øygruppen i 1820 og heiste det første argentinske flagget på øyene.


== Liv og virke ==
Jewett studerte for en karriere innen juss, men gikk inn i den amerikanske marinen under den fransk-amerikanske krig med kommando over den 15-kanoners korvetten USS «Trumbull». Etter at det fiendtlige forholdet til Frankrike ble avsluttet i 1800, forlot Jewett marinen. Han sluttet seg igjen til marinen under den britisk-amerikanske krig, der han gjorde tjeneste som kaper.
Etter den konflikten tilbød Jewett seg å tjenestegjøre for nylig uavhengige Provincias Unidas del Río de la Plata, forløperen til staten Argentina. Hans tilbud ble akseptert og hans kapervirksomhet overfor spanjolene ble godkjent. Han ble utnevnt til oberst i den argentinske marinen.
Jewett ble gitt kommandoen over fregatten «Heroína» i 1820 og satte ut på en reise preget av uhell, mytteri og skjørbuk. Av besetningen på 200 ble om lag 80 enten syke eller døde da de i oktober ankom Puerto Soledad på Falklandsøyene. Der fant de at det lå om lag 50 britiske og amerikanske selfangstskuter.
Jewett valgte å hvile og komme på fote igjen på øyene, og søkte hjelp hos den britiske utforskeren James Weddell. Weddell rapporterte at bare 30 sjømenn og 40 soldater av et mannskap på 200 var tjenestedyktige, og at Jewett sov med pistoler ved hodet etter et mytteriforsøk. Den 6. november 1820 heiste Jewett flagget til Provincias Unidas del Río de la Plata og hevdet besittelse over øyene og overleverte en skriftlig erklæring til Weddell.I nyere litteratur omtales ofte dette brevet som erklæringen utstedt av Jewett. Weddell hadde ingen tro på at Jewett handlet ut fra Provincias Unidas del Río de la Platas interesse, men heller at Jewett hadde oppsøkt havnen for å skaffe forfriskninger til sitt mannskap, og at bakgrunnen for å ta øyene i besittelse var for å sikre retten til vraket av det franske skipet «Uranie» som hadde forlist ved inngangen til Berkeley Sound. Weddell forlot øygruppen 20. november 1820 og noterte at Jewett ikke var ferdig med å reparere «Heroína».Jewett hadde forut for dette krysset grensen fra kaper til pirat etter å ha tatt det portugisiske skipet «Carlota» som prise. Da han forlot Falklandsøyene tok han den amerikanske skonnerten «Rampart» som prise, noe som resulterte i diplomatiske protester fra USA. Han ble løst fra kommandoen over «Heroína» i februar 1821.
Jewett sluttet seg deretter til den brasilianske marinen og ironisk nok kjempet han mot Provincias Unidas del Río de la Plata senere i karrieren.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Child, Jack. Geopolitics and Conflict in South America: Quarrels Among Neighbors. New York; Praeger, 1985, s. 112–115.
Gough, Barry. The Falkland Islands/Malvinas: The Contest for Empire in the South Atlantic. London: Athlone Press, 1992, s. 55–59.
Strange, Ian J. The Falkland Islands. London: David & Charles Press, 1983, s. 194.