jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lynsey de Paul

Lynsey Monckton Rubin, kjent som Lynsey de Paul, (født 11. juni 1950, død 1. oktober 2014) var en engelsk sanger, komponist og låtskriver. Lynsey de Paul ble født i Cricklewood, London. Hun vokste opp i en jødisk familie, og gikk på en videregående skole i Hampstead.


== Diskografi ==
Kilde:discogs

AlbumSugar Me (1973)
Taste Me… Don't Waste Me (1974)
The World of Lynsey de Paul (1974)
Love Bomb (1975)
No Honestly (1975)
Surprise (1976)
Tigers and Fireflies (1979)
Before You Go Tonight (1990)
Lynsey de Paul (1994)
Just a Little Time (1999)SinglerStorm in a Teacup (1972)
Sugar Me (1972)
Getting a Drag (1972)
All Night (1973)
Won't Somebody Dance With Me (1973)
Ooh I Do (1974)
No Honestly (1974)
My Man and Me (1975)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lynsey de Paul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lynsey de Paul på Internet Movie Database 
(en) Lynsey de Paul på AllMovie 
(en) Lynsey de Paul hos The Movie Database 
(en) Lynsey de Paul på Discogs 
(en) Lynsey de Paul på Discogs 
(en) Lynsey de Paul på MusicBrainz
Blokkbok

Blokkbok, på tysk kalt Blockbuch og engelsk block-book, er ei bok som er satt sammen av ettbladstrykk lagd ved hjelp av blokktrykk, i motsetning til ei bok trykt med tekstsider bygd opp av løse, flyttbare typer. Blokktrykk bruker utskårne treplater til bildetrykk, altså tresnitt der både illustrasjonene og teksten er skåret inn på én og samme trykkblokk. Blokkbøkene ble lagd i Europa i siste halvdel av 1400-tallet og framover, og noen få titler ble trykt i flere utgaver med nylagde tresnitt. Bøkene bestod av inntil 50 ark med motiv bare trykt på den ene sida. Innholdet var nesten alltid religiøst, ofte lett forståelige bildebibler som et rimeligere alternativ til større, mer forseggjorte bøker med mer tekst.


== Historikk ==


== Referanser ==


== Se også ==
Blokktrykk (ettbladstrykk), enkel metode for å trykke bilder på papir eller tekstil, tilsvarer tresnitt
Boktrykkerkunsten
Kistebrev, enkelt utførte ettbladstrykk for folk flest, populære på 1700- og 1800-tallet
Folkebok, enkelt utførte bøker med popularisert innhold
Inkunabel, bokfaglig betegnelse for trykte bøker, bilder eller tekstark før 1501


== Eksterne lenker ==
(en) Block-books – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Novgorod-traktaten (1326)

Novgorod-traktaten, inngått 3. juni 1326 i Novgorod, markerte avslutningen på årtiers norsk-novgoriske tvister om deres innbyrdes grense i Finnmark. Vilkårene var en våpenhvile i 10 år. Få år tidligere hadde Republikken Novgorod sluttet en fredstraktat med Sverige; Nöteborg-traktaten.
Traktaten fastla ikke grensen i egentlig forstand, men snarere hvilke samer som skulle betale skatt til Norge og hvilke til Novgorod, hvorhen det ble dannet en slags buffersone imellom landene. Traktaten forble i kraft helt frem til det 19. århundre, og ble aldri oppsagt av noen av partene. Den førte til slutt til at samene måtte betale skatt til alle omgivende stater samtidig, herunder til svensk-finske birkarler (handelsmenn).


== Litteratur ==
S. N. Valk (red.): Gramoty Velikogo Novgoroda i Pskova (Moscow og Leningrad: AN SSSR, 1949), s. 69-79: Traktaten på latin og russisk


== Se også ==
Finneskatten
Melody Mountain

Melody Mountain er et musikkalbum av duoen Susanna and the Magical Orchestra utgitt i 2006 av Rune Grammofon (RCD 2057). Dette er duoens andre plate.


== Sporliste ==
«Hallelujah»
«It’s A Long Way To The Top»
«These Days»
«Condition Of The Heart»
«Love Will Tear Us Apart»
«Crazy, Crazy Nights»
«Don’t Think Twice, It’s All Right»
«It’s Raining Today»
«Enjoy The Silence»
«Fotheringay»


== Eksterne lenker ==
(en) Melody Mountain på Discogs
List of Lights and Buoys

List of Lights and Buoys er et musikkalbum av duoen Susanna and the Magical Orchestra utgitt i 2004 av Rune Grammofon (RCD 2034). Dette er duoens første plate.


== Sporliste ==
«Who Am I» Leonard Bernstein
«Jolene» Dolly Parton
«Turn The Pages» Morten Qvenild
«Friend» Susanna Wallumrød
«Hello» Susanna Wallumrød
«Believer» Susanna Wallumrød
«Sweet Devil» Susanna Wallumrød
«Baby» Morten Qvenild
«Time» Morten Qvenild
«Distance Blues and Theory» Dorothy Parker/Susanna Wallumrød
«Go» Morten Qvenild


== Eksterne lenker ==
(en) List of Lights and Buoys på Discogs
Fletcher Norton, 1. baron Grantley

Fletcher Norton, 1. baron Grantley (født 23. juni 1716, død 1. januar 1789) var en engelsk politiker. 
Norton begynte som advokat i 1739, og etter en periode med inaktivitet, begynte han å bygge opp en lønnsom praksis, og han ble utnevnt til medlem til kongens råd i 1754, og senere arbeidet han som advokat i det engelske grevskapet Lancashire. I 1756 ble Norton valgt til medlem av parlamentet for distriktet Appleby, og han representerte distriktet Wigan fra 1761 til 1768. Norton ble adlet i 1762.


== Referanser ==
Hiram Norton

Hiram Norton (født 1799 i Vermont, død 1875) var en kjøpmann og politisk skikkelse i Canada.
I 1833 ble Norton utnevnt til fredsdommer for distriktet Johnstown. Norton representerte Grenville i den lovgivende forsamlingen i 1831, og han hadde dette embetet frem til 1838 som en reformator. Senere forlot Norton sin politiske karriere i Canada for å bosette seg i Lockport, Illinois. Norton ble en viktig industrialist i Illinois. Norton døde i Lockport, Illinois, da han var 76 år gammel, i 1875.
Judy Norton Taylor

Judy Norton-Taylor (født 29. januar 1958 i Santa Monica, California) er en amerikansk skuespiller og teater-regissør. 
Norton-Taylor er best kjent for sin rolle som Mary Ellen Walton i TV-serien The Waltons og i de påfølgende TV-filmene om The Waltons. Norton-Taylor poserte naken for magasinet Playboy i 1985. Norton-Taylor giftet seg for første gang i 1991 og fikk ett barn, sønnen Devin, før hun tok ut skilsmisse. Norton-Taylor giftet seg for andre gang med Robert Graves, og hun pendlet mellom USA og Canada. I USA, arbeidet Norton-Taylor som skuespiller på TV og film. I Canada eier hun og ektemannen en kjede av restauranter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Judy Norton Taylor på Internet Movie Database 
(en) Judy Norton Taylor på AllMovie 
(en) Judy Norton Taylor hos The Movie Database
Gregory Norton

Gregory Norton (født 1603, død 26. mars 1652) var en engelsk politiker og stortingsrepresentant.
Norton er den eldste overlevende sønnen til Henry Norton av Wantage. Gregory Norton vokste trolig opp i Irland, der hans far hadde en administrativ post. Norton kjøpte en eiendom i Sussex etter hans ekteskap med Martha Gunter rundt 1621, og han ble utnevnt til baron i 1624. I løpet av 1630-årene, holdt Norton en mindre posisjon ved hoffet til kong Charles I. Norton var en nær venn og kollega av hoffmann Humphrey Edwards. Norton hadde interesse for irske anliggender og han var aktiv i søksmål mot kong Charles i 1649, mens han satt som medlem av den britiske høyesterett signerte han dødsdommet over kong Charles 1 av England. Norton døde, da han var 49 år gammel, i 1652.


== Referanser ==
Gil Norton

Gil Norton er en plateprodusent fra Storbritannia som er godt kjent for hans arbeider med kjente band som Pixies, Echo & the Bunnymen, Foo Fighters, Tribe, Jimmy Eat World, Dashboard, Feeder, The Distillers, Maximo Park, Counting Crows, Terrorvision, The Triffids, General Fiasco og Span. I 2001 begynte Norton å arbeide med The Strokes på deres debutalbum Is This It, men han ble snart erstattet av Gordon Raphael. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gil Norton på Discogs 
(en) Gil Norton på MusicBrainz 
(en) Gil Norton på AllMusic
James Norton (1843–1920)

James Norton (født 8. oktober 1843 i Mullins, Sør-Carolina, død 14. oktober 1920 i Mullins, South Carolina) var en amerikansk politiker og medlem av Kongressen som representant for Sør-Carolina.
Norton forlot skolen i 1861 for å verve seg til konføderasjonens militære styrker. Norton tjente under hele den amerikanske borgerkrigen for konføderasjonen. Etter borgerkrigen begynte Norton som lærer i den offentlige skolen i 1866 og han hadde denne stillingen frem til 1870. Norton ble utnevnt til forskjellige politiske posisjoner på 1870-tallet. Etter hans tid i Kongressen ble Norton engasjert i eiendomsmeglerbransjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Norton hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Keith Norton

Keith Norton (født 26. januar 1941, død 31. januar 2010 av kreft) var en kanadisk politiker og offentlig tjenestemann. 
Norton var medlem av den lovgivende forsamlingen for delstaten Ontario fra 1975 til 1985, og han var frem til 2005 den øverste kommissær for Human Rights Commission i Ontario. Norton ble utdannet ved Queens University i Kingston, og arbeidet som advokat før han ble valgt inn som oldermann for Kingston i 1972, og han ble utnevnt til varaordfører for byen Kingston i 1974. 
Norton ble den 3. februar 1977 innsatt som minister for fellesskap og sosiale tjenester, og holdt denne porteføljen i parlamentet i tiden som fulgte. Norton ble gjenvalgt uten problemer under det provinsielle valget i 1981, og han ble utnevnt til miljøvernminister den 10. april 1981. Som miljøvernminister ble Norton den første kanadiske politikeren som snakket foran en komité for det amerikanske Senatet. Norton ble overført til Helsedepartementet den 6. juli 1983. Etter at han forlot politikken i 1985, begynte Norton som forretningsmann og konsulent, og han utførte arbeider innenfor vannrensing. 
Norton forsøkte å vende tilbake til politikken under valget i 1990 da han utfordret politikeren Ian Scott. I 1992 ble Norton utnevnt til det kanadiske Human Rights Tribunal, og han fungerte som dens president fra 1992 til 1995. Den 18. juli 1996, ble Norton utnevnt til kommisjonær for Ontario Human Rights Commission. Han hadde denne stillingen frem til november 2005 og han ble etterfulgt av tidligere ordfører i Toronto, Barbara Hall. Norton arbeidet aktivt for å fremme homofiles rettigheter.
Sigurd Dahle

Sigurd Dahle (født 10. desember 1905 i Søndeled, død 12. april 1988) var en norsk kulestøter som ble norsk mester i 1934 og 1935.
I 1935 ble han første nordmann som støtte kula over 15 meter da han klarte nøyaktig 15,00 under et internasjonalt stevne på Bislett 16. august 1935. Hans personlige rekord er 15,03 satt i Fredrikstad 6. september 1936, men i samme stevne flyttet Bjarne Thoresen den norske rekorden til 15,10.
Dahle representerte IL Idun, Søndeled. Han jobbet i flere år som spesiallærer ved Statens Gymnastikkskole i Oslo.


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Dahle – Track and Field Statistics
Bjarne Thoresen

Bjarne Thoresen (født 4. mars 1912 i Askim, død 11. april 1998 samme sted) var Norges ledende kulestøter i årene like før andre verdenskrig.
Hans ble norsk mester fire år på rad fra 1936 til 1939, og tok sitt femte norsk mesterskap i 1948. Han forbedret den norske rekorden 7 ganger, to ganger i 1936 og fem ganger i sin klart beste sesong 1939. Sitt beste støt presterte han på hjemmebane i Askim 8. oktober 1939 da han økte sin norske rekord til 15,80 meter, en lengde som plasserte ham på 15.-plass på årsstatistikken i verden dette året. Thoresen fikk sin idrettskarriere ødelagt av krigen. Han var aktiv i motstandsbevegelsen. Dette medførte at han ble arrestert og sendt til Grini, og videre til Sachsenhausen hvor han ble til krigens slutt. Redusert etter opphold i konsentrasjonsleirene kom han tilbake som idrettsutøver fram til 1949, men klarte han aldri å kopiere sine lengder fra før krigen. Likevel vant han sin femte tittel i 1948.
Bjarne Thoresen representere i hele sin karriere Askim IF, var selv formann i klubben allerede som 20-åring og ble i 1978 tildelt æresmedlemskap i foreningen.Han er æret med en støtte i Askim idrettspark. Thoresen mottok også Fortjenstmerke for Norsk Friidrett, Østfold.Han jobbet som formann på Askim Gummivarefabrikk.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Liste over norske idrettspersoner på sokkel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kule/Shot Put – Medaljevinnere i NM Friidrett Kulestøt herrer på www.friidrett.no
Norsk Årsstatistikk 1936 i Friidrett www.friidrett.no Publisert 6. november 1984. Besøkt 18. juli 2011.
Norgesmestere 1897-2008 Menn – Medaljevinnere i NM i Friidrett på www.bvnilsen.com
Historisk sjøkart, serie I A, nummer 49

Historiske sjøkart, serie I A, nummer 49 er et historisk sjøkart over Oslofjorden fra 1709. 
Kartet er et utsnitt av Jens Sørensens kart A 14/10, sannsynligvis utgitt av det Dansk-Norske Søecartverket, forløperen til dagens Statens kartverk Sjø. Et eksemplar befinner seg hos Statens kartverk Sjø i Stavanger.


== Metadata ==
Sverre Øverby

Sverre Øverby (født 26. februar 1929 i Lunner, død 19. mai 1996 i Oslo) var en kulestøter som ble norsk mester fire ganger: 1953, 1955, 1956 og 1957. I tillegg har han to sølv- og to bronsemedaljer fra NM.Under NM i Stavanger i 1956 satte han ny mesterskapsrekord med 15,93, bare 9 centimeter bak Per Stavems norske rekord fra OL 1952. Etter dette hadde Øverby vinnerresultater mellom 15,70 og 15,85 i seks stevner, men klarte ikke å få has på den norske rekorden. Den ble først slått av Stein Haugen med 16,08 i 1959.
Sverre Øverby var fra Lunner på Hadeland, men flyttet til Oslo i 1954. Han var ansatt i Forsvaret som idrettsoffiser, og representerte Lunner IL til 1953, Vestheim IF 1954–1956 og IK Tjalve fra 1957.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Stein Haugen

Stein Erik Haugen (10. januar 1933 i Lom, død 31. mars 2008 i Bærum) var en norsk friidrettsutøver som tok 25 medaljer i NM i perioden fra 1953 til 1968. Han ble norsk mester i diskos 7 ganger på rad, fra 1958 til 1964, og har også to norske mesterskap i kulestøt (1959 og 1960). Han forbedret den norske rekorden i kule to ganger og i diskos seks ganger. Personlige rekorder: kule 16,42 (1961), diskos 56,37 (1964).
Stein Haugen deltok i Sommer-OL 1960 i Roma og ble nummer 11 i diskos. Han deltok også i to EM, 1958 og 1962, men ble utslått i kvalifiseringen ved begge anledninger. 
I sine yngre år var Haugen en særdeles lovende skøytesprinter. I 1952 tok han 2.-plass på 500 m under junior-NM på Lillestrøm, og året etter senket han sin personlige rekord på distanser til 44,2 under et stevne på Hamar.
Stein Haugen var politimann av yrke. Han representerte Vinstra IL fram til 1952, Lillehammer IL i 1953 og 1954, flyttet til Oslo i 1955 og representerte fra dette året IL i BUL.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stein Haugen – Olympedia 
(en) Stein Haugen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stein Haugen – Track and Field Statistics
Uruguays fotballforbund

Uruguays fotballforbund (spansk: Asociación Uruguaya de Fútbol (AUF) er det styrende organ for fotball i Uruguay. Det ble grunnlagt i 1900 og ble medlem i FIFA i 1923. I 1916 var det med å starte det søramerikanske fotballforbundet CONMEBOL. Forbundet organiserer og driver seriesystemet i landet (inkludert eliteserien Primera División) og Uruguays landslag.


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Asociación Uruguaya de Fútbol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (spansk)
Uruguay Arkivert 14. juni 2012 hos Wayback Machine. på FIFAs nettsted (engelsk)
Uruguay på CONMEBOLs nettsted (engelsk)
Snøengel

Snøengel er et avtrykk i snøen på bakken som er formet som en engel og lagd ved at noen ligger på rygg og veiver med armer og bein. Snøengeler blir vanligvis lagd av barn som leker.
Ifølge Guinness rekordbok skal verdensrekorden for flest snøengler lagd på samme sted samtidig være 8962. Rekorden ble satt 17. februar 2007 i Bismarck i Nord-Dakota i USA.


== Se også ==
Snømann


== Eksterne lenker ==
(en) Snow angels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over mestvinnede fotballspillere i Norge

Liste over mannlige fotballspillere som har vunnet minst ti mesterskap (serie og cup) i Norge:


== Eksterne lenker ==
Mestvinnende spillere. NRK
Trond Ulleberg

Trond Ulleberg  (født 14. januar 1962) er en norsk friidrettsutøver som har kulestøt som sin spesialøvelse. Han kommer fra bygda Hostvedt i Kongsberg kommune, og som medlem av Efteløt IL viste han tidlig et usedvalig talent for kulestøt. Han ble nummer 6 i EM for junior i 1981, og tok sølv i NM 1983, nå som medlem av Tønsberg FIK. Fra 1984 representerte han IK Tjalve. I 1986 satte Ulleberg sin personlige rekord i kulestøt med 19,18, oppnådd i Hokksund 9. juli. Pr. 2011 ligger han på 10.-plass på statistikken over Norges beste kulestøtere gjennom tidene.I 1987 reiste fire norske kastere på treningsleir til Dallas der Lars Arvid Nilsen studerte ved Southern Methodist University (SMU). Det var Kåre Sagedal, Jan Sagedal, Arne Pedersen og Trond Ulleberg. Alle var markante navn innen norsk friidrett. I Dallas ble de dopingtestet alle fem, og alle leverte prøver med det vanndrivende middelet Probenecid. Da Probenecid ikke stod på listen over forbudte stoffer, ble de utestengt for å ha brakt idretten i vanry, etter det som ble ansett som et forsøk på å skjule eller fjerne andre stoffer i kroppen. Probenecid ble kort tid etter lagt til listen over forbudte stoffer.
Trond Ulleberg dukket opp igjen på resultatlistene etter at han fylte 40 år. I 2007 klarte han bronsemedalje i kulestøt under NM i Askim med 15,29, nå som medlem av Oppegård IL. Det gikk altså 23 år mellom hans to NM-medaljer.
Trond Ulleberg er idrettsfaglig utdannet. Han er etablert trenger innen kastøvelsene i friidrett, og var en periode trener for diskoskaster Fredrik Amundgård.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Ulleberg – World Athletics
Jürgen Ovens

Jürgen Ovens (også Jurriaen og Ofens) (født 1623 i Tønning, død 9. desember 1678 i Friedrichstadt) var en maler av den hollandske skole, som blant annet virket i Gottorp på 1600-tallet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av landmann og rådsherre Ove Broders i Tønning og Agneta Ovens. Fra 1640 var han i Nederlandene, trolig som elev hos Rembrandt, hvor han også ble påvirket av arbeider fra B. van der Helst, Lievens, Nic. Maas og Anthonis van Dyck. 


=== Kunsterkarriere ===

Han ble kjent som en dyktig portrettmaler, og i 1650 brakte dette ry ham i forbindelse med hertugen av Gottorp, for hvem han malte en rekke portretter. 
I anledning av Karl X Gustav av Sveriges giftemål med Hedvig Eleonora av Holstein-Gottorp, fulgte Ovens med til Stockholm, hvor han blant annet malte tre store bilder fra bryllupsfestlighetene. Da krigen mellom Sverige og Danmark-Norge brøt ut i 1657, flyttet han tilbake til Amsterdam hvor han malte portretter i de fornemme kretser, og fikk tildelt flere dekorative oppgaver ved utsmykningen av byens rådhus (nå Kongeslottet). 
I 1663 vente han på hertug Christian Albrecht av Holstein-Gottorps oppfordring tilbake til Friedrichstadt og malte der 11 store bilder av Holsten og de nordiske rikers historie, deriblant Christian Is apoteose. Dertil kom portretter, flere av den danske kongegamilies medlemmer, allegorier og alterbilder som den berømte  Den blå Madonna i Slesvig domkirke. Han malte også alterbildet i Sankt-Christophorus-kirken i Friedrichstadt, hvor han ligger begravet.  
Ovens giftet seg i 1652 med den rike Maria Martens von Mehring, og etterlot seg datteren Catharina. Det lykkedes ham å samle seg en stor formue dels ved giftemål og kunsthandel, dels ved sin kunst som oppnådde høye priser. Huset hans i Friedrichsstadt ble møtested for fyrster og diplomater, og han inntok en sentral posisjon i hertugdømmene, blant annet som kunsthandler og agent for hertugen. Hans tilknytning til Danmark består primært i det politiske undersåttsforhold. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jürgen Ovens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jürgen Ovens – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Jürgen Ofens i Salmonsens konversationsleksikon
Christian Is apoteose, koldinghus.dk
Theodor Storm om Jürgen Ovens
Jürgen Ovens i Kunstindeks Danmark
Jens Sørensen

Jens Sørensen (født 1646 i Sølvesborg, død 1723 i København) var en dansk kartograf. Han var sjøkartdirektør fra 1689 til 1723. Sørensen målte opp danske og norske farvann i perioden 1686 til sin død. 
Sørensen hadde ingen formell utdannelse innen oppmåling. Han anvendte enkle metoder ved hjelp av lodd, kompass og en spesiell målevogn. Sørensen foretok ingen breddeobservasjoner. Hans produksjon av sjøkart ble aldri trykt, så få fikk glede av de etter datidens forhold svært nøyaktige kart.
Hans håndtegnede kart finnes i dag i Danmark hos Kort & Matrikelstyrelsen, Det Kongelige Bibliotek og Rigsarkivet, hvor også hans arkivalier oppbevares, men også i Norge hos Statens kartverk Sjø i Stavanger. 
I Johan Knudsens bok om Jens Sørensen framgår det at Jens Sørensen har besøkt Norge. Dette stemmer nok ikke helt, da han selv skriver som brev til kongen på kartet over Østersjøen: Dett Øfrige Widløftige Tegning her udi, Inde I Landene nemblig I Norrige, I Holsten, I Tüdskland, Lifland, I suærige og Findland Hvor jeg Personlig Icke hafuer Werit. Dett haver jeg Efter Andre Trowærdigste Carter og Tegninger mig Efter Rætted til dette Cartets fuldkommenhet.
Jens Sørensens kart bygger derfor på andre tidligere kart, men det er mulig han har besøkt noe av kysten.
Sørensen er begravet ved Holmens kirke.


== Kart ==
Eksempler på Sørensens kartverk:

		
		


== Kilder ==
Johannes Knudsen, Søkortdirektør Jens Sørensen : den danske hydrografis fader : 1646-1723 : et bidrag til det danske søkortvæsens historie, Kgl. Danske Søkort-Arkiv, 1918.
Johannes Knudsen (udg.), Af Søkortdirektør Jens Sørensens Papirer, udgivet af Marineministeriets Foranstaltning af Det Kongelige Danske Søkort-Arkiv, 1921.
Norges sjøkartverk (utg.), Norges sjøkartverk 1932-1982, Kystens historie i kart og beskrivelser, utgitt av Norges sjøkartverk i 1983.


== Eksterne lenker ==
Biografi hos DBL
Mathias Rust

For skuespilleren, se: Mathias Rust (skuespiller)

Mathias Rust (født 1968) var en tysk privatflyver som ble verdenskjent den 28. mai 1987, da han som 19-åring landet på Den røde plass i Moskva med et en-motors privatfly. 
Flyet var en Cessna 172 som han hadde leid i  Hamburg. Rust fløy via Helsingfors og han gjorde tre landingsforsøk på selve plassen før han til slutt landet på en bro like ved og taxet frem til Den røde plass hvor han parkerte. Han rakk å gi autografer til noen forbausede moskovitter før han ble arrestert av KGB. Han slapp ut av fengsel etter 432 dager.
Mikhail Gorbatsjov benyttet denne, i Sovjetunionens øyne, skandaløse flyvning til å renske ut og finne syndebukker. Både forsvars- og luftforsvarsministrene ble avsatt og byttet ut med ministre som hadde et mer positivt forhold til glasnost og perestrojka.
Rust satt 18 måneder i sovjetisk fengsel for sitt flyeventyr. Han fikk ingen karriere som yrkesflyger og arbeidet senere på et sykehus i Rissen, Tyskland, hvor han ble forelsket i en sykepleier, og stakk henne med kniv da han ble avvist. For dette fikk han to og et halvt års fengsel, fra 1991 til 1993. Han forsvant deretter og ble borte i to år. I den tiden arbeidet han som skoselger i Moskva. 
Han opplyste i et avisintervju i 1997 at han hadde konvertert til hinduismen og skulle gifte seg med en indisk kvinne.
I 2003 etablerte han en tankesmie for innflytelserike personer. Firmaet kalte han Orion & Isis som var innrettet på å løse konflikter og finne fredelige løsninger mellom stater, etniske og religiøse grupperinger.
Det er ikke kjent om Rust fikk noen oppdrag som konfliktløser.
Han har siden 2004 bodd i Tyskland med sin andre kone Athena og livnærer seg nå som profesjonell pokerspiller.


== I populærkultur ==
I den norske romanen og spillefilmen Mannen som elsket Yngve (2008) danner hovedrolleinnhaverne et band som kaller seg Mathias Rust Band. Bandet består egentlig av manusforfatter Tore Renberg og gitarist Geir Zahl fra Kaizers Orchestra.Flyturen til Mathias Rust er også utgangspunktet for sangen Det umulige e mulig som ble gitt ut av D.D.E. i 1993. Teksten ble opprinnelig skrevet av Idar Lind til UKErevyen i Trondheim i 1987.


== Se også ==
Andreas Sommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Rust – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mathias Rust på Internet Movie Database 
(en) Video fra dansk TV 2007 - Tyve år etter