Patrick van Rensburg

Patrick van Rensburg (født 3. desember 1931 i Durban i Sør-Afrika, død 23. mai 2017 i Serowe i Botswana) var en sørafrikanskfødt, botswansk pedagog og anti-apartheidaktivist. Han er kjent for sitt arbeid med å utvikle utdanningssystem for fattige land i det sørlige Afrika.


== Liv og virke ==


=== Familiebakgrunn og utdanning ===
Van Rensburg hadde en blandet familiebakgrunn med innslag fra flere av Sør-Afrikas europeiskættede grupper. Faren var engelsktalende sørafrikaner, moren fransk-afrikander. Han tilbrakte mye av oppveksten, der det ble talt engelsk, fransk, afrikaans og zulu, hos sin franske bestemor i Pietermaritzburg og ble oppdratt som katolikk av henne.Familien hadde ikke midler til å gi ham utdannelse. I stedet tok han korrespondansekurs og oppnådde bachelorgrad ved University of South Africa (UNISA).


=== Motstand mot apartheid ===
Da han var 21 år begynte han i det sørafrikanske utenriksdepartementet. I februar 1956 ble han postert som visekonsul i Belgisk Kongo. Gjennom andre lands diplomater ble han påvirket av humanistiske verdier og holdninger kritisk til rasediskriminering. I 1957 gikk han av i protest mot Sør-Afrikas apartheid-politikk. Han sluttet seg senere til det politiske partiet Liberal Party of South Africa og ble dette partiets sekretær for Transvaal i september 1958.I 1959 flyttet han til Storbritannia. Her kom han i kontakt med John Collins' Christian Action og gjennom Tennyson Makiwane ble han dratt med i arbeidet med å få til boikott av sørafrikanske varer – Boycott Movement. Dette vakte sterke reaksjoner i Sør-Afrika og da han vendte tilbake til hjemlandet i mars 1960, ble passet hans beslaglagt. Han flyktet til Bechuanaland og fikk britisk pass. I 1962 utga han boka Guilty land. The history of Apartheid som nådde et internasjonalt publikum.


=== Utdanning for utvikling ===

Sammen med sin kone etablerte van Rensburg seg i byen Serowe i Central-distriktet øst i Botswana. I 1963 grunnla han Swaneng Hill Secondary School, som sto som modell for utdanningsinstitusjoner i regionen. Skolen hadde en progressiv læreplan, med vekt på selvhjelp, samfunnsengasjement og utvikling. Van Rensburg utviklet også nye former for yrkesopplæring og startet selvhjelpskooperativet Boiteko. I 1973 ble han statsborger i Botswana.Han sto for en skolemodell kalt «utdanning for utvikling» (Education with Production). Undervisning skulle kombineres med produktivt arbeid der elevene skulle ta aktiv del i samfunnslivet og samfunnsutviklingen. Han mente at man i fattige land med få ressurser kunne oppnå selvfinansiert utdanning og selvfinansierte skoler gjennom undervisning kombinert med produktivt arbeid. Brigadebevegelsen var et annet innslag i systemet av produksjon og utdanning, samarbeid og utvikling.Van Rensburg la vekt på en utviklingsmodell basert på lokal kontroll og nasjonal kapitalakkumulasjon, heller enn utvikling gjennom utenlandsinvesteringer. For å fremme dette samarbeidet han med internasjonale bistandsorganer, særlig skandinaviske. I 1980 gikk han i partnerskap med Foundation for Education with Production i Sverige for på utbre modellen med utdanning for utvikling. Den fikk avleggere i blant annet Zimbabwe.
Etter apartheids fall i Sør-Afrika vendte han tilbake dit for å starte prosjekter og samarbeidet med Dag Hammarskjöld Foundation i Sverige om internasjonale seminarer.Van Rensburg gikk med i det da marxistiske opposisjonspartiet Botswana National Front (BNF), noe han senere angret på. Midt i 1990-årene satt han i BNFs eksekutivkomité.
Han grunnla avisa Mmegi («Reporteren») og utviklet den til Botswanas fremste uavhengige nyhetsorgan.


=== Utmerkelser ===
I 1981 ble van Rensburg tildelt Right Livelihood Award.


== Bibliografi ==
Guilty Land, London: Penguin Books, New York: Praeger, 1962
Education and development in an emerging country, Uppsala: Nordiska Afrikainstitutet, 1967
Report from Swaneng Hill, Uppsala: Dag Hammarskjold Foundation, 1974
The Serowe brigades: Alternative education in Botswana, Basingstoke: Macmillan Education for Bernard van Leer Foundation, 1978
Looking forward from Serowe. A special supplement to the journal Education with production, Gaborone: Foundation for Education with Production, 1984
Making education work: the what, why and how of Education with Production, Gaborone/Johannesburg: Foundation for Education with Production, Uppsala: Dag Hammarskjöld Foundation, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Education and development in an emerging country, Uppsala: Nordiska Afrikainstitutet, 1967. Digitalisert utgave fra DiVA, Digitala vetenskapliga arkivet