jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Castle Rock Entertainment

Castle Rock Entertainment er en film-og TV-produksjonsselskap som ble grunnlagt i 1987 av Martin Shafer, regissøren Rob Reiner, Andrew Scheinman, Glenn Padnick og Alan Horn. 
Dette er et datterselskap av Warner Bros Entertainment, som igjen er en enhet av Time Warner. Selskapet hentet navnet fra en fiktiv by plassert i delstaten Maine i boken The Dead Zone av den berømte amerikanske forfatteren Stephen King.
Selskapet ble opprinnelig støttet av The Coca-Cola Company, den daværende morselskapet til Columbia Pictures. Selskapets grunnleggere eide en prosent-andel av dette selskapet. Senere ble eierskapet flyttet til Sony Pictures Entertainment. I 1989 ble Castle Rock Entertainment støttet av et datterselskap av Westinghouse. Og kort tid senere inngikk Castle Rock en avtale med Nelson Entertainment som delfinansierte Castle Rock-filmene. Nå er Castle Rock et datterselskap av Warner Bros. Entertainment, Inc. 
Castle Rock har i tillegg til filmer, også produsert en rekke populære TV-programmer, for eksempel den vellykkede serien Seinfeld, og den animerte situasjonskomedien Mission Hill.
Kunståret 1521

Kunståret 1521 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1521.


== Hendelser ==
Kunst og artefakter tatt av Spania fra Mexico ble fordelt og vist i Europa dette året. Etter å ha sett utstillingen i Brussel skrev Albrecht Dürer i sin dagbok, «Jeg så også tingene som var brakt til kongen fra det nye gull-landet: en sol laget av bare gull, en hel favn vid, og en måne laget bare av sølv, av samme størrelse, likeså to rom med sjeldent utstyr, av alle typer våpen, rustninger, buer og piler, vidunderlige våpen, merkelig bekledning, sengedraperier og alle typer vidunderlige gjenstander til forskjellig bruk, alt mye finere å skue enn en hvilken som helst juvel. Disse gjenstandene er også så verdifulle at de verdsatt til ett hundretusen gylden. Og i alle mine dager har jeg aldri sett noe som frydet mitt hjerte som disse tingene. For jeg så blant dem merkelige og utsøkte formede objekter og forundret med over de raffinerte geniene av noen mennesker fra de fjerne land som hadde skapt dette. Jeg klarer ikke å beskrive gjenstandene jeg så med ord.»


== Verk ==
Gasparo Sacchi – maler en San Francesco i Tavola alterstykke i Bologna


=== Maleri ===
Rosso Fiorentino – Deposizione dalla Croce
Hans Holbein den yngre – Der tote Christus im Grabe
Albrecht Altdorfer – Jomfrufødselsen


== Fødsler ==
Antoine Caron - fransk mesterglasskunstner, illustratør,maler innen manierismen og en mester (lærer) på Fontainebleauskolen (død 1599)
Marco Pino – italiensk kunstmaler i renessansen og manierismeperioden (død 1583)
Girolamo Siciolante da Sermoneta italiensk kunstmaler innen manierismen som arbeidet i Roma (død 1580)
Xu Wei -  kinesiske kunstmaler, poet og dramatiker under Ming-dynastiet (død 1593)


== Dødsfall ==
Benedetto Buglioni - italiensk skulptør som arbeidet med glasert terrakotta (født 1459/1460)
Piero di Cosimo – italiensk kunstmaler av portrettmalerier og malerier med religiøse tema (født 1462)
Jean Bourdichon, fransk kunstmaler og manuskriptillustratør (født 1457).


== Referanser ==
Zitadelle undergrunnsstasjon

Zitadelle undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Zitadelle er på linjen U7 i ortsteil Haselhorst.
Stasjonen ligger i nærheten av festningen Zitadelle Spandau som den er oppkalt etter. Utsmykningen av stasjonen er også inspirert av festeningen.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Zitadelle (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uganda National Liberation Front

Uganda National Liberation Front (UNLF) var en politisk gruppe dannet av ugandere i eksil som en opposisjon til diktatur-styret til Idi Amin og hans medfølgende militære fløy.
UNLF ble dannet som et resultat av et møte i Uganda mellom 24. og 26. mars 1979 i den nordlige Tanzania, i byen Moshi. UNLF ble ledet av et Executive Council på 11 medlemmer, opprinnelig ledet av Yusuf Lule. Dette var ledsaget av et National Consultative Council (NCC) med ett medlem for hver av de 28 gruppene som var representert på det første møtet i mars 1979. Deres militære fløy, UNLA, kjempet side om side med Tanzania People's Defence Force (TPDF) i Uganda-Tanzania krigen og var med på å invadere Uganda, og overtok byen Kampala i april 1979 og sende Idi Amin i eksil. 
Etter å styrtet Idi Amin i april 1979 kom det en ny regjering i Uganda, dannet under ledelse av Yusuf Lule. UNLA bli dermed den nye nasjonale hæren i Uganda. Ledelsen av den nye regjeringen var til tider noe ustabil, med indre stridigheter som førte til at Yusuf Lule ble fortrengt fra partiet i juni 1979, etter bare noen få måneder ved makten. 
Lules erstatter, Godfred Binaisa, hersket i mindre enn tolv måneder før han ble satt i husarrest i mai 1980 etter ett effektiv kupp utført av Paulo Muwanga. En kommisjon ble nedsatt med det formål å planlegge et fritt valg, som ble lagt til desember 1980. Valget i 1980 kom med en mye omstridt seier for partiet Uganda People's Congress (UPC), ledet av den tidligere presidenten Milton Obote,
Naturkundemuseum undergrunnsstasjon

Naturkundemuseum undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Naturkundemuseum er på linjen U6. Stasjonen ligger under krysset av Chausseestraße og Invalidenstraße.
Stasjonen åpnet 30. januar 1923 under navnet Stettiner Bahnhof. I 1951 ble navnet forandret til Nordbahnhof siden den nærliggende jernbanestasjonen skiftet navn. Mens Berlin var delt av Berlinmuren fra 1961 til 1990, var stasjonen en såkalt spøkelsesstasjon der togene kjørte forbi uten stopp. Da stasjonen ble tatt i bruk igjen på 1990-tallet, fikk den navnet Zinnowitzer Straße. Men på grunn av misnøye med navnet ble det forandret 13. desember 2009 til Naturkundemuseum undergrunnsstasjon på grunn av nærheten til Museum für Naturkunde (også kjent som Humboltmuseet).


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Naturkundemuseum (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
David Rudisha

David Lekuta Rudisha (født 17. desember 1988 i Kilgoris, Kenya) er en kenyansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer på 800 meter. Den 22. august 2010 løp han inn til ny verdensrekord på tiden 1.41,09 i Berlin, og slettet dermed dansk-kenyanske Wilson Kipketers 13 år gamle rekord. Etter dette forbedret han sin egen verdensrekord i OL-finalen i London den 9. august 2012 med tiden 1.40,91.
Rudisha startet karrieren som 400 meterløper (personlig rekord er 45,50 satt i Sydney februar 2010). Treneren Colm O’Connell mente at potensialet var vel så stort på 800 meter, og kort tid etter, i 2006, ble han verdensmester for juniorer.Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== Internasjonale mesterskap ==


=== Personlige rekorder ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) David Rudisha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) David Rudisha – Munzinger Sportsarchiv 
(en) David Rudisha – Olympics.com 
(en) David Rudisha – Olympic.org 
(en) David Rudisha – Olympedia 
(en) David Rudisha – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) David Rudisha – Commonwealth Games Federation 
(en) David Rudisha – World Athletics 
(en) David Rudisha – Diamond League 
(en) David Rudisha – Track and Field Statistics
Khoratplatået

Khoratplatået er et platå i den nordøstlige delen av Thailand, også kalt Isan. Det er oppkalt etter den største byen i området, Nakhon Ratchasima, som på kortform ofte kalles Khorat.
Den gjennomsnittlig høyden på platået er 200 meter og det dekker et areal på ca 155 000 km². Det skålformede platået heller mot sørøst, og dreneres av elvene Mun og Chi, sideelver til Mekong, som også er avgrenser området. Det er separert fra det sentrale Thailand av Phetchabunfjellene, og i sør fra Kambodsja av Dângrêkfjellene.
Disse, sammen med Truong Son Cordilliera i nordøst, tar av for mye av nedbøren, slik at sørvest-monsunen har mye lavere intensitet her enn i andre nærliggende regioner. Gjennomsnittlig årlig nedbør i Nakhon Ratchasima er ca 1150 mm, mot 1500 mm i det sentrale Thailand. Forskjellen mellom den tørre og den våte sesongen er mye sterkere, noe som gjør området mindre fruktbart for ris.


== Eksterne lenker ==
(en) Khorat Plateau: Et utvalg artikler om Khoratplatået fra Global Oneness.
Ruhleben undergrunnsstasjon

Ruhleben undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Ruhleben er endestasjon for linjen U2.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Ruhleben (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rudow undergrunnsstasjon

Rudow undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk i ortsteilen Rudow i bydelen Neukölln. Rudow er endestasjon for linjen U7.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Rudow (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rosenthaler Platz undergrunnsstasjon

Rosenthaler Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk i bydelen Mitte. Den betjenes av linje U8 mellom Wittenau og Hermannstraße. Mellom 1961 og 1990 var stasjonen en spøkelsesstasjon på grunn av delingen av Berlin.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Rosenthaler Platz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rohrdamm undergrunnsstasjon

Rohrdamm undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Rohrdamm er på linjen U7.
Stasjonen har fått sitt navn fra gaten Rohrdamm (som betyr Rørdam på tysk). Gaten fikk navnet fordi den følger et vannrør.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Rohrdamm (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fifi

Fifi (eng. Fifi the Peke) er en fiktiv hund fra Walt Disneys museunivers. Hun er en pekingeser som tilhører Minni Mus. I seriene hun viser seg, viser hun tydelig interesse i Pluto og vice versa. 
Første gang hun opptrådte var i avisstripa «Puppy Love» den 29. mai 1932.


== Eksterne lenker ==
Fifi på Inducks
Friedrichsfelde undergrunnsstasjon

Friedrichsfelde undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Friedrichsfelde er på linjen U5.
Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 som endestasjon for den daværende linje E. Da dyrehagen Tierpark Friedrichsfelde åpnet i 1955 ble stasjonen omdøpt til Tierpark, selv om den lå ca. 1,2 km unna inngangen til dyrehagen. Stasjonen fikk tilbake sitt opprinnelige navn da linjen ble utvidet i 1973.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Friedrichsfelde (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Franz-Neumann-Platz undergrunnsstasjon

Franz-Neumann-Platz undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Franz-Neumann-Platz er på linjen U8.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Franz-Neumann-Platz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frankfurter Tor undergrunnsstasjon

Frankfurter Tor undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk som betjenes av linje U5.
Stasjonen åpnet 21. desember 1930 og hadde opprinnelig navnet Petersburger Straße. Fra 1946 het den Bersarinstraße, fra 1958 Frankfurter Tor, fra 1991 Rathaus Friedrichshain og fra 1996 tilbake til det nåværende navn. Det kommer fra portene (Tor = port) i den gamle bymuren rundt Berlin og dette var porten på veien mot Frankfurt an der Oder som idag ligger ved den polske grense. Det er en rekke tilsvarende stedsnavn rundt de indre deler av Berlin og flere U-bahn-stasjoner har slike navn; Schlesisches Tor, Kottbusser Tor, Hallesches Tor, Oranienburger Tor og ikke minst Brandenburger Tor.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Frankfurter Tor (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
St. Elmo’s Fire (film)

St. Elmo's Fire er en amerikansk drama- og ungdomsfilm fra 1985 regissert av Joel Schumacher. Filmen handler om en vennegjeng som nylig er blitt uteksaminert fra Georgetown University. Hovedvekten er lagt på den problematiske overgangen som flere av dem har til voksenlivet. Hovedrollene spilles av Emilio Estévez, Rob Lowe, Andrew McCarthy, Demi Moore, Judd Nelson, Ally Sheedy og Mare Winningham. Hovedrolleinnehaverne i filmen blir ofte omtalt som «The Brat Pack», og flere av de medvirket også i The Breakfast Club, som ofte sees i sammenheng med denne filmen.
David Foster komponerte musikken, inkludert dens soundtrack "St. Elmo's Fire (Man in Motion)" som ble fremført av John Parr. Sangen havnet på førsteplassen på den amerikanske Billboard-lista. Albumet til filmen ble nominert til en Grammy.


== Handling ==
Filmen handler om en vennegjeng på syv som er i begynnelsen av 20-årene, og som nettopp har avsluttet studiene ved samme colleget. Nå møter de det som en av dem kaller "livet etter college". Og det er ingen dans på roser for alle. Det "evige vennskapet" i ferd med å slå sprekker. De unge menneskene får problemer med å leve opp til forventningene (både sine egne og samfunnets) i et miljø der lykken er jappe-rikdom, suksess og A4-familie.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
St. Elmo's Fire ble en moderat suksess i USA hvor den innbrakte 37,8 millioner dollar og havnet på en 23. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1985.Produksjonskostnadene var på $10 millioner.


=== Anmelderne ===
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 44 % på Rotten Tomatoes.Den ble dårlig mottatt av Aftenpostens anmelder, som blant annet skrev: «I et videre perspektiv kunne nok temaet vært interessant, men dette er bare blitt en rotet og meningsløs tenåringsfilm. Forsøk på å få frem komiske situasjoner mislykkes helt for Joel Schumacher, som både har skrevet og regissert. Vi får aldri chanse til å komme bak fasaden på de syv i klikken, og det de foretar seg interesserer ikke utenfor deres egen sirkel». Filmsiden CINERAMA gav den terningkast fem i 2001.


=== Annet ===
Tittelen henspiller på et værfenomen som på norsk kalles Sankt Elms ild.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) St. Elmo's Fire på Internet Movie Database 
(no) St. Elmo's Fire hos Filmfront 
(sv) St. Elmo's Fire i Svensk Filmdatabas 
(da) St. Elmo's Fire i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) St. Elmo's Fire på Allociné 
(nl) St. Elmo's Fire på MovieMeter 
(en) St. Elmo's Fire på AllMovie 
(en) St. Elmo's Fire på Turner Classic Movies 
(en) St. Elmo's Fire på Rotten Tomatoes 
(en) St. Elmo's Fire på Box Office Mojo
Onze d’Or

Onze d'Or (alternativt navn: Onze Mondial årets europeiske fotballspiller) er en fotballpris som deles ut av det franske magasinet Onze Mondial på slutten av året. Prisen har blitt utdelt siden 1976. Leserne velger Onze de Onze ("Onzes elleve", årets lag) og blant disse spillerne velger de de tre beste, som får Onze d'Or (Gull Onze), Onze d'Argent (Sølv Onze) og Onze de Bronze (Bronse Onze) hhv. Enhver spiller i en europeisk liga er kvalifisert.
Siden 1991 blir også årets trener valgt, og ved 20-års jubileet for bladet i 1995 ble en Super Onze d'Or valgt blant vinnerne av Onze d'Or.
Lionel Messi (Barcelona) vant Onze d'Or i 2009


== Onzes d'or, d'argent, de bronze ==
Bundestag undergrunnsstasjon

Bundestag undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bundestag er på linjen U5.
Selv om stasjonen sto ferdig i 1994 tok det 15 år før stasjonen ble åpnet i august 2009. I mellomtiden ble den uferdige stasjonen med det høye taket og den uvanlige arkitekturen benyttet til kulturelle aktiviteter, slik som fremføring av Tryllefløyten. Den ble også brukt som filmsett for filmer som Resident Evil og Æon Flux.
Opprinnelig skulle stasjonen hete Reichstag etter Riksdagsbygningen som ligger ved siden av, men navnet ble forandret til Bundestag i april 2006.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Bundestag (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bülowstraße undergrunnsstasjon

Bülowstraße undergrunnsstasjon er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bülowstraße er på linjen U2.
Stasjonen åpnet i 1902 som den vestlige grenen av Stammstrecke (stamstrekning) som var Berlins første undergrunnsbanelinje. Arkitekten Druno Möhring tegnet stasjonen i art nouveau-stil, og hans sønn, Rudolf, tegnet utvidelsen av stasjonen i 1929. Under andre verdenskrig ble stasjonen svært skadet og måtte gjenoppbygges etter krigen. I 1972 ble stasjonen tatt ut av bruk som følge av problemene rundt delingen av Berlin. Bygningen ble da gjort om til Basar frem til den tyske gjenforeningen og i 1993 ble de østlige og vestlige delene av U2 sammenkoblet.
Gaten stasjonen ligger i er oppkalt etter den prøyssiske generalen Friedrich Wilhelm Bülow von Dennewitz.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Bülowstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hausvogteiplatz undergrunnsstasjon

Hausvogteiplatz undergrunnstasjon er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk, tilhørende U2-linjen. Stasjonen ligger i distriktet Mitte. Den befinner seg under Hausvogteiplatz, nær Gendarmenmarkt og Utenriksdepartementet. Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1908.
Rick O’Shay

Rick O'Shay er en tegneserie og en tegneseriefigur som er skapt av amerikaneren Stan Lynde. Serien ble skapt i 1958 og er bygget rundt den ville vesten og Western-sjangeren. 
Den 27. april 1958 begynte serien som søndagsside i amerikanske aviser, fra mai samme år kom dagsstripene. I 1977 forlot Lynde sin egen serie, da han ikke satt på rettighetene. Serien forsatte noen år med Marian Dern som manusforfatter og Alfredo Alcala og Mel Keefer som tegnere, men gikk inn i 1981. 


== Figurer og historien ==
Serien foregår i den fiktive westernbyen Conniption, hvor Rick O'Shay er deputy sheriff. Han beste venn er revolvermannen Hipshot Percussion. Andre figurer i serien er kortspilleren Deuces Wylde, dansehalleieren Gaye Abandon, doktor Basil Metabolism, våpensmeden og borgerkrigsveteranen Cap'n Ball, bankmannen Mort Gage og en gutt med navnet Quyat Burp. Nær byen ligger en indianerlandsby, med høvding Horse's Neck (Raske Hest på norsk), hans mindre pene, men hyggelige datter Moonglow (Månestråle) og hennes frier Crazy Quilt (som på norsk fikk navnet Gale Gribb). Navnene er ordspill, der hovedpersonens navn spiller på rikosjett, lyden som skjer når et prosjektil skifter retning etter å ha truffet noe. En lyd som hører hjemme i tradisjonelle westernfilmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stan Lyndes offisielle hjemmeside
Sana’i

Hakim Abul-Majd Majdūd ibn Ādam Sanā'ī Ghaznavi (persisk: حکیم ابوالمجد مجدود ‌بن آدم سنایی غزنوی), vanligvis kjent som bare Sana'i (سنایی), var en persisk sufipoet og predikant som levde i Ghazna, i det som nå er Afghanistan, mellom det 11. og 12. århundre. Han døde omkring år 1131. 
Sana'i var den første store persiskspråklige sufipoeten. Jalal al-din Rumi betraktet Sana'i, sammen med Farid al-din Attar, som sin kanskje fremste inspirasjonskilde. Sana'is fremste verk er Sannhetens hage (Hadiqat al-haqiqah, persisk: حدیقه الحقیقه و شریعه الطریقه). Sana'is lyrikk finnes bevart i hans diwan eller diktsamling som omfatter ca. 30 000 vers.


== Liv ==
Sana'i var hoffpoet hos den ghaznavidiske herskeren Bahram Shah, som regjerte i perioden 1118-1152. Det sies at han kom med Shah Bahram på en av sistnevntes militærekspedisjoner til India. I India møtte han den indiske sufilæreren Lai-khur. Sana'i gjorde imidlertid slutt på sin karriere ved hoffet som sufipoet etter å ha konvertert til sufismen, selv om han ble lovet rikdom og kongens datter til kone dersom han ble værende. Verket er dedikert til Bahram Shah og uttrykker poetens idéer om Gud, kjærlighet, filosofi og fornuft. Verket inneholder 10 000 verspar i ti seksjoner. I nærmere 900 år har Sannhetens hage blitt konsekvent lest og ansett som en klassiker og lærebok innen sufisme, i alle fall i øst. Ifølge Major T. Stephenson: «Sana'is berømmelse har alltid hvilt på hans Hadiqa; den er best kjent og i Østen på langt nær det mest anerkjente av hans verk; det er i kraft av dette verket at han er en del av de store trioene av sufilærere – Sana'i, Attar, Jalaludin Rumi...» Sana'i lærte at begjær og grådighet, emosjonell spenning, stod mellom menneskeheten og guddommelig kunnskap, som var den eneste sanne virkelighet (Haqq). Kjærlighet (Ishq) og en sosial samvittighet er for ham grunnlaget for religion; menneskeheten er sovende og lever i det som er faktisk en øde verden. Sana'is syn på felles religion var at det var bare vane og ritual.
Sanais poesi hadde en enorm innflytelse på persisk litteratur. Han regnes som den første poeten til å ta i bruk verseform som qasidah (ode), gasel (lyrikk) og masnavi (rimvers) for å uttrykke de filosofiske, mystiske og etiske idéene til sufismen.
Rumi utpekte Sana'i og Attar som to av hans viktigste inspirasjonskilder ved å si at «Attar er sjelen og Sana'i dens to øyne, jeg kom etter Sana'i og Attar.»
Sana'is Sannhetens hage var også en modell for Nezamis Makhzan al-Asrar (Hemmeligheters skattkammer).


== Referanser ==


== Videre lesing ==
J.T.P. De Bruijn (2002). Ḥadiqat al-Ḥaqiqa Wa Šariʿat al-Ṭariqa i Encyclopædia Iranica
E.G. Browne. Literary History of Persia. (fire bind, 2 256 sider og 25 års skriving). 1998. ISBN 0-7007-0406-X
Jan Rypka, History of Iranian Literature. Reidel Publishing Company. 1968 OCLC 460598. ISBN 90-277-0143-1
Bo Utas, A Persian Sufi Poem: Vocabulary and terminology. Scandinavian Institute of Asian Studies Monograph Series, Curzon Press, 1977. OCLC 4705360
Greske myter og mysterier

Greske myter og mysterier er en bok i serien Verdens Hellige Skrifter, utgitt i 2003. Boka er redigert av Tore Frost. Boken inneholder et utvalg av de viktigste kildetekstene fra gresk mytologi.

«Vi har gitt boken tittelen Greske myter og mysterier for å understreke at tekstenes hellighet dels ligger i deres karakter å av berette om hellige tilskikkelser (mythos betyr "fabel, fortelling"), dels i at tekstene også ble brukt som en del av de hellige ritualer i mysteriekultene (mysterion betyr "hemmelig ritual"). Som sådann tilstreber boken å gjengi de litterære kilder som dannet fundamentet og forståelsesrammen for den levende tro som gjennomsyret de gamle grekeres tilværelse.» (fra innledningen)


== Innhold ==
Gudenes tilblivelse
Theogonia av Hesiod
Den homeriske hymne til Hermes
«Fugle-teogonien» fra Fuglene av Aristofanes
Om himmelen og dødsriket og livet på jorden
«Achilleus' skjold» fra Iliaden av Homer
«Dødsriket» fra Odysseen av Homer
Den homeriske hymne til Apollon
«Pythias prolog» fra Eumenidene av Aiskylos
De eleusinske mysterier
Den homeriske hymne til Demeter
De dionysiske mysterier
Prolog til Bakkantinnene av Evripides
De orfiske mysterier
Orfiske fragmenter, fra Derveni-papyrusen
«Proteus' sang om Orfeus og Eurydike» fra Georgica av Vergil
«Myten om Orfeus og Eurydike» fra Metamorfosene av Ovid
Platonske myter og mysterier
«Den springende gnist»
«Myten om Er og sjelenes domfellelse» fra Staten
«Myten om Eros» fra Symposion
«Sjelevandringsmyten» fra Faidon
«Om elskoven og sjelen» fra Faidros
«Myten om Cupido og Psyche» fra Det gylne esel av Apuleius


== Bibliografi ==
Greske myter og mysterier. Utvalg og innledende essay av Tore Frost; oversatt av Peder Østbye, mfl. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 16) ISBN 82-525-4109-7
Spittelmarkt undergrunnsstasjon

Spittelmarkt undergrunnsstasjon er en stasjon Berlins undergrunnsbanenettverk. Den tilhører U2-linjen. Den befinner seg under plassen som har gitt den navn; Spittelmarkt, ved den tilliggende Wallstraße i distriktet Mitte. Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1908. Det er verdt å merke seg stasjonen har et vindusgalleri mot elven Spree. Stasjonen, som i banefortegnelsen til BVG blir betegnet som Sp, er 465 meter fra Märkisches Museum undergrunnsstasjon og 620 meter fra Hausvogteiplatz undergrunnsstasjon. Linjen er 7,6 meter bred og 110,2 meter lang, hallen er 2,6 meter høy og blir på av den relativt nære overflate beliggenheten kalt Unterpflasterbahn. Stasjonen har ved siden av steintrappen også en heis som tillater ferdsel til og fra.


== Referanser ==
Pankow stasjon

Bahnhof Berlin-Pankow er en S-Bahn- og U-Bahnstasjon i distriktet Pankow i Berlin. Den befinner seg i krysset Stettiner Bahn/Berliner Straße, som er den raskeste forbindelsen mellom distriktet Pankow og Berlins bykjerne.