jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De åtte eksentrikere fra Yangzhou

De åtte eksentrikere fra Yangzhou (forenklet kinesisk: 扬州八怪; tradisjonell kinesisk: 揚州八怪; pinyin: Yángzhoū Bā Guài) er en tradisjonell gruppering av åtte kinesiske malere fra Qingdynastiets tid som avviste samtidens normer innen malerkunsten og utviklet en mer ekspressiv og individualistisk stil.Uttrykket reflekterer også at de også var markante og sterke personligheter som brøt med konvensjonene. De fleste av dem kom fra beskjedne eller vanskelige kår. 
De åtte tjente som inspirasjon for en rekke andre malere, som blant andre Gao Fenghan.


== De åtte ==
Den alment mest aksepterte liste over de åtte omfatter:

Wāng Shìshèn (汪士慎) (1686-1759)
Huáng Shèn (黄慎) (1687-1768)
Lĭ Shàn (李鱓/李鳝) (1686?-1756)
Jīn Nóng (金农) (1687-1764)
Luō Pìng (罗聘) (1733-1799)
Gāo Xiáng (高翔) (1688-1753)
Zhèng Xiè (郑燮) også kjent som Zhèng Bănqiáo (郑板桥) (1693-1765)
Lĭ Fāngyīng (李方膺) (1696 - 1755)Det finnes også andre lister:

Huang Shen, Li Shan, Jin Nong, Zheng Xie, Li Fangying, Gao Fenghan, Bian Shoumin, Yang Fa
Wang Shishen, Huang Shen, Li Shan, Jin Nong, Luo Pin, Zheng Xie, Min Zhen, Gao Fenghan


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.


== Eksterne lenker ==
Yangzhou University
lclark.edu
China Culture
Senit-teleskop

Senit-teleskop er en type teleskop som er konstruert for å peke rett opp mot himmelrommets senit, det vil si det punktet på himmelen som er loddrett over observatøren (elevasjon 90°). Slike teleskop er benyttet for nøyaktig målinger, av stjerner og for observasjoner av polhøyde og polhøydevariasjoner.Et klassisk senit-teleskop består av et stødig alt-azimut teleskopholder som er utstyrt med niveleringsskruer. Meget nøyaktige libeller er festet til teleskopholderen for innretting og okularet er utstyrt med mikrometerskrue. Teleskopet benyttes til måling av små forskjeller i senitavstander og brukes til å bestemme astronomisk breddegrad.Eksempler på andre typer senit-teleskop er Monument to the Great Fire of London som har en midtaksel beregnet på å brukes som et senit-teleskop. Faste bygninger ble også brukt som senit-teleskop frem til tidlig på 1980-tallet for å følge posisjonen til jordaksens nordpol. 
I nyere tid har radioastronomiske kvasarmålinger blitt brukt til å frembringe målinger med flere størrelsesordner større nøyaktighet enn optiske målinger. NASA Orbital Debris Observatory som benytter et tre meter diameter stort teleskop med væskespeil og stort senit-teleskop på seks meter i diameter er begge senit-teleskop idet væskespeilet innebærer at disse teleskopene per definisjon peker vertikalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Zenith Sector» av John Bird
Castelgomberto

Castelgomberto er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 6 155 innbyggere.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Castelgomberto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Austerlendske bokverk

Austerlendske bokverk var en bokserie utgitt av Studentmållaget og Det norske samlaget fra 1929 til 1932. Serien kom til å omfatte tre utgivelser.


== Boklista ==


== Se også ==
Klassiske bokverk
Norrøne bokverk


== Referanser ==
University at Buffalo

University at Buffalo, The State University of New York er et amerikansk universitet i Buffalo i delstaten New York. Det er det største universitetet i det delstatlige universitetssystemet State University of New York. Det ble grunnlagt av blant andre USAs president Millard Fillmore i 1846 som University of Buffalo, og fikk sitt nåværende navn i 1962 da det ble overtatt av delstaten. Universitet har idag cirka 27 000 studenter. Budsjettet er på 537,1 millioner dollar. Presidenten heter John B. Simpson.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) University at Buffalo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
GUCH

GUCH er en forkortelse for Grown Ups with Congenital Heart defects (Voksne med medfødt hjertefeil) Dette er en av de raskest voksende pasientgruppen i verden, takket være store fremskritt innen hjertekirurgi hos barn på 1970- og 1980-tallet. I Norge behandles alle voksne med medfødt hjertefeil på GUCH-senteret på Rikshospitalet i Oslo. 
Den norske foreningen Foreningen voksne med medfødt hjertefeil (VMH) jobber for denne pasientgruppen i Norge.


== Se også ==
Medfødt hjertefeil


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside for Foreningen voksne med medfødt hjertefeil
Adult Congenital Heart AssociationAmerikansk organisasjon for voksne med medfødt hjertefeil
Britisk organisasjon for voksne med medfødt hjertefeil
Italiensk organisasjon for voksne med medfødt hjertefeil (AICCA)
Rapport fra British Cardiac Society
Side om operasjoner av medfødt hjertefeil
Heatherley School of Fine Art

The Heatherley School of Fine Art er en kunstskole i London som ble grunnlagt i 1845. Undervisningen ved skolen fokuserer på portrettmaleri, figurativt maleri og skulptur. En lang rekke velkjente kunstnere har studert ved skolen, blant annet Dante Gabriel Rossetti, John Everett Millais og Edward Burne-Jones.


== Referanser ==
Hochschule für Musik und Theater Hamburg

Hochschule für Musik und Theater Hamburg (HfMT) er en kunsthøyskole i Hamburg. Med sine ca 750 studenter er det en av Tysklands største musikkhøyskoler og tilbyr en kunstnerisk og vitenskapelig utdannelse innen musikk- og teateremnene.


== Tidligere studenter ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hochschule für Musik und Theater Hamburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hochschule fur Musik und Theater Hamburg Arkivert 25. juni 2014 hos Wayback Machine.
Sune Bergström (manusforfatter)

Sune Bergström (født 17. mars 1918 i Göteborg, død 23. mai 1985 i Högalids församling i Stockholm) var en svensk dramatiker og manusforfatter. Han skrev manus til Nattvaktens hustru og var en tid gift med Sif Ruud.


== Priser og umerkelser ==
1949 – Bokloteriet


== Referanser ==
Likoma

Likoma er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 50-70 millimeter), lyst gulbrune til gråbrune svermere.
Vingene er nokså smale, ytterkanten litt flikete. Forvingen har et mørkere felt ved ytterkanten. Som vanlig for Smerinthinae er munndelene reduserte.


== Levevis ==
Larvene lever på busker i slekten Thespesia (kattostfamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Likoma Rothschild & Jordan, 1903
Likoma apicalis (Rothschild & Jordan, 1903)
Likoma crenata Rothschild & Jordan, 1907


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Likoma i Encyclopedia of Life 
(en) Likoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Likoma hos NCBI 
(en) Kategori:Likoma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Likoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Biodiversity Explorer - Likoma apicalis [1]
Bilder av Likoma apicalis
Carlo Cignani

Carlo Cignani (født 15. mai 1628 i Bologna i Kirkestaten, død 8. september 1719 i Forlì) var en italiensk kunstmaler fra skolene Bologna og Forlivese som var aktiv i barokken.
Cignani ble født inn i en adelig familie i Bologna, hvor han først studerte under Battista Cairo og senere under Francesco Albani, som han fortsatte å arbeide nært med, og var en av hans berømte disipler. Han var også sterkt påvirket av Correggio, og av mesterverkene til Melozzo da Forlì. For eksempel er verket Jomfruens forutsetning, rundt kuppelen i kirken til Madonna del Fuoco i Forlì, inspirert av Correggios fresker i kuppelen til Parmakatedralen og av Melozzos perspektiv nedenfra og opp. Cignani var opptatt med disse freskene i omtrent 20 år.
I 1681 returnerte Cignani til Bologna fra Parma. Han åpnet en accademia del nudo for modellemaleri og hadde  Giuseppe Maria Crespi som en av sine elever.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Hugo Lundhaug

Hugo Lundhaug (født 31. januar 1970) er en norsk religionshistoriker som arbeider som professor ved teologisk fakultet, Universitetet i Oslo. Han er cand.philol. fra 2000, og tok doktorgrad i 2007 med en analyse av de to tekstene Filipsevangeliet og Eksegesen om sjelen fra Nag Hammadi-skriftene. Han har redigert antologien Koptiske skrifter i serien Verdens Hellige Skrifter (2012).


== Referanser ==
Arnold Hofset

Arnold Hofset (født 8. oktober 1928 i Vinje i Sør-Trøndelag, død 26. januar 2021 i Lørenskog) var en norsk psykolog og pedagog.
Hofset var sønn av skoleinspektør Fredrik Hofset (1899-1973) og lærer Berit Kristine Østhus (1903-1968). Han var gift med Jorun Sødal (1929-2018).
Hofset gikk Levanger lærerskole i 1952, Statens gymnastikkskole i 1960, ble cand. philol. i 1960 og dr. philos. i 1969. Hofset arbeidet som lærer på Børsa skole i 1952, på framhaldsskolen i Bærum 1956, var skolepsykolog samme sted fra 1961, universitetslektor ved Universitetet i Oslo i 1964, førsteamanuensis i 1969 og professor i pedagogikk ved Norges Landbrukshøgskole fra 1972.Arnold Hofset publiserte i 1970 boken Evnerike barn i grunnskolen, som også er tittelen på hans doktorgradsavhandling. I 1972 skrev han Differensiering i småskolen, og Standpunktprøver i helselære og matematikk. Han skrev i 1999 en oppfølger til Evnerike barn i grunnskolen, et manuskript som er upublisert men distribuert til de som ønsker det. Ifølge forfatteren var dette på grunn av "likhetstanken" i norsk skolevesen og kontroversen rundt tilrettelegging av undervisning for de evnerike elevene. Manuskriptet ble refusert av samtlige forlag, men danner likevel grunnlaget for en rekke mastergradsavhandlinger i ettertid, blant annet Tove Hagenes sin avhandling i Sosiologi ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi, Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo, 2009; Begavede barn i norsk grunnskole. Hvordan opplever foreldrene barnas og sitt eget møte med skolen?.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[1], Runeberg Hvem er Hvem 1973
https://www.duo.uio.no/handle/10852/15888, Tove Hagenes (2009), Begavede barn i norsk grunnskole. Hvordan opplever foreldrene barnas og sitt eget møte med skolen?. Masteroppgave i sosiologi, Universitetet i Oslo.
Agnosia

Agnosia er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Nokså små (vingespenn ca. 45 millimeter), lyst brunlige svermere. Forvingen har tverrbånd i ulike sjatteringer, med et nokså mørkt bånd i midten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Agnosia Rothschild & Jordan, 1903
Agnosia microta (Hampson 1907)
Agnosia orneus (Westwood 1847)


== Eksterne lenker ==
(en) Agnosia i Encyclopedia of Life 
(en) Agnosia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agnosia hos NCBI 
(en) Kategori:Agnosia (Sphingidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agnosia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Agnosia microta
Bilde av Agnosia orneus (?)
Algona

Algona er en by (city) i Kossuth County, i delstaten Iowa, USA. Ifølge United States Census Bureau har byen en folkemengde på 5 508 innbyggere (2011) og et landareal på 11,6 km². Algona er administrasjonssenteret i Kossuth County.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
State & County QuickFacts Arkivert 4. mars 2013 hos Wayback Machine., US Census Bureau.
Teltow-Fläming

Landkreis Teltow-Fläming er en landkrets sør i den tyske delstaten Brandenburg. Landkretsen er oppkalt etter landskapene Teltow og Fläming. Kretsens administrasjonssted er Luckenwalde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Landkreis Teltow-Fläming – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arbeidermesterskapet i fotball 1934

Arbeidermesterskapet i fotball 1934 var en norsk fotballturnering 
som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). 
Sprint (Moss) vant turneringen etter å ha slått 
Sparta (Sarpsborg) 2-0 i finalen.
Sprints vinnerlag: Einar Johansen, Georg Pettersen, Eugen Anstensen, Erling Pettersen, Gunnar Heintz, Wilhelm Olsen, Karl Magnussen, Gunnar Berggren, Erling Amundsen, Georg Tefke og Herbert Tefke.


== Runder ==
1. runde: Spilt 5. og 12. august. 43 kamper, 20 lag walk-over. Tilsammen 106 lag.
2. runde: Spilt 19. og 26. august. 31 kamper, 1 lag walk-over.
3. runde: Spilt 26. august, 2. september og 9. september. 16 kamper.
4. runde: Spilt 16., 23. og 30. september.
Kvartfinaler: Spilt 30. september, 7. oktober og 10. oktober (omkamp).
Semifinaler: 14. oktober.
Finale: 21. oktober.


== 1. runde ==
Walk-over i 1. runde:
Avant Kristiansund, Bangsund IL, Birkebeineren, Borgen Sarpsborg, Buøy, Falken Høyanger, Fram Lillestrøm, 
Fremad Fredrikstad, Grønvold, Høydekameratene, Mosjøen AIL, Moss AIL, Rapid Moss, Sagene, Spartacus, Spero, Sprint Moss, Steady Oslo, Sterling, Ørn Trondheim.


== 2. runde ==
Levanger AIF walk-over.


== 3. runde ==


== 4. runde ==


== Kvartfinaler ==
Borgen Sarpsborg – Rapid Moss 2-2, 1-2
Lyn Trondheim – Sterling 6-2
Sparta Sarpsborg – Fram Lillestrøm 5-3 (spilt på Bislett stadion i Oslo)
Sprint Moss – Hetland 6-0


== Semifinaler ==
Sparta Sarpsborg – Rapid Moss 4-1 e.e.o.
Sprint Moss – Lyn Trondheim 4-2 (spilt på Bislett stadion i Oslo)


== Finale ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Arbeiderbladet
Sarpsborg Arbeiderblad
1ste Mai


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1934
Liste over fotballklubber i Arbeidernes Idrettsforbund
Give Your Heart a Break

«Give Your Heart a Break» er en sang fra den USA artisten Demi Lovato, utgitt på singel 23. januar 2012. Sangen er skrevet av Josh Alexander, Billy Steinberg. Sangen er fra hans tredje studioalbum, Unbroken fra 2011, og ble produsert av Josh Alexander, Billy Steinberg. 


== Referanser ==
Brunflo kirke

Brunflo kirke er en kirkebygning i Brunflo. Den er hovedkirken til Brunflo menighet (Brunflo församling) i Härnösands stift. Ved kirken ligger en kastal (en liten, tårnlignende borg) fra siste halvdel av 1100-tallet.


== Kirkebygget ==
Den nåværende kirken ble bygget i 1770-1775 av byggmester Daniel Hagman fra Sundsvall, på stedet hvor det allerede på 1100-tallet lå en korskirke viet til Sankt Olav.


== Interiør ==
Kirken har en altertavle og en prekestol i gustaviansk stil, bygget av John Edler d.e. i årene etter kirkens innvielse 1778-1786. Bak alteret henger et maleri med motiv i såkalt falsk perspektiv og med forgylling; maleriet ble utført av Jonas Wagenius 1790-1792.
En døpefont av sandsten er utført av den gotlandske mesteren Sighraf, som var aktiv i perioden 1170-1215. Den tilhører utstyret fra den gamle kirken.
På Brunflo kirkegård finnes en gravsten fra 1704, til minne for Oluf Tresk som døde i Brunflo i 1645.


== Sankt Olofs korskirke ==
Abraham Hülphers beskrev den gamle korskirken like før den ble revet i 1775. Han skrev blant annet at stenkirken var den eneste korsformede bygningen i hele Sverige, at det var en svært gammel kirke og at kirken var murt opp av glatt kalkstein. Opplysningen om at Brunflo kirke da var Jämtlands eneste romanske korskirke, tyder på at det hadde en spesiell status innenfor det daværende Uppsala stift, som hele Norrland tilhørte i middelalderen. Ifølge noen teorier var det erkebiskopen som var byggherre for den gamle korskirken. Pilegrimveien fra Selånger til Nidaros gikk gjennom Brunflo, og den romanske korskirken var viet til St. Olaf.


== Kastalen ==

Kastalen fra 1100-talet fungerte som magasin (lager) for fødevarer og andre naturalytelser som erkebiskopen hadde mottatt som skatt. I urolige tider fungerte den også som forsvarsverk. I dag brukes den som klokketårn. Kastalens grunnflate måler 9 x 9 meter, og murene er 16,5 meter høye. Øverst har kastalen et 11 meter høyt senere påbygg utført i tre. På grunnplan har veggen mot øst en gammel vindusåpning, og i et av hjørnene er det en smal trapp fra middelalderen.
Ved Sunne kyrka finnes ruinen av en kastal av samme type, men kastalen i Sunne er delvis ødelagt. I Nord-Sverige er kastaler svært sjeldne, og de to som finnes i Jämtland tyder på at dette var et svært viktig område i middelalderen.


== Billedgalleri ==

		
		
		


== Kilder ==
Cedenhag, Birgitta; "Våra kyrkor", Jämtlands läns museum 1998, ISBN 91-7948-134-5
Brunflo församling informerar om kyrkan


== Eksterne lenker ==
Brunflo pastorat
Brunflo hembygdsförening
Östersunds kommunne
Härnösands Stift
Selånger

Selånger er et tettsted i Sundsvall kommune i Medelpad. Stedet ligger i utkanten av Sundsvall og like sør for Selångersån. Stedet var startsted for pilegrimsveien til Nidaros.
Idrætsforeningen Odin

Idrætsforeningen Odin var et idrettslag fra Kristiania. Odin var en gutteklubb med kort levetid, den oppsto tidlig på 1900-tallet og ble oppløst i 1908. Klubben var i september 1905 med på å stifte Kristiania og Omegns Fodboldkreds og deltok i kretsseriene i 1906 og 1907, de to første som ble arrangert. Odin ble utpekt til å spille oppvisningskamp i Trondheim i forbindelse med kroningen av Kong Haakon i juni 1906. Klubben slo Kvik, Trondheim, 1-0 og ble etterpå populært kalt «Kroningslaget».De senere landslagsspillerne Minotti Bøhn og Macken W. Aas spilte for Odin i 1906, men gikk til Mercantile i 1907. Berge Reissiger var visepresident i fotballforbundet i 1906, også han gikk etter hvert til Mercantile.Odins mest kjente medlem var Oscar Mathisen, som representerte klubben da han i 1905 deltok i sitt første skøytestevne. Fra og med 1906 representerte han Kristiania Skøiteklub.


== Referanser ==
Ole Martinsen

Ole Martinsen er navnet til flere personer:

Ole Marthinsen (1928–2003), norsk bandyspiller.
Ole Jacob Martinsen (1961– ), norsk geolog.
Ole Einar Martinsen (1967– ), norsk fotballspiller.
Trissino

Trissino er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 8 756 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trissino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nogarole Vicentino

Nogarole Vicentino er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 1 163 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nogarole Vicentino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chiampo

Chiampo er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 12 991 innbyggere.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chiampo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
San Pietro Mussolino

San Pietro Mussolino er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 1 632 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) San Pietro Mussolino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fan Changjiang

Fan Changjiang (tradisjonell kinesisk: 范長江, forenklet kinesisk: 范长江, født 6. oktober 1909 i Neijiang i provinsen Sichuan i Kina, død 23. oktober 1970 i Queshan i provinsen Henan), opprinnelig navn Fan Xitian (trad.: 范希天, forenkl.: 范希天), var en journalist og forfatter i Kina.  


== Liv og virke ==
Fan studerte ved Pekinguniversitetet og ble journalist i 1933. Han beskrev en rekke av de sentraler begivenheter under den kinesiske borgerkrig, og intervjuet både Zhou Enlai og Mao Zedong. I 1937 etablerte han Kinas unge journalisters forbund (中國青年記者協會) og ble forbundets leder. To år etter ble han medlem av det kinesiske kommunistiske parti, og i juli 1949 var han med på å grunnlegge Det allkinesiske journalistforbund. Han fikk en rekke viktige poster både som journalist og som redaktør/direktør; fremt som leder av Folkets Dagblad. Han ble også medlem av regjeringen i en rekke poster.
Han ble forfulgt og i 1967 fengslet og satt i enecelle under kulturrevolusjonen. I 1970 begukk han selvmord ved å slippe seg ned i en brønn i Henan.


== Eksterne lenker ==
Fan Changjiang's biography (in traditional Chinese)
The Youth Of Fan Changjiang (in traditional Chinese)
Fan Changjiang's 31st Death Anniversary (in traditional Chinese)
Fan Changjiang's tragedy (in traditional Chinese)
Introduction To Fan Changjiang Journalism Awards (in traditional Chinese)
Deng Xiaoping Thought
All-China Journalists Association
Altissimo (Veneto)

Altissimo er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 2 287 innbyggere.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Altissimo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Otto I av Brandenburg

Otto I. von Brandenburg (født ca. 1128, død 8. juli 1184) var fra 1170 til sin død markgreve av Markgrevskapet Brandenburg. Han var sønn av Albrekt Bjørnen og Sophie av Winzenburg og tilhørte dermed Huset Askanien. Otto bidro til den tyske ekspansjonen østover (Ostsiedlung).

Han stiftet det etterhvert innflytelsesrike Kloster Lehnin i landskapet Zauche og ble gravlagt i klosteret.
Det antas at Otto hadde to sønner fra første ekteskap, Otto og Heinrich, og en tredje sønn fra andre ekteskap, Albrekt:

Otto II av Brandenburg ble sin fars etterfølger som markgreve av Brandenburg 1184-1205.
Heinrich, greve av Garelegen
Albrekt II av Brandenburg ble markgreve av Brandenburg etter sin brors død, 1205-1220.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Helmut Assing: «Otto I., Markgraf von Brandenburg.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 19, Duncker & Humblot, Berlin 1999, ISBN 3-428-00200-8, s. 675 f. (digitalisering).
Richard George: Hie gut Brandenburg alleweg! Geschichts- und Kulturbilder aus der Vergangenheit der Markund aus Alt-Berlin bis zum Tode des Großen Kurfürsten.Verlag von W. Pauli's Nachf., Berlin 1900.
Heinrich von Antwerpen: Tractatus de captione urbis Brandenburg. Nyutgivelse ved Georg Sello: 22. årsmelding til Altmärkische Verein für vaterländische Geschichte und Industrie zu Salzwedel, hefte 1, Magdeburg 1888, s. 3-35 (Internetveröffentlichung von Tilo Köhn mit Transkriptionen und Übersetzungen)
Lutz Partenheimer: Albrecht der Bär. 2. Auflage. Böhlau Verlag, Köln 2003 ISBN 3-412-16302-3
Stephan Warnatsch: Geschichte des Klosters Lehnin 1180–1542 Lukas Verlag, Berlin 2000, ISBN 3-931836-45-2 (zugleich: Berlin, Freie Universität, Dissertation, 1999)
(de) Otto von Heinemann: «Otto I., Markgraf von Brandenburg». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 24, Duncker & Humblot, Leipzig 1887, s. 658 f.


== Eksterne lenker ==
(en) Otto I, Margrave of Brandenburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons