jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Božena Dobešová

Božena Dobešová (født 2. oktober 1914 i Stochov, død 28. november 1990) var en tsjekkoslovakisk turner. Hun har medaljer fra ett OL og ett turn-VM.
Hun deltok i OL i 1936, her fikk Tsjekkoslovakia sølv i lagkonkurransen. Tyskland vant denne konkurransen. Individuelt fikk hun ingen medaljer; kvinnene konkurrerte individuelt i OL-sammenheng først under OL i 1952. Poengoversikten tilsier likevel at hun kom på 22.-plass sammenlagt med 62,65 poeng, med 11.-plass i hopp, 46.-plass i skranke og 16.-plass i bom, som var de tre apparatene kvinnene turnet i under lagkonkurransen.I VM-sammenheng var hun med og vant laggull i VM i 1938.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Božena Dobešová – Olympedia 
(en) Božena Dobešová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Božena Dobešová – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Božena Dobešová – Tsjekkias olympiske komité
Sprockhövel

Sprockhövel er en by i Tyskland i delstatenNordrhein-Westfalen med rundt 25 546 innbyggere. Byenligger i kreisen Ennepe-Ruhr ved elven Ruhr, sør i Ruhrområdet.
Nabobyene er Bochum, Schwelm, Wuppertal, Witten, Gevelsberg og Hattingen.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Sprockhövel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sprockhövel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Cornelius Middelthon

Cornelius Middelthon (født 12. april 1869 i Stavanger, død 6. april 1934) var en norsk kjøpmann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant og arbeidsminister i tre regjeringer i 1920-årene.


== Familiebakgrunn og yrkeskarrière ==
Han var sønn av kjøpmann Cornelius Middelthon (1815–1895) og Margrethe Hersleb Toft (1830–1910), sønnesønn av kjøpmann Jakob Middelthon (1780–1843) og far til kjøpmann Cornelius Middelthon jr. (1893–1967). 
Han fullførte allmenn skolegang, var ansatt i familievirksomheten i Stavanger fra 1886, og tok over forretningen i 1890. Forretningen omfattet opprinnelig dampskipekspedisjon, skipsrederi og korn- og sildeforretning. Middelthon utvidet den til også å omfatte kullforretning og salg av maskiner for hermetikkindustrien.
Han var medlem av styre eller representantskap i Tou bryggeri A/S, Rosenberg Mekaniske Verksted, Stavanger Preserving Co., Stavanger Electro-Staalverk A/S, Stavanger Traadstiftfabrik, A/S Saudefaldene, Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavangeren og A/S De forenede Norske Laase- og Beslagfabrikker. Middelthon var også medlem av Det norske Skogselskaps representantskap, formann i Stavanger Skogselskap 1911–1934, formann i Stavanger Handelsforening 1903–1909 og styremedlem i Den Norske Handelsstands Fællesforening 1906–1909. Blant hans øvrige tillitsverv kan nevnes formann i Stavangers Kunstforening i 10 år.


== Politisk arbeid ==
Han var medlem av Stavanger bystyre 1919–1922, men deltok ikke grunnet sine mange andre offentlige verv. Han var også medlem av Høyres sentralstyre 1916–1922. Middelthon var innvalgt på Stortinget fra Holmen krets i Stavanger 1919–1921, deretter for kjøpstedene Kristiansand, Mandal, Flekkefjord, Stavanger og Haugesund 1922–1924. På Stortinget satt han i Stortingets veikomité, som han ledet 1922–1923. Sideløpende var han medlem av Stortingets utenrikskomité 1922–1923.
Middelthon var arbeidsminister i Otto Bahr Halvorsens første regjering 1920–1921, i Otto Bahr Halvorsens andre regjering i 1923 og i Abraham Berges regjering 1923–1924. Berge og hans statsråder ble senere stilt for riksrett i 1926, men ble alle frifunnet i 1927.


== Æresbevisninger ==
Middelthon var spansk visekonsul 1903–1934, meksikansk konsul 1907–1920 samt brasiliansk visekonsul 1914–1920. Han var også frimurer og ordførende mester i St. Johanneslogen St. Svithun 1919–1934.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Cornelius Middelthon hos Norsk senter for forskningsdata
Rottenetter (spill)

Denne artikkelen handler om spillet Rottenetter. For filmen av Arild Østin Ommundsen; se Rottenetter.Rottenetter er et videospill laget for filmen med samme navn.For lansering av filmen Rottenetter ble det laget et ARG-spill. Spillet handlet bygget opp historien frem til filmen, og brukte de samme karakterene og skuespilleren. Det varte i 3 uker, og fikk i den perioden over 16 000 spillere. Spillet var laget av Hyper Interaktiv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rottenetter.no – Offisiell side for filmen, og spillsiden til spillet.
Rottenetter – Hyper Interaktiv – Case study og presentasjon av spillet.
First Solar

First Solar, Inc. NASDAQ: FSLR er et amerikansk selskap innen solenergi. First Solar produserer fotovoltaiske solmoduler. De benytter en tynnfilm-halvlederteknologi basert på CdTe, for å produsere fotovoltaiske moduler. De er største produsent av tynnfilm-celler i verden. First Solar er dessuten verdens nest største produsent av fotovoltaiske (PV)celler. with production capacity expected to reach over 1 GW per year by the end of 2009.
De fotoelektriske cellene er billigere og mer bestandige, men de er samtidig mindre effektive.First Solar ble etablert som Solar Cells Incorporated av Harold McMaster og ble kjøpt opp i 1999 av True North Partners LLC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) First Solar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunden har alltid rett

Kunden har alltid rett er et norsk humorprogram som gikk på NRK fra 1964 til 1966. Programmene besto av en rekke sketsjer. Det ble ledet av Harald Tusberg og regissert av Harald Heide-Steen jr. Rolv Wesenlund var en tid med, og Odd Geir Sæther var fotograf. Serien var produsert av Nandor Hamzas og var hans debut i NRK. Programmet gikk på lørdager.

Innholdet var parodier over problemer man har som forbruker og samfunnsborger. I 1964 ble det sendt episoder den 18. april, 30. mai, 27. juni og 12. september (med Jack Fjeldstad i en parodi over Dagsrevyen). I 1965 var det 13. mars og 12. juni.
I den siste episoden 29. januar 1966 var det litt om selvangivelsen, men mest kom fra Røros der det var VM i sparkstøtting.  Skuespillerne var Elsa Lystad, Kari Simonsen, Svein Byhring, Sverre Wilberg og Joachim Calmeyer, samt Wesenlund og Heide-Steen jr.


== Eksterne lenker ==
(en) Kunden har alltid rett på Internet Movie Database 
(no) Kunden har alltid rett på NRK TV 
Hele serien på NRK Nett-TV
Ricinidae

Ricinidae er en gruppe av hudparasitter som lever på fugler. Den tilhører de lus som har bitende munndeler og får næring ved å gnage (spise av) fjær, ((hud)) og hudsekret, i tillegg kan de ta noe blod fra verten.


== Utseende ==
Ricinidae er temmelig store lus (opptil 5 millimeter lange). De kan kjennes på at munndelene har en fliklignende utvekst på sidene. Labialpalper (munnfølere) mangler. De to bakerste ryggplatene på thorax (mesonotum og metanotum) og den fremste på bakkroppen er vokst sammen til én plate. Munndelene er ofte noe reduserte i størrelse da disse lusene lever på små, tynnhudete fugler og ikke trenger spesielt kraftige munndeler.


== Liv og utvikling ==
Ricinidae lever på fugler i gruppene spurvefugler (Passeriformes) og kolibrier (Trochilidae). Artene synes i liten grad å være spesialiserte på én enkelt vertsart, samme art er ofte funnet på flere vertsarter som ikke er nært beslektet.


== Utbredelse ==
Familien har trolig flest arter i Amerika. I Europa er det funnet 10 arter, ingen av dem er registrert i Norge, men vi har trolig noen siden vertsartene deres forekommer hos oss.


== Systematisk inndeling / Europeiske arter ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
gruppe Amblycera
familie Ricinidae
slekten Ricinus DeGeer, 1778 – 65 arter, på spurvefugler. I Europa:
Ricinus dolichocephalus (Scopoli, 1763)
Ricinus elongatus (v. Olfers, 1816)
Ricinus frenatus (Burmeister, 1838)
Ricinus fringillae DeGeer, 1778
Ricinus japonicus (Uchida, 1815)
Ricinus major Fresca, 1924
Ricinus rubeculae (Schrank, 1776)
Ricinus serratus (Durrant, 1906)
Ricinus thoracius (Packard, 1870)
Ricinus vaderi Valan, 2016)
slekten Trochiliphagus Carriker, 1960 – 13 arter, på kolibrier
slekten Trochiloecetes Paine & Mann, 1913 – 30 arter, på kolibrier


== Kilder ==
Ricinidae på Tree of life
Australian Faunal Directory – Ricinidae


== Eksterne lenker ==
(en) Ricinidae i Encyclopedia of Life 
(en) Ricinidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ricinidae hos Artsdatabanken 
(sv) Ricinidae hos Dyntaxa 
(en) Ricinidae hos Fauna Europaea 
(en) Ricinidae hos ITIS 
(en) Ricinidae hos NCBI 
(en) Kategori:Ricinidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ricinidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Ektoplasma

Ektoplasma eller teleplasma er angivelig en eterisk substans, som i spiritistiske seanser overføres fra mediets legeme i forbindelse med materialisasjonsfenomener, og som brukes til oppbygning av de materialiserede skikkelsene. Ifølge disse teoriene befinner ektoplasma seg på overgangen mellom det eteriske- og det fysiske plan.
Uttrykket ble først brukt av Charles Richet.
Baltic and International Maritime Council

Baltic and International Maritime Council (BIMCO) er en internasjonal bransjeforening innen shipping. Foreningen har etter eget utsagn 2720 medlemmer, som omfatter skipseiere, skipsredere og andre som er involvert i shippingindustrien. BIMCO har konsultativ status i flere FN-organer.Organisasjonen ble stiftet i København i 1905 under navnet. Baltic and White Sea Conference. I 1927 skiftet organisasjonen navn til Baltic and International Maritime Conference, og i 1985 til Baltic and International Maritime Council.


== Presidenter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
An Ziwen

An Ziwen (kinesisk: 安子文, pinyin: Ān Zǐwén) (født 1909 i Zizhou i provinsen Shaanxi i Kina, død 25. juni 1980) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han var medlem av den åttende sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti og direktør den sentrale organisasjonsavdeling. Han ble «utrensket» under kulturrevolusjonen som en av «de 61 overløpere.» Dette var en gruppe av kommunistiske kadrer som ble løslatt fra Kuomintang-fengsler ved utbruddet av den annen sino-japanske krig.
Cao Diqiu

Cao Diqiu (kinesisk: 曹荻秋, pinyin: Cào Díqiū, født 1. august 1909 i Ziyang i provinsen Sichuan i Kina, død 29. mars 1976) var en kinesisk kommunistisk politiker. 
Ved utbruddet av kulturrevolusjonen var han borgermester i Shanghai. Han mistet makten da Zhang Chunqiao, en av firerbanden, ved organiseringen av Shanghaikommunen fikk iscenesatt sammenbruddet av partilederskapet i Shanghai i 1967.
Cao Yiou

Cao Yiou (kinesisk: 曹轶欧, pinyin: Cào Yìōu, født 1903 i Daxing i Beijing i Kina, død 1989 i Beijing) var en kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina. 
Hun var hustru til sikkerhetstjenestens sjef Kang Sheng, og var med på å få i gang kulturrevolusjonen da hun våren 1966 ble sendt av sin mann til Pekinguniversitetet for å piske opp motstanden mot universitetets ledelse. Hun oppmuntret den kvinnelige filosofidosenten Nie Yuanzi til å skrive en veggavis mot universitetsledelsen, som så rett etter ble benyttet av Mao Zedong til å starte kulturrevolusjonsmaskineriet over hele landet.
Hun var medlem av den niende, tiende og ellevte sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. 
I 1981 ble hun avskjediget fra sine politiske verv.


== Kilder ==
Lily Xiao Hong Lee: Biographical Dictionary of Chinese Women: v. 2: Twentieth Century


== Eksterne lenker ==
(en) Cao Yiou hos China Vitae
Dargovských hrdinov

Dargovských hrdinov («Heltene fra Dargover(s boligområde)») er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg øst for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice III.
Bydelen ble grunnlagt i 1975 og ligger rundt en ås som heter Furča, som også er det uformelle navnet på bydelen.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Dargovských hrdinov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Košická Nová Ves

Košická Nová Ves (tysk: Neudorf, ungarsk: Kassaújfalu) er siden 1968 en del av den slovakiske byen Košice, og fra 1990 en egen bydel. Den befinner seg øst for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice III.
Stedet nevnes i skriftlige kilder for første gang i 1297, samme år som St. Ladislavskirken ble bygget. I det 15. århundre slo tyskere seg ned her. I tidens løp ble de en del av det slovakiske folket. Košická Nová Ves er fremdeles landlig, uten industriområde.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Košická Nová Ves – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Claes Wohlin

Claes Wohlin (født Magnusson i 1959 i Malmö) er en svensk professor i informatikk.   
I 1991 la Wohlin frem sin doktoravhandling med tittelen Software Reliability and Performance Modelling for Telecommunication Systems i emnet teletrafikksystemer, og han ble i 1996 ansatt som professor ved Linköpings universitet.
Wohlin har hatt flere professorstillinger, og han ble i 2008 sjefredaktør for Journal of Information and Software Technology.
I 2004 mottok Wohlin Telenors forskningspris for sitt arbeid med å fremme pålitelighet i telekommunikasjonssystemer.


== Eksterne lenker ==
Claes Wohlins CV
Journal of Information and Software Technology
Najma

Najma,Nashma, Naima og Na’ima er former av et arabisk kvinnenavn (arabisk: نعيمة). Det er en feminin form av mannsnavnet Na'im, som betyr «en stjerne» på arabisk. Navnet kan være en variant av Naomi.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Najma og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Najma Kareem (f. 1956), norsk dr.scient og lokalpolitiker
Naima Mora (f. 1984), amerikansk modell
Naima Silva (f. 1985), brasiliansk skuespiller
Najma Akhtar, norsk sanger, vokalist i Sister India


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Najma
(en) Think Baby Names: Najma
Trimenoponidae

Trimenoponidae er en gruppe av hudparasitter som lever på fugler. Den tilhører de lus som har bitende munndeler og får næring ved å gnage (spise av) fjær, ((hud)) og hudsekret, i tillegg kan de ta noe blod fra verten.  


== Utseende ==


== Liv og utvikling ==
Trimenoponidae lever på pattedyr i gruppene pungrotter og gnagere.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika. I Europa er arten Trimenopon hispidum funnet i Tyskland, Polen og Finland, men siden arten er en parasitt på marsvin forekommer den trolig bare innendørs, og er importert fra Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Insekter (Ectognatha)
Vingede insekter (Pterygota)
Lus (Psocodea)
Pels- og fjærlus (Phthiraptera)
gruppe Amblycera
familie Trimenoponidae
Chinchillophaga clayae Emerson, 1964 – på chinchilla
slekten Cummingsia Ferris, 1922 – 10 arter, de fleste på pungrotter
Harrisonia uncinata Ferris, 1922 – på piggrottefamilien (Echimyidae)
Hoplomyophilus nativus Méndez, 1967 – på piggrottefamilien (Echimyidae)
slekten Philandesia Kellogg & Nakayama, 1914 – 4 arter, på chinchilla
Trimenopon hispidum (Burmeister, 1838) – eneste art som forekommer i Europa, på marsvin og lignende gnagere.


== Kilder ==
Trimenoponidae på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Trimenoponidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Trimenoponidae hos Dyntaxa 
(en) Trimenoponidae hos Fauna Europaea 
(en) Trimenoponidae hos ITIS 
(en) Trimenoponidae hos NCBI 
Trimenoponidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tree of life – Lus (engelskspråklig)
Chen Pixian

Chen Pixian (kinesisk: 陈丕显; pinyin: Chén Pīxiǎn; født 20. mars 1916 i Shanghang fylke i Fujian i Kina, død 23. august 1995 i Beijing) var en kinesisk kommunistisk politiker.
Chen Pixian ble medlem av det kinesiske kommunistparti i 1931. Etter at Folkerepublikken Kina ble grunnlagt, var Chen partisekretær for Shanghai fra 1956 til 1960.
Han overtok etter Ke Qingshi som førstesekretær i Shanghai etter at Ke døde i april 1965. Da Zhang Chunqiao fikk kullkastet partiledelsen i byen i 1967 mistet han sitt embede, men kunne vende tilbake i 1975 som viseformann for Shanghais revolusjonskomite. 
Etter kulturrevolusjonen innehadde han en rekke høye verv. Han ble sekretær for sekretariatet for Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti i 1982, og var sekretær for partiet sentrale komite for politiske og legislative anliggender fra 1982 til 1985.


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Pixian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chen Pixian hos China Vitae 
Biografi
Christian Søndergaard Jensen

Christian Søndergaard Jensen (født 11. mai 1963 i Vester Hassing) er en dansk informatikkprofessor ved Aalborg Universitet.I 2002 mottok han Telenors forskningspris. Han ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 2016.


== Referanser ==
Rita Løvseth Sandnes

Rita Løvseth Sandnes (født 20. mai 1975) er en norsk barnebokforfatter. 
Rita Løvseth Sandnes vokste opp på Røros. Hun har hovedfag i fransk fra Universitetet i Oslo og gikk på Aschehougs forfatterskole i 2005. Hun har mottatt flere stipender.


== Bokutgivelser ==
2007: Lovise flytter, lettlestbok illustrert av Åshild Irgens
2008: Lovise får en venn, lettlestbok illustrert av Åshild Irgens
2009: Lovise og de førti røverne, lettlestbok illustrert av Åshild Irgens
2010: Det æ'kke lov å grine hvis det ikke er blod, lettlestbok illustrert av Ella K. Okstad


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Rita Løvseth Sandnes i BIBSYS
Anders Mathias Larsen

Anders Mathias Larsen (født 1946 i Stavanger) er en norsk lektor, prest og politiker.
Larsen er utdannet lektor med fagene religionsvitenskap, matematikk og kristendomskunnskap. Han var skoleungdomssekretær i NKSS fra 1975 til 1982. Han var lektor på Flekkefjord gymnas fra 1982 til 1989. 
Larsen var ordfører for Kristelig Folkeparti i Kvinesdal fra 1990 til 1999.
Han ble ordinert til prest i 2000, den første i Norge uten teologisk embedseksamen. Han var prest i Kvinesdal fra 2001 til 2006.
Larsen har også vært prosjektleder for samlivskonseptet LEVEL.


== Referanser ==
Landøya

Landøya, også kjent som Landøen, er ei halvøy, et boligstrøk og en grunnkrets på Nesbru nordvest i Asker kommune. Landøya er omkranset av Indre Oslofjord, Øvre Nes, Nesøya og Holmen. 
I 1972 ble det bygget en ungdomsskole i nærheten av Landøya som fikk navnet Landøya ungdomsskole. I tillegg finner man Landøya barnehage og Landøya Yatchverft i nærheten av halvøya. Gjennom Landøya går Landøyveien som ender ved Hestesund.
Den norske kunstløpdronningen Sonja Henie bodde på Landøya; veien som huset ligger ved heter idag Sonja Henies vei. Den kjente motstandsmannen Max Manus bodde også på Landøya etter krigen til sin død i 1996.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holmen og Landøen Vel. «Holmen og Landøen Vel (HLV)» (html). Besøkt 5. august 2017.
Ko Hyon-suk

Ko Hyon-suk (født 21. mars 1985 i Hyesan, Nord-Korea) er en nordkoreansk skøyteløper som konkurrerer i hurtigløp og som ble tatt ut til å delta i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010. Hun deltok i 500 meter damer og 1 000 meter damer.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ko Hyon-suk – Olympedia 
(en) Ko Hyon-suk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ko Hyon-suk – Speedskatingbase.eu 
(en) Ko Hyon-suk – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ko Hyon-suk – SpeedSkatingStats.com Bilder(en) Bilder med Ko Hyon-suk på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Ri Song-chol

Ri Song-chol (født 5. april 1986 i Pyongyang, Nord-Korea) er en nordkoreansk kunstløper på skøyter. Han ble nasjonal mester i 2003, 2007, 2008 og 2009. Han er tatt ut til å delta i kunstløp under Vinter-OL 2010 i øvelsen singel herrer.


== Eksterne lenker ==
(en) Ri Song-chol – Olympics.com 
(en) Ri Song-chol – Olympic.org 
(en) Ri Song-chol – Olympedia 
(en) Ri Song-chol – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ri Song-chol – ISU 
(en) Ri Song-chol -Profil på ISU sine sider.
Vatroslav Jagić

Vatroslav Jagić (født 6. juli 1838 i Varaždin, dengang i Østerrike-Ungarn, nå i Kroatia, død 5. august 1923 i Wien) var en kroatisk språkforsker. Han regnes som en av de betydeligste slavistene i andre halvdel av 1800-tallet og som en av de siste som kunne ha oversikt over hele fagfeltet.


== Liv ==
Jagić avsluttet gymnaset i Zagreb og studerte deretter klassisk filologi og slavistikk under Franz Miklosich i Wien. Fra 1860 til 1870 var han gymnaslærer i Zagreb. I 1871 dro han ut på en vitenskapelig reise gjennom Tyskland og Russland, og overtok i 1872 en lærestol i sammenlignende språkforskning ved universitetet i Odessa. I 1874 ble han professor i slaviske språk ved Universitetet i Berlin, og i 1880 mottok han et professorat i St. Petersburg. I 1886 etterfulgte han sin lærer Franz Miklosich som professor i slavisk filologi ved Universitetet i Wien.


== Arbeid ==
Jagić offentliggjorde en rekke arbeider på forskjellige områder av slavistikken, for eksempel kroatisk språkhistorie. Han var også opptatt av vitenskapshistorie og utga brevvekslingen mellom Jernej Kopitar og Josef Dobrovský. I 1871 grunnla han fagtidsskriftet Archiv für slavische Philologie i Berlin, og var tidsskriftets redaktør gjennom 45 år. Han var også virksom som utgiver av gammelkirkeslaviske håndskrifter som Codex Zographensis og Codex Marianus.
Jagić sto i mange år i brevveksling med den norske slavisten Olaf Broch.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Vatroslav Jagić i BIBSYS
Terje Mathiassen

Terje Mathiassen (født 12. april 1938 i Oslo, død 9. januar 1999) var en norsk baltolog og slavist. Han var professor ved universitetet i Oslo fra 1987.


== Liv ==
Terje Mathiassen gikk på Oslo katedralskole, og begynte å studere germanske og nordiske språk ved universitetet i Oslo i 1957. Etter å ha gått forsvarets russiskkurs slo han inn på studiet av russisk og tok cand. mag.-graden i 1965 under veiledning av Christian Schweigaard Stang. Siden studerte han sammenlignende baltisk og slavisk språkvitenskap under Carl H. Borgstrøm og Georg Morgenstierne, og tok doktorgraden i 1970 med en avhandling «Studien zum slavischen und indoeuropäischen Langvokalismus». Han ble ansatt som universitetslektor i 1971, som dosent i slaviske og baltiske språk i 1984 og som professor i 1987. Han var en populær foreleser, og underviste til å begynne med først og fremst i russisk og gammelkirkeslavisk. Senere konsentrerte han seg mer om de baltiske språkene, og bidro til å utvide studietilbudet i latvisk og litauisk ved universitetet gjennom 1980- og 1990-årene.


== Forfatterskap ==
Mathiassen utga en stor Russisk grammatikk i 1990; den ble utgitt i en ny utgave i 1996. Han skrev også A Short Grammar of Lithuanian (1996) og A Short Grammar of Latvian (1997).


== Referanser ==


== Kilder ==
Bjørnflaten, Jan Ivar: «Terje Mathiassen in memoriam», i Scando-Slavica 46 (2000), s. 145–147. [1]


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Terje Mathiassen i BIBSYS