jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grensevakten 1905

«Grensevakten 1905» er en skillingsvise som ble skrevet rett etter unionsoppløsningen 7. juni 1905. Det var i tiden etterpå spent stemning blant grensevaktene på hver side av grensa, og det var visstnok nært flere ganger at det braket løs. I alt lå det 26 000 mann postert langs grensen på norsk side i tiden etter unionsoppløsningen. Størsteparten av mannskapet ble dimittert i begynnelsen av oktober, og de fikk av Stortinget en særskilt «Minneto-kroning» som utmerkelse for innsatsen. Skillingsvisa «Grensevakten 1905» er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 9 med Helge Borglund.


== Teksten ==
Det var i juli måned i nittenhundre og femvi lå i leir på Værnes og lengtet bare hjem,vi ellers hadde ventet at nåtte ligge deri åtteogtyve dager og mange mange fler.
Ja vi ble overrasket og gleden den var storvi skulle dimiteres og hjem til far og mor,men jula pleier sjelden til påske vare utsåledes at vår glede den hastig tok sin slutt.
Thi ikke lenge etter at vi sikker ordre fåren ordre som gikk ut på at kompaniet gårtil grensen snarest mulig for der å holde vaktdet kan nok ikke nektes vi ble litt uopplagt.
Men alle sammen vet nu at Annet Kompanibestår av brave gutter med rolighet ut i.Vi gjorde oss nu ferdig fra leiren ut det bar,med hurrarop som kraftig igjennom luften bar.
I nattens mulm og mørke vi gikk i toget innmens mange rare tanker fór gjennom våre sinn.Det bar avsted mot grensen og toget stanset såi grupper ble vi avsatt og snart på post vi lå.
Vi har i uker ligger på vakt og passet påat kun de norske broer for nordmenn være må,og at tunneler trange og skjæringer og passog får vi se en fiende er alle mann på plass.
Mon tro om ikke lenge vi ryggen vender tilog at en ny avdeling oss snart avløse vilså vi kan herfra drage til hjem og arnestedog hvile ut oss våre i hjemlig ro og fred.
Vi gjorde kanskje lite for Moder Norges gavndog håper vi nå derfor hun tar oss i sin favn.Det lille som vi gjorde for henne legges nedså tar hun nok imot oss med moderkjærlighet.
Om denne tur vi fletter til minnekransen våret lite blad så fagert som over ordre går.Når historien en gang melder om dette frihetsår,kan hende grensevakten en liten plass oppnår.
Harald L. Tveterås

Harald Ludvig Tveterås (født 15. oktober 1904 i Stavanger, død 30. juni 1991) var en norsk biblioteksmann og sakprosaforfatter. Han var riksbibliotekar fra 1969 til 1974.
Harald L. Tveterås tok examen artium ved Kongsgaard skole i Stavanger i 1925.Tveterås studerte ved Universitetet i Oslo, der han i 1932 ble cand.philol. I 1966 avla han dr.philos.-graden.Fra 1929 var Tveterås ansatt ved Universitetsbiblioteket i Oslo, der han i 1953 ble sjef. I 1969 ble han utnevnt til den første riksbibliotekar, en stilling som fikk særlig ansvar for utviklingen av den vitenskapelige bibliotekstjeneste i Norge. Han satt i embetet til 1974.Tveterås utga arbeider om folkelesning, forfattet bøker om viktige norske forlag og om historien til norsk bokhandelvirksomhet.
Tveterås var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var storoffiser av Den islandske falkeorden, kommandør av Republikken Italias fortjenstorden og ridder av 1. klasse av Dannebrogordenen.


== Bøker (utvalg) ==
Olaf Norlis forlag: 1890-1990, Oslo: Aschehoug, 1990
Bokens kulturhistorie: formet av forfattere, forleggere, bokhandlere og lesere: 1850-1900, bind tre i Den norske bokhandels historie, Oslo: Den norske bokhandlerforening m.fl., 1986
I pakt med tiden: Cappelen gjennom 150 år: 1829-1979, Oslo: Cappelen, 1979
Et norsk kulturforlag gjennom hundre år: Aschehoug 1872-1972, Oslo: Aschehoug, 1972


== Referanser ==
Mudanjiang

Mudanjiang kan sikte til:

Byprefekturet Mudanjiang i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina,
Elven Mudanjiang i det nordlige Kina.
EM i friidrett 2010 – Stavsprang kvinner

Kvinnenes stavsprang under EM i friidrett 2010 ble gjennomført den 30. juli på Estadi Olímpic Lluís Companys i Barcelona. 


== Medaljer ==


== Rekorder før mesterskapet ==


== Kalender ==


== Resultater ==


=== Kvalifikasjon ===
Kvalifiseringskravene var på 4,40 m eller blant de 12 beste.Q = Kvalifisert via høyde, q = Kvalifisert via plass, DNF = Fullførte ikke, DSQ = Diskvalifisert, SB = Sesongbeste, PB = Personlig rekord, EB = Årsbeste i Europa, NR = Nasjonal rekord


=== Finale ===


== Kilder ==
Qualification Results
Final Results
Per Fritzson

Trygve Fritz Per Fritzson (født 30. mars 1922, død 28. mars 2011) var en norsk biokjemiker og professor emeritus. 
Fritzson studerte organisk kjemi, og alt i 1951 ble han hyret av daværende overlege L. Eldjarn som studentforsker ved Det norske radiumhospital. Han tok magistergraden i organisk kjemi i 1953, og doktorgraden i 1964. Ett år var han gjesteforsker ved Wenner-Grens Institut i Stockholm. 
Etter 18 år ved Radiumhospitalet ble han dosent ved Institutt for medisinsk biokjemi, i 1969, og i 1985 professor ved samme institutt. En periode var han også valgt styrer for instituttet. Han arbeidet deretter som kreftforsker. Han analyserte omsetningen av den radioaktive komponenten i hvilende og voksende vev og ved kreftutvikling. Blant annet viste han at vev i sterk vekst reduserte nedbrytingen av denne byggesteinen som cellene trenger bl.a. til overføring av informasjon. Han forsket videre på et enzym som fjerner fosforsyre fra byggesteinene deres, og fant et ukjent enzym med helt nye egenskaper, som han arbeidet med i 25 år.
Fritzson kartla en seksjon av vårt stoffskifte. Resultatene ble publisert i en rekke artikler.


== Utvalgte publikasjoner ==
Fritzson P, Eldjarn L. The synthesis of beta-alanine labeled with radioactive carbon in position 1, 2, or 3. Scand J Clin Lab Invest 1952; 4: 375–6.
Pihl A, Fritzson P. The catabolism of C14-labeled β-alanine in the intact rat. J Biol Chem 1955; 215: 345–51.
Fritzson P. The relation between uracil-catabolizing enzymes and rate of rat liver regeneration. J Biol Chem 1962; 237: 150-–6.


== Eksterne lenker ==
Tidsskriftet for Den norske legeforening, nr. 24, 15. desember 2005: Lorentz Eldjarn – ein katalysator for kjemi i norsk medisin (Artikkelen nevner også Fritzson.)
BIBSYS: (no) Publikasjoner av Per Fritzson
Pubmed: Publikasjoner av Per Fritzson (engelsk)
Mudan Jiang (elv)

Mudanjiang (kinesisk: 牡丹江, pinyin: Mǔdānjiāng; mandsjuisk: , Mudan bira), er en elv i provinsen Heilongjiang i Kina. Den er en høyre bielv til elven Songhua.
Det moderne kinesiske navnet kan oversettes som «Peonelven». Tidligere var den kjent som  Hurka eller Hurha (瑚爾哈).
Elven renner gjennom Jingposjøen og deretter videre nordover, gjennom fylket Ning'an og prefekturet Mudanjiang (som er oppkalt etter elven), og den munner ut i Songhua i fylket Yilan (tidligere kjent som Sanxing).
Corneille Heymans

Corneille Heymans (født 28. mars 1892 i Gent i Flandern, død 18. juli 1968 i Knokke-Heist i Flandern) var en belgisk fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1938 for oppdagelsen av rollen til sinus- og aortamekanismer i reguleringen av respirasjon. Han viste hvordan blodtrykk og oksygeninnhold i blodet blir målt av kroppen og overført til hjernen.
Under utvelgelsesprosessen i 1938 besluttet Nobelkomiteen for fysiologi eller medisin at ingen av årets nominerte tilfredsstilte kriteriene som var skissert i Alfred Nobels testamente. I henhold til Nobelstiftelsens statutter kan prisen i slike tilfeller bli tilbakeholdt til neste år, og denne regelen ble benyttet i dette tilfellet. Heymanns mottok dermed prisen for 1938 ett år senere, i 1939.
Heymans ble innvalgt som utenlandsk representant av Kungliga Vetenskapsakademien i 1963.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1938 hos Nobelprize.org
(en) Corneille Heymans hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1938
Nibelungen

Det tyske navnet Nibelungen og de norrøne navneformene Niflung og Niflungr er i germansk og norrøn mytologi navnet på den kongelige slekt av burgundere som bosatte seg i Worms. Navnet betyr «tåkens barn» (norrønt nifl betyr tåke eller dis, ungar betyr barn, jmf det latinske ordet nebula), og kan tolkes som den første burgundiske nasjon som forsvant inn i tåken, etter å ha blitt utslettet av huniske leiesoldater i året 436. 
Stammene av burgendere er noen ganger omtalt som Niblung eller Niflung, mens navnet Nibelung er brukt om deres konger. I varianten Nybling er det navnet på en dverg. I Richard Wagners opera Nibelungenringen er navnet Nibelung brukt om en dverg, eller en mytologisk rase av dverger.


== Waltharius ==
Den tidligste kjente bruken av navnet, finnes i det latinske diktet Waltharius fra 900-tallet. I manuskriptet Chronicon Novaliciense, som vanligvis blir ansett å være den eldste versjonen av teksten, heter det:

Non assunt Avares hic, sed Franci Nivilones,
cultures regionis.
Oversatt er dette: «Det er ikke avarer, men frankiske Niviloner, som befolker dette området.» I andre manuskripter er Nivilones erstattet av Nebulones. I middelalderen var det vanlig å bytte på bokstavene b med v; Nivilones var derfor trolig en latinisering av det germanske ordet Nibilungos.
Dette er den eneste teksten som knytter Nibelungen til frankerne. Etter at kongedømmet Burgund ble erobret av frankerne i året 534, kunne burgunderne lett bli forvekslet med frankerne. Navnet Nibelunc ble et frankisk etternavn i det 8. og 9. århundre, i alle fall blant etterkommerne av hertug Childebrand I, som døde i året 752.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dronke, Ursula: «Arfr Niflunga» i The Poetic Edda: Volume I: The Heroic Poems, Oxford: Clarendon Press, 7. august 1969, ISBN 0198114974, ISBN 978-0198114970
Gerhard Domagk

Gerhard Johannes Paul Domagk  (født 30. oktober 1895 i Łagów i Brandenburg, død 24. april 1964 i Königsfeld im Schwarzwald) var en tysk patolog og bakteriolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1939 for oppdagelsen av de antibakterielle effektene av prontosil. Domagk ble imidlertid nektet av den tyske regjeringen å motta prisen, på lik linje med Adolf Butenandt som ble tildelt Nobelprisen i kjemi samme år og Richard Kuhn som ble tildelt prisen i kjemi året før. Alle tre senere tildelt Nobelprisdiplomet og medaljen, men ikke pengene.Gerhard Domagk jobbet ved Bayer AG.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1939 hos Nobelprize.org
(en) Gerhard Domagk hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1939
Edward Adelbert Doisy

Edward Adelbert Doisy (født 3. november 1893 i Hume i Edgar County i Illinois, død 23. oktober 1986 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk biokjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1943 sammen med Henrik Dam, for deres oppdagelser av Vitamin K og dens kjemiske struktur.
Doisy fullførte en bachelor ved University of Illinois at Urbana-Champaign i 1914 og en mastergrad samme sted i 1916. Han fullførte sin doktorgrad i 1920 ved Harvard University.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1943 hos Nobelprize.org
(en) Edward Adelbert Doisy hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1943
Sneiseil

Sneiseil er en benevnelse på seil som står i fartøyets lengderetning, i motsetning til råseil, eller skværseil hvor seilet er rektangulært og festet til tverrsstående horisontale rær).
Storseil og fokk på en typisk moderne seillbåt er sneiseil (bermudarigg med bermudaseil og stagseil), tilsvarende stagseilene og mesanene på råseilere, spri-, gaffel- og luggerseilene på nordeuropeiske båter samt latinseilene vanlige i middelhavsområdet og i området rundt Det indiske hav, for å nevne noen vanlige typer.
Sneiseil er som regel bedre enn råseil på kryss og slør og dominerer derfor i kystfart og seilsport. De fungerer derimot dårligere med vinden akten for tvers, noe som gjør dem mindre egnet for havseiling.
George Pollock

For filmdirektøren med samme navn, se George Pollock (direktør).George Pollock, 1. baronett (født 4. juni 1786, død 6. oktober 1872) var en britisk feltmarskalk som ledet det andre angrepet på Kabul i den første anglo-afghanske krigen.


== Liv ==
George Pollock ble tatt opp på Royal Military Academy i Woolwich den 21. januar 1801. Etter å ha tatt og bestått eksamen ble han med i Bengal Artillery tilhørende British Indian Army i 1803. I årene 1814-1816 deltok han i Gurkha-krigen i Nepal. I 1838 ble Pollock forfremmet til generalmajor i Agra.Som reaksjon på nederlaget til general Elphinstone under tilbaketrekningen fra Kabul i første anglo-afghanske krig, ble Pollock utnevnt til kommandant for troppene i Peshawar. Der organiserte han en straffeekspedisjon etter å vært vitne til tapet til demoraliserte troppene til Elphinstone. Han rykket, som den første general i militærhistorien, over Khyber-passet til Afghanistan. Den 13. april 1842 reddet han garnisonen i Jalalabad, hvor general Robert Henry Sale med sine 2 000 menn hadde stått imot 6 000 afghanere under den samme beleiringen fra 12. november 1841 til 7. april 1842. Etter å ha frigjort Jalalabad marsjerte Pollock mot Kabul. Festningsverkene i Ghazni ble ødelagt, det samme skjedde med tallrike bosetninger langs veien. Den 15. september samme år nådde han Kabul. Etter å ha straffet opprørerne beordret Pollock ødeleggelsen citadeller og basarer. I løpet av disse to dagene ble Kabul plyndret av soldater. 
I 1870 ble Pollock forfremmet til graden feltmarskalk i British Army. I 1871-1872 var han konstabel av Tower. Han var storkorsridder av Order of the Bath og storkommandørridder av Indias stjerneorden. I 1872 ble han løftet til baronett. Pollock døde samme år i Walmer i Kent og ble gravlagt i Westminster Abbey.


== Referanser ==


== Videre lesing ==
Saul David: Die größten Fehlschläge der Militärgeschichte, 2003, ISBN 3453861272 (tar for seg blant annet tilbaketrekningen fra Kabul i 1842)
Haythornthwaite, Philip J.: The Colonial Wars Source Book. ISBN 9781854094360
Duncan, John: Heroes for Victoria, 1837-1901: Queen Victoria's Fighting Forces. ISBN 978-0946771387
Heathcote, T. A.: The British Field Marshals 1736 – 1997, Leo Cooper, 1999, ISBN 0 850526965
Low, Charles: The Afghan War 1838-1842 (London, 1879)
Low, Charles: Life and Correspondence of Sir George Pollock (London, 1873)
William Kaye, John: History of the War in Afghanistan (2 vols., London, 1851)
Greenwood, Joseph: Narrative of the Late Victorious Campaign in Afghanistan under General Pollock, (London, 1844)
Noen ganger er det all right (album)

Noen ganger er det all right er et musikkalbum med Odd Børretzen og Lars Martin Myhre, utgitt i september 1995. For tittelåten fikk duoen spellemannprisen for «Årets låt» under Spellemannprisen 1996. Albumet lå 98 uker på VG-lista og endte med 3.-plass som beste plassering. Albumet ble produsert av Lars Martin Myhre og Haldor Krogh for Tylden & co.


== Sporliste ==
«Kjærlighetssang» 6:10
«Sjømannsvals» 4:09
«Måkene» 5:28
«Småbåthavn» 4:15
«Fortere» 4:47
«Trollsang» 5:30
«Justisdepartemang» 5:20
«Vi drømte om Amerika» 5:42
«Columblues» 2:50
«Noen ganger er det all right» 4:44
«Høstsang» 4:16


== Eksterne lenker ==
(en) Noen ganger er det all right på Discogs 
(en) Noen ganger er det all right på MusicBrainz
Våre beste barnesanger

Våre beste barnesanger er et musikkalbum med Anita Skorgan og Odd Børretzen, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Hvordan kommer edderkoppen hjem?»
«Først kom et lass med lisser»
«Hurra for deg»
«Den første løvetann»
«Regnværsang»
«Små rumpetroll»
«Mikkel rev»
«Elefanten som ikke kunne snu»
«Hvem er redd for...?»
«Bæ, bæ, lille lam»
«Jeg vil bygge meg en gård»
«Torskevise»
«Ro, ro til fiskeskjær»
«Lisa gikk til skolen»
«Spurvelurven»
«Ritsj, ratsj, fillebom bom bom»
«Olle Bolle 1»
«Olle Bolle 2»
«Det bor en baker»
«Tusen plommer»
«I eventyrland»
«Det snør, det snør»
«Gubben og gamla»
Karl Erik Sandvold

Karl Erik Sandvold (f. 1946) er en norsk lektor og en lærebokforfatter i matematikk.
Sandvold studerte til cand.real. i 1970 ved Universitetet i Oslo med avhandlingen Globale løsninger av generaliserte Goursat problemer om  partielle differensialligninger. Han har vært medlem av flere sentrale komiteer om læreplaner og matematikkundervisning.
I tillegg har Sandvold skrevet flere matematikkbøker for Gyldendal til den videregående skolen og undervist
på Stovner videregående skole og Oslo katedralskole.
I 2007 vant Karl Erik Sandvold Holmboeprisen for å ha vært en sentral person i norsk skolematematikk de siste 30 årene.


== Referanser ==
Vintersang

Vintersang er et musikkalbum med Odd Børretzen og Lars Martin Myhre, utgitt den 16.august 1997 etter suksessen med Noen ganger er det all right. Albumet lå 21 uker på VG-lista og endte med 1.-plass som beste plassering. Albumet ble produsert av Per Sveinson og Lars Martin Myhre.


== Sporliste ==
«Adamtzens 2. sang» 3:26
«Blues fra Oslo Ø» 5:19
«Generalene» 4:27
«Mormor» 4:14
«Det er ikke sant» 2:28
«Vintersang» 7:05
«Skuddår» 4:44
«En sang skrevet til VM på Ski, Trondheim 1997» 3:55
«Stå opp» 3:59
«Plaza mayor» 3:03
«Vuggesang» 4:42
«Fredmans epistel no. 30» 1:38
Beijinggatekirken

Beijinggatekirken (北京街礼拜堂) er en protestantisk kirke i Dalian i Folkerepublikken Kina. Det dreier seg om den tidligere Dalian lutherske kirke (大连路德教堂), og kirkebygningen ble i 2002 vernet som historisk kulturminne av Dalians myndigheter. Den fikk i 2006 nytt offisielt navn, Dalian by Cheng-en-kirke  (大连市承恩堂) men dette navnet har ikke slått an lokalt.
I 1895 etablerte Den danske folkekirke (den evangelisk-lutherske kirke i Danmark) misjonærer til Beijing og det nordlige Kina, og i 1914 bygde de denne kirken i Dalian, som den gang var under japansk forvaltning. 
Den tilhørte den Dongbei-synoden innen Kinas lutherske kirke. Det ble bygd en annen luthersk kirke i nabobyen Lüshun, og også denne er blitt bevart. 
Det var etter den annen verdenskrigs slutt og opprettelsen av Folkerepublikken Kina at navnet Beijinggatekirken kom i alminnelig bruk. Etter kulturrevolusjonen og kristen gudstjeneste igjen ble tillatt, ble kirken tatt i bruk av Tre Selv-kirken.
Emerson Fittipaldi

Emerson Fittipaldi (født 12. desember 1946 i São Paulo) er en brasiliansk tidligere Formel 1, Champ Car og Indianapolis 500-kjører.
Han kjørte sitt første F1-race i 1970, det siste i 1980, totalt deltok han i 149 F1-race. Han ble F1 champion i 1972 og 1974. Han deltok i 12 Indy500, og vant i 1989 og 1993.


== F1-lag ==
Team Lotus
McLaren
Fittipaldi Automotive


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Emerson Fittipaldi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Emerson Fittipaldi – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Emerson Fittipaldi på Internet Movie Database 
(en) Emerson Fittipaldi hos The Movie Database 
(en) Emerson Fittipaldi på Discogs 
(de) Emerson Fittipaldi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Emerson Fittipaldi – racing-reference.info 
(en) Emerson Fittipaldi – Driver Database 
Emerson Fittipaldi på Twitter
HMS «Investigator» (1848)

HMS «Investigator» var et handelsskip som ble innkjøpt av den britiske marinen i 1848 for å lete etter Sir John Franklins fortapte ekspedisjon. Hun gjorde to turer til Arktis og måtte forlates i 1853 da det ble iset fast. Vraket av skuta ble funnet i juli 2010 på Banksøya, i Beauforthavet. Hun var det fjerde skipet i Royal Navy med dette navnet.
Bygget ved Scotts i Greenock og veide 422 tonn, «Investigator» ble kjøpt av Admiralty i februar 1848 og ble utstyrt for arktiske farvann av R. & H. Green ved Blackwall Yard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) HMS Investigator (1848) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Herbert Spencer Gasser

Herbert Spencer Gasser (født 5. juli 1888 i Platteville i Grant County i Wisconsin, død 11. mai 1963 i New York) var en amerikansk fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1944 sammen med landsmannen Joseph Erlanger, for deres oppdagelser relatert til høyt differensierte funksjoner i enkle nervefibre.
Han fullførte sin mastergrad fra Johns Hopkins University i Baltimore i 1915. Han virket som professor i fysiologi ved Rockefeller Institute for Medical Research.
Gasser ble innvalgt som utenlandsk representant av Kungliga Vetenskapsakademien i 1946.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1944 hos Nobelprize.org
(en) Herbert Spencer Gasser hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1944
Arnfinn Laudal

Olav Arnfinn Laudal (født 19. juni 1936 i Kirkenes) er en norsk matematikkprofessor ved Universitetet i Oslo.
Han har vært en student på den mest prestisjefylte matematikkutdanningen, Ècole Normale Supèrieure, i Frankrike. Laudal har studert til PhD ved Columbia University og Institut Henri Poincarè i Paris. Han har vært ansatt ved Universitetet i Oslo siden 1962 og ble utnevnt til professor i 1985. Siden 2003 har han hatt stillingen professor emeritus. Laudals hovedarbeidsområde er algebraisk geometri, deformasjonsteori og ikke-kommutativ algebra.
Han er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og har vært politisk aktiv i SV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arnfinn Laudal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Store norske leksikon
Joseph Erlanger

Joseph Erlanger (født 5. januar 1874 i San Francisco i California, død 5. desember 1965 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1944, sammen med landsmannen Herbert Spencer Gasser for deres oppdagelser relatert til høyt differensierte funksjoner i enkle nervefibre.
Erlanger fullførte en bachelor i kjemi fra University of California, Berkeley og en mastergrad i 1899 fra Johns Hopkins University. Han jobbet som assistent i fysiologi i perioden 1900–01, instruktør i 1901–03, amanuensis i 1903–04 og førsteamanuensis i 1904–06 ved Johns Hopkins University i Baltimore.
Den 22. januar 2009 oppkalte Den internasjonale astronomiske unionen et Erlanger på månen etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1944 hos Nobelprize.org
(en) Joseph Erlanger hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1944
EM i friidrett 2010 – 200 meter menn

Mennenes 200 meter under EM i friidrett 2010 fant sted på Estadi Olímpic Lluís Companys den 29. juli og 30. juli 2010.


== Medaljer ==


== Rekorder ==


== Kalender ==


== Resultat ==


=== Runde 1 ===
Første 3 i hvert heat pluss de fire beste etter tid gikk videre til semifinalen.


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


==== Heat 3 ====


==== Heat 4 ====


==== Sammendrag ====


=== Semifinale ===
De 3 beste i hver semifinale pluss de 2 beste på tid gikk videre til finalen.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


==== Sammendrag ====


=== Finale ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater Runde 1
Resultater semifinaler
Resultater finale
Howard Florey

Howard Walter Florey, baron Florey (født 24. september 1898 i Adelaide i Sør-Australia, død 21. februar 1968 i Oxford) var en australsk farmakolog og patolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1945 sammen med Alexander Fleming og Ernst Boris Chain. Han mottok prisen for sin forkning på pensilin. Florey ble adlet baron Florey i 1944.
Florey begynte studiene ved St. Peter's College. Han studerte videre ved University of Adelaide fra 1917 til 1921, og her møtte han også sin første kone, Ethel Reed, som også ble hans kollega. Han fortsatte studiene ved Magdalen College, hvor han fikk en BA og MA. i 1926 ble han valgt som partner ved Gonville and Caius College, Cambridge, og et år senere fikk han en filosofisk doktorgrad fra University of Cambridge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Howard Florey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Howard Florey hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Howard Florey hos The Peerage 
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1945 hos Nobelprize.org
(en) Howard Florey hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1945