jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Terje Torkildsen

Terje Torkildsen (født 10. juni 1971) er en norsk skuespiller, komiker, miljøverner, skribent og forfatter.
Torkildsen er utdannet norsklektor og skrev hovedfagsoppgave om forfatteren Jens Zetlitz. Han har arbeidet som komiker siden 1990-tallet, med første soloshow Morolog i 2002. Siden 2003 har han fast spalte i Stavanger Aftenblad. Som skuespiller har han medvirket i spillefilmene Mongoland, Alt for Egil og Monstertorsdag. I perioden 1998–2007 var han prosjektleder i Miljøheimevernet og Grønn Hverdag. Ved kommunevalget i 2007 var han kandidat for Bymiljølista i Stavanger.  
I 2008 debuterte Torkildsen som forfatter med ungdomsboka Marki Marco, utviklet i samarbeid med 10. klasse ved St. Svithun skole i Stavanger. Boken ble belønnet med UPrisen 2009. Fra 2009 til 2012 utkom fire bind i ungdomsromanserien Dystopia. I 2014 utga han sjøromanen Arrfjes.


== Bibliografi ==
Marki Marco, Samlaget (2008)
Dystopia I, Samlaget (2009)
Dystopia II, roman, Samlaget (2010)
Dystopia III, roman, Samlaget (2011)
Dystopia IV, roman, Samlaget (2012)
Arrfjes, roman, Samlaget (2014)
Stavanger stories I. Novellekrans, ungdomsbok, Samlaget (2016)
Humorboka, Gyldendal (2017)
Stavanger stories II. Novellekrans, ungdomsbok, Samlaget (2018)


== Priser ==
UPrisen 2009, for Marki Marco
UPrisen 2011 for Dystopia III


== Kilder ==
Presentasjon av Terje Torkildsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Terje Torkildsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peter Michael Motzfeldt

Peter Michael Motzfeldt (født 17. august 1920 på Lillehammer, død 27. mai 2013) var en norsk diplomat og ambassadør. Han var Norges ambassadør i Nigeria, Brasil og Thailand.
Motzfeldt gjennomførte 1939-1940 befalsskolen. Under andre verdenskrig var han fra 1941 med i Milorg. I 1943 kom han over til Sverige, der han tjenestegjorde i de norske polititroppene.Han ble cand.jur. i 1948 I 1949 begynte han i Utenriksdepartementet. Hans første var utenriksstasjonering var i Marseille i Frankrike. Fra 1954 til 1965 var han ved Norges militærmisjon i Berlin. Senere tjenestegjorde han ved Norges legasjon i Hellas. Han tjenestegjorde også i New Delhi i India.
Han var ambassadør til Nigeria 1970-1975, ambassadør til Brasil 1975-1980 og ambassadør til Thailand 1981-1988.Motzfeldt var kommandør av St. Olavs Orden. For sin krigsinnsats mottok han Deltagermedaljen med rosett og ble hedret med den britiske King's Commendation for Brave Conduct. Motzfeldt var også kommandør av den greske Føniksordenen.


== Referanser ==
Helge Lyder Waldum

Helge Lyder Waldum (født 1946 i Meråker) er en norsk lege og spesialist i indremedisin og fordøyelsessykdommer. 
Waldum ble i 1971 cand. med. ved Universitetet i Oslo med innstilling til Kongen. Han tok i 1980 den medisinske doktorgrad ved Universitetet i Tromsø i 1980 og i 1993 i ved Université Paris VII – Diderot. Waldum var fra 1980 professor ved Universitetet i Tromsø og har vært professor ved NTNU i Trondheim fra 1986, der han er tilknyttet St. Olavs hospital i Trondheim.Waldum ble i 2011 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats innen medisinsk forskning og klinisk medisin.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bok av Helge Lyder Waldum:  "The Influence of the Pharmaceutical Industry on Medicine, as Exemplified by Proton Pump Inhibitors"  Cambridge Scholars Publishing
(no) Publikasjoner av Helge Lyder Waldum i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Helge Lyder Waldum i BIBSYS
Le Rire

Le Rire (norsk: «Latteren») var et humormagasin som ble utgitt fra oktober 1894 til 1950-årene. Det ble grunnlagt i Paris i Belle Époque av Felix Juven, i en tid da den typiske pariseren begynte å få mer utdanning, inntekter og fritid. Interessen for kunst, kultur og politikk var økende i 1890-årene. Le Rire var den mest suksessfulle av alle tidsskriftene innen sjangeren journaux humoristiques.
Dreyfus-saken så dagens lys i 1894, og Le Rire var et av mange tidsskrifter som bar preg av den antirepublikanske stemningen i kjølvannet av denne skandalen. Det var en tid da fransk politikk ofte var kjennetegnet av korrupsjon og vanstyre. Ministre og fremstående militære ble ofte skyteskiver. 
Satirebladet var fylt med fremragende tegninger av prominente kunstnere. Bladet hadde helsides fargetrykk på begge omslagssidene og på midtsidene. Mange av disse trykkene er i dag populære samleobjekter. Den mest fremstående bidragsyteren var Théophile Steinlen. Hans illustrasjoner var bitende karikaturer av datidens politikere. Bladet inneholdt også illustrasjoner av kjente artister som Henri de Toulouse-Lautrec, René Georges Hermann-Paul, Juan Gris, Lucien Metivet, Georges Meunier, Jean-Louis Forain, Adolphe Willette, Joaquín Xaudaró, Leonetto Cappiello, Albert Guillaume, Manuel Luque, Jules Grandjouan og Jules-Alexandre Grun.
Tidsskriftet ble utgitt i nesten seksti år.


== Eksterne lenker ==
Le Rire Vintage magazines
Davit Amaghlobeli

Davit Amaghlobeli, også skrevet David Amaglobeli er en georgisk økonom. 
Han var midlertidig sentralbanksjef for Georgias nasjonalbank i perioden oktober 2007 til januar 2009, fra Roman Gotsiridze gikk av til Giorgi Kadagidze overtok. Han fortsatte som visesentralbanksjef under sentralbanksjef Kadagidze, men sluttet i sentralbanken i oktober 2009.


== Referanser ==
Merima Maja Brkic

Merima Maja Brkic (født 5. mai 1981 i Sarajevo) er en norsk forfatter. Brkic kom som flyktning fra Bosnia til Årdal i 1993. 
I 1996 ga hun ut diktsamlingen Stans denne natta! og i 1999 kom Vekk meg. Diktene handler om krig og om hvordan barn opplever den. Brkic fikk Sunnmørsprisen i 1999.


== Bibliografi ==
Vekk meg : dikt (1999) – ISBN 82-521-5535-9
Stans denne natta : dikt frå Bosnia. Illustrert av Malgorzata Piotrowska (1996) – ISBN 82-10-04130-4


== Referanser ==
Michael Denis

Johann Nepomuk Cosmas Michael Denis (født 27. september 1729, død 29. september 1800) var en østerriksk forfatter og bibliograf, mest kjent for sine studier av insekter.
Han ble født i Schärding ved elven Inn, utdannet av jesuitter og trådte inn i ordenen, i 1759 ble han lærer ved Theresianum i Wien, et jesuittisk gymnas. I 1784 ble gymnaset stengt og han ble bibliotekar ved hoffets bibliotek, syv år etter ble han sjefsbibliotekar. 
Denis var en sterk beundrer av forfatteren Friedrich Gottlieb Klopstock og var en av de ledende medlemmer av gruppen poeter som benevnte seg selv som barder, som forfatter er han imidlertid mest kjent for sin oversettelse av Ossians sanger (1768–1789). 
Viktigere enn hans egne verker var imidlertid hans anstrengelser for å gjøre nordtysk litteratur kjent for østerrikerne. Han Sammlung kürzerer Gedichte aus den neuern Dichtern Deutschlands, i 3 bind (1762–1766) var i denne sammenheng uvurderlig. Han etterlot seg også flere bibliografiske verk. Sammen med Johann Ignaz Schiffermüller etablerte han en tidlig samling av sommerfugler og møll, den ble oppbevart ved det keiserlige palasset Hofburg, men gikk tapt i brann under revolusjonen i 1848. Denis' og Schiffermüllers verk Systematisches Verzeichniß der Schmetterlinge der Wienergegend herausgegeben von einigen Lehrern am k. k. Theresianum fra 1775 omfattet beskrivelser av store deler av den europeiske sommerfugl-faunaen, og de står som autorer for mange kjente og vanlige arter.


== Bibliografi ==
Poetische Bilder der meisten kriegerischen Vorgänge in Europa seit dem Jahr 1756, Wien 1760
Die Gedichte Ossians, eines alten celtischen Dichters, aus dem Englischen übersetzt, Wien 1768–69
Einleitung in die Bücherkunde, Wien 1777–1778
Die Lieder Sineds des Barden, Wien 1772 (which includes the text to Mozart's Bardengesang auf Gibraltar: O Calpe! Dir donnert's am Fusse
Systematisches Verzeichniß der Schmetterlinge der Wienergegend herausgegeben von einigen Lehrern am k. k. Theresianum (med Ignaz Schiffermüller), Wien 1775
Grundriß der Bibliographie, Wien 1777
Die Merkwürdigkeiten der k. k. garellischen öffentlichen Bibliothek am Theresiano, Wien 1780
Bibliotheca typographica Vindobonensis ab anno 1482 usque ad annum 1560, Wien 1782 (auch deutsch Wiens Buchdruckergeschichte bis 1560, Wien 1782–1793)
Ossian und Sineds Lieder, 5 Bände, 1784
Kurze Erzählung der Streitigkeiten über die alten Urkunden, Heidelberg 1785
Zurückerinnerungen, Wien 1794
Carmina quaedam, Wien 1794
Beschäftigungen mit Gott schon in dem 12. Jahrhundert gesammelt, Wien 1799


== Referanser ==


== Litteratur ==
Paul von Hofmann-Wellenhof: Michael Denis. Ein Beitrag zur deutsch-oesterreichischen Literaturgeschichte des XVIII. Jahrhunderts. Wagner, Innsbruck 1881


== Eksterne lenker ==
Biografi og liste over utvalgte verker (engelsk)
Truck racing

Truck racing er en form for motorsport som kjøres med modifiserte trekkvogner på bane.
Sporten startet i Europa for over 20 år siden og hadde stor suksess. Sporten hadde tilbakegang på 1990-tallet, men i de siste årene har interessen for denne sporten øket og i dag er det over 30 faste lag som konkurrerer. Sporten reguleres nå av Fédération Internationale de l'Automobile (FIA) som påser at kjøretøyene samsvarer i oppsett og original stand. FIA definerer også sikkerhetsstandardene som er påkrevet for å konkurrere.
Av sikkerhetsmessige årsaker er hastigheten begrenset til 160 km/t. Maksimal vekt er satt til 5500 kg. Løpene har rullende start, og vanlige løp går over fra 8 til 12 runder. Selv om det ikke er en kontaktsport kan mindre kollisjoner forekomme på grunn av den fysiske størrelsen på kjøretøyene og avstanden mellom kjøretøyene i løpene. Skade på sjåførene forekommer veldig sjelden. 
Til forskjell fra andre former for motorsport skal bilene se ut som og hovedkomponentene som brukes skal være de samme som deres motparter på veien for å være i samsvar med regelverket.
Alle sjåførene må inneha motorsportlisens utstedt av Motor Sports Association, eller av en tilsvarende nasjonal motorsportorganisasjon fra sjåførens land.
De lastebilene som benyttes i truck racing dekker de vanligste merkene de siste 20 årene.
Regelverket tillater lastebilene å konkurrere i to klasser slik at lastebiler uten sofistikerte motorkontrollsystemer, støtdemping og bremsesystemer kan konkurrere effektivt.
British Truck Racing Association er organet som organiserer truck racing. Det ble grunnlagt i 1984.


== Produsenter ==

ERF
Foden
Iveco
MAN
Mercedes-Benz
Renault Trucks
Scammell
Scania
Seddon Atkinson
Sisu Auto
Volkswagen nyttekjøretøyer
Volvo
Zavod Imeni Likhacheva (ZIL)


== Eksterne lenker ==
(en) Truck racing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
British Truck Racing Association website
TruckRacing.de European Truck Racing information
LesCamions.com – Truck Racing news, pictures and movies (in French)
ADAC Truck Grand Prix homepage
Lutz Bernau Truck Racing Team
Brazilian Fórmula Truck (in Portuguese)
Race Trucks Finland (in Finnish)
Oxxo Racing Team Hungary (in Hungarian)
ETRC information (in Spanish)
Last Truck Races at Oran Park 2009 - Youtube video
Stumtjener

En stumtjener er et stativ til opphenging av klær, særlig yttertøy. Den består som regel av en lang, loddrett stang med fot nederst og en anretning med kroker eller knagger øverst, gjerne satt i en rundkrets, og i mange tilfeller også med ekstra kroker på selve stangen. Stumtjenere finnes både i messing, stål og tre. Messing var vanligere før enn det er i dag. 
En stumtjener kan være plassert i et soverom slik at man kan henge opp klærne før man legger seg, eller i en yttergang for å kunne henge fra seg yttertøy.

		
		


== Se også ==
Herretjener
Kleshenger
Garderobe


== Eksterne lenker ==
(en) Clothes valets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Se Stumtjener i DigitaltMuseum
Oppslagsordet «stumtjener» i Ordbog over det danske Sprog 1700-1950
Johann Ignaz Schiffermüller

Johann Ignaz Schiffermüller (født 2. oktober 1727, død 21. juni 1806) var en østerriksk zoolog og lærer ved Theresianum Gymnasium i Wien. Sammen med Michael Denis samlet han den første oversikten over sommerfugler i området rundt Wien, Systematische Verzeichnis der Schmetterlinge der Wienergegend herausgegeben von einigen Lehrern am k. k. Theresianum. Samlingen i K.k. Hof-Naturalienkabinette brant i 1848.


== Bibliografi ==
Ordnung der Farbenklasse. Wien 1772


== Referanser ==
Otto Boelitz

Otto Boelitz (født 18. april 1876 i Wesel, død 29. desember 1951 i Düsseldorf) var en tysk pedagog og politiker (Deutsche Volkspartei, senere CDU).
Fra 1919 til 1921 var Boelitz medlem av den grunnlovsgivende prøyssiske Landsforsamling. Han var innvalgt i Preußischer Landtag frem til 1932 som kulturpolitisk talsmann for DVP.
Fra 7. november 1921 til 6. januar 1925 var han kultusminister (Staatsminister für Wissenschaft) i ministerpresident Otto Brauns andre regjering. På tross av dette var han motstander av republikken.


== Referanser ==
Endre Frøysa

Endre Frøysa (1927–1995) var en norsk skoleleder og politiker (KrF) som var politisk aktiv både lokalt og regionalt. Han satt i Melhus kommunestyre i 1960-årene og ble senere innvalgt i Sør-Trøndelag fylkesting.  
Frøysa ble utdannet ved Volda lærarskule (1953) og Norges lærerhøgskole (1958). Han var ansatt ved Lillemork skole på Kornstad fra 1953 til 1954, Bjerkestrand skole på Frei fra 1954 til 1958 og Harøy skule på Sandøy fra 1958 til 1962. I 1962 gikk ferden til Sør-Trøndelag hvor ble han ansatt som inspektør/rektor ved den nyetablerte Eid skole på Korsvegen. Her arbeidet han, med noen avbrudd i politikken, til han gikk av med pensjon i 1995. 
Frøysa var også politisk aktiv og det var etter at han kom til Trøndelag at han for alvor startet sin politiske karriere. Allerede i 1963 ble han innvalgt til Melhus kommunestyre, hvor han blant annet var varaordfører. Hans politiske engasjement flyttet seg senere på fylkesnivå og i perioden 1987–1991 satt han på Fylkestinget i Sør-Trøndelag, hvor han var leder av Helse- og sosialstyret.I 1995 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje.Endre Frøysa var sønn av fisker Sverre Frøysa (1899–1973) og Hildur (pikenavn Hareide) (1903–1978). Han ble gift 1954 med lærer Svanhild (pikenavn: Syrstad) fra Hølonda (1931–2014). De hadde ingen barn. 


== Referanser ==
Fotballklubben Bergen Nord

Fotballklubben Bergen Nord (stiftet 6. januar 1988) er en fotballklubb fra Åsane i Bergen. Seniorlagene spiller kampene sine på Salhus Kunstgress, mens aldersbestemte lag holder til på Marikollen, Hordvik grus og Tellevikbanen, i tillegg til Salhus. FK Bergen Nord er en NFF KvalitetsklubbKlubben har aldersbestemte lag fra 6 år og oppover.  
Klubben ble stiftet 6. januar 1988 som en sammenslåing av fotballgruppene i Idrettslaget Norna-Salhus og Hordvik Idrettslag. Bergen Nord vant 5. divisjon i 2017, og vant 4. divisjon året etter.[1]


== Tabell ==


== Kjente utøvere ==
Petter Toppe har dømt kamper på nest øverste nivå i Norge, og er FK Bergen Nords fremste dommer. Jonas Grønner (Brann) kommer fra FK Bergen Nord. FK Bergen Nord er Arne Sandstøs (trener i Jerv, tidligere trener for blant andre Odd, Skien) moderklubb, og tidligere Brann-spiller Eirik Skjælaaens moderklubb. Andre kjente tidligere Bergen Nord-spillere: Åge Lie, Astrid Hitland Johannessen, Henriette Lund, Thomas Lund, Terje Sandstø, Ørjan Låstad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hugo Wendorff

Hugo (Karl Gustav) Wendorff (født 16. desember 1864 i Stralsund, død 25. april 1945 i Berlin-Lichterfelde) var en tysk bonde, godseier og politiker (Fortschrittliche Volkspartei, Deutsche Demokratische Partei og DStP).
Under det tyske keiserrike var Wendorff medlem av det liberale Fortschrittliche Volkspartei. Fra januar 1912 til november 1918 var han innvalgt i Riksdagen fra valgkretsen Waren-Malchin.
Etter novemberrevolusjonen gikk han inn i Deutsche Demokratische Partei, og den 9. november 1918 ble han av storhertug Friedrich Franz IV utnevnt til statsminister og president i statsministeriet Mecklenburg-Schwerin. Samtidig overtok han ledelsen av utenriks- og innenriksministeriene. Den 22. februar 1919 ble han av den forfatningsgivende Landdagen i Mecklenburg-Schwerin utnevnt til ministerpresident i landet. Den 30. juli 1919 ble han både ministerpresident, utenriksminister og landbruksminister. Han trakk seg tilbake den 14. juli 1920 og ble erstattet i embedet som ministerpresident av Hermann Reincke-Bloch.
I 1918 og 1919 var han medlem av Rostocker Bürgervertretung, og fra januar 1919 til juni 1920 medlem av Weimars nasjonalforsamling. I 1921 ble han igjen innvalgt i Landdagen i  Mecklenburg-Schwerin.
Fra 1921 til 1924 var Wendorff medlem av Preußischer Landtag. Fra 7. november 1921 til 18. februar 1925 var han landbruksminister (Staatsminister für Landwirtschaft, Domänen und Forsten) i ministerpresident Otto Brauns andre regjering i Fristaten Sachsen. Som sådan var han også medlem av Riksrådet. Der representerte han  Deutsche Demokratische Partei, fra 1930 Deutschen Staatspartei.
Don Mischer

Don Mischer (født 5. mars 1940) er en Emmy-vinnende amerikansk fjernsynsprodusent og regissør. 
Mischer ble uteksaminert fra University of Texas at Austin i 1961. I 1976 produserte han sitt første fjernsynsprogram, en TV-spesial med Barbra Streisand. 
Mischer har spesialisert seg på å produsere event-overføringer, og han har blant annet produsert pauseunderholdningen for fire Super Bowl, samt åpningsseremonien til vinter-OL i Salt Lake City i 2002 og avslutningsseremonien til sommer-OL i Atlanta i 1996.
Som produsent og regissør har Mischer vunnet tretten Emmy-priser, den første i 1980 for Kennedy Center Honors.


== Eksterne lenker ==
(en) Don Mischer på Internet Movie Database 
(en) Don Mischer hos The Movie Database
Valmuefrø

Valmuefrø er små frø som er innholdet til valmueblomstenes fruktkapsler. Frøene fra opiumsvalmuen (Papaver somniferum) brukes som smakstilsetning og pynt på brød og bakverk, særlig loff og rundstykker. Umalte eller oppmalte frø blir særlig brukt i det sentral- og østeuropeiske kjøkken. 
Frøene kan også presses og man får da valmuefrøolje som har høyt innhold av vitamin E. Den har blitt brukt som ingrediens til matlaging, trebeskyttelse, lampeolje og som ingrediens i maling. Som jodert valmuefrøolje blir det brukt som kontrastmiddel for røntgenundersøkelser.
Johann Kaspar Füssli

Johann Kaspar Füssli (født 9. mars 1743, død 4. mai 1786 var en sveitsisk maler, entomolog og bokforlegger.
Han var sønn av portrettmaleren Johann Caspar Füssli (1706–1782) og Anna Elisabeth Waser og var bror til Henry Fuseli. 


== Bibliografi ==
Verzeichnis der ihm bekannten Schweitzerischen Inseckten (1775)
 Magazin für die Liebhaber der Entomologie two tomes (1778–1779)
Neue Magazin für Liebhaber der Entomologie (1781–1786).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Johann Kaspar Füssli i Historischen Lexikon der Schweiz (tysk)
Trofeo Palma de Mallorca

Trofeo Palma de Mallorca er et spansk profesjonelt sykkelritt. Rittet er et endagsritt som foregår i og rundt Palma de Mallorca. Første utgave var i 1992 og har blitt arrangert hvert år siden.


== Vinnere ==
Winter’s Bone

Winter's Bone er en prisvinnende amerikansk dramafilm fra 2010, regissert av Debra Granik. Filmen er basert på Daniel Woodrells roman med samme navn. I hovedrollen finner vi Jennifer Lawrence. Filmen tar for seg temaer som nære og fjerne familiebånd, patriarkat, bygdesladder og fattigdommen i Ozark-området, som har ført med seg en oppblomstring av illegale metamfetamin-laber.
Filmen vant Grand Jury Prize: Dramatic Film under Sundance-festivalen i 2010. Den har også blitt nominert til fire Oscar-priser, inkludert beste film og beste kvinnelige skuespiller.


== Handling ==
Filmen følger Ree Dolly, en 17 år gammel jente, på leting etter sin far. Faren har stilt huset deres som garanti for kausjonen sin, og siden stukket av. Hvis ikke faren dukker opp, vil familien bli kastet ut og de blir husløse i Ozark-skogen. Når Ree prøver å spore opp faren blir hun møtt av en mur av taushet og trusler hos lokalbefolkningen, men fortsetter å lete blant fattigdommen og metamfetaminproduksjonen som preger nærmiljøet deres.


== Skuespillere ==
Jennifer Lawrence som Ree Dolly. En 17 år gammel jente fra Ozark Mountains.
John Hawkes som Teardrop Dolly. Ree's onkel, en metadon-avhengig.
Garret Dillahunt som Sheriff Baskin.
Dale Dickey som Merab. Thump Milton's kone.
Tate Taylor som Mike Satterfield.
Sheryl Lee som April, Jessup's tidligere kjæreste.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Winter's Bone på Internet Movie Database 
(sv) Winter's Bone i Svensk Filmdatabas 
(da) Winter's Bone i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Winter's Bone på Allociné 
(nl) Winter's Bone på MovieMeter 
(en) Winter's Bone på AllMovie 
(en) Winter's Bone på Turner Classic Movies 
(en) Winter's Bone på Rotten Tomatoes 
(en) Winter's Bone på Metacritic 
(en) Winter's Bone på Box Office Mojo
Chamaeleo

Chamaeleo er en slekt av kameleoner.
De fleste artene lever i Afrika sør for Sahara, men det finnes også noen arter i Nord-Afrika, Sør-Europa og Sørvest-Asia østover til India og Sri Lanka. Medlemmene i slekten er middels store, 15–40 cm lange, og lever for det meste oppe i busker og trær. De er likevel ikke vanlige i tett skog, men foretrekker ulike typer savanne, torneskog og halvørken. Namaquakameleonen er et ørkendyr, som tilbringer det meste av tida på bakken. Alle artene er eggleggende.
Chamaeleo var den første slekten av kameleoner som ble beskrevet. Etter hvert som kunnskapen har økt, er mange arter flyttet til nye slekter. I 2009 ble det oppdaget at underslekten Trioceros ikke er spesielt nært beslektet med Chamaeleo i snever betydning, og gruppen har derfor nå status som en egen slekt. Mange av artene i Trioceros har horn eller andre utvekster framme på hodet, noe som aldri forekommer hos Chamaeleo.En følger her Tilbury & Tolley som regner 14 arter til slekten Chamaeleo, inkludert Ch. necasi, som ble beskrevet i 2007. Artsnavnene Ch. quilensis, Ch. roperi og Ch. ruspolii betraktes nå som synonymer for Ch. dilepis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chamaeleo – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Chamaeleo i Encyclopedia of Life 
(en) Chamaeleo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Chamaeleo hos Artsdatabanken 
(en) Chamaeleo hos Fauna Europaea 
(en) Chamaeleo hos Fossilworks 
(en) Chamaeleo hos ITIS 
(en) Chamaeleo hos NCBI 
(en) Kategori:Chamaeleo – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chamaeleo – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) The Reptile Database - Chamaeleo
Nicolaus Poda von Neuhaus

Nicolaus Poda von Neuhaus (født 4. oktober 1723 i Wien, død 29. april 1798 dsmmre sted) var en østerriksk entomolog og jesuitt.


== Liv og virke ==
Han begynte sine akademiske studier i 1739 ved universitetet i Wien. I 1740 ble han med i jesuittordenen. Han studerte videre i Leoben (1742), Klagenfurt (1743–1746), Judenburg (1747), videre studier av matematikk i Wien (1748–1749) og teologi fra 1750 til 1753. 
Etter å ha fullført sine studier i Judenburg i 1754, underviste han i Klagenfurt (1755), Linz (1757) og deretter ved jesuittenes universitet i Graz (1758–1765). Der ble han også kurator for observatoriet, og la grunnlaget for en naturhistorisk samling. Fra 1766 til 1771 var han professor i matematikk og fysikk ved Bergakademie Schemnitz i Ungarn, nå Slovakia.
I 1761 publiserte pater Nicolaus Poda von Neuhaus Insecta Musei Graecensis; dette var det første rene entomologiske arbeid som helt fulgte Carl von Linnés binominale nomenklatur.
Etter opphevelsen av jesuittordenen i 1773 bosatte Neuhaus seg i Wien. Derfra publiserte han ingenting under eget navn, men man antar at han sammen med Ignaz von Born (1742–1791) utga Monachologia ... (1783), under pseudonymet Physiophilus. Det er en satire, i form av et naturhistorisk arbeid.
Poda var skriftefar for keiser Leopold II.
I tillegg til en samling av mineraler, etablerte han en viktig samling av insekter, den er imidlertid gått tapt.


== Bibliografi ==
Nicolaus Poda: Insecta Musei Graecensis, Graz (1761)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brevveksling mellom Nicolaus Poda von Neuhaus og Carl von Linné (latin)