Heinrich Theodor Wehle

Heinrich Theodor Wehle (født 7. mars 1778 i Förstgen, Oberlausitz, død 1. januar 1805 i Bautzen), på sorbisk Hendrich Božidar Wjela, var en tysk-sorbisk landskapsmaler, tegner og etser. Til tross for hans korte liv regnes han for å være en av sin tids fremste landskapsmalere.


== Biografi ==
Wehle ble født i Förstgen som den sorbiske pastoren Johann Wehles yngste sønn. Moren Rahel Dorothea Wehle var datter av advokaten Heinrich Gottlob Rieschke. Familien dro i 1782 fem kilometer bort til Kreba, efter at Johann Wehle fikk ansvar for stedets prestegjeld. Helt fra ungdommen av var Wehle inspirert av Oberlausens myr- og heilandskap, som han viste frem i sine tidlige malerier.
Den første utdannelsen fikk han omkring 1790 ved en tegneskole i Görlitz. Han gikk også i lære hos landskapsmaleren Christoph Nathe (1753–1806). I 1793 begynte han ved Kunstakademiet i Dresden, hvor han ble undervist i historiemaleri av Giovanni Battista Casanova og i landskapsmaleri av Johann Christian Klengel. Allerede på dette tidspunktet ble han kjent som en dyktig landskapsmaler, noe som kan ha vært årsaken til at Chalkographische Gesellschaft zu Dessau ansatte ham som tegner. Man trodde at man hadde funnet «en landskapskunstens Claude Lorrain» i Wehle.
Siden Wehle var en begeistret hesterytter, solgte han i Dessau sine tegninger for å få råd til å låne hest. I 1801 dro han på invitasjon av tsaren Alexander I. til det russiske kunstakademiet. Efter kort tid fikk han i oppdrag å reise sammen med naturforskeren Apollos Mussin-Puschkin (1760–1805) til de russiske regionene i Asia for å kunstnerisk dokumentere de eksotiske landskapene. I februar 1802 ankom de i Georgia og Kaukasus. De reiste derefter videre til Persia.
De fysiske anstrengelsene ved reisene ble for store for Wehle, som dro tilbake til Tyskland. På tilbakereisen døde han nyttårsdag 1805 i den unge alder av 26 år. Han ble bisatt ved siden av sin far i en gravlund i Kreba. På samme sted ble det den 7. mars 1978 avdekket en minnetavle, nøyaktig 200 år efter Weiles død.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bogusz, Christina & Marius Winzeler: Im Reich der schönen, wilden Natur. Der Landschaftszeichner Heinrich Theodor Wehle 1778–1805. Anlässlich des 200. Todestages von Heinrich Theodor Wehle zu den Ausstellungen im Sorbischen Museum Bautzen (2005), in der Anhaltischen Gemäldegalerie Dessau (2005/06) und im Kulturhistorischen Museum Görlitz (2006), Domowina-Verlag, Bautzen 2005, ISBN 3742020269 hhv. ISBN 9783742020260.
Holm, Editha: «Heinrich Theodor Wehle, ein „wirkliches, treffliches Genie“, Zeichnungen von einer Kunstreise nach der kaukasischen Statthalterschaft». I: Jahrbuch der Hamburger Kunstsammlungen. Bind VI, ss 85–108, Hamburg 1961.
Kahle, Eberhard: Heinrich Theodor Wehle, Städtische Kunstsammlungen Görlitz mit Ministerium für Kultur der DDR, Bautzen 1978.
Krautz, Alfred: Die abenteuerliche Reise des Malers Heinrich Theodor Wehle von der Spree bis zum Kaukasus, Domowina-Verlag, Bautzen 1992, ISBN 3742005146 hhv. ISBN 9783742005144.
(de) Lier, Hermann Arthur: «Wehle, Heinrich Theodor». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 55, Duncker & Humblot, Leipzig 1910, s. 358 f.
Nagler, Georg Kaspar: Neues allgemeines Künstler-Lexicon, 1851 (digitalisert med kronologisk oversikt).
Natuschke, Sophie & Florian Bielefeldt: Im Kaukasus. Auf den Spuren von Heinrich Theodor Wehle. Arbeitsergebnisse des „Heinrich-Theodor-Wehle Stipendiums“ der Kunststiftung des Landes Sachsen-Anhalt, 2007.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Heinrich Theodor Wehle i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket