jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tor Halstvedt

Tor Gunnar Halstvedt (født 1. august 1948 i Askim) er en norsk forfatter, bosatt i Barkåker utenfor Tønsberg. 
Halstvedt debuterte som skjønnlitterær forfatter i 1981 med boka Tulla. Siden har han utgitt både romaner og barnebøker.
Han har også vært med og oversatt Emmanuel Swedenborgs verk Himmel og helvete.
Han har bakgrunn som gårdsarbeider, og som jernarbeider ved Christiania Spigerverk på 1970-tallet og 1980-tallet. På Spikerverket var han også tillitsmann i fagforeningen. I de senere år har han arbeidet i Posten.


== Politisk engasjement ==
Halstvedt var på 1970-tallet aktiv i ml-bevegelsen. Han var engasjert i Solidaritetskomiteen for Vietnam og var aktiv i arbeidet med utgivelsen av Solkoms blad For Vietnam. En tid hadde han vervet som formann i Vennskapssambandet Norge-Kampuchea. Halstvedt brøt med AKP(m-l) i 1981, og tok avstand fra partiets støtte til Røde Khmer.Som skribent har den tidligere jernarbeideren i mange sammenhenger hevdet at arbeiderklassens stemme ikke blir hørt i norsk offentlighet: «Forakten for fysisk arbeid, forakten for det arbeidende mennesket er den største trusselen mot demokratiet i dag». Selv har han opplevd å bli refusert mer enn 250 ganger, og hans bok Refusert ble lansert med undertittelen «En fortelling om å falle utenfor den akademiske, litterære andedam.»


== Bibliografi ==
Vårt folk skal alltid bestå: Vietnam, krigen etter fredsavtalen (red), Pax (1974)
Tulla, Gyldendal (1981)
Stemmen, Gyldendal (1984)
Elva. Beretningen om David Wold, Tiden (1990)
Prinsen av den tapte lykke, Gyldendal (1992)
Rita Lita Blomster i Potta, Eide (1993)
Sirkus i byen, Eide (1994)
Elvtyven, Cappelen (1995)
Anita Ordnejente og Villis Villkatt, Cappelen (1995)
Ulven, Genesis (1998)
Kattefangersken, Genesis (1998)
Hjerteknuseren, Genesis (1999)
Refusert, Genesis (2002)
SologMåneGutten, Liv forlag (2012)
Øya, Liv forlag (2014)
TABU! – En Overgrepshistorie, Commentum (2016)
Professor Hansèns Tapte Kjærlighet, Commentum (2016)
Jeg Har en Drøm, Kjære, Commentum (2017)
Torvald Karlsens fristelse, Tram forlag (2020)
Vanlige folk som oss/Om utenforskap i ei nyliberalistisk krisetid, Tram forlag (2020)


== Oversettelse ==
Emmanuel Swedenborg Himmel og helvete (Vidarforlaget, 2011) (sammen med Per Bingen)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Tor Halstvedt i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Soyo

Soyo er en by i Zaire-provinsen i Angola med om lag 77 000 innbyggere (estimert for 2010).


== Referanser ==
Cabinda (by)

Cabinda (også kjent som Tchiowa) er en by i Angola med om lag 399 000 innbyggere (estimert for 2010). Byen ligger Cabinda-provinsen.


== Referanser ==
Avenida Vieira Souto

Avenida Viera Souto er en aveny i Rio de Janeiro. Den går langs atlanterhavskysten ved stranda i Ipanema, og fortsetter vestover i Leblon under navnet Avenida Delfim Moreira. I nordøstlig retning fortsetter den gjennom Copacabana som Avenida Atlântica.
Avenyen har blant de høyeste boligprisene i Latin-Amerika. Den er oppkalt etter ingeniøren Luiz Rafael Vieira Souto. På søndager stenges den for biltrafikk slik at den kan brukes av fotgjengere og syklister.
Tomboa

Tomboa (også kjent som Porto Alexandre) er en by i Angola med om lag 7 000 innbyggere (estimert for 2010). Byen ligger i den sørvestlige Namibe-provinsen.


== Referanser ==
Woltersdorfer Straßenbahn

Wolterdorfer Straßenbahn er et transportselskap som driver trikkelinjen fra S-Bahn-stasjonen Rahnsdorf som ligger i bydelen Köpenick i Berlin, og til Woltersdorfer Schleuse som ligger i Landkreis Oder-Spree. Linjen har nummer 87 i Berlin-Brandenburg og den er normalsporet (1435 mm).  Fra Rahnsdorf  er det gode forbindelser til Berlin over Ostkreuz.  Selskapet bygget linjen og har trafikkert den siden 1913 og trikken er fortsatt et meget benyttet kollektivtilbud.
Fra Woltersdorfer Schleuse går linjen vestover gjennom landsbyen over Thälmannplatz der det er trikkestall og kontorer. Videre følger den Berliner straße som slutter ved Berliner Stadtforst.  Gjennom denne skogen er linjen uten stoppesteder på to kilometer og det gjør at den 5,6 kilometer lange strekningen kan tilbakelegges 16 minutter.  På den mest trafikkerte strekningen, mellom Berliner straße og Rahnsdorf, kjøres det ti minutters frekvens i rushtidene, mens resten av strekningen har 20 minutters frekvens slik hele banen har utenfor rushet.
Woltersdorfer Straßenbahn benytter gammelt, men velholdt materiell av Gotha-typen, bygget i årene 1959-61.  En av de fire første motorvognene fra 1913 er beholdt og pusset opp som veterantrikk.


== Litteratur ==
Ernst, Ernst und Pachutzki, Die Woltersdorfer Straßenbahn, ISBN 978-3837026689.
Gávea

Gávea er en bydel i Zona Sul i Rio de Janeiro. Den befinner seg mellom fjelltoppen Morro Dois Irmãos og innsjøen Lagoa Rodrigo de Freitas, like ovafor Leblon.
Bydelen hadde 16 003 innbyggere i 2010, og dekker et areal på 2,58 km². De fleste innbyggerne tilhører den øvre middelklassen. Bydelen har den høyeste HDI-indeksen i hele byen.


== Referanser ==
Zwieselhøgda

Zwieselhøgda (tysk: Zwieselberg, «Kløftfjell») er et fjellområde i den sentrale delen av Wohlthatmassivet i Dronning Maud Land. Fjellet ligger mellom Humboldtsøkket i øst og Vestre og Søre Petermannkjeda i vest. Høyeste punkt måler 2947 moh.Området ble oppdaget og kartlagt av den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–39) under ledelse av Alfred Ritscher, som navnga det etter den karakteristiske formen.


== Se også ==
Liste over fjell i Dronning Maud Land


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zwieselhøgda Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Schöneicher-Rüdersdorfer Straßenbahn

Schöneicher-Rüdersdorf Straßenbahn GmbH er et selskap som driver trikkelinjen fra S-Bahn-stasjonen Friedrichshagen i bydelen Köpenick i Berlin, til de to landsbyene Schöneiche og Rüdersdorf som ligger utenfor bygrensen i Landkreis Oder-Spree.  Selskapet og banen er over ett hundre år gammel og tidligere var det også transport av kalk fra gruver i Rüdersdorf.  Idag er det bare persontrafikk og storparten av døgnet trafikkeres linjen med tyve minutters frekvens med korrespondanse til S-Bahn til og fra Berlin over Ostkreuz stasjon. Linjen er 14,1 kilometer og trikkene har nr. 88.


== Litteratur ==
Ivo Köhler: Schienenwege nach Schöneiche und Rüdersdorf. GVE, Berlin 1997, ISBN 3-89218-047-4.
Ivo Köhler: 100 Jahre Schöneicher-Rüdersdorfer Straßenbahn. Verlag Bernd Neddermeyer, Berlin 2010, ISBN 978-3-941712-09-6.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schöneicher-Rüdersdorfer Straßenbahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tram88.de Hjemmeside til trikkens støtteforening
Doorn

Doorn er en tidligere kommune og by i kommunen Utrechtse Heuvelrug i provinsen Utrecht i Nederland.
Stedet er blant annet kjent for å ha huset den tidligere tyske keiseren Vilhelm II av Tyskland fra han abdiserte etter nederlaget i første verdenskrig og fram til hans død i 1941. Den tidligere keiseren ligger begravet på eiendommen.


== Eksterne lenker ==
(en) Doorn, Utrecht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blankenfelde

Blankenfelde er en ortsteil i bydelen Pankow i Berlin, stiftet i 1920. Etableringen skjedde ved sammenslåing av den selvstendige landkommunen Blankenfelde med 549 innbyggere og Gutsbezirk Blankenfelde med 360 innbyggere, og Blankenfelde ble samtidig innlemmet i Stor-Berlin. Ortsteilen er den siste av landsbyene innenfor Berlins grenser som er omgitt av bare åkerlandskaper. Blankenfelde er også den tynnest befolkete av Berlins 95 orsteiler.


== Historie ==
Blankenfelde blir nevnt første gang i skriftlige kilder fra 1375, men sannsynligvis oppsto stedet omkring 1230. 
Langs veien til Lübars fantes mellom 1943 og 1945 to tvangsarbeidsleire. Den sørligste av leirene var en transittleir for hjemsendte arbeidere i øst. Den ble også benyttet som leir for syke og gravide.
Blankenfelde var stasjon på Heidekratubahn, men ble avskåret fra linjen da Berlinmuren ble reist.


== Severdigheter ==
Severdigheter i Blankenfelde er landsbykirken fra 1300-tallet, byslottet fra 1850, en botanisk hage og et utgravingssted fra La Tène-kulturen.


== Bildegalleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Blankenfelde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Blankenfelde – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bashandemningen

Må ikke forveksles med Baishandemningen i Jilin-provinsen i Nord-Kina.Bashandemningen er en demning med vannkraftverk i elva Renhe i provinsen Chongqing, Kina. Installert effekt er 140 MW fordelt på to like store francisturbiner. Anlgget ble bygget ut fra 2005 til ferdigstillelsen i 2009.
Demningen som demmer opp elva er en 155 meter høy og 447 meter lang steinfyllingsdam med betongdekke (CFRD). Reservoaret har et areal på 5,72 km².


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
China's highest CFRD's – China Comittee on Large Dams (Chincold). Besøkt 10. januar 2012.
From Dusk till Dawn

From Dusk till Dawn er en amerikansk actionthriller og skrekkfilmkomedie fra 1996 regissert av Robert Rodriguez, mens manus er ved Quentin Tarantino. Hovedrollene spilles av Harvey Keitel, George Clooney, Quentin Tarantino og Juliette Lewis.
Filmen vant to Saturn Awards (for «beste SciFi film» og «beste mannlige skuespiller» (George Clooney), og ble nominert i ytterligere seks kategorier. Regissør Robert Rodriguez vant en Silver Scream Award ved Amsterdam Fantastic Film Festival. Det må også nevnes at George Clooney vant en MTV Movie Award.Filmen fikk to relativt ukjente oppfølgere som ble lansert direkte på video: From Dusk till Dawn 2: Texas Blood Money (1999) og From Dusk till Dawn 3: The Hangman's Daughter (2000).


== Handling ==
De to voldelige brødrene Gecko er på vill flukt gjennom Texas til Mexico med både politi og FBI i hælene. De har utført flere ran og drept folk for fote. Den ene av de to, Richard, er en lystmorder som får kick av å drepe, mens Seth er mer menneskelig – men knallhard dersom dette er nødvendig. I løpet av flukten kaprer de en bobil og familien som bor i den for å komme seg over grensen til Mexico hvor de skal møte en av sine forretningsforbindelser. Etter flere farlige situasjoner klarer de å komme seg over grensa og drar til en beryktet bar i ødemarken kalt "The Titty Twister". I løpet av kvelden viser det seg at baren er veldig mye annerledes enn det noe kunne har forestilt seg. Sammen med den kidnappede familien må de kjempe en kamp på liv og død mot vesener de bare trodde eksisterte i fantasien.


== Om filmen ==
AnmelderneFilmen fikk blandet mottakelse hos kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 64% på Rotten Tomatoes (2011) og 52% på Metacritic. Den amerikanske kritikeren Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner.
PublikumDen innbrakte rundt $60 millioner på verdensbasis, hvorav $25,7 millioner i USA. Produksjonskostnadene var på ca $18 millioner.


== Rollebesetning ==
George Clooney : Seth Gecko
Harvey Keitel : Jacob Fuller
Quentin Tarantino : Richard Gecko
Juliette Lewis : Kate Fuller
Ernest Liu : Scott Fuller
Salma Hayek : Santanico Pandemonium
Cheech Marin : Grensevakt/utkaster/Carlos
Danny Trejo : Bartenderen «Razor Charlie»
Tom Savini : «Sex Machine»
John Hawkes : Pete Bottoms
Fred Williamson : «Frost»
John Saxon : FBI Agent Stanley Chase


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) From Dusk till Dawn på Internet Movie Database 
(no) From Dusk till Dawn hos Filmfront 
(sv) From Dusk till Dawn i Svensk Filmdatabas 
(da) From Dusk till Dawn i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) From Dusk till Dawn på Allociné 
(nl) From Dusk till Dawn på MovieMeter 
(en) From Dusk till Dawn på AllMovie 
(en) From Dusk till Dawn på Turner Classic Movies 
(en) From Dusk till Dawn på Rotten Tomatoes 
(en) From Dusk till Dawn på Metacritic
Tengzigou-demningen

Tengzigou-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Drageelva – ei sideelv til Chang Jiang – i provinsen Chongqing, Kina. Installert effekt er 70 MW fordelt på to like store francisturbiner. Anlgget ble bygget fra 2002 til ferdigstillelsen i 2006.
Demningen som demmer opp elva er en 127 meter høy og 339 meter lang buedam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
China's highest arch dams – China Comittee on Large Dams (Chincold). Besøkt 10. januar 2012.
Hongkou-demningen

Hongkou-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Huotongxi i området Ningde i provinsen Fujian, østre Kina. Installert effekt er 200 MW fordelt på to like store francisturbiner. Anlgget ble bygget fra 2003 til ferdigstillelsen i 2008.
Demningen som demmer opp elva er en 130 meter høy og 340 meter lang gravitasjonsdam i betong. Reservoaret har et areal på 5,72 km².


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
China's highest RCC's – China Comittee on Large Dams (Chincold). Besøkt 10. januar 2012.
MD&A database over RCC betongdemninger, Kina - besøkt 8. januar 2012.
Distrikter i Orissa

Liste over distrikter i Orissa. Distriktene er en administrativ inndeling av den indiske delstaten Orissa.


== Referanser ==
Jiemian-demningen

Jiemian-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Junxi, provinsen Fujian, i det østlige Kina. Demningen ble ferdigstilt i 2007 og samme år ble vannkraftverket igangssatt med den første av to like turbiner. Året etter ble den andre turbinen igangssatt med en samlet produksjonskapasitet på 300 MW.
Demningen som regulerer elva er en betong gravitasjonsdam som er 126 meter høy.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==
Maj Britt Theorin

Karin Maj Britt Margareta Theorin (født 22. desember 1932 i Göteborg) er en svensk politiker (sosialdemokrat). Hun var medlem av Sveriges Riksdag fra 1971 til 1995, og medlem av Europaparlamentet fra 1995 til 2004. Hun var president for Det internasjonale fredsbyrå fra 1992 til 2000. Hun var leder for den svenske nedrustningskommisjonen fra 1982 til 1991.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maj Britt Theorin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Maj Britt Theorin hos Sveriges riksdag 
(en) Maj Britt Theorin hos Europaparlamentet 
(en) Maj Britt Theorin hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Cunedagius

Cunedagius (latinisert form; walisisk: Cunedda) var en mytisk konge av britene, og det finnes ingen historiske bevis for hans mulige eksistens. Hans fortelling kommer fra Geoffrey av Monmouths Historia Regum Britanniae (De britiske kongenes historie), skrevet omkring 1136. Her gjengis han som sønn av Henwinus, hertug av Cornwall, og Regan, datter av kong Leir.
Cunedagius, som via sin mor var barnebarn av Leir, avskydde styret til sin tante Cordelia. Med hjelp av sin fetter Marganus tok han over kongedømmet fra Cordelia og styrte halvparten av det. Etter at Cordelia begikk selvmord i fangenskap, kom han til å styre den regionen av Britannia som lå sør og vest for elven Humber, og Marganus det området som lå nord for Humber.
To år etter at de hadde delt Britannia mellom seg invaderte Marganus Cornwall og herjet mye av landet. Cunedagius møtte ham i slag og beseiret ham. Marganus flyktet over hele Britannia inntil han ble trengt opp i et hjørne i Wales. Cunedagius drepte ham og ble konge over hele Britannia. Han styrte over Britannia i 33 år og ble etterfulgt av sin sønn Rivallo.
Geoffrey har synkronisert Cunedagius' styre med den tiden som den jødiske profeten Jesaja var virksom, og samtidig med at Roma ble bygget ved Romulus og Remus. Ingen av disse hendelsene er overlappende eller i samme tidsperiode.


== Familietre til Cunedagius' slekt ==
Se også: Mytiske konger av britene


== Referanser ==


== Litteratur ==
Geoffrey av Monmouth (1982): The History of the Kings of Britain, oversatt med innledning av Lewis Thorpe, Guild Publishing London, s. 86-87
Helgoland–Zanzibar-traktaten

Helgoland–Zanzibar-traktaten (engelsk: Heligoland–Zanzibar Treaty, tysk: Helgoland-Zanzibar-Vertrag) fra 1. juli 1890, også kjent som Den engelsk-tyske avtalen fra 1890, var en avtale mellom Storbritannia og Det tyske riket som hovedsakelig omhandla territorialrettigheter i Afrika.


== Betingelser ==
Tyskland fikk Helgoland-øyene i Nordsjøen, den såkalte Caprivistripa (området til fwe-folket i dagens Namibia), og fri hånd til å kontrollere og innta kysten ved Dar-es-Salaam, som seinere blei kjerna i Tysk Øst-Afrika (seinere Tanganyika, nå fastlandsdelen av Tanzania).
I bytte mot dette ga Tyskland Storbritannia protektoratet Wituland (ved dagens kenyanske kyst) og deler av Øst-Afrika som var viktige for britene for å bygge jernbane til Victoriasjøen, og forplikta seg til ikke å forstyrre Storbritannias relasjoner med sultanatet Zanzibar (dvs. øyene Unguja og Pemba). Traktaten etablerte også den tyske interessesfæren i Tysk Sørvest-Afrika (dagens Namibia), og fastslo grensene mellom tyske Togoland og den britiske Gullkysten (dagens Ghana), samt grensene mellom tyske Kamerun (dagens Kamerun) og britiske Nigeria.


== Konsekvenser ==
Storbritannia blei kvitt Helgoland, som var vanskelig å beskytte i tilfelle væpna konflikt. De erklærte umiddelbart Zanzibar som et britisk protektorat, og fikk full kontroll over sultanatet etter den anglo-zanzibarske krigen i 1896.
Med traktaten blei den tyske kansleren Leo von Caprivis mål om en enighet med britene nådd. Etter Berlinkonferansen hadd Tyskland allerede tapt kappløpet om Afrika; Karl Peters ved det tyske østafrikanske kompani hadde tatt en landstripe ved den tanganyikanske kysten (hvilket førte til Abushiri-opprøret i 1888), men hadde aldri hatt noen kontroll over Zanzibar, så tyskerne ga ikke fra seg noen vitale interesser. Til gjengjeld fikk de Helgoland, som var strategisk viktig for kontroll over Tyskebukta, som hadde blitt viktig for keiser Vilhelm IIs planer om utvide den tyske keiserlige flåte etter at Kielkanalen blei konstruert.
Traktatens villedende navn blei introdusert av Tysklands tidligere kansler Otto von Bismarck, som mente å angripe sin etterfølger Caprivi fordi han gikk gjennom med en avtale som Bismarck hadde stelt i stand da han var kansler. Bismarcks navn på traktaten hinta til at Tyskland hadde bytta et afrikansk imperium med lille Helgoland. Dette blei utnytta av imperialister, som klaga over forræderi mot tyske interesser.


== Eksterne lenker ==
Der "Helgoland-Sansibar"-Vertrag (tysk)
The Anglo-German Treaty (Heligoland-Zanzibar Treaty) 1 July 1890
De tre frierne

De tre frierne er en roman av Margit Sandemo fra 1964. Dette var også den romanen forfatteren debuterte med, i Norsk Ukeblad, årstall 1964. Ukebladet trykket også romanen på nytt i 1989 når forfatteren var som mest populær med bokserien Sagaen om Isfolket. Romanen ble i 1985 utgitt som bok nr.30 i serien «Margit Sandemos beste føljetonger». Dette er en kriminalroman, om 7 ungdommer som stifter klubben «Hatets hevnere», mot stemoren til et søskenpar i gruppa. De lager en liste, med hver sin utspekulerte måte å ta stemoren Lilly av dage på. Da listen 7 år senere på et mystisk vis dukker opp, og flere mord begås, stiller det de 7 ungdommene i et underlig lys. Bokens hovedperson Kari Land, blir selv mistenkt, men også en som blir forsøkt drept. Da hun til slutt står med tre friere, som alle vil gifte seg med henne, er forvirringen total, spesielt siden hun aner at en av frierne er morderen.


== Utgivelser i utvalg ==
«Margit Sandemos beste føljetonger nr.30», Bladkompaniet 1985 ISBN 82-509-1644-1
«Margit Sandemos beste dobbeltbok», Schibsted 2006


== Kilder ==
«Kjære Margit», Bladkompaniet 1994
Distrikter i Vest-Bengal

Liste over distrikter i Vest-Bengal. Distriktene er en administrativ inndeling av den indiske delstaten Vest-Bengal. 


== Referanser ==
Juan Vicente Herrera Campo

Juan Vicente Herrera Campo (født 23. januar 1956) er en spansk konservativ politiker, medlem av Partido Popularog president i Castilla y León fra 2011.


== Referanser ==
Wachtendonk

Wachtendonk er en kommune i distriktet Kleve vest i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Kommunen ligger vest for Rhinen, midt mellom Duisburg og Venlo på den nederlandske grensen. Kommunens navn er av nederlandsk opprinnelse og betyr 'water hill'. Kommunen har 7 917 innbyggere (2006) fordelt på et areal på 48,14 kvadratkilometer, og kommunen er en del av byregionen Rheinschiene.
I de eldre delene av sentrum i kommunen finnes det flere hus med status som kulturminner.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Wachtendonk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wachtendonk – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aborreparken

Aborreparken var en liten park anlagt på rester av Københavns vollanlegg mellom Vestre Boulevard (dagens H.C. Andersens Boulevard, Københavns Vandværk i Studiestræde og Vester Farimagsgade.
Parken ble anlagt og ferdigstilt i 1886 på tross av kritikk fra blant annet arkitekt og borgerrepresentant Ferdinand Meldahl som mente at det var hodeløst når man ikke hadde fastlagt linjeføringen av fremtidens jernbaner i hovedstaden. Tiden ga ham rett.
I 1897 foreslo maleren J.F. Willumsen at man skulle plassere Den Frie Udstillings bygning i parken, noe som også ble realisert. Han ble bakket opp av arkitektene Martin Nyrop, Andreas Clemmensen og Ulrik Plesner og året etter kunne trebygningen tegnet av Willumsen innvies. Prisen var 16 000 kr. Bygningen tiltrakk seg offentlig oppmerksomhet og Vort Land skrev: «Fra den Kähler'ske Keramikfabrik har man faaet brændte Tagsten, skiftevis hvide og blaa, saaledes at Taget fremtræder i det danske Porcelæns Toner».
Plesner selv sto sammen med Aage Langeland-Mathiesen for oppføringen av Studenterforeningen, som fikk en bit av parken. Den ble oppført 1908–1910. I 1910 ble Aborreparken offisielt nedlagt da man nå var klar over at infrastrukturen ville komme på tvers av parken. Utstillingsbygningen ble flyttet til sin nåværende plassering på Oslo Plads i 1913.
Ved anleggelsen av Boulevardbanen i 1913 ble det tatt enda en bit av parken og Deloitte-huset la beslag på de siste restene i 1919.


== Kilder ==
København. Kulturhistorisk opslagsbog


== Eksterne lenker ==
(en) Aborreparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Romsdalseggen

Romsdalseggen er en fjellrygg (tinderekke) mellom Venjesdalen og Åndalsnes i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Fjellryggen består av flere fjelltopper nederst i Romsdalen. Den er tilgjengelig fra Venjesdalen, Isfjorden og Åndalsnes. 
Romsdalseggen er ca. 10 km lang. Blånebba er Romsdalseggens høyeste topp, 1320 moh., og er den østligste av toppene. Vestover tinderekken ligger Mjelvafjellet, Høgnosa og lengst i vest Nesaksla. Romsdalseggen er omkranset av fjelltoppene Venjetindan, Romsdalshornet, Trolltindan, Trollveggen, Bispen, Kongen og Dronninga. Lengst inne i Isterdalen kan en se Trollstigen. Mot vest ser man Molde og ut mot Norskehavet. Romsdalseggen går parallelt med nedre del av Romsdalen, og Rauma elv sees i dalbunnen 1000 meter nedenfor fjellryggen.


== Turisme ==
Fra 2009 har den lokale reiselivsnæringen gitt Romsdalseggen en omfattende markedsføring. I samarbeid med Den Norske Turistforening ble eggen merket og tilrettelagt som turmål, noe som har resultert i økt besøk. Stien fikk varder omtrent for hver 50. meter. Det ble montert kjetting på bratte og vanskelige steder hvor det kan være nødvendig å holde seg fast. Det vanligste utgangspunktet er å starte vandringen i Venjesdalen. Det er tilrettelagt for tre ulike ruter: 

«Romsdalseggen via Mjelvaskaret» – den enkleste varianten og egner seg for barnefamilier.
«Romsdalseggen komfort» – omfatter litt småklatring.
«Romsdalseggen ekstrem» – krevende, inneholder en bratt bestigning av sydryggen på Blånebba.I 2015 ble det registrert 14.000 fotturister på Romsdalseggen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Romsdalseggen – turbeskrivelse i tekst og bilder Arkivert 9. juni 2020 hos Wayback Machine.
Romsdalseggen
Teukbyeoljachido

Teukbyeoljachido (hangul: 특별자치도) betyr «spesiell selvstyrt provins» og utgjør sammen med «Teukbyeolsi» (spesialby), «Gwangyeoksi» (metropol eller storby) og «Do» (provins) den primære administrative inndelingen i Sør-Korea.
Sør-Korea har bare en spesiell selvstyrt provins, og det er øya Jeju i sør, som igjen er inndelt i to byer (Jeju by og Seogwipo), og videre i fem «myeon», sju «eup»  og 31 «dong» .