jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Giuseppe Crespi

Giuseppe Maria Crespi (født 14. mars 1665 i Bologna i Kirkestaten, død 16. juli 1747 samme sted), som bar klengenavnet Lo Spagnuolo («spanjolen»), var en italiensk senbarokkmaler fra Bolognaskolen. Hans eklektiske produksjoner omfatter religiøse malerier og portretter, men han er nå mest kjent for sine sjangermalerier.  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Giuseppe Crespi var sønn av Girolamo Crespi og Isabella Cospi. Maren vart fjernt i slekt med den adelige Cospi-slekten, som hadde bånd til Mediciene i Firenze. 
Han fikk sitt klengenavn lo Spagnolo av sine medstudenter, på grunn av sin elegante opptreden ved det at han gjerne gikk i tettsittende klær i pakt med tidens spanske mote. Han studerte under malerne Domenico Maria Canuti og Carlo Cignani, og utviklet seg videre ved studier av den mest berømte av venezianerne, Lodovico Carracci, og av Antonio da Correggio, Federico Barocci og ved egne naturstudier. 
Til det siste nyttiggjorde han seg av et camera obscura, og benyttet det ekstensivt også ved betraktning av mennesker på gatene, og til å utforske lysspill og gjenskinn. 


=== Maleriene ===
Hans bilder er preget av slik vunne innsikter og andre særegenheter.  Han utviklet sin egen chiaroscuro (lys-mørk-stil) og påvirket blant andre kunstneren Giovanni Battista Piazzetta. I sine malerier av helgener og av heroiske scener fant han gjerne også plass til det tvert motsatte, og til og med skyggepartiene og i gevandtene henfalt han ofte til det manierte.
Hans bilder preges gjerne av en letthet i komposisjonen, kraft i uttrykket og livaktighet i bevegelsen. Særlig kjent er hans serie med de syv sakramenter (utstilt i Dresden); dessuten kan nevnes en sørgende nonne (München), og kentauren Chiron (Wien).


=== De syv sakramenter ===

En anerkjent serie av lerretsmalerier er «De syv sakramenter» som ble malt rundt 1712 og som nå henger i Gemäldegalerie Alte Meister i Dresden. De ble opprinnelig utført for kardinal Pietro Ottoboni i Roma, og etter hans død ble de overlevert til kurfyrsten av Sachsen. Disse imponerende verker er malt med et løst penselstrøk, men opprettholder likevel en nøktern fromhet. De er malt ved bruk av hieratiske symboler som helgener og putti, der det benyttes vanlige folk til å illustrere sakramentenes urførelse.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giuseppe Maria Crespi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sonja Ferlov Mancoba

Sonja Ida Ferlov Mancoba (født Jørgensen 1. november 1911 i København, død 17. desember 1984 i Paris) var en dansk billedhugger.
Mancoba gikk på École des Beaux-Arts i Paris og var tilknyttet COBRA-gruppen, sammen med sin mann, den sørafrikanske kunstneren Ernest Mancoba.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Sonja Ferlov Mancoba på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Dansk Kvindebiografisk Leksikon – Sonja Ferlov Mancoba
Allaert van Everdingen

Allaert van Everdingen (døpt 18. juni 1621, gravlagt 8. november 1675) var en nederlandsk maler og grafiker. Som grafiker arbeidet han med teknikkene etsning og mezzotint.
Epoken han virket i har senere blitt kjent som den nederlandske gullalderen. Han regnes som den første maleren som fremstilte norske landskap. J.C. Dahl omtalte Everdingen som sitt viktigste forbilde og far til norsk landskapsmaleri. Everdingen baserte maleriene på skisser og tok seg deretter friheter i fremstillingen blant annet tilføyde han borger (som knapt fantes i Norge) og han satte fjell eller grantre i bilda for å forbedre komposisjonen.


== Biografi ==
Allaert van Everdingen ble født i Alkmaar der hans far Pieter van Everdingen var notarius. Også Allaerts eldre brødre Jan van Everdingen og Caesar van Everdingen ble malere. Allaerts biograf Arnold Houbraken lærte han malerkunsten på 1630-tallet og tidlig på 1640-tallet, først hos Roelandt Savery i Utrecht, og deretter hos Pieter de Mojlin i Haarlem. En gang etter 1652 slo han seg ned i Amsterdam, der han døde i 1675.


== «Skandinaviske fossefall» ==
I 1644-1645 besøkte Van Everdingen Norge og Sverige, en reise som skulle få stor betydning for ham som kunstner. Ifølge Houbraken var Norgesbesøket ikke planlagt, men foranlediget av at skipet han reiste med på vei til Østersjøen kom ut for en alvorlig storm og søkte ly i norsk havn. I likhet med Frans Post ble Van Everdingen inspirert til å lage skisser av det norske landskapet. Han besøkte blant annet Risør og Langesund. Hans annoterte tegninger dokumenterte besøk langs den norske sørøstkysten frem til Bohuslän og Göteborg-området i Vest-Sverige. Disse skissene, som han senere brukte som forelegg for studiomalerier, ble svært populære i Nederland, og «skandinaviske fossefall» ble betegnelsen på en egen genre som Van Everdingen og Jacob van Ruysdael var de fremste eksponentene for. Flere av hans motiver fra Skandinavia befinner seg i dag i Danmark, henholdsvis i Statens Museum for Kunst i København og på Gavnø Slot på øya Gavnø.
Allaert van Everdingen giftet seg i Haarlem den 21. februar 1645 med Janneke Brouwers, og vi vet derfor at Skandinavia-besøket senest ble avsluttet i februar dette året.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Marius Hauge: En hollender i vår kunsthistorie. Allart van Everdingens grafikk fra Norge. 1999. ISBN 82-995114-0-2


== Eksterne lenker ==
(en) Allaert van Everdingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Allaert van Everdingen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hoplistopus

Hoplistopus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 50 millimeter), omtrent ensfarget grå svermere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika og i Etiopia (den nybeskrevne arten H. mizzi).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Hoplistopus Rothschild & Jordan, 1903
Hoplistopus butti Rothschild & Jordan, 1903
Hoplistopus mizzi
Hoplistopus penricei Rothschild & Jordan, 1903


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Hoplistopus i Encyclopedia of Life 
(en) Hoplistopus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hoplistopus hos NCBI 
(en) Kategori:Hoplistopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hoplistopus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Biodiversity Explorer, Hoplistopus penricei [1]
Bilder av artene
Jean-Baptiste Perronneau

Jean-Baptiste Perronneau (født 1715 i Paris, død 19. november 1783 i Amsterdam) var en fransk maler som spesialiserte seg i portretter utført i pastell. 
Perronneau startet sin karriere som gravør og studerte under Laurent Cars som han tegnet portretter for. Videre arbeidet han også for Gabriel Huquier på rue Saint-Jacques i Paris, der han utførte sine første portretter i olje og særlig pastell i 1740-årene. 
Perronneau debuterte på Salon de Paris med et portrett i pastell i 1746 og ble fullt medlem i Académie Royale de Peinture et de Sculpture (Kongelig akademi for maleri og skulptur) i 1753 med portretter av sine samtidige kunstnere Jean-Baptiste Oudry og skulptøren Lambert-Sigisbert Adam som begge i dag finnes i Louvremuseet.
Hans virke ble overskygget av den franske mester i pastellportretter Maurice Quentin de La Tour. I Parisersalongen i 1750 stilte han ut et portrett utført i pastell av Maurice Quentin de la Tour, og fant ut at denne påsamme ustilling  stilte ut sitt eget selvportrett, kanskje som en ondsinnet konfrontasjon for å demonstrere sin overlegne teknikk. 
Etter 1779 hadde han ikke flere utstillinger under Salon de Paris, men personene som er avbildet i hans portrette viser at han reiste i en rekke av Frankrikes provinser og blant annet besøkte Orléans, Toulouse, Bordeaux og Lyon. En mener han også har besøkt Torina, Roma, Spania, Hamburg, Polen, Russland og England.
Han døde i Amsterdam, øyensynlig som en der noe ukjent person ifølge biografier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Baptiste Perronneau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jean-Baptiste Perronneau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Getty Museum: Jean-Baptiste Perronneau
National Gallery of Art, Washington: Jean-Baptiste Perronneau
National Gallery, London: Jean-Baptiste Perronneau National Gallery i London har Perronneaus mesterlige portrett av Jacques Cazotte
Musée Cognaq-Jay, Paris: Jean-Baptiste Perronneau: Portrett av connoisseur Charles Lenormant du Coudray, vist i Salon i 1769.
Attribution of a portrait of Crozat to Perronneau
Jeffares, Dictionary of pastellists before 1800, online edition
Dovania

Dovania er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 50-60 millimeter) svermere. Forvingene er mørkt gråspraglete med en liten, S-formet, hvit strek ved vingespissen, bakvingene, som er forholdsvis små, mer eller mindre kobberfargede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, tre av artene i høyereliggende områder i Øst-Afrika og den fjerde i Nigeria.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Dovania Rothschild & Jordan, 1903
Dovania dargei Pierre, 2000
Dovania mirei Pierre, 2000
Dovania neumanni Jordan, 1925
Dovania poecila Rothschild & Jordan, 1903


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Dovania i Encyclopedia of Life 
(en) Dovania i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dovania hos NCBI 
(en) Kategori:Dovania – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dovania – detaljert informasjon på Wikispecies 
African Moths - Dovania poecila [1]
Bilder av artene
Nannoparce

Nannoparce er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn ca. 60 millimeter), slanke, grå svermere. Noen er nesten ensfarget grå, andre kan ha lysere eller mørkere tegninger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mexico og på noen av de større øyene i Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Nannoparce Rothschild & Jordan, 1903
Nannoparce balsa Schaus, 1932
Nannoparce poeyi (Grote, 1865)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Nannoparce i Encyclopedia of Life 
(en) Nannoparce i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nannoparce hos NCBI 
(en) Kategori:Nannoparce – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av Nannoparce balsa
Bilder av artene
Isoparce

Isoparce er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 60-65 millimeter), gråspraglete svermere. Artene ligner mye på den europeiske furusvermeren (Sphinx pinastri), som også er knyttet til bartrær, men er neppe i nær slekt med denne.
Munndelene er noe reduserte og disse svermerne tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne.


== Levevis ==
Disse svermerne er blant de ganske få artene i denne familien som har larver som lever på bartrær. Larvene utvikler seg på sumpsypress (Taxodium distichum), og svermerne lever i sumper der disse trærne vokser. Isoparce broui er foreløpig bare kjent fra ett eneste eksemplar innsamlet i Mexico i 1985. Dette ble funnet i et fjellområde, og det er sannsynlig at denne artens økologi er noe ulik den til I. cupressi.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Mexico og det østlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Isoparce Rothschild & Jordan, 1903
Isoparce cupressi (Boisduval, [1875])
Isoparce broui Eitschberger, 2001


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.
Butterflies and Moths of North America - Isoparce cupressi [1]
Silkmoths.bizland.com - Isoparce broui [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Isoparce i Encyclopedia of Life 
(en) Isoparce i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Isoparce hos ITIS 
(en) Isoparce hos NCBI 
(en) Kategori:Isoparce – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Isoparce – detaljert informasjon på Wikispecies
Nutasjon

Med Nutasjon (fra latin nutare «nikke») forstår en innen astronomi den lille, periodiske variasjonen som er overlagret jordaksens presesjonsbevegelse. Periodetiden er 18,6 år og amplituden er 9,2" rettvinklet til ekliptikken og 6,8" parallell til ekliptikken. I tillegg finnes en komponent med amplitude under 1" og kortere periode.
Begrepet nutasjon innen astronomi adskiller seg noe fra nutasjon slik det brukes innen innen snurrebassteori der nutasjon betegner bevegelsen om aksen for dreiemomentet.


== Grunnlag ==

Jordaksens retning i rommet er ikke konstant. Den største bevegelsen er presesjon, en kjegleformig bevegelse om normalvektoren til ekliptikken med en åpningsvinkel på ca  23,5° og med en periode på ca 25 780 år. Overlagret denne bevegelsen ligger en periodisk, raskere og mye mindre bevegelse, nutasjon. I det vesentlige kommer disse bevegelsene fra dreiemomentet til gravitasjonskreftene fra månen og sola på jorda, som har et svakt eliptisk tverrsnitt. Nutasjon oppstår ved at dreiemomentet ikke er konstant, men påvirkes av solens og månens baner relativt til jorden i et periodisk mønster.
Hovedandelen av nutasjonen endrer retningen på jordaksen med en amplitude på ca 9,2" rettvinklet på ekliptikken og 6,8" parallell med ekliptikken med en periode på 18,6 år. Den forårsakes av en langsom forskyvning av månens bane som vinkler ca 5,1° med ekliptikken og hvis baneplanknute dreier seg 360° i løpet av 18,6 år.
Varigheten av en nutasjonsperiode er mer nøyaktig:

18,61296 julianske år eller  6798,3835 dager (gyldig for epoken J2000.0).I tillegg til denne hovedandelen til nutasjon finnes også flere bidrag med kortere periode, helt ned til en halv måned.


== Historie ==
Nutasjonseffekten ble først oppdaget i 1728 av James Bradley da han utførte nøyaktige analyser av stjernekoordinater. Årsaken fant en imidlertid først 20 år senere. Nutasjon er av samme størrelsesorden som aberrasjon en annen effekt som også ble oppdaget av Bradley.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wolfgang Vollmann. Wandelgestirnörter. In: Hermann Mucke (Hrsg.): Moderne astronomische Phänomenologie. 20. Sternfreunde-Seminar, 1992/93. Zeiss Planetarium der Stadt Wien und Österreichischer Astronomischer Verein 1992, S. 55–102 (weblink, 27. Juli 2010)


== Eksterne lenker ==
Presesjon og nutasjon med en luftputegyro – Simulering av jordens bevegelse
Presesjon og nutasjon – Beskrivelse og grafikk
Dolbogene

Dolbogene er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 50-65 millimeter), gråspraglete svermere uten noen slående fargetegninger.


== Levevis ==
Artene er funnet i tørre fjellområder, men de er ganske sjeldne og veldig lite er kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra det sørligste USA og fra Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Dolbogene Rothschild & Jordan, 1903
Dolbogene hartwegii (Butler 1875)
Dolbogene igualana Schaus, 1932 - noen ganger plassert i slekten Ceratomia.


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.
silkmoths.bizland.com - Dolbogene hartwegii [1]
silkmoths.bizland.com - Dolbogene igualana [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Dolbogene i Encyclopedia of Life 
(en) Dolbogene i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dolbogene hos ITIS 
(en) Dolbogene hos NCBI 
(en) Kategori:Dolbogene – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dolbogene – detaljert informasjon på Wikispecies
Vladimir Keilis-Borok

Vladimir Keilis-Borok (født 31. juli 1921 i Moskva, død 19. oktober 2013 i Culver City) var en matematisk geofysiker. Han var den første vinner av First Lewis Fry Richardson Medal i 1998 tildelt av European Geosciences Union. Han har også vært president i Den internasjonale union for geodesi og geofysikk (1987–1991), visepresident for International Association of Seismology and Physics of the Earth’s Interior (1983–1987), og hatt en rekke styremedlemskap i ulike vitenskapelige organisasjoner.


== Referanser ==
Pseudodolbina

Pseudodolbina er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 60-70 millimeter), brunspraglete svermere. Forvingen har en liten, hvit flekk nær midten.


== Levevis ==
Larvene har blitt funnet på planter i slekten Strobilanthes (akantusfamilien). Disse svermerne lever i åsene under Himalaya.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i India, Bhutan, Nepal og Tibet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Sphinginae
Gruppen Sphingini
Slekten Pseudodolbina Rothschild, 1894
Pseudodolbina aequalis Rothschild & Jordan, 1903
Pseudodolbina fo (Walker, 1856)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 26.10. 2012.
Sphingidae of the Eastern Palaearctic - Pseudodolbina fo [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudodolbina i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudodolbina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudodolbina hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudodolbina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av Pseudodolbina aequalis
Guttetur & gledeshus

Guttetur & gledeshus er et musikkalbum med Ole Ivars, utgitt den 26. oktober 2012. Albumet var det siste til å bli produsert av Morten Nyhus sammen med bandet frem til På farten i 55 år, som kom ut i 2019.


== Sporliste ==
«Sommergitaren» (William Kristoffersen)
«Et smil i retur» (William Kristoffersen)
«I skyggen ta'n Henrik»  (William Kristoffersen)
«Kjærlighet er aldri lett å skjule»  (William Kristoffersen)
«Sjelefred»  (William Kristoffersen), (saksofonsolo)
«Dom første ungdomsåra»  (William Kristoffersen)
«Hej då»  (William Kristoffersen)
«Minner fra et gammalt hus»  (William Kristoffersen)
«Om igjen og om igjen»  (William Kristoffersen)
«Feilfri»  (William Kristoffersen)
«Guttetur & gledeshus»  (William Kristoffersen)
«Dele gledene med deg»  (William Kristoffersen)
«Gitarslåtten» (William Kristoffersen), (gitarsolo)
«Da drar vi tel Sverige»  (William Kristoffersen)
«Du er nær meg»  (William Kristoffersen)


== Medvirkende ==


=== Ole Ivars ===
Tore Halvorsen - sang, akustisk gitar, kor
William Kristoffersen - sang, bass, kor, låtskriver
Ole Ødegård - keyboards, kor
Arne Willy Foss - saksofoner, fløyte
Bjørn Elvestad - gitarer, steelgitar, trekkspill, orgel, fele, kor
Arild Engh - trommer, rytmeinstrumenter


=== Andre medvirkende ===
David Foss - kor
Morten Nyhus - tekniker, produsent, keyboards
Lasse Rosin - mastering
Helge Jørgensen - foto


== Kilder ==
Guttetur & gledeshus
Boligstiftelsen Nydalen

Boligstiftelsen i Nydalen (BSN) er en uavhengig boligstiftelse i Nydalen  i Oslo. Stiftelsen ble startet av Bedriftsøkonomisk Studentersamfund ved BI Sandvika, 18. mai 1995, som Boligstiftelsen Sandvika Vest. Stiftelsen flyttet til Nydalen, samtidig med at flyttingen av BI fra Sandvika til Nydalen. Formålet med stiftelsen er å tilby billige leiligheter for studenter på Handelshøyskolen BI.
Boligstiftelsen Nydalen eier i dag 598 studenthybler som ligger ca. 300 meter fra Handelshøyskolen BI. 


== Eksterne lenker ==
Boligstiftelsen Nydalen
Gaspare Diziani

Gaspare Diziani (født 1689, død 17. august 1767) var en italiensk maler i senbarokken eller rokokkoperioden. Han var aktiv hovedsakelig i Veneto, men også i  Dresden og München.


== Biografi ==
Dizianis tidlige trening fikk han i hjembyen Belluno hos Antonio Lazzarini. Han flyttet så til Venezia, til verkstedet til Gregorio Lazzarini og senere til Sebastiano Ricci. Han var syv år eldre, men ellers var hans karriere samtidig med medeleven til Lazzarini og Ricci, Giovanni Battista Tiepolo.
Mellom 1710 og 1720 malte Diziani en gruppe på åtte bilder som omfattet Maria Magdalena for kirken til San Stefano i Belluno, og Inntoget i Jerusalem for San Teodoro i Venezia. Han malte også tre fresker relatert til Livet til Sankta Helena i Scuola del Vin ved siden av kirken til San Silvestro. Dizianis hurtighet og tekniske sikkerhet er tydelig i forberedende oljeskisser, med fargebruket i raske og dristig strøk.
Diziani arbeidet også som landskapsmaler for teateret og operaen i Venezia, München (1717) og senere i Dresden, i samarbeid med Alessandro Mauro. Diziani ble invitert til Roma av kardinal Ottoboni i 1726 for å male et fantastisk interiør til kirken i San Lorenzo i Damaso. Utsmykningen er nå kun kjent gjennom en gravering av Claude Vasconi.
Sala dei Pastelli i Ca' Rezzonico har en sotto in su allegorisk takfreske som viser Poesiens triumf (Poesi omkranset av maleri, arkitektur, musikk og skulpturer).


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaspare Diziani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Abdul Khaliq Hazara

Abdul Khaliq Hazara (Persisk/Urdu: عبدالخالق هزاره) er en politiker i Balutsjistan, Pakistan. Han er etnisk hazara og generalsekretær for Hazaraenes demokratiske parti, samt medlem av bystyret i Quetta.
Dedinje

Dedinje (Дедиње) er et eksklusivt boområde i Beograd, Serbia, i kommunen Savski Venac, 8 km sør for Beograd sentrum. 
I Dedinje ligger de dyreste villaene i Serbia og mange ambassader og ambassaderesidenser. Boligene i området var først eid nesten utelukkende av partisaner fra området ble urbanisert til Titos fall, da mange ambassader og velstående kjøpte opp brorparten av dem. I 2002 hadde Dedinje 8 704 innbyggere. Her ligger også blant annet Kuća cveća – «blomstenes hus» – plassen der Josip Broz Tito ligger begravd. Huset er også museum.


== Eksterne lenker ==
(en) Dedinje – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vidmantas Plečkaitis

Vidmantas Plečkaitis (født 17. februar 1957 i Klaipėda i Litauen) er en litauisk maler, kunstner og politiker. Han er tidligere varaordfører i byen Klaipėda.


== Biografi ==
Plečkaitis ble i 1983 uteksaminert som maskiningeniør fra det polytekniske institutt i Kaunas. Han var fra 1997 direktør i en matvarebedrift.
I 1993 ble han medlem av Litauens liberale forbund. Fra 2000 til 2007 var han varaordfører i Klaipėda. Deretter var han fra 2007 til 2011 sekretær for bystyret.


== Referanser ==