jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den økumeniske patriark av Konstantinopel

Den økumeniske patriark av Konstantinopel er åndelig leder for den ortodokse kirke i Konstantinopel og æresoverhodet for hele den ortodokse kommunion. Hans fulle tiltale og tittel er Hans all-hellighet, erkebiskopen av Konstantinopel, Det nye Roma, og økumenisk patriark. Bispestolen i Bysants ble ifølge tradisjonen opprettet av apostelen Andreas, og den nåværende økumeniske patriarken, Bartholomeos I, er hans 270. etterfølger. Ved siden av den ortodokse kirke brukes tittelen patriark av Konstantinopel også i den armenske apostoliske kirke og var frem til 1964 også i bruk i den romersk-katolske kirke. Den ortodokse patriarken er imidlertid den eneste av disse som kan vise til en ubrutt linje med biskoper fra urkirken og frem til i dag.
Sete for patriarken er Fenerkvarteret i Istanbul. Den patriarkalske St. Georgskirken ved hovedvegen langs stranda ved Det gylne horn rommer patriarkens trone, og patriarkatets kontorer ligger like ved.


== Historie ==
Apostelen Andreas regnes som den første biskopen av Bysants. Etter at byen ble romersk hovedstad under navnet Konstantinopel i 330, ble biskopen opphøyet til erkebiskop. Det første konsil i Konstantinopel (381) bestemte at erkebiskopen skulle ha høyest æresrang nest etter biskopen av Roma. Konsilet i Kalkedon (451) opphøyet erkebiskopen av Konstantinopel til patriark. Betydningen kommer også til uttrykk gjennom ærestittelen økumenisk patriark («hele kirkens patriark»), som ble tatt i bruk i det 6. århundret.
Utover senantikken økte imidlertid spenningen mellom paven i Roma og den økumeniske patriark, som endte med det store skisma og at begge patriarkene bannlyste hverandre i 1054. Etter at korsfarerne erobret Konstantinopel i 1204 og innsatte en latinsk patriark av Konstantinopel, levde de økumeniske patriarkene i eksil i Nikea frem til 1261. Etter den osmanske erobringen av Konstantinopel ble patriarken i 1454 gjort til leder (milletbaşı eller etnark) for alle ortodokse kristne, dvs. ikke bare de greske, men også bl.a. de bulgarske, georgiske og serbiske. Samtidig kunne de osmanske myndighetene inn- og avsette patriarken.
Da republikken Tyrkia ble grunnlagt i 1923, gikk denne myndigheten over til den tyrkiske regjeringen, som må godkjenne valget av patriarken. Tyrkisk lov bestemmer også at patriarken må være tyrkisk statsborger. Siden store deler av den greske minoriteten i Tyrkia har utvandret til Hellas, medfører den bestemmelsen en kraftig innsnevring av rekrutteringsgrunnlaget.
Forholdet til den katolske paven ble normalisert på 1950-tallet. Patriark Atenagoras I og pave Paul VI opphevet bannlysningene mot hverandres kirker i 1965.


== Se også ==
Liste over økumeniske patriarker av Konstantinopel


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Patriarchate of Constantinople – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Orthodox wiki
Abderos

Abderos (gresk: Ἄβδηρος; «krigens sønn») var i gresk mytologi en guddommelig helt, i henhold til Pseudo-Apollodorus en sønn av Hermes, og hyponym for den greske byen Abdera i Trakia.


== Opphav ==
Opphavet til Abderos er forskjellig i de ulike kildene. Pseudo-Apollodorus hevder at han var en sønn av guden Hermes, men i henhold til andre (Strabon) var han en sønn av den legendariske Thromios lokieren. Det er også hevdet at han var sønn av en venn av Herakles, og en sønn av Menoitios, hvilket ville gjøre Abderos til en bror av Patroklos, en våpenbror av Akilles. Den greske poeten Pindaros gjorde Abderos til en sønn av Poseidon og Thronia.


== Herakles' åttende storverk ==
Han er mest kjent for sin tragiske rolle i det åttende av Herakles' tolv storverk. Sammen med andre hjalp han Herakles med å fange fire ville og menneskeetende hopper tilhørende Diomedes, en kjempe i Trakia. Herakles overmannet stallkarene og drev hestene til Diomedes ut i havet og etterlot dem hos Abderos. Imidlertid mens Herakles var borte, fortærte hestene Abderos, og som hevn lot Herakles dem også spise Diomedes. Tradisjonen hevder at Herakles grunnla byen Abdera i nærheten av graven til Abderos. Her ble de agonske leker, bestående av boksing, bryting, og pankration (gresk kampsport) holdt i hans ære (men hesteløp ble bannlyst i respekt for hans død).
I en del forskjellige tradisjoner var Abderos istedenfor å hjelpe Herakles, var han en tjener av Diomedes, og ble drept av Herakles sammen med sin herre.


== Referanser ==


== Kilder ==
(Pseudo)-Apollodorus (1997). The Library of Greek Mythology. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-953632-0. 


== Litteratur ==
On the agones: Philostratus II 25.
Smith, William (1873): «Abde'rus» i: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London.
Tümpel, Karl (1893): «Abderos» i: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Bind I,1, Stuttgart, s. 23 f.
Yvonne Strahovski

Yvonne Strahovski (født Yvonne Jaqueline Strzechowski; 30. juli 1982) er en australsk skuespiller. Hun er født i Australia med polske foreldre, og snakker polsk og australsk engelsk. Etter at hun ble uteksaminert fra University of Western Sydney, spilte hun i en rekke australske TV-show. Etter dette spilte hun CIA-agenten Sarah Walker i den amerikanske TV-serien Chuck, som er den rollen hun er mest kjent for. Hun har også en av hovedrollene i sjuende sesong av TV-serien Dexter, som Hannah McKay.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yvonne Strahovski på Internet Movie Database 
(sv) Yvonne Strahovski i Svensk Filmdatabas 
(da) Yvonne Strahovski på Filmdatabasen 
(da) Yvonne Strahovski på Scope 
(fr) Yvonne Strahovski på Allociné 
(en) Yvonne Strahovski på AllMovie 
(en) Yvonne Strahovski hos Turner Classic Movies 
(en) Yvonne Strahovski hos TV Guide 
(en) Yvonne Strahovski hos The Movie Database 
(en) Yvonne Strahovski hos Internet Broadway Database
Øvre Romerike

Øvre Romerike er et landskap i Norge som utgjør nordre del av Romerike, som tradisjonelt ligger i Akershus. Øvre Romerike fogderi ble opprettet i 1634, og omfattet da prestegjeldene Eidsvoll, Gjerdrum,  Nannestad, Nes og Ullensaker. Regionen ble videreført ved Øvre Romerike prosti og Øvre Romerike tingrett. Fra 2020 er området del av Viken fylke.


== Kommuner ==
Øvre Romerike er inndelt i seks kommuner:


== Valgkrets ==
Øvre Romerike var en valgkrets i Akershus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Øvre Romerike valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Øvre Romerike bestod av herredene Nes, Eidsvold/Eidsvoll, Hurdalen og Feiring med rundt 20 000 innbyggere og 10 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.


== Valgresultat ==
(1)Arbeiderdemokratene støttet Venstres kandidat i 1912 og 1915.


== Stortingsrepresentanter ==


== Referanser ==
Macho Like Me (dokumentar)

Macho Like Me er en dokumentarfilm fra 2009 som er  regissert og fremført av Helie Lee. Hun utfører en sosialt eksperiment der hun ved å klippe håret og bytte til manneklær forvandler sitt utseende fra å være en etablert kvinne til en «mann», og tar steget inn i den maskuline verdenen. Dokumentaren er en blanding av en presentasjon på scenen og råopptak, og ble presentert på San Diego Asian Film Festival og DC Asian Pacific American Film Festival i 2010.


== Handling ==
I dokumentaren får Helie hjelp av venninnene sine til å vise frem hele forvandlingen til en mann som heter «Harry», en rolle som hun inntar i seks måneder. I begynnelsen blir hun positivt overrasket over hva det mannlige livet har å tilby, men etter en kort stund opplever hun vanskeligheter med å måtte undertrykke sine følelser, og har en konstant frykt for å bli sett på som homoseksuell. Hun havner deretter oppi en pinlig og nesten katastrofal episode med noen svært macho gutter. På en fest i Playboy Mansion begynner hun å forstå at menn har det vanskeligere enn hun noensinne hadde forestilt seg, og hennes syn på menns privilegier og relasjoner testes.


== Motivasjon og erfaring ==
Hennes motivasjon for å lage dokumentaren var mange strandede forhold med menn og en stereotypisk oppfatning av at menn har det lettere i livet enn kvinner etter å vokst opp med å se broren bli «behandlet som en kronprins, mens hun og hennes søster utelukkende ble sett på som ekteskapsmateriale». Lee setter derfor i gang for å se om menn har det bedre enn kvinner med all den styrke og friheten hun tillegger dem. Det viser seg imidlertid at hun får et nytt syn som overrasker henne, og hennes erfaring som mann gir henne overraskende konklusjoner som fører til at hun setter spørsmålstegn ved kjønnsrollene og hva det virkelig vil si å være en «kvinne» eller «mann». Det som startet som en kritikk av menns fordeler, blir etterhvert en uventet personlig opplevelse, hvor hun dekonstruerer den mannlige identiteten og beskriver alle slags typer menn på randen av nervøse sammenbrudd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Macho Like Me på AllMovie
Friidrett under Sommer-OL 1908 – 3 miles lag menn

3 miles lagløp for menn var en lagøvelse i friidrett under Sommer-OL 1908 i London. Det var tredje gangen lagløp var på det olympiske programmet, første gangen var under OL 1900 i Paris, da var distansen 5000 meter og under OL 1904 i St Louis var den 4 miles. Det var seks lag med fem løpere på hvert lag som deltok i konkurransen. Det var plasseringen til de tre beste på hvert lag som gjaldt, og laget som fikk lavest poengsum vant. Det var to kvalifiseringsheat og en finale.  


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
To forsøksheat der de to beste lagene gikk videre til finalen.


==== Heat 1 ====
De fire britiske løperne løp hånd i hånd over målstreken, men de fikk 1+2+3=6 poeng for det tre første plassene og var kvalifisert for finalen. Ettersom verken Italia eller Nederland hadde tre løpere som fullførte løpet fikk de ikke noe tellende resultat og det var kun det brikett laget som gikk videre fra det første førsøksheatet.


==== Heat 2 ====
USA (10 poeng) og Frankrike (15) gikk videre til finalen fra det andre heatet, Sverige ble utslått (21 poeng).  


=== Finale ===


=== Sluttstilling lag ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 20. juli 2016 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
EM i boccia 2009

Europamesterskapet i boccia 2009 ble arrangert i perioden 26. juni - 2. juli 2009 i Póvoa de Varzim i Portugal. Arrangør var CPISRA - Cerebral Palsy International Sports and Recreation Association. 


== Resultater, individuelt ==


=== BC1 ===

David Smith slo João Paulo Fernandes 8-0 i finalen, og Francisco Beltrán slo Antonio Marques 3-1 i bronsefinalen. David Smith vant alle sine kamper i dette mesterskapet.


=== BC2 ===

Fernando Ferreira slo Manuel Martìn 4-1 i finalen, og Nigel Murray slo Pedro Silva 7-3 i bronsefinalen. Fernando Ferreira vant alle sine kamper i dette mesterskapet.


=== BC3 ===

Grigorios Polychronidis slo Sandra Peña 5-1 i finalen, og Luís Silva slo José Rodríguez 7-3 i bronsefinalen. Grigorios Polychronidis vant alle sine kamper i dette mesterskapet.


=== BC4 ===

Radek Prochazka slo Fernando Pereira 3-2 i finalen, og Robert Durkovic slo Dezso Béres 5-1 i bronsefinalen. Radek Prochazka vant alle sine kamper i dette mesterskapet.


== Resultater, lagkonkurranser ==


=== Lag BC1/2 ===

Portugal slo Storbritannia på tie-break etter 6-6 ved full tid i finalen, og Spania slo Irland 6-2 i bronsefinalen.


=== Par BC3 ===

Portugal slo Irland på tie-break etter 6-6 ved full tid i finalen, og Hellas slo Belgia på tie-break etter 3-3 ved full tid i bronsefinalen.


=== Par BC4 ===

Storbritannia slo Portugal 4-3 i finalen, og Ungarn slo Tsjekkia 7-0 i bronsefinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CPISRA - Boccia European Championships 2009 - Povoa de Varzim
Pallentjåkka

Pallentjåkka (nordsamisk: Ballinčohkka) er et fjell sør for Torneträsk i svensk Lappland. Fjellet ligger sør for Abisko nasjonalpark og avgrenses av Ballinvággi i vest og Nissonvággi øst. Den høyeste toppen rager 1 737 moh. Nord for denne ligger en lavere topp med høyde 1 523 moh. Den lavere toppen synes godt fra terrenget rundt Abisko. 


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
Birgitte Lange

Birgitte Elisabeth Verle Lange (født 8. juli 1966) er en norsk embetskvinne, organisasjonsleder og forfatter. Hun er fra 8. oktober 2018 generalsekretær i Redd Barna i Norge. Fra 2012 til 2018 var hun assisterende direktør i Utlendingsdirektoratet. Fra 2007 til 2012 var hun ekspedisjonssjef i Samfunns- og frivillighetsavdelingen i Kulturdepartementet.


== Bibliografi ==
Venner for harde livet (2003). Skrevet sammen med Marit Slagsvold.
Rikere hverdag (2010)
Hjemmestedet. Lengselen etter å komme hjem. Aschehoug 2015
En liten bok om det store som skjer når du følger planen. Cappelen Damm 2018


== Referanser ==
QuizDan Sesong 1

QuizDan Sesong 1 eller QuizDan 2011 var første sesong av quizkonkurransen QuizDan og gikk på NRK1 i tretten programmer høsten 2011. Programmet ble sendt lørdag kveld. 27 lag deltok i de ni kvartifinalene, ni lag deltok i de tre semifinalene og tre lag deltok i finalen. Dan Børge Akerø var programleder.


== Kvalifisering ==
Ni lag ble tatt ut av Norges Quizforbund på bakgrunn av resultater fra NM i quiz, mens de øvrige 18 lagene ble tatt ut gjennom en rekke kvalifiseringskonkurranser landet rundt våren 2011. Nær 500 quizlag deltok i kvalifiseringene.


== Konkurransen ==
De ni forhåndsuttatte lagene ble seedet i trekningen, slik at hver kvartfinale inneholder ett "Mesterlag" og to utfordrere. De tre fremste lagene, El diablo en el ojo, I dårligste laget og Tryggve Grans skiskole ble seedet slik at de først kunne møtes i finalen. De øvrige 18 lagene ble trukket helt tilfeldig. De tre forannevnte lagene vant sine semifinaler og møttes i finalen 10. desember 2011. Vinnerlaget ble El diablo en el ojo, mens I dårligste laget tok andreplassen. Thomas Kolåsæter vant duellen mot lagmakkeren Jim Isaksen, og kunne dermed smykke seg med tittelen Norges beste quizzer.


== Referanser ==
Silje Ims Rasmussen

Silje Ims Rasmussen (født 4. mai 1973) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Klepp på Jæren i Rogaland som spesialiserte seg på hekkeløp. Hun har to sølvmedaljer fra NM i 1992 og 1993. Hun studerte med idrettsstipend ved Louisiana State University i Baton Rouge, Lousiana.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Sprint-NM på skøyter 2015

Sprint-NM på skøyter 2015 ble tildelt Drammens Skøiteklub som teknisk arrangør. Ifølge den preliminære og endelige terminlisten var sprintmesterskapet satt opp med arrangementsdatoer den 24. og 25. januar 2015.Under mesterskapet var det ment å dele ut kongepokaler for vinnerne i seniorklassene for damer og herrer ifølge tingvedtaket i Asker 2014, men da antallet startende deltagere i dameklassen senior falt under grensen for minimumsdeltagere for en kongepokal-konkurranse ble det dessverre bare delt ut kongepokal til norgesmesteren i herrer senior.


== Program ==
Utdrag fra veiledende tidsplan.


== NM-uttak ==
Ved første-uttaket var det tatt ut følgende antall løpere:
Regjerende mestere i sprint senior var Hege Bøkko (Hol IL) og Håvard Holmefjord Lorentzen (Fana IL), og Lorentzen stilte opp for å forsvare tittelen sin, mens Hege Bøkko meldte avbud som en av totalt 17 løpere som hadde trukket seg fra mesterskapet.


== Aktuelle rekorder ==


=== Mesterskapsrekorder Senior ===


=== Mesterskapsrekorder Junior ===


=== Banerekorder ===
Det ble satt nye banerekorder på begge distansene for begge kjønn allerede den første dagen.


== Medaljevinnere ==


== Sammenlagt damer senior ==


== Sammenlagt herrer senior ==


== Sammenlagt damer junior ==


== Sammenlagt herrer junior ==


== Funksjonærer ==
Overdommere var Knut A. Olsen (senior), Gunnar Lødding (junior), Harry Tverråen (assisterende senior) og Jan Lokshall (assisterende junior).
Startere var John M. Eliassen (senior) og Ferdinand Verheyleweghen (junior).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for Drammens SK
Relevante dokumenter fra Drammens Skøiteklubs offisielle nettsider:
Pressemelding: NM skøyter sprint 2015 i Drammen.
NM Program NM Sprint 2015 (12 .pdf-sider) med Velkomsthilsen fra leder av arrangørklubb og vertskommunens ordfører, Tidsskjema, Drammens SK historie (sammendrag), aktuelle rekorder.
Startliste NM Sprint 2015 Offisiell trekningsliste for 1. dags distanser.
Live-resultater (tall og tekst) fra www.results.drammenssk.org
Sammenlagtliste etter første dag alle klasser hver for seg
Startliste for 500 meter alle klasser søndag 25. januar.
Norges Skøyteforund har tatt ut følgende løpere til NM sprint, Drammen 24. og 25. januar 2015 Arkivert 12. januar 2015 hos Wayback Machine. på Skøyteforbundet.no
(en) Sprint-NM på skøyter 2015, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter 2015, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter 2015, Junior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter 2015, Junior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Utenfor konkurranse ved Sprint-NM på skøyter 2015, damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Utenfor konkurranse ved Sprint-NM på skøyter 2015, herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Resultater på SpeedSkatingResults.com
Levanger og Skogns Sparebank

Levanger og Skogns Sparebank var en sparebank i Levanger kommune i Trøndelag. Banken ble etablert den 1. mars 1843, og hadde sine røtter i Selskabet for Skogns Vel, opprinnelig stiftet i Skogn prestegjeld i 1810. Banken hadde tilhold på ulike lokaliteter i kjøpstaden Levanger utover 1800-tallet. I 1913 ble bankbygningen i Kirkegaten 50 ved torget i Levanger åpnet. I 1976 ble Levanger og Skogns Sparebank, Skogn Sparebank og Ytterøy Sparebank fusjonert til Levanger Sparebank, som i 1985 ble innfusjonert i Sparebanken Midt-Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hilmo, Jon (1993). Sparebanken – 150 år i lokalsamfunnets tjeneste. Sparebanken Midt-Norge, Levanger. ISBN 82-992828-0-2. 
Landfald, Kåre (1943). Levanger og Skogns Sparebank 1843–1943. Oslo: Fabritius & Sønners Boktrykkeri.
Levanger Sparebank

Levanger Sparebank var en sparebank i Levanger kommune i Trøndelag. Banken ble etablert den 1. januar 1976 som en fusjon av tre sparebanker i kommunen, Levanger og Skogns Sparebank, Skogn Sparebank og Ytterøy Sparebank. Levanger Sparebank åpnet i 1978 nye lokaler i umiddelbar nærhet til gamle Levanger og Skogns Sparebanks lokaler ved Levanger torg. Den 1. mai 1985 ble Levanger Sparebank innfusjonert i Sparebanken Midt-Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hilmo, Jon (1993). Sparebanken. 150 år i lokalsamfunnets tjeneste. Levanger. 
Reiertsen, Elsa (1998). Penger, vekst og endring : Trondhjems Sparebank – Sparebanken Midt-Norge : 1823–1998. Trondheim.
Mon pays

«Mon pays» (som på norsk kan oversettes til Mitt hjemland) er en sang, komponert av Gilles Vigneault i 1964.
Den ble skrevet til National Film Bord of Canadas film La neige a fondu sur la Manicouagan, i regi av Arthur Lamothe. Sangen, med sin tekst om vinder, kulde, snø og is, om ensomheten i vide åpne steder og brorskapets ideal, har blitt en slags hymne i Quebec, hvor mange mennesker ser den som et uttrykk for provinsens frie ånd. Vigneualt, imidlertid, har avvist at dette noensinne var hans intensjon.
Vigneualt ble tildelt Prix Félix-Leclerc under Festival du disque de Montréal for sangen i 1965. Senere det året fremførte Monique Leyrac den i den internasjonale sangfestivalen i Sopot, Polen og fikk en førsteplass.
I 1976 ble «Mon pays» omarbeidet til discosangen «From New York to L.A», innspilt av Patsy Gallant. Den engelskspråklige teksten til Gene Williams er uforbundet med den franske originalteksten. Sangen ble en internasjonal hit for Gallant, blant annet med en sjetteplass på den britiske singlelisten og en syvendeplass på VG-lista.  


== Norsk versjon ==
Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Star».


=== Innspilling ===
Gro Anita Schønn. Utgitt på singlen Talent TLS 066 i 1977.


== Referanser ==
Alessandro Barsanti

Alessandro Barsanti (født 28. august 1858 i Alexandria, død 24. oktober 1917 i Kairo) var en italiensk arkitekt og egyptolog som arbeidet for de egyptiske oldsakssamlingene.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alessandro Barsanti stammet fra en toskansk familie uog studerte i Firenze.


=== Egyptolog ===
Etter at han vendte tilbake til Egypt ble han ansatt av Gaston Maspero som restauratør og kunstner for Det egyptiske museet, og hadde fra 1891 tittelen Conservateur-Restaurateur.
Han stod for utgravninger over hele Egypt. Spesielt oppdaget han gravstedet til faraoen Akhnaton i 1891. I 1892 arbeidet han med Jacques de Morgan i Øvre Egypt, 1894–1894 assisterte han Georges Daressy med hans arbeider i tempelet i Medinet Habu, 1895–1896 var han i Nubia og var med på å redde de oldtidsminner som var truet av bygginen av den første Assuandemingen. Fra 1899 til 1904 arbeidet han i Sakkara. Han gravde blant annet ved de uferdige pyramider Baka og Chaba i Zaujet el-Arjan og i dødetempelet tilknyttet Unas-pyramiden.
Han ledet også overflyttingen av samlingene til Det egyptiske museet fra Giza til der de nå er i selve Kairo.


== Verk ==
Fouilles autuor de la pyramide d´Ounas (1899–1890). In: Annales du service des antiquités de lÉgypte - Súppleménts (ASAE), 1. Ausgabe 1900. Institut français d'archéologie orientale, Kairo. pp 149–190 & 230–285.
Rapport sur la fouille de Dahchour (1902). In: Annales du service des antiquités de lÉgypte - Súppleménts (ASAE), 3. Ausgabe 1902. Institut français d'archéologie orientale, Kairo. pp 198–202.
Fouilles de Zaouiét el-Aryán (1904–1905). In: Annales du service des antiquités de lÉgypte - Súppleménts (ASAE), 7. Ausgabe 1906. Institut français d'archéologie orientale, Kairo. pp 257–287.
Fouilles de Zaouiét el-Aryán (1911–1912). In: Annales du service des antiquités de lÉgypte - Súppleménts (ASAE), 12. Ausgabe 1912. Institut français d'archéologie orientale, Kairo. pp 57–63.


== Litteratur ==
Maria Casini: One hundred years in Egypt: paths of Italian archaeology. Electa, Mailand 2001, OCLC-Nr. 59462809.
Donato Morelli, Rosario Pintaudi: Cinquant'anni di papirologia in Italia: carteggi Breccia-Comparetti-Norsa-Vitelli, Tomo 1.. Bibliopolis, 1983, ISBN 8870881172, pp 103 & 104.
Christine Beinlich-Seeber: Bibliographie Altägypten, 1822-1946: Indices (= Ägyptologische Abhandlungen, Band 61.). Harrassowitz, Wiesbaden 1998, ISBN 3447036826, pp 212.
Thomas Hammond

Thomas Hammond (født 1630 i Chertsey, død 19. april 1681 i Trondheim) var en engelsk kjøpmann som slo seg opp som en av Trondheims mektigste, og også ble rådmann og borgermester.
Han var sønn av den engelske godseier Edward Hammond som levde omtrent 1595–1660.  Thomas og broren William (1629–1719) fartet mellom England og Trondheim og handlet trelast og fisk.  Thomas kom til Trondheim rundt 1658 og giftet seg i 1659 med Elisabeth Sommerschiel, som var datter til en annen engelsk tilflyttende kjøpmann Henrik «Engelskmann» Sommerchild (Henrich Richardson Sommerscales, 1584–før 1664). Hammond ervervet seg etter hvert store jord- og skogseiendommer blant annet fra Joachim Irgens og Henrik Müller.  Han omkom under bybrannen i Trondheim den 18.-19. april 1681, som også tok de fleste av hans byeiendommer, men Hammond eide jo store verdier utenfor byen, da.
Thomas og Elisabeth fikk fire døtre som ble gift med kjøpmenn i Trondheim, deriblant Elisabeth (1659–1712) og Sara (1672–1716) som giftet seg med sønnene til den styrtrike Lorentz Mortensen Angell, nemlig Morten og Albert (som fikk «Angellgodset»). Sara var mor til Thomas Angell (1692–1767). Thomas Hammonds datter Anna giftet seg med Johann Mølmann, og datteren Lydia med Jochum Manzin og senere med Hans Christian Hagerup.
Thomas ble også far til tre sønner, der Edvard Hammond (1668–1711) ble amtmann i Bergen, og Johan Thomassen Hammond (1674-1722), g. Sofie Humfreysdatter Brügman (1674-1751), var kjøpmann i Trondheim. 


== Se også ==
Hammond (slekt)


== Referanser ==