jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Idrætsforeningen Viking (Kristiania)

Idrætsforeningen Viking (stiftet 1902, oppløst 1910) var et norsk idrettslag fra Kristiania. Viking drev med fotball, friidrett og skisport og ble stiftet av elever ved skolene Frogner og Vestheim. Klubben hadde kort levetid, men flere markante utøvere og ledere i norsk idrett startet sine karrierer i Viking.


== Fotball ==
Klubben var i 1905 med på å stifte Kristiania Fotballkrets og deltok i kretsmesterskapene til og med 1910. Sigurd Brekke og Charles Herlofson representerte Viking på det norske landslaget, mot Sverige 11. september 1910.En av årsakene til Vikings oppløsning var at klubben led økonomisk tap etter arrangementet av en kamp mellom et sammensatt Viking- og Mercantile-lag mot svenske Örgryte 16. oktober 1910. Da Viking var i ferd med å rakne, ble angivelig den noe yngre klubben Ready forespurt om å gå inn i klubben, noe Ready-medlemmene avslo. De gjenværende Viking-medlemmene gikk inn i Mercantile eller Lyn. Kristian Krefting og Ragnvald Heyerdahl-Larsen dro til Lyn og ble norgesmestere for klubben i 1910 og 1911. Gunnar Andersen dro også til Lyn (i 1911) og spilte etter hvert 46 kamper for det norske landslaget. Sigurd Brekke, Charles Herlofson og brødrene Holm Fredrik og Eystein Holmsen meldte seg inn i Mercantile og ble norgesmestere i 1912. Jacob Ramm ble senere president i Norges Bandyforbund og Norges Fotballforbund.


== Friidrett ==
Viking fostret flere friidrettsutøvere som senere fikk resultater i andre klubber. I Norges Friidrettsforbunds historie heter det: «Av Kristianias småklubber var det Viking som satte de største spor og ydet de største tributter til utviklingen. Den fostret et imponerende antall fremragende idrettsmenn, storkarer som John Falchenberg, Olaf og Halfdan Stormoen og Holger Warendorph.» Sistnevnte representerte fremdeles Viking da han i 1903 tok sølv i NM i spyd.


== Skisport ==
Vikings skiløpere hadde sin beste periode fra 1908 til 1910 da klubben gikk inn. Reidar Amble Ommundsen, Gunnar Andersen, Ragnar Omtvedt og Ralph Tschudi representerte alle klubben.


== Referanser ==
Litejnyj prospekt

Litejnyj prospekt (russisk: Лите́йный проспе́кт) er en bred aveny i Tsentralnyj rajon i St. Petersburg i Russland. Den strekker seg fra Litejnyjbroen (åpnet 1879) over Neva i nord til Nevskij prospekt i sør, og er 1,9 km lang.
Litejnyj kan oversettes som «støping». Navnet stammer fra et støperi oppført i 1711 i sørenden av det som skulle bli Litejnyj prospekt. Senere kom blant annet forlegninger for Preobrazjenskijregementet og palasser for Aleksej Petrovitsj og Natalja Aleksejevna langs den nye gaten, som i 1738 fikk navnet Litejnyj prospekt.Etter oktoberrevolusjonen ble gaten i 1918 omdøpt til Prospekt Volodarskogo etter revolusjonshelten V. Volodarsky (1891–1918), men i 1944 fikk den sitt gamle navn tilbake.Arkitekturen langs gaten er preget av bygninger fra andre halvel av 1900-tallet og frem til 1930-årene. Noen viktige bygninger langs gaten er:

Bolshoj-huset (Litejnyj 4, oppført 1932)
Varvara Dolgorukis herskapshus (Litejnyj 14)
Muruzi-huset med Josif Brodskijs leilighet (Litejnyj 24, oppført 1874-76)
Nekrasov-museet (Litejnyj 36)
Zinaida Yusupovas herskapshus (Litejnyj 42, dagens St. Petersburg Institute of International Trade, Economics and Law)
Mariinskij-sykehuset (Litejnyj 56, arkitekt G. Quarenghi, oppført 1803-05)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liteyny Prospekt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bortelid

Bortelid er ett av tre vintersportssentre i Åseral kommune i Agder, 600-800 moh..  Fjellområdene ved Bortelid er en del av Setesdalsheiene.  Tidligere var Bortelid en avsidesliggende dal som til en viss grad ble benyttet til seterdrift.
I dag har Bortelid mange fasiliteter, tilrettelagt for friluftsliv og turisme.  Ved Bortelid finnes over 1000 hytter og leiligheter, Bortelidseter hotell og skisenter med familiebakke, skiskytterarena og langrennsløyper. Bortelid har daglig bussforbindelse og skibusser på lørdager i vintersesongen.
Bortelid benyttes om sommeren til aktiviteter som fjellturer, fiske, bading i Bortelidtjønna, kanopadling og mountain bike.


== Referanser ==
Gao Xiang

For Shu Han-generalen Gao Xiang fra de tre rikers tid, se Gao Xiang (general)Gao Xiang (kinesisk: 高翔; pinyin: Gāo Xiáng; født 1688 i Ganquan i prefekturet Yangzhou i provinsen Jiangsu, død 1753) var en kinesisk maler, poet, kalligraf og seglgravør under Qing-dynastiet i Kina. Han regnes som en av de åtte eksentrikere fra Yangzhou. Hans stilnavn var Feng Gang (kinesisk: 凤岗; pinyin: Fèng Gǎng; Wade-Giles: Feng Kang), mens han også arbeidet under pseudonymet Xi Tang (kinesisk: 西唐; pinyin: Xī Táng; Wade-Giles: Hsi T'ang).Gao Xiang fødtes inn i en fattig familie og skal ikke ha hatt mange venner, med unntak av munken og maleren Shitao som var en ungdomsvenn og inspirasjonskilde. Gao var en mester i å male plommeblomster med nakne grener, og rivaliserte i dette med Wang Shishen, som malte plommeblomster med løvrike grener, om hvem som var den fremste av dem. Xiangs arbeider skal ha vært en av Jin Nongs inspirasjonskilder.


== Referanser ==
Jin Nong

Jin Nong (kinesisk: 金農; pinyin: Jīn Nóng; Wade-Giles: Chin Nung; født 1687 i Hangzhou, død 1764) var en kinesisk maler, forfatter, kalligraf, kunstkritiker og -handler under Qing-dynastiet i Kina. Han regnes som den mest kjente av de åtte eksentrikere fra Yangzhou. Han var den første kinesiske kunstneren som malte et stort antall selvportretter og som tjente til sitt livsopphold både gjennom salg av sine arbeider på det åpne markedet, til rike personer i Yangzhou og publisering av skriftlige arbeider. Han hadde ikke en spesiell mesén. Jin Nong mente at det å leve av kunsten ikke skulle ansees å være uten ære.


== Biografi ==
Jin Nong var en fattig, barnløs enkemann som ikke begynte å male før etter at han hadde fylt 50 år. Han var en nonkonformist som ved siden av menneskeskikkelser, landskap og fugler fortrinnsvis malte mer tradisjonelle og symbolrike motiver som orkideer, bambus, krysantemum og mei-blomster (kinesisk plomme). I Yangzhou der han bodde, var maleriene av mei-blomster etterspurt og disse regnes til hans fineste skildringer. Senere malte han også tablåer fra buddhismen. Nong skapte en egen kalligrafi-stil som han ga navnet «lakk-kalligrafi» (qishu). Navnet viser til lakkskrift på bambuspapir under Han-dynastiet.Bortsett fra inntekten han fikk som maler, fikk han også inntekter fra arbeid som skribent og designer. Han hadde fått meget gode kritikker for poesien sin fra notable kritikere som Mao Qiling (1623–1716) og Zhu Yizun (1629–1709). Det er kjent at han reiste rundt med flere av sine lærlinger som også fungerte som hans tjenere. Disse assisterte ham i produksjon av tusjstener (blokker) og lanterner som han senere ferdigstilte med en personlig kunstnerisk tilføyelse. Takket være salg av disse objektene ble han økonomisk uavhengig. Ning var kjent som forfatter før han ble kjent som maler, malingen ble ikke hovedinntektskilde før etter at helsen hans begynte å svikte. For å kunne øke produksjonen aksepterte han at andre malte under hans eget navn. En av disse «skyggemalerne» var Luo Ping (navnet kan også være gjengitt som Lo Ping eller Luo Pin), og han redigerte også noen samlinger av Jin Nongs verker.
Jin Nong lot seg blant annet inspirere av Gao Xiang og Wang Shishen, mens han selv skal ha inspirert Zheng Xie, Li Fangying, eleven Luo Ping og Wu Changshuo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Chinese Paintings in the Ashmolean Museum Oxford (side 76-77) Oxford ISBN 1-85444-132-9
Cahill, James: The painter's practice. New York: Columbia University Press, 1994.


== Eksterne lenker ==
China Culture
China Page med hans arbeider, noe tekst på kinesisk)
Onduline

Onduline er en trykkimpregnert asfaltplate, produsert av cellulose, impregnert i bitumen. Platen benyttes som tak- og veggkledning. Onduline ble utviklet av Gaston Gromier i Frankrike. Produktet ble lansert på markedet i 1950.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Buzyges

Buzyges er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne ca. 25 millimeter), brunlige smygere. Vingenes overside er brun med store, oransje felter eller flekker. Undersiden er noe blekere, undersiden av bakvingen gulbrun.


== Levevis ==
Disse artene lever i fuktig, tropisk skog der larvene trolig lever på bambus i slekten Chusquea.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Buzyges Godman, 1900
Buzyges benito (Freeman, 1979)
Buzyges idothea Godman, 1900
Buzyges mellanaformis Austin & Warren, 2009
Buzyges rolla (Mabille, 1883)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Buzyges på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Buzyges i Encyclopedia of Life 
(en) Buzyges i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Buzyges hos NCBI 
Buzyges – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Buzyges spp. [2]
Chalcone

Chalcone er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune smygere. Forvingene har små, lyse (hvite eller gulaktige) flekker. Undersiden er blekere og mer gråaktig enn oversiden.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de sørlige delstatene av Brasil og i lavlandet i Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Chalcone Evans, 1955
Chalcone briquenydan (Weeks, 1901)
Chalcone santarus (Bell, 1940)
Chalcone tania (Schaus, 1902)
Chalcone zisa (Plötz, 1882)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Chalcone på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Chalcone i Encyclopedia of Life 
(en) Chalcone i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chalcone hos NCBI 
Metrocles – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Chalcone spp. [2]
Cordelia Edvardson

Cordelia Edvardson (født 1. januar 1929, død 29. oktober 2012) var en svensk journalist og forfatter. Hun var Svenska Dagbladet og Aftenpostens korrespondent i Israel.
Hun var datter av Elisabeth Langgässer. Hennes far var jøde. Moren Elisabeth Langgässer skrev diktet «Våren 1946», om datteren som returnerte fra Auschwitz.


== Bibliografi ==
Brent barn søker seg til ilden (1984, selvbiografi)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cordelia Edvardson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cordelia Edvardson på Internet Movie Database 
(sv) Cordelia Edvardson i Svensk Filmdatabas 
(no) «Hun speilet vår mørke historie», artikkel i Aftenposten, 5. november 2012
Norsk fotball 1978


== Herrelandslaget ==
Utdypende artikkel: Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1978Norge spilte 7 landskamper, hvilket resulterte i 3 uavgjorte og 4 tap.


== Norgesmesterskapet for herrer ==
Utdypende artikkel: NM fotball 1978Lillestrøm ble norgesmester etter 2-1 mot Brann i finalen


== 1. divisjon ==
Utdypende artikkel: 1. divisjon 1978Start ble seriemester foran Lillestrøm og Viking
Tom Lund (Lillestrøm) ble toppscorer med 17 mål
Molde, Lyn og Steinkjer rykket ned


== 2. divisjon ==
Utdypende artikkel: 2. divisjon 1978Mjøndalen og Rosenborg rykket direkte opp
HamKam rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Fredrikstad og Tromsø


=== Avdeling A ===


=== Avdeling B ===


=== Avdeling C ===


== Kilder ==
rsssf.no


== Eksterne lenker ==
Norsk fotballstatistikk, fra nettstedet fotballen.eu
Norsk fotball 1980


== Herrelandslaget ==
Utdypende artikkel: Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1980Norge spilte 7 landskamper, hvilket resulterte i 4 seire, 1 uavgjort og 2 tap.


== Norgesmesterskapet for herrer ==
Utdypende artikkel: NM fotball 1980Vålerengen ble norgesmester etter 4-1 mot Lillestrøm i finalen


== 1. divisjon ==
Utdypende artikkel: 1. divisjon 1980Start ble seriemester foran Bryne og Lillestrøm
Arne Dokken (Lillestrøm) ble toppscorer med 14 mål
Molde, Skeid og Bodø/Glimt rykket ned


== 2. divisjon ==
Utdypende artikkel: 2. divisjon 1980HamKam og Brann rykket direkte opp
Haugar rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Mjøndalen


=== Avdeling A ===


=== Avdeling B ===


== Kilder ==
rsssf.no


== Eksterne lenker ==
Norsk fotballstatistikk, fra nettstedet fotballen.eu
Emilie Hendriksen

Emilie Birgitte Henriksen (1877–1954) var en norsk fotograf som hadde virkested Vadsø i perioden 1905 til ca 1911. Hun brukte blindtrykk på forsiden av kartongen på kabinettkort.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Emilie Henrichsen i Fotografregisteret.
Mobbeombud

Mobbeombud er et eget ombud opprettet som ressursperson for elever og foreldre som opplever mobbing. Ombudet skal både drive forebyggende arbeid og være en uavhengig instans der foreldre og elever kan søke råd og veiledning. Ordningen er innført i Buskerud fylkeskommune, Hordaland fylkeskommune, Troms fylkeskommune, Rogaland fylkeskommune, Nordland fylkeskommune, Østfold fylkeskommune, Oslo kommune og Vest-Agder fylkeskommune, men er også foreslått som en nasjonal ordning i hver fylkeskommune eller region.


== Ordningen i Buskerud ==
Bodil J. Houg ble i 2013 Norges første mobbeombud.
Ombudet blir finansiert av fylkeskommunen, og ble opprettet av fylkestinget etter forslag fra Kristian Hammervik (KrF).


== Ordningen i Oslo ==
Ombudet er organisert som en egen enhet, men er administrativt plassert under bystyrets sekretariat i Oslo. Kjerstin Owren var Oslos første mobbeombud. Hun ble ansatt i en åremålsstilling med oppstart 1. juni 2017 og sluttet i stillingen ved utgangen av 2022. 


== Ordningen i Troms og Finnmark ==
Jon-Halvdan Lenning er mobbeombud i Troms og Finnmark med hovedansvar for region vest. Han ble ansatt 1. mai 2017. Janne Sannes er mobbeombud i Troms og Finnmark med hovedansvar for region øst. Ombudene er organisert som uavhengige ressurspersoner for barn og ungdom i skole og barnehager i Troms og Finnmark fylke. De er administrativt plassert under Fylkesordføreren i Troms og Finnmark.


== Ordningen i Nordland ==
Lasse Knutsen er mobbeombud i Nordland. Han ble ansatt 1. august 2018. Ombudet er organisert som uavhengig ressursperson for barn og ungdom i skole og barnehager i Nordland fylke. Han er administrativt plassert under Fylkesordføreren i Nordland.


== Referanser ==
Molo (sommerfugl)

Molo er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn ca. 25 millimeter), brune og oransje smygere. Disse artene er ganske variable, innslaget av brunt og oransje varierer mye innen en art, noen individer har også hvite flekker istedenfor oransje. Som vanlig i Hesperiini er det omtrent umulig å kjenne igjen slekten bare på ytre utseende.


== Levevis ==
Larvene lever på gress og halvgress.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Hesperiini  Latreille, 1807
Slekten Molo Godman, 1900
Molo calcarea (Schaus, 1902)
Molo mango (Guenée, 1865)
Molo muzo Evans, 1955
Molo visendus (Bell, 1942)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) Molo på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.11. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Molo i Encyclopedia of Life 
(en) Molo i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Molo hos NCBI 
Molo – detaljert informasjon på Wikispecies 
Butterflies of America - Molo spp. [2]
Akkarkrok

Akkarkrok er et redskap for fiske av akkar (Todarodes sagittatus). Tradisjonelle akkarkroker (alternativ betegnelse: akkarjukse, akkardregg, akkarrøkkar) består av fiskekroker montert i krans rundt et skaft av tre eller metall. Under krokene er montert en vekt som sikrer vertikal posisjon i sjøen. I motsatt ende av skaftet er festet hempe for montering til snøre, samt et glitrende element som skal lokke akkaren mot krokene.
I nyere tid er akkarkroker framstilt industrielt, gjerne i sterke farger, og seriemonteres på hovedline.   
Tradisjonelt ble akkar i Norge hovedsakelig brukt som agn. Arten fiskes primært vinterstid når den oppsøker kystnære farvann, men innsigene er uforutsigbare.


== Kilder ==
(no) Akkar i Store norske leksikon
Akkarkrok på Digitalt museum
Norsk Yrkeshygienisk Forening

Norsk Yrkeshygienisk Forening (NYF) er en interesseorganisasjon for yrkeshygienikere i Norge. Foreningen er medlem av International Occupational Hygiene Association og ble stiftet i 1985.
Foreningen arbeider med problemstillinger som de har definert som yrkes som: «Identifikasjon og kartlegging av kjemiske, fysiske og biologiske arbeidsmiljøfaktorer, samt vurdering av risiko for helseskade og forslag til forebyggende tiltak».


== Lokallag ==
Foreningen har følgende lokallag:

Oslo/Akershus/Østfold
Indre Østland
Agder
Rogaland
Vestlandet
Møre og Romsdal
Trøndelag
Troms/Finnmark
Nordland/Sør-Troms
Vestfold/Buskerud/Telemark


== Eksterne lenker ==
Norsk Yrkeshygienisk Forening
International Occupational Hygiene Association
Riad

En riad (arabisk: رياض‎) er et tradisjonelt marokkansk hus eller palass med en indre hage eller gårdsplass. Ordet riad kommer fra den arabiske betegnelsen for hage, «ryad». En viktig grunn for dette designet var islamske bekymringer om personvern for kvinner.
Da Almoravid-dynastiet ved slaget ved Sagrajas erobret Spania i det 11. århundre, sendte seierherrene muslimer, kristne og jødiske håndverkere fra Spania til Marokko for å jobbe på monumenter.
Bygningene ble fokusert innover, for familiens privatliv og beskyttelse mot vær og vind. Dette innoverrettede fokus ble uttrykt i den sentrale plasseringen av det meste av interiøret i hagen og gårdsplassen, samt mangel på store vinduer på utsiden ved bruk av leir- eller murvegger. Dette utformingsprinsippet fant støtte i islamske forestillinger av personvernet og hijab for kvinner. Inngangen til disse husene er en stor overgang som oppfordrer til refleksjon fordi alle rommene åpner i den sentrale atriumsplassen. I den sentrale hagen av tradisjonelle riader er det ofte fire appelsin- eller sitrontrær og muligens en fontene. Veggene i riadene er utsmykket med puss eller fliser og vanligvis med arabisk kalligrafi, ofte med sitater fra Koranen.
Stilen på disse riadene har endret seg gjennom årene, men den grunnleggende formen er fortsatt i bruk i design i dag. Nylig har det vært en økning i interessen for denne formen for hus etter en ny mote av fornyelse i byer som Marrakech og Essaouira, hvor mange av disse ofte smuldrer bort. Bygningene har blitt restaurert til sin fordums prakt. Mange riader blir nå brukt som hoteller eller restauranter. Bildene her er to eksempler i Marrakech, et renovert som fungerer som Hotel Riad Laksiba, og det andre som ennå ikke er renovert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Worldwide Moroccan Architecture and Decoration Services
Norsk fotball 1979


== Herrelandslaget ==
Utdypende artikkel: Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1979Norge spilte 13 landskamper, hvilket resulterte i 5 seire, 2 uavgjorte og 6 tap.


== Norgesmesterskapet for herrer ==
Utdypende artikkel: NM fotball 1979Viking ble norgesmester etter 2-1 mot Haugar i finalen


== 1. divisjon ==
Utdypende artikkel: 1. divisjon 1979Viking ble seriemester foran Moss og Start
Odd Iversen (Vålerengen) ble toppscorer med 16 mål
HamKam, Mjøndalen og Brann rykket ned


== 2. divisjon ==
Utdypende artikkel: 2. divisjon 1979Fredrikstad og Lyn rykket direkte opp
Molde rykket opp etter kvalifiseringskamper mot Pors


=== Avdeling A ===


=== Avdeling B ===


== Kilder ==
rsssf.no


== Eksterne lenker ==
Norsk fotballstatistikk, fra nettstedet fotballen.eu
John Sveinsson

John Lunde Sveinsson (født 29. januar 1922, død 14. januar 2009) var en norsk fotballspiller med landskamper (1938–56), og suksessrik trener for FK Lyn i Oslo (1963–66).Sveinsson begynte karrieren i Sandaker. Han debuterte for Lyn i 1938 da Lyn slo Skeid med 11–3.
Han tilbrakte noen år i utlandet under den andre verdenskrig, etter å ha flyktet til Sverige i 1941 der han trente med Allmänna Idrottsklubben (AIK) i Stockholm.  Han forflyttet seg til England og Skottland i 1943, gjestet Arsenal FC og Chelsea FC i London og Racing Paris (i dag Racing Club de France – Levallois 92), samt spilte amatør i skotske Dundee United der han sammen med Harry Boye Karlsen ble nummer fire i ligaen. Da han kom tilbake til Norge i januar 1945 var det som fallskjermsoldat i Kompani Linge, da han landet ved Grøllvann den 23. april 1945 i operasjon «Goldcrest». Senere det året, var han for Lyn med å vinne Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1945 etter tre kamper mot Fredrikstad, der Sveinsson med et frispark fra 25 meter, scoret 1–0 i siste kampen som Lyn da vant 4–0. I perioden 1945 til 1950 dannet han «radarpar» med Knut Osnes. Sveinsson er en av få med seks mål i norsk toppserie (de andre er Tor Jevne, Gunnar Thoresen, Odd Wang Sørensen, Odd Iversen og Jan Fuglset).  Det inntraff den 6. mai 1951 da laget vant 14–2 borte over Kristiansund FK i Hovedserien 1950-51.  Sveinsson ble også toppscorer i denne sesongen med 19 mål.
Sveinsson synes å ha spilt aktivt til 1956, det året han ble beordret til å virke som kontorsjef i Forsvarsstaben.  Han etterfulgte  Brede Borgen som trener for Lyn i sesongene 1963, 1964 og 1966, og var en av de første som tok i bruk lagoppstillingen 4-2-4, noe han hadde lært fra tiden i Paris.  Sveinsson ledet Lyn til gullet i 1. divisjon fotball for herrer 1964 og oppnådde ellers en bronse og en sølv, samt et sølv i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1966.  Hans etterfølger som trener var nevnte Knut Osnes som satt til 1969.
Tre A-landskamper fikk han også. Debuten var den 21. oktober 1945 da Norge tapte 0–10 borte mot Sverige. Så gikk det fem år før hans andre kamp den 5. november 1950, mot Jugoslavia borte der det ble tap 0–4. I sin tredje og siste kamp scoret han da Norge tapte 1–2 borte for England den 5. mai 1951.
Sveinsson ble utnevnt til oberstløytnant den 15. juni 1967. Senere, etter sin avskjed fra forsvaret jobbet han for svenske EPA som personalsjef frem til 1980.


== Se også ==
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1945–1950
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1950–1955


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Sveinsson – national-football-teams.com 
(en) John Sveinsson – EU-Football.info 
(no) John Sveinsson – Norges Fotballforbund 
(en) Football PLAYER: John Sveinsson på eu-football.info
(en) John Sveinsson på nor.worldfootball.net
(no) Norske fotballspillere i utlandet. St-Så/Saa på www.hoelseth.com/noproff/
(en) John Sveinsson på www.footballzz.com (manglende dødsdato)