jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Charles Hamelin

Charles Hamelin (født 14. april 1984 i Lévis i Quebec) er en canadisk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Hamelin ble olympisk mester i kortbaneløp på skøyter under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han vant 500 meter foran Sung Si-bak fra Sør-Korea og Francois-Louis Tremblay fra Canada. Hamelin var også med på det canadiske stafettlaget som vant 5 000 meter stafett for menn foran Sør-Korea og USA. De andre på laget var François Hamelin, Olivier Jean og Francois-Louis Tremblay.
Hamelin har blitt verdensmester i kortbaneløp på skøyter sju ganger, to individuelt begge på 500 meter 2007 i Milano og 2009 i Wien.
Han tok bronse under Vinter-OL 2018.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull på stafetten.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Gull - kortbaneløp på skøyter, 500 meter menn  Canada
2010  Vancouver -  Gull - kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett menn  Canada
2014  Sotsji -  Gull - kortbaneløp på skøyter, 1 500 meter menn  Canada
2006  Torino -  Sølv - kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett menn  Canada
2018  Pyeongchang -  Bronse - kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Hamelin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Hamelin – Olympics.com 
(en) Charles Hamelin – Olympic.org 
(en) Charles Hamelin – Olympedia 
(en) Charles Hamelin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles Hamelin – Canadian Olympic Committee 
(en) Charles Hamelin – ShorttrackOnLine.info
Pieter Lenie Station

Copacabana Field Station, også kalt Pieter J. Lenie Field Station, er en amerikansk sommerstasjon i Antarktis, opprettet i 1985, som ligger på King George Island, ca. to km sørøst for den polske forskningsstasjonen Arctowski. Stasjonen består av tre små bygninger ved foten av Rescuers Hills, nær Llano Point. Den ligger på et spesielt verneområde kalt «Admiralty Bays vestkyst» (ASPA 128).Stasjonen har fått sitt navn etter Pieter J. Lenie, kaptein på skipet RV «Hero», hovedfartøy for Det amerikanske forskningsprogrammet i Antarktis mellom 1968 og 1985.


== Referanser ==
Muara Karang kraftverk

Muara Karang kraftverk er et varmekraftverk ved Jakarta, på Java i Indonesia. Det har en installert produksjonskapasitet på 900 – 1.208 MW fordelt på 3 blokker av ulik størrelse – to tradisjonelle blokker 2 x 200 MW, og en blokk med kogenerasjon på 500 MW. De er fyrt med hhv tungolje og naturgass.
Operatør er Pembangkitan Jawa Bali (PJB). Utstyret ble hovedsakelig levert av Mitsubishi.


== Eksterne lenker ==
Actsys - referanser - besøkt 27. februar 2010.
Power Generation Industry in indonesia – statlig nyhetsbrev juli 2008.
Gresik kraftverk

Gresik kraftverk er et varmekraftverk på Java i Indonesia. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.259 MW etter store utvidelser. Opprinnelig var produksjonsevnen på 880 MW fordelt på 3 blokker av ulik størrelse – to tradisjonelle blokker 2 x 200 MW, og en blokk med kogenerasjon på 480 MW. De er fyrt med hhv tungolje og naturgass. Anlegget har de siste år slitt med ujevn gassforsyning.
Anlegget stod ferdig i 1994. Operatør er Pembangkitan Jawa Bali (PJB), og anlegget står i tilknytning til industri eid av det store indonesiske jemi- og sement-konsernet Gresik. Utstyret ble levert av Mitsubishi. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Actsys - referanser - besøkt 27. februar 2010.
Power Generation Industry in indonesia – statlig nyhetsbrev juli 2008.
PT Power - Business.
Socialist Appeal

Socialist Appeal er en publikasjon gitt ut av en britisk trotskistisk organisasjon som opererer innenfor Labour og som ble grunnlagt av Ted Grant og Alan Woods etter at de hevdet at de hadde blitt utvist av Militant-tendensen.
Organisasjonen er kjent som Socialist Appeal-gruppen og publiserer et månedsmagasin med samme navn. Gruppen er den britiske seksjonen av Den Internasjonale Marxistiske Tendens.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alan Woods

Alan Woods (født 1944 i Swansea, Wales) er en trotskistisk politisk teoretiker. Sammen med Lal Khan er han en av de ledende medlemmer av Den Internasjonale Marxistiske Tendens og redaktør av «In Defence of Marxism»-nettsiden; marxist.com. I 2002 ble han en viktig skikkelse i kampanjen «Hands Off Venezuela».


== Bakgrunn ==
Han ble født inn i et arbeiderklassehjem med sterke kommunistiske tradisjoner. Da han var 16 ble han medlem i Young Socialists, Labours ungdomsorganisasjon, og ble marxist. Han ble snart medlem i Militant-tendensen i Labour. Han studerte russisk ved universitetet i Sussex og senere i Sofia i Bulgaria og ved Moskvas Statsuniversitet. Han, hans kone og to små døtre flyttet til Spania på begynnelsen av 1970-tallet der han deltok i striden mot Franco-regimet. Han snakker flere språket, deriblant italiensk, spansk, fransk, tysk og russisk.


== Splittelse i Militant-tendensen ==
På det tidlige 1990-tall ble Woods og hans mentor Ted Grant ekskludert fra Militant-tendensen og dets internasjonale paraplyorganisasjon, Committee for a Workers' International, på grunn av at de beskyldte organisasjonen for venstravvik etter at det ble besluttet at den skulle kutte båndene til Labour. Grant og Woods og deres tilhengere dannet så «Committee for a Marxist International» i 1992, som siden ble til Den Internasjonale Marxistiske Tendens. Samtidig fortsatte de å være aktive i Labour.


== Publikasjoner ==
Marxism in Our Time (1992)
China in Crisis (1994)
The Socialist Alternative to the European Union (1997)
Revolution in Albania (1997)
A New Stage in the Capitalist Crisis (1998)
Indonesia: the Asian Revolution has Begun (1998)
The Kosovo pogrom and the Balkan Powder-keg (1998)
Crisis in Russia, the free market failure,
History of Philosophy,
To bøker skrevet sammen med Ted Grant
Lenin and Trotsky: what they really stood for (1969)
Reason in Revolt: Marxist philosophy and modern science (1995)
Bolshevism: the Road to Revolution (1999).
Marxism and the National Question (2000)
British Poets and the French Revolution (2003)
The revolutionary dialectic of Republicanism – An Open Letter to Irish Republicans (2003).
In Defence of Marxism – Reply to Israel Shamir (2004)
The Celia Hart Controversy – Stalinism or Leninism? (2004)
Ireland: Republicanism and Revolution (2005)
The Venezuelan Revolution – a Marxist perspective (2005)
Marxism and the U.S.A.[1] (Wellred USA, 2005).
The Reawakening of the World Working Class and the Tasks Faced by Marxists (2006)
Reformism or Revolution — Marxism and Socialism of the 21st Century (reply to Heinz Dieterich) (2008)


== Referanser ==


== Kilder ==
Rob Sewell, History of British Trotskyism Postcript [sic]
Rob Sewell, How the Militant was Built – and How it was Destroyed


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Woods på Internet Movie Database
Bruce Boudreau

Bruce Allan Boudreau (født 9. januar 1955) er en kanadisk profesjonell hovedtrener innen ishockey som for tiden trener Anaheim Ducks i National Hockey League (NHL). Som spiller spilte han professionelt i 20 sesonger, 141 kamper i NHL og 30 kamper i World Hockey Association (WHA). Han spilte for Toronto Maple Leafs og Chicago Blackhawks i NHL og Minnesota Fighting Saints i WHA. 
Boudreau fikk Jack Adams Award som NHLs mest fremragende hovedtrener i NHL sesongen 2007-08.
Washington Capitals sparket Bruce Boudreau fra jobben som hovedtrener den 30. november 2011. Bare 2 dager senere annonserte Anaheim Ducks at han erstattet Randy Carlyle som hovedtrener for Anaheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruce Boudreau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bruce Boudreau på Internet Movie Database 
(en) Bruce Boudreau hos The Movie Database 
(en) Bruce Boudreau – National Hockey League (NHL) 
(en) Bruce Boudreau – Eurohockey.com 
(en) Bruce Boudreau – Hockeydb.com 
(en) Bruce Boudreau – Hockey-Reference.com 
(en) Bruce Boudreau – Legends of Hockey 
(en) Bruce Boudreau – Eliteprospects.com
Domstein

Domstein er et norskeid sjømatselskap med hovedkontor i Måløy.
Domstein er et norsk selskap innen og internasjonal fiskeri- og sjømatnæring. Konsernet omfatter Domstein Fish som er leverandør av ferske og frosne hvitfiskprodukter. Hovedproduktene er fersk og frossen hvitfiskfilet, panert fisk, fiskegrateng, ferdigretter og kaviar. Domstein har også vesentlige eierinteresser i Ervik Havfiske, Domstein Eiendom og Naustvik Enghav.
Selskapet har hovedkontor i Måløy. Rolf Domstein er administrerende direktør, styreleder er Gunnar Domstein.


== Referanser ==
Big Bad Love

Big Bad Love er en amerikansk dramafilm fra 2001 regissert av Arliss Howard som også skrev manuset sammen med sin bror James Howard. Manuset er basert på en samling små noveller av Larry Brown. Den ble innspilt i Mississippi og forteller en historie fra livet til en alkoholisert Vietnam-veteran Leon Barlow (spilt av Arliss Howard), som sliter med sine forfatterplaner, og hans kone (spilt av Debra Winger). 
Lydsporet til filmen inneholder musikk av Tom Verlaine, the Kronos Quartet, og R.L. Burnside. 


== Skuespillere ==
Arliss Howard som Barlow
Debra Winger som Marilyn
Paul Le Mat som Monroe
Rosanna Arquette som Velma
Angie Dickinson som Mrs. Barlow
Sigourney Weaver som Betti DeLoreo (stemme)
Michael Parks som Mr. Aaron.


== Handlingsreferat ==
Hovedpersonen er en mislykket forfatter og alkoholiker, motivert av å finne sammen med hans tidligere kone (spilt av Debra Winger)
En tidligere kamerat fra Vietnamkrigen, Monroe (spilt av Paul Le Mat) forsøker å motivere hovedpersonen til å fortsette som forfatter. Han er irritert, men likevel håpefull på at han snart kommer til å finne på en historie som han kan selge med større suksess. Men når tragedien rammer en nær venn og datteren hans, blir også Leon tvunget til å tenke nytt om hans egen livsstil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Big Bad Love på Internet Movie Database 
(fr) Big Bad Love på Allociné 
(nl) Big Bad Love på MovieMeter 
(en) Big Bad Love på AllMovie 
(en) Big Bad Love på Rotten Tomatoes
Mållova

Lov om målbruk i offentleg teneste, med kortformen mållova, regulerer bruken av bokmål og nynorsk i staten.
Loven og forskriftene til loven har rettledninger om likestilling mellom bokmål og nynorsk i alle statlige organer, fylkeskommuner og kommuner, bruken av nynorsk og bokmål i statsorganer, retten for kommunene og fylkeskommunene til å kreve skriv fra statsorgan på bokmål eller nynorsk og veiledning om de rettene privatpersoner og private instanser har til å få brev, eksamensoppgaver, skjemaer og så videre fra statsorgan på sin egen målform.
Kultur- og kirkedepartementet administrerer loven, fører tilsyn med målbruken i departementene og følger opp klagesaker. Språkrådet fører tilsyn med statsorgan under departementsnivå, informerer om loven og følger opp klagesaker.
Loven har ikke forskrifter om sanksjoner ved grove brudd på reglene. Både det tidligere Norsk språkråd og det nåværende Språkrådet har pekt på at det er behov for sanksjoner.Lovet trådte i kraft 1. januar 1981 og avløste lov om målbruk i statstenesta fra 1930.


== Eksterne lenker ==
«Lov om målbruk i offentleg teneste [mållova] - Lovdata». lovdata.no. Besøkt 26. februar 2016.
Li Nina

Li Nina (født 10. januar 1983 i Benxi i Liaoning) er en kinesisk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Li Nina vant en olympisk sølvmedalje under 2010 i Vancouver. Hun kom på andreplass i hopp bak Lydia Lassila fra Australia.


== OL-medaljer ==
2006  Torino -  Sølv - freestyle hopp, damer  Kina
2010  Vancouver -  Sølv - freestyle hopp, damer  Kina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Li Nina – Olympedia 
(en) Li Nina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cn) Li Nina – Kinas olympiske komité 
(en) Li Nina – FIS (freestyle)
Lydia Lassila

Lydia Lassila (født Ierodiaconou 17. januar 1982 i Melbourne) er en australsk freestyler som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Lassila ble olympisk mester i freestyle under 2010 i Vancouver. Hun vant konkurransen i hopp foran Li Nina og Guo Xinxin begge fra Kina.
Lassila ble i 2012 tildelt Australiaordenens medalje.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Gull - freestyle hopp, damer  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lydia Lassila – Olympics.com 
(en) Lydia Lassila – Olympic.org 
(en) Lydia Lassila – Olympedia 
(en) Lydia Lassila – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lydia Lassila – Australian Olympic Committee 
(en) Lydia Lassila – FIS (freestyle)
Jernbane i Tadsjikistan

Jernbanen i Tadsjikistan består av 680 km med bredsporet (1 520 mm) skinnegang per 2008. Det meste er arv fra sovjettiden. Jernbanesystemet forbinder de største urbane områdene i Vest-Tadsjikistan med nabolandene Usbekistan og Turkmenistan. En ny bane som forbinder de sørlige byene Qurghonteppa og Kulob, ble ferdig anlagt i 2000. Passasjertrafikk gjennom Tadsjikistan har blitt hindret som følge av at Tajik Railways, den statlige togoperatøren, har hatt problemer med å betale transittariffer og på grunn av sikkerhetsmessige årsaker. En nylig avtale mellom statslederne i Pakistan, Tadsjikistan og Afghanistan går ut på å modernisere deler av Tadsjikistans jernbanenett for å bane veien for mer handel mellom sentralasiatiske land.


== Jernbaneforbindelser til naboland ==
Tadsjikistan har jernbaneforbindelser til følgende land:

Samme sporvidde – 1 520 mm
 Usbekistan (tidligere Sovjetunionens jernbane)
 Afghanistan - foreslått forbindelse


== Se også ==
Transport i Tadsjikistan
Liste over jernbanestasjoner i Tadsjikistan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) FN-kart over Tadsjikistans infrastruktur
(en) UNHCR atlaskart fra 2005
(en) Reise med jernbane i Tadsjikistan
Imjin

Imjin (koreansk: Imjin'gang) er en elv som har sitt utspring i Kangwon-provinsen i Nord-Korea og som renner ut i Han i Gyeonggi-provinsen i Sør-Korea, og videre ut i Gulehavet. Elva er den største som passerer den demilitariserte sonen.
Elva har vært åsted for to store slag: slaget ved Imjinelva (1592) under Imjinkrigen og slaget ved Imjinelva (1951) under Koreakrigen.
Elva har høyest vannføring i den koreanske regntiden i juli og august, og fryser til is om vinteren. Om våren hoper det seg gjerne opp store isdammer.


== Se også ==
Liste over elver i Korea


== Kilder ==
Atlas of Korea, Sung Ji Mun Hwa Co. Ltd, Gyeonggi, 2008 ISBN 978-89-390-0060-5, 93980


== Eksterne lenker ==
(en) Imjin River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Imjinscout (engelsk)
Ashleigh McIvor

Ashleigh McIvor (født 15. september 1983 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
McIvor ble olympisk mester i freestyle under 2010 i Vancouver. Hun vant konkurransen i skicross foran Hedda Berntsen fra Norge og Marion Josserand fra Frankrike.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Gull - freestyle skicross, damer  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ashleigh McIvor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ashleigh McIvor – Olympics.com 
(en) Ashleigh McIvor – Olympedia 
(en) Ashleigh McIvor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ashleigh McIvor – Canadian Olympic Committee 
(en) Ashleigh McIvor – Britisk Columbia Sports Hall of Fame 
(en) Ashleigh McIvor – X Games 
(en) Ashleigh McIvor – FIS (alpint) 
(en) Ashleigh McIvor – FIS (freestyle)
Marion Josserand

Marion Josserand (født 6. oktober 1986 i Saint-Martin-d'Hères) er en fransk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Josserand vant en olympisk bronsemedalje i freestyle under 2010 i Vancouver. Hun kom på tredjeplass i skicross for damer bak Ashleigh McIvor fra Canada og Hedda Berntsen fra Norge.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Bronse - freestyle skicross, damer  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marion Josserand – Olympedia 
(en) Marion Josserand – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Marion Josserand – Frankrikes olympiske komité 
(en) Marion Josserand – FIS (alpint) 
(en) Marion Josserand – FIS (freestyle)
Michael Schmid

For den sveitsiske roeren, se Michael Schmid (roer) Michael Schmid (født 18. mars 1984) er en sveitsisk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Schmid ble olympisk mester i freestyle under 2010 i Vancouver. Han vant konkurransen i skicross for menn foran Andreas Matt fra Østerrike og Audun Grønvold fra Norge.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Gull - freestyle skicross, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michael Schmid – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael Schmid – Olympedia 
(en) Michael Schmid – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Schmid – FIS (freestyle)
Andreas Matt

Andreas Matt (født 19. oktober 1982) er en østerriksk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2010 i Vancouver.
Matt vant en olympisk sølvmedalje i freestyle under 2010 i Vancouver. Han kom på andreplass i skicross for menn bak Michael Schmid fra Sveits.
Matt ble verdensmester i skicross 2009 i Inawashiro. Han er lillebror til alpinisten Mario Matt.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Sølv - freestyle skicross, menn  Østerrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Matt – Olympedia 
(en) Andreas Matt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andreas Matt – FIS (freestyle)
Jeret Peterson

Jeret Peterson (født 12. desember 1981, død 25. juli 2011) var en amerikansk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Peterson vant en olympisk sølvmedalje i freestyle under 2010 i Vancouver. Han kom på andreplass i hopp for menn bak Alexei Grishin fra Hviterussland.
Peterson ble funnet død 25. juli 2011 i Lambs Canyon, mellom Salt Lake City og Park City i delstaten Utah.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Sølv - freestyle hopp, menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeret Peterson – Olympedia 
(en) Jeret Peterson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jeret Peterson – FIS (freestyle)
Liu Zhongqing

Liu Zhongqing (født 10. november 1985) er en kinesisk freestylekjører som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji.
Liu Zhongqing vant en olympisk bronsemedalje i freestyle under 2010 i Vancouver. Han kom på tredjeplass i hopp for menn bak Alexei Grishin fra Hviterussland og amerikanske Jeret Peterson.


== OL-medaljer ==
2010  Vancouver -  Bronse - freestyle hopp, menn  Kina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liu Zhongqing – Olympics.com 
(en) Liu Zhongqing – Olympic.org 
(en) Liu Zhongqing – Olympedia 
(en) Liu Zhongqing – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cn) Liu Zhongqing – Kinas olympiske komité 
(en) Liu Zhongqing – FIS (freestyle)
Jane Badler

Jane Badler (født 31. desember 1953 i Brooklyn i New York) er en amerikansk skuespiller og sanger. Hun er kanskje mest kjent kjent for sin rolle som Diana som var høvdingen og antagonisten i science fiction-miniserier V – The Original Mini Series fra 1983 og dens oppfølgere. Hennes rolle Diane fra miniserien V ble kåret til den beste science ficton-skurken noensinne i en undersøkelse som ble utført av TV-kritikere.
Badler vant tittelen Miss New Hampshire og deltok i konkurransen om å bli Miss Amerika i 1973. Deretter begynte hun ved Northwestern University som ligger i delstaten Illinois der hun studerte drama og teater. Badler sin første store TV-rolle var som karakteren Melinda Cramer Janssen i den amerikanske såpeoperaen One Life to Live som gikk på dagtid i USA, hvor hun spilte fra 1977 til 1981 og kom tilbake på besøk igjen i 1983. 
Etter å ha spilt i miniseerien V fikk Badler en av hovedrollene i filmen The Covenant som var en thriller basert på en rik og mektig familie som levde i verdslig velstand som et resultat av at de hadde inngått en avtale med djevelen. Men denne gjelden måtte de tilbakebetale med vanlige menneskelige ofre.  
Badler har også vært en gjeste-stjerne i såpeoperaer som Falcon Crest og Jessica Fletcher. I 1988 spilte hun rollen som Tania Winthrop i den kortvarige actioneventyr-serien The Highwayman. Hun reiste også til Australia for å spille agent Shannon Reed i gjenopplivingen av Mission: Impossible for denne TV-seriens andre og siste sesong fra 1989 til 1990. Etter at denne TV-serien tok slutt flyttet Badler til Australia på permanent basis og hun giftet seg med forretningsmannen Stephen Hains. De fikk to sønner sammen som heter Sam og Harry. Hun har senere dukket opp på den australske Game Show Cluedo mellom 1992 og 1993 og hun hadde en gjestehovedrolle i TV-serien Snowy River: The McGregor Saga i 1995. 
Badler hadde sin debut som sanger med sitt første soloalbum som ble gitt ut den 1. juni 2008. Albumet ble kalt The Devil Has My Double.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jane Badler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jane Badler på Internet Movie Database 
(sv) Jane Badler i Svensk Filmdatabas 
(da) Jane Badler på Filmdatabasen 
(fr) Jane Badler på Allociné 
(en) Jane Badler på AllMovie 
(en) Jane Badler hos The Movie Database 
(en) Jane Badler på Discogs 
(en) Jane Badler på MusicBrainz 
(en) Jane Badler på Songkick
Den sørmandsjuriske jernbane

Den sørmandsjuriske jernbane (japansk: 南満州鉄道株式会社 / 南満洲鉄道株式会社, Minami Manshū Tetsudō Kabushikigaisha; forkortet 満鉄 Mantetsu) var et jernbaneselskap grunnlagt av Keiserriket Japan i Dalian i 1906, etter den russisk-japanske krig (1904–1905). Det opererte i det japanskkontrollerte Mandsjuria. Etter at Japan annekterte Korea fikk selskapet også ansvaret for det koreanske jernbanenett, frem til 1925.
Den egentlige og opprinnelige jernbanestrekningen løp fra havnen i Lüshun på sørspissen av Liaodonghalvøya og nordover til Harbin, der den var tilknyttet den østkinesiske jernbane. 


== Mantetsus storhetstid ==
Mantetsu, som selskapet Den sørmandsjuriske jernbane var kjent som fra sitt japanske selskapsnavn, ble det største utenlandske foretak i Kina frem til sammenbruddet i 1945. Under sin grunnleggende president, Goto Shimpei, tidligere japansk guvernør av Taiwan, vokste selskapet til å ble hoveddrivkraften for omformingen av hele det nordøstlige Kina til et område under tung japansk innflytelse. Mantetsu var et privat selskap med delvis statlig eierskap og sterke bånd til den japanske stat. Det gjenoppbygde områdets jernbanenett ved hjelp av amerikansk materiell og forgrenet seg til drift av kullgruver (ved Fushun og Yantai), havner (Andong, Yingkou og Dalian), hoteller og lagerbygninger. 
Fra 1910-årene og fremover bygde selskapet skoler, biblioteker, sykehus og andre almennyttige institusjoner i det øyemed å tiltrekke seg japanske og koreanske innvandrere. Selskapets akademiske avdeling vokste til å bli det største moderne forskningsforetak i hele Kina, og konsentrerte seg om landbruksforskning og industrielle metoder i jordbruket. 
Til 1925 driftet selskapet også jernbanene på Koreahalvøya.
I 1930-årene var Mantetsu blitt nærmest en stat i staten i Mandsjuria. Det og dets mange underbruk produserte stål, keramikk, glass, mel, vegetabilske kjøkkenoljer, elektrisitet og kjemiske produkter. Det var blitt til ett av de største konsernene ikke bare i Kina, men også i Japan. Det kan med rette ansees som del av de japanske koloniseringsbestrebelser i Kina. Men det var også Tokyos sterkeste kort da landet ville påvise for vestmaktene hvilken Japan og japansk forretningsliv bidro til den modernisering av Kina som de alle gikk inn for.Selskapet ble etter annen verdenskrigs avslutning i 1945 oppløst av den amerikanske okkupasjonsregjering i Japan, og Den røde armé overtok driften.


== Presidenter ==


== Litteratur ==
Alvin Coox: Nomonhan: Japan Against Russia, 1939, Stanford, Stanford University Press,‎ 1990 ISBN 978-0-8047-1835-6
Louise Young: Japan's Total Empire: Manchuria and the Culture of Wartime Imperialism, Berkeley, University of California Press,‎ 1999, ISBN 978-0-520-21934-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) South Manchuria Railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons