jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pseudonympha

Pseudonympha er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 30-55 millimeter), brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er brun til brunsvart, noen ganger med et oransje felt i ytre del av forvingen, med en nokså storm, rund, svart flekk med to små, hvite kjerner nær spissen av forvingen. Undersiden av forvingen er brunoransje med gråbrune kanter og en øyeflekk som på oversiden. Bakvingens underside er gråspraglete med 2-6 runde, mørke flekker som danner et bånd i den ytre delen.


== Levevis ==
Larvene lever på gras (Poaceae) og også på den sørlige, graslignende gruppen Restionaceae. Disse sommerfuglene finnes helst på høytliggende grasmarker med forholdsvis rikelig nedbør. De flyrt forholdsvis lavt og langsomt, og besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Zimbabwe og Lesotho).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Pseudonympha Wallengren, 1857
Pseudonympha arnoldi van Son, 1941
Pseudonympha cyclops van Son, 1955
Pseudonympha gaika Riley, 1938
Pseudonympha hippia (Cramer, [1779])
Pseudonympha loxophthalma Vári, 1971
Pseudonympha machacha Riley, 1938
Pseudonympha magoides van Son, 1955
Pseudonympha magus (Fabricius, 1793)
Pseudonympha narycia Wallengren, 1857
Pseudonympha paludis Riley, 1938
Pseudonympha paragaika Vári, 1971
Pseudonympha penningtoni Riley, 1938
Pseudonympha poetula Trimen, 1891
Pseudonympha southeyi Pennington, 1953
Pseudonympha swanepoeli van Son, 1955
Pseudonympha trimenii Butler, 1868
Pseudonympha varii van Son, 1955


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudonympha i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudonympha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudonympha hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudonympha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudonympha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Pseudonympha på Tree of life
Bilde av Pseudonympha trimenii
Rembesdalskåka

Rembesdalskåka er en brearm på vestsida av Hardangerjøkulen i Eidfjord kommune i Vestland. Den har et areal på 17 km² og ei lengde på 8 km. 
Breen har flere ganger ført til jøkulhlaup, store flommer fra det bredemte Demmevatnet. Disse har ført til store skader i Simadalen nedenfor breen. I august 1937 ble 11,5 millioner kubikkmeter vann drenert fra breen i løpet av 3,5 timer, og elva Sima hadde en vannføring på hele 900 m³/s. I 1897 og i 1893 skjedde det samme og det er estimert at det disse gangene var snakk om 15 millioner (1897) og 35 millioner (1893) kubikkmeter vann. Det er registrert flere jøkulhlaup tilbake til 1700-tallet.


== Referanser ==
Neocoenyra

Neocoenyra er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er brun, forvingen med en stor øyeflekk som ytterst har en smal brun rand, innenfor denne er den gul eller oransje, så svart med to små, hvite kjerner. Bakvingen har 2-6 mindre flekker farget som flekken på forvingen, men med bare én hvit kjerne-


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, fra Somalia og sørover. Bortsett fra én art som finnes vest til det østlige Angola lever alle i den østlige delen av kontinentet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Neocoenyra Butler, 1886
Neocoenyra bioculata Carcasson, 1964
Neocoenyra cooksoni Thurau, 1903
Neocoenyra duplex Butler, 1886
Neocoenyra fuligo Kielland, 1990
Neocoenyra fulleborni Thurau, 1903
Neocoenyra gregorii Butler, 1894
Neocoenyra heckmanni Thurau, 1903
Neocoenyra jordani Rebel, 1906
Neocoenyra kivuensis Seydel, 1929
Neocoenyra masaica Carcasson, 1958
Neocoenyra paralellopupillata (Karsch, 1897)
Neocoenyra petersi Kielland, 1990
Neocoenyra pinheyi Carcasson, 1961
Neocoenyra rufilineata Butler, 1894
Neocoenyra ypthimoides Butler, 1894


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Neocoenyra i Encyclopedia of Life 
(en) Neocoenyra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neocoenyra hos NCBI 
(en) Kategori:Neocoenyra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocoenyra – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Neocoenyra på Tree of life
Bilde av Neocoenyra sp.
Cervera-demningen

Cervera-demningen, også kjent under navnet Ruesga, er en demning i provinsen Palencia i Spania. Det ligger i elva Rivera, i nedbørfeltet til Duero, nord i landet. Demningen ligger på 1.006 meter over havet.
Reservoaret er på 1,1 km² (106 hektar), mens vannmassene som demmes opp har et volum på ca. 11 millioner m³. Selve damanlegget er 30 meter høyt, 130 meter langt og er en gravitasjonsdam. Reservoaret kalles Ruesga.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Cervera - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Klaseormedrue

Klaseormedrue (Actaea racemosa, tidligere Cimicifuga racemosa) er en plante i soleiefamilien. 


== Medisinsk bruk ==
Klaseormedrue har vært en mye brukt plante innen naturmedisin blant nordamerikanske indianere. Roten til klaseormedrue har vært brukt ved revmatisme men mest blant ved kvinner ved overgangsplager (menopause), premenstruelle plager samt ved menstruasjonssmerter.
Inntak av klaseormedrue kan hos noen mennesker gi en østrogenlignende effekt. Derfor bør personer med blant annet brystkreft unngå å bruke klaseormedrue. Andre bivirkninger kan være hodepine, fordøyelsesbesvær, vektøkning, tunghetsfølelse i beina, kramper, utslett, svimmelhet, ømme bryster og underlivsblødning hos kvinner.


== Kilder ==
NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)
Relis – produsentuavhengig legemiddelinformasjon


== Eksterne lenker ==

(en) klaseormedrue i Encyclopedia of Life 
(en) klaseormedrue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) klaseormedrue hos Artsdatabanken 
(sv) klaseormedrue hos Dyntaxa 
(en) klaseormedrue hos ITIS 
(en) klaseormedrue hos NCBI 
(en) klaseormedrue hos The International Plant Names Index 
(en) klaseormedrue hos Tropicos 
(en) Kategori:Actaea racemosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Actaea racemosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Compuerto-demningen

Compuerto-demningen er en demning i provinsen Palencia i Spania. Det ligger i elva Carrión, i nedbørfeltet til Duero, beliggende nord i landet. Demningen ligger 1.145 meter over havet.
Reservoaret er på 3,76 km² (376 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 95 millioner m³. Selve damanlegget er 78 meter høyt og 273 meter lang, og er en gravitasjonsdam. Anlegget er statlig.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
(en) Reservoir of Compuerto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Compuerto - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Callerebia

Callerebia er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden har en stor øyeflekk ved spissen av forvingen, av og til også en flekk ved bakjørnet av bakvingen. Undersiden er gjerne litt mer spraglete, med to eller flere flekker på bakvingen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i og rundt Himalaya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Callerebia Butler, 1867
Callerebia annada (Moore, 1858)
Callerebia baileyi South, 1913
Callerebia caeca Watkins, 1925
Callerebia daksha Moore, 1874
Callerebia hybrida Butler, 1880
Callerebia kalinda (Moore, 1865)
Callerebia nirmala (Moore, 1865)
Callerebia orixa Moore, 1872
Callerebia polyphemus Oberthür, 1877
Callerebia scanda (Kollar, 1844)
Callerebia shallada (Lang, 1880)
Callerebia suroia Tytler, 1914
Callerebia tsirava Evans, 1915
Callerebia ulfi Huang, 2003
Callerebia watsoni Watkins, 1925


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5


== Eksterne lenker ==
(en) Callerebia i Encyclopedia of Life 
(en) Callerebia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Callerebia hos NCBI 
(en) Kategori:Callerebia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callerebia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Callerebia på Tree of life
El Vellón-demningen

El Vellón-demningen er en demning med et mini-vannkraftverk i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Guadalix, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende nord i landet. 
Reservoaret er på 3,93 km² (393 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 41 millioner m³. Selve damanlegget er 52,5 meter høyt og 218 meter lang, og er en gravitasjonsdam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk
Stygionympha

Stygionympha er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 32-50 millimeter), brune sommerfugler. Forvingen har en stor øyeflekk ved spissen.


== Levevis ==
Larvene lever på gras (Poaceae) og Restionaceae, kanskje også halvgras (Cyperaceae).
Sommerfuglene holder til på grasmarker i fjellområder, gjerne på steinete skråninger. De har en forholdsvis rask flukt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika, Namibia og Lesotho.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Stygionympha van Son, 1955
Stygionympha curlei Henning & Henning, 1996
Stygionympha dicksoni (Riley, 1938)
Stygionympha geraldi Pennington, 1970
Stygionympha irrorata (Trimen, 1873)
Stygionympha robertsoni (Riley, 1932)
Stygionympha scotina Quickelberge, 1977
Stygionympha vansoni (Pennington, 1953)
Stygionympha vigilans (Trimen, 1887)
Stygionympha wichgrafi van Son, 1955


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Stygionympha i Encyclopedia of Life 
(en) Stygionympha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stygionympha hos NCBI 
(en) Kategori:Stygionympha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stygionympha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Stygionympha på Tree of life
Bilder av Stygionympha wichgrafi
Bioenergetikk (alternativ behandlingsmetode)

Bioenergetikk er en alternativ behandlingsmetode som ble utviklet av dr. Alexander Lowen (1910–2008) i USA på 1960-tallet. Metoden bygger på en teori om at psykiske problemer, stress, sinne og frykt innvirker på både bevegelser, pust, kroppsholdning og sittemåte. Bioenergetikk blir også kalt «en kroppsorientert form for psykoterapi».
En behandling med bioenergetikk utføres ved å gjøre pusteøvelser, massasje, samtaleterapi og forskjellige bevegelser. Bioenergetikk er beslektet med både tankefeltterapi (TFT) og Emotional Freedom Techniques (EFT), og utøves ofte av psykologer. Bioenergetikk er en videreutvikling av noe av Wilhelm Reichs teori.
Effekten av bioenergetikk er omdiskutert.


== Kilder ==
Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling NIFAB
El Gasco-demningen

El Gasco-demningen er en demning med et mindre vannkraftverk i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Guadarrama, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende midt i landet. Demningen ble bygget i siste tredjedel av 1700-tallet.
Selve damanlegget er 53 meter høyt og 251 meter lang, og er en steindam.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk
El Atazar-demningen

El Atazar-demningen er en demning i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Lozoya, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende midt i landet. Den ble utbygget for vannforsyning og flomkontroll, ikke for kraftproduksjon.
Reservoaret er på 10,7 km² (1070 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 426 millioner m³. Volumet gjør den til det største vannmagasinet i Madrid-regionen, foran Valmayor-demningen (124 m³). Selve damanlegget er 134 meter høyt og 484 meter lang, og er en dobbel buedam i betong. Dette var den første fullskala buedammen som ble bygget noe sted i verden.
Demningen er den nederste av en rekke av fire i denne elva, anlagt med kort mellomrom. Regnet ovenfra er disse: Rio Sequillo-reservoaret, Puentes Viejas-reservoaret, El Villar-reservoaret, og El Atazar-reservoaret.
I 1977 ble det oppdaget en større sprekk i demningen, og den ligger i et ustabilt område.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Atazar - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Neita

Neita er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 43-58 millimeter), brune sommerfugler. Oversiden er brun med et oransje felt midt på forvingen. I forhjørnet av dette feltet er det en øyeflekk med to hvite kjerner, bakvingen har et par mindre flekker.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever på savanner. Larvene lever på ulike gras (Poaceae). De voksne sommerfuglene flyr raskt, lavt over bakken og besøker av og til blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Neita van Son, 1955
Neita durbani (Trimen, 1887)
Neita extensa (Butler, 1898)
Neita lotenia (van Son, 1949)
Neita neita (Wallengren, 1875)
Neita orbipalus Kielland, 1990
Neita victoriae (Aurivillius, 1899)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Neita i Encyclopedia of Life 
(en) Neita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neita hos NCBI 
(en) Kategori:Neita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, A.V.Z. (2006) Neita på Tree of life
Mohamed Awad Bin Humam

Mohamed Awad Bin Humam (født 26. desember 1944 i Ghail Ba-Wazeer i Hadhramout) er en jemenittisk økonom, som siden 2010 har vært sentralbanksjef i Jemens sentralbank.  
Som utdanning har han en bachelorgrad (Bachelor of Science) fra American University i Beirut. 
Før han begynte å jobbe i sentralbanken var han direktør for Research and Statistics Bank of Yemen, fra 1978 til 1990. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1990, og var under-sentralbanksjef i avdelingen Foreign Operation and Research fram til 2003, da han ble visesentralbanksjef. 
I april 2010 overtok han som sentralbanksjef, etter Ahmed Abdul Rahman Al-Samawi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jemens sentralbank - The Governor
Tusenbeinfluer

Tusenbeinfluer (Phaeomyiidae) er en liten familie av fluer, de er gjerne brunlige på farge. Kroppen er noe smal og lang, beina er kraftige og litt lange. Bare tre arter i Norge.


== Utseende ==
Tusenbeinfluer er små til middelsstore fluer (3-11 mm), med ganske slank kropp og forholdsvis lange, kraftige bein. 
Hodet er ganske stort med forholdsvis små fasettøyne. Det sitter flere kraftige børster langs innerkanten av fasettøynene. Antennene er festet høyt oppe på hodet, nær pannen. De består av tre ledd med en fjærgrenet antennebørste (arista) på oversiden av det ytterste leddet. Det ytterste leddet er forlenget, mer eller mindre kjegleformet. Ansiktet under antennene er flatt, nesten innhult, hårløst og oftest dekket av lys bestøvning. Kroppen er ofte brunlig, men kan også være noe mørk. Det er oftest noen mørkere lengdestriper på oversiden av ryggen (thorax). Vingene er store, middels brede med en iøynfallende, langstrakt trekantet celle midt i vingen. 
Beina er ganske lange og temmelig kraftige, og lårene har ofte torner eller pigger på undersiden. De skiller seg fra de nært beslektede kjerrfluene, blant annet ved at de har noen torner (kraftige børster) på mellom og den bakerste leggen (tibia).
Larvene er pølseformet, tilspisset i forenden. De har ingen tydelig hodekapsel, men munndelene stikker ut som et par kroker. Det bakerste leddet har ofte to eller flere lange utvekster.


== Levevis ==
Larvene til denne familien er parasitoider på tusenbein.


== Systematisk inndeling / norske arter ==
Denne oversikten har fokus på norske arter. Tidligere var denne familien systematisk plassert i kjerrfluer, som en av underfamiliene der. Den er skilt ut på grunn av genetiske forskjeller og fordi larvene lever på tusenbein og ikke i muslinger og snegler slik som hos kjerrfluene.

Ordenen tovinger, Diptera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora
Overfamilien Sciomyzoidea
Familien tusenbeinfluer, Phaeomyiidae
Slekten Pelidnoptera Rondani – tre art kjent fra Norge
Pelidnoptera fuscipennis  (syn. Pelidnoptera fumipennis)
Pelidnoptera leptiformis
Pelidnoptera nigripennis
Slekten Akebono  – ikke kjent fra Norge


== Referanser ==


== Litteratur ==
Greve, L., Jonassen, T. og Olsen, T.J. 2008. New records of Phaeomyiidae and Sciomyzidae (Diptera) in Norway. Norwegian Journal of Entomology 55: 49-52.
Rozkošný, R. 1998. Family Sciomyzidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera 3: 357-376. Science Herald, Budapest.
Vala, J.-C., P.T. Bailey & C. Gasc 1990. Immature stages of the fly Pelidnoptera nigripennis (Fabricius) (Diptera: Phaecomyiidae), a parasitoid of millipedes. Syst. Entomol. 15: 391-99.


== Eksterne lenker ==
(en) tusenbeinfluer i Encyclopedia of Life 
(en) tusenbeinfluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tusenbeinfluer hos Artsdatabanken 
(sv) tusenbeinfluer hos Dyntaxa 
(en) tusenbeinfluer hos Fauna Europaea 
Phaeomyiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Phaeomyiidae. British Insects: the Families of Diptera. (L. Watson and M. J. Dallwitz)
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Physcaeneura

Physcaeneura er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter) sommerfugler med et karakteristisk fargemønster. Vingene er hvitgule med brune kanter, på undersiden er det bredt kantet med tette, korte, brune tverrstreker. Langs vingenes ytterkant er det en rad av oransje ringer.
Den vanligste arten, Physcaeneura panda, er brun på oversiden og ser dermed ut som en mer "vanlig" ringvinge.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever på savanner, der larvene utvikler seg på ulike gras. Som vanlig for ringvinger flyr de lavt over bakken, ganske langsomt og vinglete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Stammen Satyrini
Gruppen Ypthimina
Slekten Physcaeneura Wallengren, 1857
Physcaeneura jacksoni Carcasson, 1961
Physcaeneura leda (Gerstaecker, 1871)
Physcaeneura panda (Boisduval, 1847)
Physcaeneura pione Godman, 1880
Physcaeneura robertsi Kielland, 1990


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5


== Eksterne lenker ==
(en) Physcaeneura i Encyclopedia of Life 
(en) Physcaeneura i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Physcaeneura hos NCBI 
(en) Kategori:Physcaeneura – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brower, A.V.Z. (2006) Physcaeneura på Tree of life
Bilde av Physcaeneura panda
Bilder av Physcaeneura panda