jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bonifatius I

Bonifatius I var pave fra 28. desember 418 til 4. september 422.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ifølge Liber Pontificalis var Bonifatius romer og sønn til en presbyter ved navn Jocundus. Man antar tradisjonelt at pave Damasus I prestviet ham, og at han virket som sendebud til Konstantinopel før han ble pave.


=== Pave ===
Etter pave Zosimus' død havnet kirken i sin femte skisma, idet to ble valgt til paver. Bonifatius ble opprinnelig valgt som motpave mot erkediakonen Eulalius. Den siste var den 27. desember 418 utsett av en gruppe som hovedsakelig bestod av diakoner. Bonifatius ble konsekrert i nærvær av ni biskoper og omkring 70 prester den 28. desember 418 i kirken San Marcello, og Eualius konsekrert i Lateranbasilikaen av biskopen av Ostia.Bonifatius' utnevnelse ble misbilliget av Romas prefekt Symmachus, som utviste ham fra staden og sendte etter keiser Honorius han måtte løse tvisten. Honorius lot først sammenkalle til synode i Roma, men da den ikke klarte å bilegge striden, ble det sammenkalt til konsil. Innen konsilet kom i fang, inntraff påsken, og de begge pretendenter ble nektet å celebrere messe i Lateranbasilikaen, et forbud som Eualius overtrådte da han inntok denne kirken på lørdagen.På grunn av kunne Honorius lettere erklære Bonifatius anerkjent som pave, den 3. april 418. På Bonifatius' begjæring lot Honorius bestemme at om skisma oppstod ved pavevalg, skulle ingen av de forskjellige krav godkjenne, men nytt valg skulle utlyses.
Under sitt pontifikat ble han involvert i strid med patriarken Atticus i Det bysantinske rike vedrørende jurisdiksjonen over Illyria, en strid som ved Honorius' innflytelse ble avgjort til Romas fordel. Overfor den afrikanske kirke var reladjonen spent vedrørende den rett paven hadde, fastslått ved Sardicasynodens beslutning (343) å motta appellasjoner fra avsatte biskoper fra Afrika, men fra Afrika lovet man å tross alt følge beslutningene. To tilhengere av pelagianismen kritiserte Augustin for paven, som tok tak isaken. Augustin har dedisert sin Contra duas Epistolas Pelagianorum Libri quatuor til Bonifatius.
Bonifatius fornyete pave Soters forbud mot kvinner å bistå presten ved gudstjensten, og han forbød prestvielse av slaver. 
Bonifatius er begravd på Maximus' gravplass ved Via Salaria, nær sankt Felicitas grav; han hadde der innen sin død latt oppføre et oratorium over henne.


== Referanser ==
Cuthbert Sebastian

Cuthbert Montraville Sebastian (født 22. oktober 1921 i Miami, USA, død 25. mars 2017 i Basseterre, Saint Kitts og Nevis) var fra 1. januar 1996 til 1. januar 2013 generalguvernør i Saint Kitts og Nevis.


== Liv og virke ==
Under andre verdenskrig tjenestegjorde Sebastian som akterskytter i Royal Canadian Air Force.Sebastian hadde naturvitenskapelig mastergrad fra Mount Allison University og ble i 1958 utdannet lege ved Dalhousie University i Halifax i Canada. Fra 1962 til 1966 studerte Sebastian obstetrikk og gynekologi ved Dundee Royal Infirmary i Storbritannia. Han arbeidet i forskjellige stillinger i sitt hjemland, der han fra 1980 til 1983 var landets Chief Medical Officer.Den 1. januar 1996 overtok han som generalguvernør. Han satt i dette embetet til årsskiftet 2012–2013. Han ble etterfulgt av Edmund Lawrence.


== Utmerkelser ==
Sebastian ble i 1996 storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. Han var også offiser av Den britiske imperieordenen.Sebastian var æresdoktor ved Dalhousie University og Mount Allison University, samt fellow av Royal College of Surgeons i London og honorary fellow av Royal College of Surgeons i Edinburgh.


== Referanser ==
Nikolaj Sjamov

Nikolaj Sjamov (russisk: Николай Шамов; født 22. august 1936 i Moskva) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1955 til 1964, og ble nummer 2 sammenlagt i 1957/58. Han ble også nummer 3 i 1955/56, nummer 4 i 1958/59 og 1961/62, og nummer 9 i 1960/61. Han vant ett enkeltrenn, i Innsbruck 30. desember 1956.
Han deltok i OL i 1956, 1960 og 1964, med 10.-plass i Squaw Valley i 1960 som beste plassering. Han var med i VM i 1958 og 1962, der hans beste plassering var 9.-plass i Lahtis i 1958 og i normalbakken i Zakopane i 1962.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Sjamov – Olympedia 
(en) Nikolaj Sjamov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikolaj Sjamov – FIS (skihopping)
Nordwestzentrum undergrunnsstasjon

Nordwestzentrum er en stasjon på Frankfurts undergrunnsbane.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Nordwestzentrum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Belgia under EM i friidrett 2010

Belgia ved EM i friidrett 2010, avholdt i Barcelona i Spania mellom 27. juli og 1. august 2010, var representert med 31 utøvere (15 menn/16 kvinner). 


== Medaljeoversikt ==


== Deltagere ==


=== Herrer ===


==== Løpsøvelser på bane og vei ====


==== Mangekamp ====


=== Damer ===


==== Løpsøvelser på bane og vei ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


== Eksterne lenker ==
Deltagerliste (herrer)
Deltagerliste (damer)
Römerstadt undergrunnsstasjon

Römerstadt er en stasjon på Frankfurts undergrunnsbane.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Römerstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Niddapark undergrunnsstasjon

Niddapark er en Stasjon på Frankfurts undergrunnsbane.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Niddapark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ginnheim undergrunnsstasjon

Ginnheim er en stasjon på Frankfurts undergrunnsbane. Den har 5 spor for kombinert drift med undergrunnsbane og trikk.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahn-Station Ginnheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liv R. Lykkenborg

Liv Riktor Lykkenborg (født 18. oktober 1936) er en norsk forfatter. Lykkenborg er særlig kjent for den selvbiografiske romanen Bur til en skadet fugl, som skildrer en ung kvinnes angst, depresjon og fire år som pasient ved Dikemark psykiatriske sykehus i Asker, og for sine tilrettelagte skjønnlitterære bøker for unge og voksne med psykisk utviklingshemming. Liv har gjort seg bemerket hva angår tilrettelagt litteratur i Norge. I 2012 mottok hun Ordknappen for den tilrettelagte boka Stemmen som forsvant. I 2016 fikk hun 55pluss-prisen for sitt arbeid med å skape større rettferdighet for alle - gjennom sitt forfatterskap.
Lykkenborg er datter av Solveig Riktor som skrev boka «Mens far var på Grini». I 2016 ga hun ut boka Motstandsbarn - med fars krigsinnsats i bagasjen som beskriver mange av de samme hendelsene som er gjengitt i morens bok. Hun går også dypere inn på hvilke spor krigshandlingene satte i et barnesinn, i tillegg til de traumene faren hadde brakt med seg fra fangenskap og avhør.


== Produksjon ==
1974: Dokketeater del 1, Liv og Øyvind – dramatikk
1975: Dokketeater del 2, Liv og Øyvind – dramatikk
1982: Bur til en skadet fugl – roman (gjenutgitt 1995)
1983: Svein rømmer – tilrettelagt for unge og voksne med lesevansker
1986: Utvikling av litteratur for psykisk utviklingshemmede – sakprosa
1986: Blir det sol – tilrettelagt for unge og voksne med lesevansker
1987: Kasteballer og ballkastere – sakprosa bygget på intervjuer med psykisk utviklingshemmede
1990: Mokoka – barnebok tilrettelagt for unge og voksne med lesevansker (oversatt til nederlandsk, islandsk og grønlandsk)
1991: Vi trenger bare litt hjelp – for psykisk utviklingshemmede
1991: Hyggelig besøk – for psykisk utviklingshemmede
1992: Pål og Ida i fritida – for psykisk utviklingshemmede
1993: Bjarne elsker katta si – for psykisk utviklingshemmede (oversatt til svensk)
2002: Stemmen som forsvant- lettlestbok utgitt på Damm forlag, illustrert av forfatteren
2009: De skal jo allikevel dø – debattbok om norsk eldreomsorg
2016: Motstandsbarn - med fars krigsinnsats i bagasjen - selvbiografi


== Referanser ==
Honey (album)

Honey er en musikk-EP med Kara, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«Honey»
«What This?»
«Pretty Girl» (skolerockversjon)
«Pretty Girl»
«Good Day: Season 2»
«Honey» (2 versjon)
Frits Goedgedrag

Frits Martinus de los Santos Goedgedrag (født 1. november 1951 på Aruba) er guvernør i Curaçao. Han var den siste guvernør i De nederlandske Antiller da dette landet ble oppløst 10. oktober 2010. Han overtok da som den første guvernør i Curaçao etter at landet ble en likestilt stat i Kongeriket Nederlandene.
Goedgedrag er statstjenestemann og har arbeidet i forvaltningen for både De nederlandske Antiller og Bonaire. Fra 1992 til 1998 var han Bonaires gezaghebber eller administrator. Han overtok embetet som guvernør i De nederlandske Antiller 1. juli 2002. Han gjorde seg i 2003 bemerket ved å nekte valgvinneren Anthony Godett å danne regjering på bakgrunn av anklager om bedrageri og korrupsjon.  
Goedgedrag er ridder av Oranje-Nassau-ordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Who is Governor Frits Goedgedrag?, The Governor of the Netherlands Antilles
Revolution (album)

Revolution er et musikkalbum med Kara, utgitt i 2009. Dette er bandets andre hele plate.


== Sporliste ==
«Mister»
«Wanna»
«Magic»
«Secretly Secretly»
«Let It Go»
«Take a Bow»
«AHA»
«Same Heart»
«Wanna» (instrumental)
«Magic» (instrumental)


== Eksterne lenker ==
(en) Revolution på MusicBrainz
Lupin (album)

Lupin er en musikk-EP med Kara, utgitt i 2010.


== Sporliste ==
«Tasty Love»
«Lupin»
«Umbrella»
«Rollin'»
«Lonely»


== Eksterne lenker ==
(en) Lupin på Discogs 
(en) Lupin på MusicBrainz
Det store bilager

Det store bilager (fra tysk Beilager)er betegnelsen på bryllupet mellom Christian IVs sønn, «den utvalgte»  prins Christian og Magdalena Sibylla, som giftet seg i København 5. oktober 1634.
Ekteskapsinngåelsen mellom prins Christian og Magdalena Sibylla hadde vært under oppseiling i lang tid. Riksrådet hadde nærmest forlangt at kongen fikk sønnen gift. Bakgrunnen var stor misnøye med levemåten hans; historier med forskjellige kvinner, stort alkoholmisbruk og gjeld. 
Etter år med kriger og tilbakeslag ønsket Christian IV å vise at Danmark stadig var en maktfaktor. Det store bilager skulle bli en politisk manifestasjon. Og det skulle komme til å koste en formue. For å finansiere bryllupet ble det skrevet ut ekstraskatter. Bryllupet ble planlagt som en overdådig fest hvor det ikke skulle spares på noe. 
De aller første forberedelsene startet et år i forveien. Da ble Københavns slott satt i stand både ute og inne; utvendig påførte man ny kalk og innvendig ble de beste værelsene pusset opp. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Charles Ogier: Det store bilager i Kjøbenhavn 1634 i Memoirer og breve av Clausen og Rist, Nordisk forlag 1914


== Eksterne lenker ==
Det store bilager – Historisk Fællesråd
Fredis Refunjol

Fredis Jose Refunjol (født 19. desember 1950 på Aruba) er sosialdemokratisk politiker og guvernør i Aruba.
Refunjol er utdannet lærer. Han har arbeidet i skolen som lærer og rektor.Refunjol har en lang politisk karriere bak seg i partiet Movimiento Electoral di Pueblo (MEP), der han var visepresident 1984–1987 og generalsekretær 1988–2004. I 1986 ble han innvalgt i Staten, Arubas folkevalgte forsamling. Fra 1989 til 1994 var han velferdsminister og fra 2001 til 2004 utdannings- og administrasjonsminister samt visestatsminister.Refunjol overtok guvernørembetet 1. mai 2004 og begynte sin andre embetsperiode 1. mai 2010.


== Referanser ==
Harald Duschek

Harald Duschek (født 5. oktober 1956 i Thale) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for DDR.
Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 4.-plass i Oberstdorf 30. desember 1976. Han var blant de ti beste sammenlagt i alle de fire hoppukene han deltok i; han ble nummer 4 i 1978/79, nummer 5 i 1976/77, nummer 6 i 1979/80 og nummer 10 i 1977/78. Hans beste enkeltplassering var 3.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1977.
I verdenscupen, som startet opp i 1979/80-sesongen, var hans beste sammenlagtplassering 38.-plass den første sesongen. Hans siste internasjonale renn var verdenscuprennet i St. Moritz 21. januar 1982.
Harald Duschek var på det østtyske laget som vant lagkonkurransen i VM i Lahtis i 1978. Han ble nummer 33 i storbakken i OL i Lake Placid i 1980. I VM i skiflyging ble han nummer 5 i Vikersund i 1977 og nummer 9 i Planica i 1979.
Harald Duschek ble fire ganger østtysk mester, i normalbakke i 1977, 1978 og 1980, og i storbakke i 1979. Han vant Holmenkollrennet i 1978.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Skispringen DDR – Meisterschaften
Skiforeningen: Vinnere av Holmenkollrennene


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Duschek – Olympedia 
(en) Harald Duschek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harald Duschek – FIS (skihopping)
Emily de Jongh-Elhage

Emily Saïdy de Jongh-Elhage (født 7. desember 1946) er en politiker fra De nederlandske Antiller. Hun representerer partiet Partido Antiá Restrukturá (PAR) og var statsminister i De nederlandske Antiller fra 2006 til landet ble oppløst 10. oktober 2010.
de Jongh-Elhage har arbeidet som lærer og eiendomsmegler. Hun er fra Curaçao, der hun har vært med i politikken siden 1995 og sittet i det valgte øyrådet. de Jongh-Elhage er med i Partido Antiá Restrukturá, et parti som har ønsket å bevare De nederlandske Antiller i omorganisert form. I 2005 ble hun valgt til partiets leder og ledet partiet til seier i valget i 2006. Hun overtok deretter posten som statsminister for De nederlandske Antiller, en post hun hadde til landet ble avviklet. Hun gikk av som partileder og parlamentsmedlem i januar 2013.


== Referanser ==
Vealøs Opp

Vealøs opp er et motbakkeløp i Skien som arrangeres av Herkules friidrett. Løpet starter på Skifjell og går på en bratt grusvei opp til vestre Vealøs, der står det et kommunikasjonstårn som er synelig over store deler av Grenland. Rammen rundt løpet har høstet mange lovord, fra bl.a. motbakkeprofilen Christian Prestegård som hadde dette å si om løypa etter målgang i 2009 «Akkurat som i de internasjonale mesterskapene i motbakkeløp så går Vealøs Opp på vei og ikke en kronglete sti, som så mange andre motbakkeløp».
I tillegg til motbakkeløpet arrangeres det samtidig trimklasse for alle, uten tidtaking.


== Løpstrasé ==
Løperne starter ved bommen på Skifjell 150 moh. og løper derfra på eneste grusvei østover mot vestre Vealøs 500 moh. Første del av løypa går slakt oppover i ca. 1,5 km hvor du går inn i de virkelig tøffe motbakkene, her fra er det relativt bratt hele veien til toppen. Løypa er 4,5 km lang.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Herkules Friidrett
Topi Mattila

Topi Juhani Mattila (født 29. mars 1946 i Helsingfors) er en finsk tidligere skihopper.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1963 til 1969, og ble nummer 17 sammenlagt i 1965/66. Hans beste enkeltresultat var 15.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1966.
Han var med i VM i 1966 og 1970, der hans beste plassering var 25.-plass i normalbakken i Oslo i 1966. I OL i 1968 ble han nummer 5 i normalbakken i Autrans og nummer 49 (av 58 deltakere) i storbakken i St. Nizier.
Topi Mattila vant Holmenkollrennet i 1969.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Skiforeningen: Vinnere av Holmenkollrennene


== Eksterne lenker ==
(en) Topi Mattila – Olympedia 
(en) Topi Mattila – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Topi Mattila – FIS (skihopping)
Sara Carbonero

Sara Carbonero (født 3. februar 1984 i Corral de Almaguer, Toledo) er en spansk sportsjournalist og TV-reporter for den spanske TV-kanalen Telecinco.
I juli 2009 ble hun kåret til «The Sexiest Reporter in the World» (verdens mest sexy reporter) av FHM i USA. I 2010 var hun reporter under VM i fotball i Sør-Afrika.Hun er i et forhold til Iker Casillas, som ble kåret til verdens beste keeper i 2008. Det vakte oppsikt da han kysset Carbonero under et intervju etter at Spania vant turneringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sara Carbonero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sara Carbonero på Internet Movie Database 
(en) Sara Carbonero hos The Movie Database
Jøngfjellet

Jøngfjellet er et fjell i Orkland kommune i Trøndelag. Det har flere topper, den høyeste toppen har varde og ligger på 761 meter over havet.
Den enkleste ankomsten til Jøngfjellet er fra Storås, hvor man kan kjøre til enden av en bomvei fra Agholtet. Det er også enkel ankomst til fjellet fra gården Setra i Rindal kommune. Herfra kan man om sommeren bruke bomvei et par kilometer innover, eller parkere på gårdstunet om vinteren. Fra parkeringsplassen i enden av bomveien tar det knappe to timer å gå til toppen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jøngfjellet, Peakbook.org
Jøngfjellet, Toppomania
Rekorddeltakelse på Jøngfjellmarsjen, Meldalsavisa.no
Gras (kunstnergruppe)

Gras eller Gras-gruppa var et kunstnerkollektiv som var aktivt i Oslo på begynnelsen av 1970-tallet. Gruppa ble kjent for sine politiske bilder, ofte knytta til protester mot Vietnamkrigen eller mot EEC (EU).
Gras ble dannet ved årsskiftet 1969–1970, dels som et kunstnerisk verkstedsfellesskap, dels som et politisk fellesskap. I Oslo hadde Gras lokaler i Christian Krohgs gate. Politisk viste Gras et engasjement tuftet på en radikal, sosialistisk plattform. Flere av kunstnerne var knyttet til SUF(m-l), senere AKP(m-l).
Mye av kunsten ble spredt i form av plakater og postkort. Dette var i realiteten originalgrafikk, trykket for hånd og gjerne i flere farger. Som plakater ble verkene limt opp ute på byen, i nattens mulm og mørke. I juni 1972 førte det til at syv Gras-medlemmer ble arrestert og bøtelagt. Gras-kunstnerne lagde også plakater, bokforsider og illustrasjoner i samarbeid med andre organisasjoner, forlag og tidsskrifter; som bladet Profil, forlaget Oktober, Nationaltheatrets stykke Svartkatten og Norsk Forfattersentrum.
I Gras grafikkmappe 1971 finner vi 14 trykk, et for hver av kunstnerne som var med på den tiden:
Siri Anker Aurdal, Øivind Brune, Bjørn Melbye Gulliksen, Anders Kjær, Per Kleiva, Morten Krohg, Bjørn Krogstad, Eva Lange, Victor Lind, Olav Orud, Jan Radlgruber, Asle Raaen, Egil Storeide og Willibald Storn. Andre kjente navn fra Gras er maleren og grafikeren Arne Sørensen og skulptøren Marit Wiklund.
Aktiviteten og diskusjonene i Gras fikk også betydning for utviklingen innen billedkunstfeltet i Norge. Medlemmene var engasjert i arbeidet for å skape mer slagkraftig fagorganisasjoner for kunstnerne, bedre stipend- og vederlagsordninger og sikre bredere kunstutdanning. Mange av Gras' medlemmer finner vi senere i tillitsverv i ulike kunstnerorganisasjoner.
Den opprinnelige Gras-gruppa besto til høsten 1973. Da fikk man nye verkstedslokaler i Nora fabrikkers tidligere lokaler på hjørnet av Maridalsveien og Møllerveien, og gikk over til å bli et andelslag under navnet Nora/Gras.


== Eksterne lenker ==
Nettsted om Gras – grasgruppa.no
Gras grafikkmappe 1971
Nora Nerdrum: Bildene er mitt våpen En analyse av GRAS-gruppas silketrykk med fokus på ideologi (2007) Besøkt 3. april 2011
Garfield Darien

Garfield Darien (født 22. desember 1987 i Lyon i Frankrike) er en fransk friidrettsutøver, som spesialiserer seg på 110 meter hekk.
Darien debuterte internasjonalt som junior, da han kom på syvendeplass under Junior-VM 2004, og ble junioreuropamester da han vant gull under Junior-EM i friidrett 2005. Han fikk personlig rekord på 13,73 det året, men deltok kun i enkelte stevner de neste par årene. Da han konkurrerte igjen i 2008 forbedret han sin personlige rekord til 13,50.
I 2009 deltok han i sine første større turneringer som senior. Da han deltok i EM i friidrett innendørs 2009 kom han på sjetteplass på 60 meter hekk. Han begynte å markere seg på den internasjonale arenaen, og kom bl.a. på tredjeplass i Golden League-stevnet Meeting Areva i Paris, før han forbedret persen sin til 13,36 og kom på fjerdeplass ved Herculis-stevnet i World Athletics Tour 2009. Senere deltok han i VM i friidrett 2009, men ble slått ut i semifinalen. Han deltok også i VM i friidrett innendørs 2010 i Doha, men greide ikke å gå videre fra kvalifiseringsrunden der.
Selv om han var outsider vant han sølv under EM i friidrett 2010 i Barcelona. Her forbedret han igjen sin personlige rekord, til 13,34.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Garfield Darien – Olympics.com 
(en) Garfield Darien – Olympic.org 
(en) Garfield Darien – Olympedia 
(en) Garfield Darien – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Garfield Darien – Frankrikes olympiske komité 
(en) Garfield Darien – World Athletics 
(fr) Garfield Darien – Fédération française d athlétisme 
(en) Garfield Darien – Diamond League 
(en) Garfield Darien – Track and Field Statistics
Wiesenau bybanestasjon

Wiesenau er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane. 


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Niederursel bybanestasjon

Niederursel er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.


== Eksterne lenker ==
(en) U-Bahnhof Niederursel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lady Moscow – kassett

Lady Moscow – kassett er et musikkalbum med Lady Moscow, utgitt i 2009. Utgivelsen selges på bandet sine konserter.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Surprise»
«Keep It Real»
«The Song of Gregers Grahm»
«Frank Newton»
«My My Hotel»


=== Side 2 ===
«City By the Sea»
«Make It Do (or Do Without)»
«Ghost»
«Pow Pow»
«Pow Pow» (2007)
Weißkirchen Ost bybanestasjon

Weißkirchen Ost er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane. 


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Bommersheim bybanestasjon

Bommersheim er en holdeplass på Frankfurts undergrunnsbane.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Barrel Dance

Barrel Dance er et musikkalbum med Lady Moscow, utgitt i 2008. Dette er bandets første plateutgivelse.


== Sporliste ==
«Indian Giver»
«Pow Pow»
«The Song of Gregers Grahm»
«Keep It Real»
«Make It Do (or Do Without)»
«Ghost»
«Fiddle Girl»
«City By the Sea»
«King and the Clown»
«My My Hotel»
«Frank Newton»
«Surprise»


== Eksterne lenker ==
(en) Barrel Dance på Discogs
Nicola Vizzoni

Nicola Vizzoni (født 4. november 1973 i Pietrasanta i Italia) er en italiensk friidrettsutøver, som spesialiserer seg i sleggekast. Han fikk sølv under Sommer-OL 2000, og ti år senere, under EM i friidrett 2010. Hans personlige rekord er 80,50 meter, satt i 2001 i Formia.
Som junior markerte han seg under Junior-VM i friidrett 1992, der han kom på femteplass. Som senior deltok han ved VM 1997 og EM 1998, uten å være i nærheten av pallen. Bedre gikk det i VM 1999 på hjemmebane i Spania, da han kom på syvendeplass.
2000 og 2001 ble to gode sesonger for Vizzoni. Han fikk sølv under OL 2000 i Australia, og fulgte opp med fjerdeplass under VM i friidrett 2001, hårfint unna bronsemedalje. Han fikk gull både ved Universiaden i Kina og Middelhavslekene i Tunisia i 2001.
I 2009 vant han igjen Middelhavslekene, og i 2010 vant han European Cup Winter Throwing i Frankrike. Senere på året vant han også sølv i EM i friidrett 2010, bak slovakiske Libor Charfreitag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicola Vizzoni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicola Vizzoni – Olympics.com 
(en) Nicola Vizzoni – Olympic.org 
(en) Nicola Vizzoni – Olympedia 
(en) Nicola Vizzoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Nicola Vizzoni – Italias olympiske komité 
(en) Nicola Vizzoni – World Athletics 
(it) Nicola Vizzoni – FIDAL 
(en) Nicola Vizzoni – Track and Field Statistics