jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Løkkekiosken

Løkkekiosken (også kalt Rakettkiosken) er en kiosk i Tromsø, tegnet av byggmester J.R. Erlandsen og oppført i 1911.
Det var dengang 18 år gamle Margit Løkke som fikk tillatelse til å sette opp kiosken. Først søkte hun om å få plassere den på Fridtjof Nansens plass, men justerte senere søknaden og ba om å få plassere kiosken på Torvet. Søknaden ble innvilget, og med plasseringen fulgte betingelsen om at kommunen skulle disponere to av kioskens vegger til oppslag og bekjentgjøringer. I tillegg måtte hun som alle andre som lånte kommunens grunn betale 25 kroner pr år i kioskavgift til kommunen. 
I Kulturminneåret 2009 utpekte Riksantikvaren Løkkekiosken i Tromsø som en nasjonalt viktig kulturminne. Den 27. november 2009 ble Løkkekiosken fredet i forbindelse med Kulturminneårets avslutningsarrangement i Tromsø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Løkkekiosken på Digitalt fortalt
«Løkkekiosken». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Narestø

Narestø er et tettsted på Flosterøya, 16 kilometer fra Arendal i vest og Tvedestrand i øst. Narestø er en gammel uthavn fra 1600-tallet.
En del av husene benyttes i dag som ferieboliger, men stedet har flere fastboende, også småbarnsfamilier. Bryggefest og basar blir arrangert av beboere og Narestø vel hver sommer. Tidligere hadde de også en badefestival på Lyngørbrygga hver 3.desember, med flere badende, og ennå flere tilskuere, men den opphørte da ildsjelene/arrangørene flyttet. 
Dikteren Gunnar Reiss-Andersen bodde her i sine siste leveår fra 1959 til 1964, i huset Havna.
Kunstneren Ferdinand Finne la sin elsk på stedet, og har malt mye fra Narestø, i tiden han bodde på Flosta. I et dybdeintervju med Dorthe Skappel kunne man se dem vandre mellom husene på Narestø.
Lyngørbrygga (den kommunale bryggen) samt et par av beboernes hageeiendommer ble benyttet som lokasjoner, bl.a for markedet, under innspilling av Farmen i 2017.
Flere av husene på Narestø ble benyttet til nødlosji etter forliset av slaveskipet Fredensborg. 
Narestø var en uthavn i seilskutetiden, på linje med Lyngør, og første fastlandsforbindelse utenom ferge kom ved bygging av Arneviksbroa og Fantoddsbroa,først etter bilens inntog, altså på tidlig 1900-tallet.
Bilens inntog har preget Narestø, og det jobbes aktivt og intenst for å bevare stedets egenart, ved å unngå biltrafikk for mye inn på selve plassen. Flere fastboende parkerer og triller kjerrer og trillebår ut til sine hjem. Andre igjen gjør om eplehager til bilpark.


== Eksterne lenker ==
Flosta historielag
Narestø i Arkivportalen
DS «Flint»

DS «Flint» var en lastbåt som forliste 1. september 1928 i Rystraumen sør for Tromsø. Vraket ligger ved Ryøya, på ca. 15–35 meters dyp, og området skipet ligger i er meget strømkraftig.


== Eksterne lenker ==
Om D/S Flint på nettstedet digitalt fortalt 
Informasjon om D/S Flint på Dykkepedia
«DS «Flint»». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Akşehir

Akşehir (osmantyrkisk:اقشهر)  er by og et distrikt i Konya-provinsen i Sentral-Anatolia i Tyrkia. Distriktet hadde 114 918, hvorav 63 000 bor i byen Akşehir. Byen var kjent som Philomelium i Romerriket og Philomelion (gresk:Φιλομήλιον) i Det bysantinske riket.


== Referanser ==


== Kilder ==
Falling Rain Genomics, Inc. «Geographical information on Akşehir, Turkey». Besøkt 22. mars 2008. 
 «Philomelium». Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. 1913. 
https://web.archive.org/web/20110831133530/http://tuikrapor.tuik.gov.tr/reports/rwservlet?adnks=&report=turkiye_ilce_koy_sehir.RDF&p_il1=42&p_ilce1=532&p_kod=2&desformat=html&ENVID=adnksEnv


== Eksterne lenker ==
(tr) Offisielt nettsted 
(en) Akşehir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
District governor's official website (tyrkisk)
District municipality's official website (tyrkisk)
Hjelteryggen skule

Hjelteryggen skule er en offentlig grunnskole i Øygarden kommune i Vestland, beliggende nordvest på Litlesotra. Skolen er blant kommunens større barneskoler, og tar imot elever fra 1. til 7. trinn.
Skolens hovedmålform er bokmål og alle elevene har denne målformen (2011).
Storgalten

Storgalten er et fjell i den nordlige delen av fjellområdet Lyngsalpan i Lyngen kommune i Troms og Finnmark. Fjellet ligger mellom bygda Nord-Lenangen og Lyngenfjorden i øst. Det har en høyde på 1 219 meter over havet.
Storgalten er et populært skifjell i Lyngen. Med muligheter for bratt nedkjøring fra toppen og ned til fjæra, utsikt både mot fjord og de spisse tindene på den nordlige delen av Lyngenhalvøya er Storgalten et fjell som besøkes av turgrupper fra hele verden.
Fra toppen av Storgalten er det utsikt mot Fugløysundet og Fugløya mellom Fakken og Arnøya i nord. Vestover mot øyriket mot Malangsgrunnen. På østsida ligger Gamvikblåisen og Peppartinden/Biehppargáisi og Lyngenfjorden. Mot sør ser man mot Vaggasblåisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Abfahrt vom Storgalten, Lyngen. Youtube
Skiing Storgalen Lyngen Alps 01.05.2008, Youtube
Storgalten, Lyngen. Turbeskrivelse
Turbeskrivelse på kugo.no, 666 toppturer i Troms
Turbeskrivelse fra Ishavskysten friluftsråd
Fotobeskrivelse fra sommertur på Storgalten av Kristen Ryeng
Bill Monroe

William Smith Monroe (født 13. september 1911 i Rosine, Kentucky, USA, død 9. september 1996) var en amerikansk musiker som skapte den musikalske sjangeren kjent som bluegrass. Navnet er hentet fra hans band Blue Grass Boys, døpt etter Monroes hjemstat Kentucky, kjent som The Bluegrass State.
Monroes musikalske karriere strakte seg over 60 år som sanger, instrumentalist, komponist og bandleder. Han blir ofte referert til som Bluegrassens far. Bill Monroe ble i 1970 valgt inn i Country Music Hall of Fame og i 1997 i Rock and Roll Hall of Fame. 


== Diskografi ==
I tillegg til nedenstående kommer innspillinger i 1936-38 med broren Charlie som Monroe Brothers.


=== 78/45 RPM-singler ===


=== Studioalbum ===


=== Samlealbum ===


=== Konsertalbum ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Neil v. Rosenberg 1985: Bluegrass: A History' University of Illinois Press. ISBN 0-252-00265-2
Smith, Richard D. (2000). Can't You Hear Me Callin': The Life of Bill Monroe, Father of Bluegrass. Little, Brown and Company. ISBN 0-316-80381-2.


== Eksterne lenker ==
(en) Bill Monroe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bill Monroe på Internet Movie Database 
(en) Bill Monroe hos The Movie Database 
(en) Bill Monroe på Discogs 
(en) Bill Monroe på Discogs 
(en) Bill Monroe på Discogs 
(en) Bill Monroe på MusicBrainz 
(en) Bill Monroe på MusicBrainz 
(en) Bill Monroe på Songkick 
(en) Bill Monroe på Genius — sangtekster 
(en) Bill Monroe på AllMusic
MS «Polstjerna»

MS «Polstjerna» er Norges best bevarte selskute. Fartøyet ble bygget på Moens båtbyggeri ved Risør våren 1949 og gikk rett ut på selfangst samme vår. MS «Polstjerna» er nå en del av Polarmuseet, Tromsø Museum - Universitetsmuseet. MS «Polstjerna» har siden 2004 vært utstilt i tørrdokk i et bevaringsbygg like ved Polaria i sørbyen av Tromsø. Bevaringsbygget er tegnet av Per Knudsen Arkitektkontor, som vant en lukket arkitektkonkurranse om anlegget.Skuta har 33 fangstsesonger i isen og har ført hjem nær 100 000 sel fra Vest- og Østisen. Den er 28,3 m lang, 7 m bred og har en tonnasje på 129 bruttotonn. Masta er 19 m fra vannlinja mens har et dyptgående på 2,5 meter fremme og 4 meter akter.
Nede i tørrdokken, under «isen» rundt MS «Polstjerna» vises utstillingen SNOWHOW. Polarheltenes læremestre: inuitter, samer og ishavsfolk. Utstillingen er tilrettelagt av Polarmuseet, Tromsø Museum - Universitetsmuseet og Norsk Polarinstitutt.
MS «Polstjerna» er åpen for besøk om sommeren fra 15. juni til 15. august.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5281441 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Polstjerna» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
MS Polstjernas hjemmeside
Bilder av MS Polstjerna
Utstillingen SNOWHOW. Polarheltenes læremestre: inuitter, samer og ishavsfolk.
Akdeniz Üniversitesi

Akdeniz Üniversitesi er et universitet som ligger i Antalya-provinsen i Tyrkia.


== Kjente personer ==


=== Alumni ===
Barış Eyriboz (født 1976), tyrkisk regissør, manusforfatter og produsent
Azize Tanrıkulu (født 1986), olympisk sølvmedaljevinner i 2008 og europamester i taekwondo
Bahri Tanrıkulu (født 1980), olympisk sølvmedaljevinner i 2004 og flere ganger verdens og europamester i taekwondo


=== Ansatte ===
Mustafa Kalemli (født 1943), tyrkisk fysiker og politiker, som har vært ordstyrer i parlamentet
Ömer Özkan (født 1971), Associate Prof. hos Institute of Plastic, Reconstructive and Aesthetic Surgery, som utførte landets først ansiktstransplankation


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Akdeniz University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mandalskameratene i 2013

Sesongen 2013 spilte Mandalskameratene i 3. divisjon, etter å ha rykket ned fra 2. divisjon sesongen før. Lagets trener var Morten Halvorsen.


== Tabellen ==


== Treningskamper ==


== Seriekamper ==


== Cupkamper ==


== Statistikk ==


=== Målscorere ===
Sist oppdatert 2. oktober 2013.


=== Kort ===
Sist oppdatert 2. oktober 2013.


== Mandalskameratene 2 ==
Reservelaget til Mandalskameratene spiller i 2013 i 5. divisjon. 


=== 5. divisjon, Agder, avdeling 3 ===


== Spillere ==


=== Spillerstallen 2013 ===
Lille Strandheim

Lille Strandheim er fritidsbolig som ligger på gården Holt på Tromsøya. Bygningen har trekk fra både jugend - og sveitserstil og er et kulturminne fra tidlig 1900-tall, da den bedre «stand» i bysamfunnet Tromsø anla fritidsboliger i byens umiddelbare nærhet. Man antar at Lille Strandheim ble oppført mellom 1913 og 1920  som fritids-/sommerbolig. Den har blitt sett på som et symbol for de «kondisjonerte» tromsøværingers fritidskultur. Lille Strandheim ble bygd som et sted for de eldre familiemedlemmene fordi den opprinnelige sommerboligen på Strandheim var okkupert av den yngre garde. Kulturminnevernere regner bygningen som en viktig del av Tromsøs kulturarv, om samfunnsliv og arkitektur fra tidlig 1900-tall. Lille Strandheim ble fredet i 2015.Olga Jensens legat fikk Tromsø kommunes kulturvernpris i 2010 for bevaring av Lille Strandheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Lille Strandheim». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ivar Hirschholm Bentzen

Ivar Hirschholm Bentzen (født 16. oktober 1812 på Strømmen, død 24. januar 1881) var en norsk prest og forfatter. Han var sogneprest i Åmli fra 1854 til 1863, sogneprest i Fjell fra 1863 til 1870, sogneprest i Øyestad fra 1870 og prost i Arendal prosti fra 1878. Han fikk avskjed i nåde i 1880 og bosatte seg deretter i Christiania. Han utgav flere diktsamlinger og fortellinger. Hans dikt Losen anses som en viktig inspirasjon for Henrik Ibsens dikt Terje Vigen.Han var sønn av skipsfører i Kolbjørnsvik Bent Bentzen og Helene Hirschholm, og var far til lege Bent Bentzen og bankdirektør og svensk konsul i Arendal Theodor Bentzen.


== Bibliografi ==
Han har skrevet følgende bøker:

Stjerneskud : en Samling af nyere Digte, Publisert:Kristiansand : Grøntoft, 1860
Poetiske Smaablomster Publisert:Kristianssand : Grøntoft, 1857
Gule Blade : nogle Digte, Publisert:Kristiansand : Grøntoft, 1870
Anne og Alet : en Kriminalhistorie fra Øiestad, Publisert:Arendal : B.O. Sørenssens Forlag, 1874
Pjerrot.  En Samling af komiske Digte, løierlige Tildragelser, Fortællinger og Breve samt Anekdoter m.m.,  Publisert: Arendal: B.D. Sørenssens Forlag, 1874, Udgivne af Ulv Graabenstein.Boken om Anne og Alet er blitt filmatisert av Stephan Hergel i Hergel Film i 2013.


== Referanser ==
Strandsvineblom

Strandsvineblom (Senecio pseudoarnica) er en flerårig, opptil 1,5 m høy urt i kurvplantefamilien. Den formerer seg med frø og kan også spre seg på voksestedet ved hjelp av krypende jordstengler.
Den er en havstrandsplante som vokser i kjølige kyststrøk på den nordlige halvkule. Strandsvineblom hører opprinnelig hjemme i Nord-Amerika og Nordøst-Asia. I Nord-Amerika er det et stort sprang mellom forekomstene langs Stillehavet og Atlanterhavet. Langs Stillehavet strekker utbredelsen seg fra det nordligste Japan, Nord-Korea og Britisk Columbia nordover til Beringstredet. Ved Atlanterhavet vokser den fra Nova Scotia nordover langs Saint Lawrence-bukta til Newfoundland og den sørligste delen av Labrador. Det er også noen isolerte forekomster ved Jamesbukta lengst sør i Hudsonbukta. Den dyrkes som hageplante og har slik blitt forvillet både på Island og i Norge.I 2006 ble arten funnet for første gang i Norge, på Bassøysanden på Sandøya i Tromsø kommune. Den ble da antatt å være innkommet spontant, men senere funn i Troms fylke har sannsynliggjort at alle forekomstene skyldes forvilling fra dyrkning av arten som prydplante i hager. Den først registrerte forekomsten fra Sandøya er fra havstrandsvegetasjon som tilsvarer den en finner der hvor arten er opprinnelig. De øvrige funnene er fra tydelig kulturpåvirket mark. Strandsvineblom er foreløpig kjent bare fra Troms, men arten har trolig potensial til å kunne etablere i seg på sandstrender i det meste av Norge. Det er lite trolig at denne fremmede arten vil ha noen negativ effekt økologisk. Arten var kjent fra Island før den ble funnet i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) strandsvineblom – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) strandsvineblom i Encyclopedia of Life 
(en) strandsvineblom i Global Biodiversity Information Facility 
(no) strandsvineblom hos Artsdatabanken 
(sv) strandsvineblom hos Dyntaxa 
(en) strandsvineblom hos ITIS 
(en) strandsvineblom hos NCBI 
(en) strandsvineblom hos Panarctic Flora 
(en) strandsvineblom hos The International Plant Names Index 
(en) strandsvineblom hos Tropicos 
(en) Kategori:Senecio pseudoarnica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Birger Emanuelsen

Birger Emanuelsen (født 26. juli 1982 i Arendal) er en norsk forfatter.
Emanuelsen vokste opp på Tromøya ved Arendal, og har arbeidet som forlagsredaktør i Cappelen Damm. Tidligere har han arbeidet som rådgiver i Leger Uten Grenser og som litterær konsulent både for Gyldendal Norsk Forlag (sakprosa) og Oktober forlag (skjønnlitteratur).
Han publiserte åtte prosadikt i det litterære tidsskriftet Vinduet i 2005. I 2012 debuterte han med novelle-samlingen For riket er ditt. Boken ble av Dagbladets anmelder Cathrine Krøger trukket frem som en av årets tre beste bøker.. En av novellene fra samlingen («Passasjeren») er publisert i det østerrikske tidsskriftet Lichtungen.
Emanuelsen ble tildelt Aust-Agder fylkeskommunes kulturstipend i 2014.For sin første roman, Fra jorden roper blodet, ble han tildelt Ungdommens kritikerpris 2014. Emanuelsen mottok også Sørlandets litteraturpris for boken, og ved prisutdelingen sa Aslak Sira Myhre om den blant annet at «Boka er et fantastisk vindu inn i en historie som er en del av vår felles historie.»Siden 2016 har han ledet Nordisk seminar under Norsk Litteraturfestival på Lillehammer, hvor nordiske forfattere som Karolina Ramqvist (SE), Niviaq Korneliussen (KN), Eiríkur Örn Norðdahl (IS), Johanna Holmström (FIN), Jonas Eika (DK) og Ida Hegazi Høyer (NO) har deltatt. 


== Bibliografi ==


=== Skjønnlitteratur ===
2012: For riket er ditt, noveller, Oslo: Tiden Norsk Forlag
2014: Fra jorden roper blodet, roman, Oslo: Tiden Norsk Forlag
2015: Historien om et godt menneske, roman, Oslo: Tiden Norsk Forlag
2016: Anna og kjærligheten, roman, Oslo: Tiden Norsk Forlag
2018: Jeg skal beskytte deg, roman, Oslo: Tiden Norsk forlag
2021: Statsråden kommer, roman, Oslo: Tiden Norsk forlag


=== Øvrige utgivelser ===
2017: Nordisk NU 2017 (red.), antologi, Oslo: Flamme forlag
2018: Nordisk NU 2018 (red.), antologi, Oslo: Flamme forlag
2019: Nordisk NU 2019 (red.), antologi, Oslo: Flamme forlag
2020: Etter katastrofen. Et essay om Markens grøde, essay, Oslo: Nasjonalbiblioteket


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Birger Emanuelsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Birger Emanuelsens sider hos Tiden Norsk Forlag
Birger Emanuelsens egen hjemmeside
Borghild Krane

Borghild Krane (født 7. februar 1906  i Storgata 104 i Tromsø, død 14. oktober 1997 i Oslo) var en norsk psykiater og forfatter og stifter av den tradisjonstro katolske bevegelsen Una Voce. 


== Liv og virke ==


=== Familie og utdannelse ===
Faren Petter Martin Krane drev bakeri i huset hvor hun blei født. Broren overtok etter hvert bakeriet og drev det til utpå 1960-tallet, da det blei overtatt av Pedersens bakeri og konditori.  
Krane utdannet seg først til bibliotekar i USA, før hun vendte tilbake til Norge og utdannet seg til lege og psykiater. I 1941 blei hun cand.med. Fra 1943 til 1945 arbeidet Krane som lege i Tromsø og senere ved flere sykehus i Tromsø og Oslo. I 1950 og -60 årene drev hun egen praksis innen psykiatri i Oslo. I 1963 avla hun lisensiatgraden i litteraturforskning ved Det historisk-filosofiske fakultet ved Universitetet i Oslo basert på avhandling om Amalie Skrams diktning. 


=== Forfatterskap ===
Kranes debutroman Følelsers forvirring kom i 1937, den første romanen på norsk som handlet om lesbisk kjærlighet. Året etter ga hun ut novellesamlingen Tre unge kvinner. Det var engang en student kom i 1940 og I håpets tegn om okkupasjonstiden i 1948. I 1972 publiserte hun Kvinner selv. 
I tillegg til fem skjønnlitterære bøker skrev hun også om andre forfattere og deres tekster, blant annet om Amalie Skram og Sigrid Undset. Krane, Sigrid Undset og Cora Sandel var kvinnelige forfattere som skrev tekster som problematiserer klassemotsetningene i samfunnet. I novellen Anna (Tre unge kvinner, 1938) tematiserte Krane skyldfølelsen som resultat av klasseforskjellene, selv om hovedpersonen Anna gjør alt for å løsrive seg fra sin sosiale bakgrunn og komme frem i verden. 
I årene 1965 til 1970 katalogiserte Krane Sigrid Undsets store boksamling på Bjerkebæk. Katalogiseringen blei utført i sommerferiene og på egen bekostning.


=== Katolisisme ===
Krane var oppvokst i et protestantisk miljø, men konverterte før hun var tretti år til katolisismen. Som reaksjon på andre vatikankonsil blei den konservative konvertitten aktiv i en tradisjonstro bevegelse som ønsket å bevare den gamle latinske messen fra før dette konsilet. Hun var blant initiativtakerne til Una Voce, en bevegelse som blei stiftet den 12. april 1966 i Roma.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Borghild Krane i BIBSYS


=== Skjønnlitteratur ===
1937: Følelsers forvirring, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1938: Tre unge kvinner - noveller, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1940: Det var engang en student, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1948: I håpets tegn - okkupasjonsroman, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1972: Kvinner selv, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket


=== Sakprosa ===
1951: Amalie Skram og kvinnenes problem, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1961: Amalie Skrams diktning. Tema og variasjoner, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
1970: Sigrid Undset. Liv og meninger, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket


== Referanser ==
Treseminaret på Dovre

Nordisk Treseminar er et årlig seminar for håndverk i tre. Arrangementet er en faglig og sosial møteplass for håndverkere og andre som har tradisjonsbasert trearbeid som levebrød eller interessefelt. Det har siden 2005 vært arrangert på Dovre i Oppland fylke siste helg i april.
Treseminaret var opprinnelig en svensk idé, arrangert i Sverige både i 2001 og 2002. Svenske hemslöjdkonsulenter stod som arrangører, og de ønsket at Norge skulle ta det neste seminaret. Dette ble arrangert på Holmen Gård høsten 2003. Det ble for få deltakere til å gjennomføre fullt seminar, så bare den praktiske delen gikk som planlagt. Fagutvalg i tre var på dette tidspunktet etablert i Norges Husflidslag og de tok kontakt med Hjerleid/Senter for bygdekultur AS, og skisserte tanker og planer for samarbeid. Norges Husflidslag fikk gehør for ideen om et treseminar, og det første Nordisk Treseminar ble arrangert på Dovre 22.- 24. april 2005.
Etter hvert har verkstedtilbud for barn og unge blitt et fast innslag på seminaret, og arrangørene ser det som viktig å formidle tradisjonshåndverk også til den oppvoksende slekt. Utstillinger har blitt årlige på Nordisk Treseminar. Fra 2013 har seminaret endret navn til Treseminaret på Dovre 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
husflid.no Nordisk treseminar 2012
Knubben (holme)

Knubben er en liten holme i Galtesund og havnebassenget i Arendal.
Holmen er på omtrent 750 kvadratmeter, og holmen ble bebygd i 1937 med et funkis badesenter med et ti meter stupetårn, barnebasseng, garderober og kiosk. Bygget ble tegnet av arkitekt Ketil Ugland. Det ble brukt av Arendal Svømmeklubb, blant annet til stupekonkurranser og svømmeopplæring. Badeanlegget ble nedlagt i 1947, men på 1960-tallet ble det igjen tatt i bruk, denne gang som jazzklubb. Etter vesentlig forfall ble stupetårnet sprengt bort på 1980-tallet av Forsvaret. Bygget har stadig forfalt, men er innimellom blitt brukt som konsertarena, blant annet av Canal Street. Det er stadig lagt frem planer for hvordan badeanlegget kan bli tatt i bruk igjen, med dertil helrestaurering av bygget.


== Referanser ==


== Kilder ==
Agderposten - Setter farge på Knubben


== Eksterne lenker ==
Bilde av Knubben
Bård Nannestad

Bård Nannestad (født 4. mai 1967) er en norsk sykepleier og forfatter. 
Nannestad er oppvokst i Nittedal og bosatt i Arendal. Han er utdannet sykepleier og arbeider som psykiatrisk sykepleier.  
Han debuterte i 2012 med romanen Da Henrik Husten kom hjem på forlaget Vigmostad og Bjørke. Ifølge forfatteren er ikke bokens handling selvbiografisk, men er inspirert av hans oppvekst i Nittedal. Romanen ble tildelt Sørlandets litteraturpris for 2013. I 2019 utga Nannestad romanen Mannen som elsket livet. Osloeventyr, ble utgitt senere samme år sammen med Christian Rene Wold. Ingeborg, Nannestads sin tredje roman kom ut i 2021. 


== Bibliografi ==
Da Henrik Husten kom hjem, roman, Vigmostad & Bjørke (2012)
Mannen som elsket livet, roman, Vigmostad & Bjørke (2019)
Osloeventyr, (med Christian Rene Wold), fortellinger, Skamløst Forlag (2019)
Ingeborg, roman, Måltrost Forlag (2021)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Bård Nannestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Risegrava

Risegrava på Tomma er en gravhaug fra vikingtida, plassert ved veien på Tomma i Nesna. Grava er nesten 20 meter i diameter og høyden cirka 2 meter. Den er en av de største rundhaugene i Nordland, og ligger strategisk plassert med utsikt over leia. Fra grava er det utsikt mot Lovund og Træna i nordvest og Dønna i sørvest. Risegrava er skiltet og tilrettelagt for besøk. Området heter Kvervan og ligger ved Tomeide mot Tomsvik.
Risegrava tilhører kategorien rundhauger. Navnet kommer av formen, på samme måte som langhauger sikter til lange hauger. 
Fotgrøft kan skimtes på sørvest- og nordsiden av haugen. Fotgrøfter er en slags vollgrav rundt haugen og nokså vanlig rundt gravhauger. 
Grava var engang rund, men er nå nærmest halvmånefomet. Hele den nordøstlige delen ble fjernet i forbindelse med uttak av masse til veien. Da grava ble rapportert inn av arkeolog Harald Egenes Lund i 1963 var skaden allerede skjedd. Risegrava ble registrert av arkeologer fra Vitenskapsmuseet i Trondheim i 1979 og kontrollert igjen i 1981. Den er automatisk fredet etter kulturminneloven. Selve haugen består av kuppelstein iblandet skjellsand. Den er bevokst med lyng og mose. 


== Litteratur ==
Vitenskapsmuseet i Trondheim (1984). Funn og fornminner i Nordland, søndre del, bind 2. Trondheim: Universitetet i Trondheim.