jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Raymond Mhlaba

Raymond Mhlaba (født 12. februar 1920, død 20. februar 2005) var en kjent anti-apartheid aktivist og leder i organisasjonen African National Congress (ANC). Mhlaba brukte 25 år av sitt liv innenfor fengselsmurene på grunn av sin motstandsvirksomhet mot apartheid-systemet i Sør-Afrika. 
I 1943 ble han med det sørafrikanske kommunistpartiet, og i 1944 ble han medlem av African National Congress. Han møtte og giftet seg med sin første kone, Joyce Meke. I løpet av deres 17 år sammen, før hun døde i en bilulykke i 1960, fikk de tre barn sammen. 
Han var en av ANC-lederne som ble arrestert under transport-boikotten i 1952 da han ledet en gruppe frivillige inn i "europeerne Only" inngangen til New Brighton-politistasjonen i Port Elizabeth. Han var dette distriktetets sekretær i kommunistpartiet fra 1946 til partiet ble forbudt i 1950. Han var formann i Port Elizabeth-grenen av ANC mellom 1947 og 1953. Deretter ble han deretter valgt inn til Cape Executive Committee. 
Etter at ANC ble et forbudt parti sluttet han seg til andre flyktninger som kunne få militær trening i Kina. Han reiste tilbake ti. Sør-Afrika i 1962, der ledet han partiet Umkhonto vi Sizwe frem til 1963, da han ble arrestert sammen med andre sentrale antiapartheid-medlemmer på en gård i Rivonia. 
Han ble dømt til livsvarig fengsel i Rivonia Trial, og han ble sperret inne på fengselet på Robben Island. I 1982 ble han overført til Pollsmoor fengsel. Ved en spesiell tillatelse giftet han seg med sin andre kone Dedika Heliso i 1986, som han fikk tre barn sammen med. Nelson Mandela var et av vitnene til deres bryllups-seremonien, som ble gjennomført i fengselet. i kommandantboligen kontor. Etterpå Mhlaba var lovlig adgang til å ta på sin kone for første gang på 22 år. 
Etter at han ble løslatt fra fengselet i oktober 1989 ble han valgt inn til ANC-landsstyret og til den sørafrikanske kommunistpartiets sentralkomite (SACP). Han ble den nasjonale lederen for SACP i 1995. Han ga ut sine memoarer i bokform i april 2001. I 2004 ble Mhlaba diagnostisert med avansert leverkreft, og i desember. Han døde av leverkreften på et privatsykehus i Sør-Afrika i februar 2005.


== Referanser ==
Xunhua

Xunhua (kinesisk: 循化撒拉族自治县 ; pinyin: Xúnhuà sǎlāzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for salarfolket i prefekturet Haidong i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 107 549 innbyggere i 1999.Folketallet i de større byer i 2000 var.
Jishi 24 647 innbyggere
Baizhuang 16 801 innbyggere


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 24. januar 2011 hos Wayback Machine.
Henan (Huangnan)

Henan (kinesisk: 河南蒙古族自治县; pinyin: Hénán měnggǔzú Zìzhìxiàn, tibetansk: རྨ་ལྷོ་སོག་རིགས་རང་སྐྱོང་ཁུལ་, wylie: rma-lho sog-rigs rang-skyong-khul) er et autonomt fylke for mongoler i det autonome prefektur Huangnan i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 28 683 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Henan består av en storkommune og fem kommuner:

Storkommunen Yêgainnyin (优干宁镇 Youganning zhen), nord i Henan, fylkets administrative sentrum, 1.315,35 km², ca. 8.000 innbyggere, består av ni gjeterenheter (牧委会);
Kommunen Sêrlung (赛尔龙乡 Sai’erlong zhen), øst i Henan, 1.036 km², ca. 4.000 innbyggere, består av fem gjeterenheter;
Kommunen Nyimta (宁木特乡 Ningmute zhen), vest i Henan, 2.090,6 km², ca. 8.000 innbyggere, består av elleve gjeterenheter;
Kommunen Toyêma (托叶玛乡 Tuoyema zhen), midt i Henan, 856,1 km², ca. 4.000 innbyggere, består av sekhs landsbyenheter (村委会);
Kommunen Dosum (多松乡 Duosong zhen), sørvest i Henan, 577,9 km², ca. 3.000 innbyggere, består av tre gjeterenheter;
Kommunen Kosag (柯生乡 Kesheng zhen), sørøst i Henan, 1.121,5 km², ca. 3.000 innbyggere, består av fire gjeterenheter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Zhidoi

Zhidoi eller Dritö (kinesisk: 治多县 ; pinyin : Zhìduō Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Yushu i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 22 854 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham. Vol. 2 – The Yushu Part of Kham, Bangkok 2005 ISBN 974-480-049-6


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Hualong (Haidong)

Hualong (kinesisk: 化隆回族自治县; pinyin: Huàlóng huízú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for huikinesere i  prefekturet Haidong i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 224 584 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Fylket består av seks storkommuner og tretten kommuner (hvorav fem nasjonalitestskommuner for tibetanere): 

Storkommunen Bayan (巴燕镇)
Storkommunen Gandu (甘都镇)
Storkommunen Qunke (群科镇)
Storkommunen Yashiga (牙什尕镇)
Storkommunen Zhaba (扎巴镇)
Storkommunen Ansiduo (昴思多镇)Kommunen Dejia (德加乡)
Kommunen Ertang (二塘乡)
Kommunen Xiejiatan (谢家滩乡)
Kommunen Ashinu (阿什努乡)
Kommunen Shidacang (石大仓乡)
Kommunen Dehenglong (德恒隆乡)
Kommunen Shalianbao (沙连堡乡)
Kommunen Chuma (初麻乡)
Kommunen Tajia for tibetanere (塔加藏族乡)
Kommunen Xiongxian for tibetanere (雄先藏族乡)
Kommunen Jinyuan for tibetanere (金源藏族乡)
Kommunen Zhizha for tibetanere (支扎藏族乡)
Kommunen Chafu for tibetanere (查甫藏族乡)Folketallet i de største kommunene i 2000 var :

Qunke 22 440 innbyggere
Gandu 21 899 innbyggere
Bayan 19 383 innbyggere
Dehenglong 13 158 innbyggere
Ansiduo 10 616 innbyggere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside Arkivert 4. august 2009 hos Wayback Machine.
Huzhu

Huzhu (kinesisk: 互助土族自治县 ; pinyin: Hùzhù tǔzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tufolket i prefekturet Haidong i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 368 106 innbyggere i 1999.Folketallet i de større byer i 2000 var.
Weiyuan 51 318 innbyggere
Wushi 17 527 innbyggere


== Kulturminner ==
Klosteret Chusang Gompa (pinyin: Quezang si) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside
Chubsang Gompa Arkivert 4. desember 2020 hos Wayback Machine.
Zêkog

Zêkog (kinesisk: 泽库县; pinyin: Zékù Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Huangnan i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 47 082 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens sider
Informasjonsside
Menyuan

Menyuan (kinesisk: 门源回族自治县; pinyin: Ményuán huízú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for huikinesere i det autonome prefektur Haibei i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 
Befolkningen var på 145 613 innbyggere i 1999.Byen Haomen hadde 27 739 innbyggere i 2000.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Qilian

Qilian (kinesisk: 祁连县; pinyin: Qílián Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur  Haibei i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 44 038 innbyggere i 1999.Byen Babao hadde 21 076 innbyggere i 2000.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo – Volume 1. The Qinghai Part of Amdo, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Tsering Shakya: The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947, London 1999, ISBN 0-14-019615-3


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside Arkivert 17. juli 2006 hos Wayback Machine.
Halles komet

Halles komet er et musikkalbum med Halles komet, utgitt i 2007. 


== Sporliste ==
«Revamp» (Morten Halle)
«Cape Doctor» (Andre Petersen), (For Robert Jansen)
«A Quiet One» (Morten Halle)
«Like a Swede» (Morten Halle)
«Endangered Species» (Morten Halle)
«The Mirror» (Andre Petersen)
«Upper Left Rondo» (Morten Halle)
«Nuvamp» (Morten Halle)
«The Last Movie» (Morten Halle)
«Day Dream» (Billy Strayhorn)


== Medvirkende ==


=== Halles komet ===
Morten Halle - tenorsaksofon, altsaksofon, sopransaksofon, liner notes, komponist
Andre Petersen - piano, komponist
Edvard Askeland - bass
Torstein Lofthus - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Vidar Lunden - tekniker, miksing
Giert Clausen - mastering
Oda Berby - fotograf
Peter Knudsen - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Halles komet
Nicodamidae

Nicodamidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (opptil ca. 15 mm) edderkopper, vanligvis er forkroppen og beina røde, bakkroppen svart. Forkroppen er forholdsvis liten, beina lange og slanke, bakkroppen stor med spredte, nokså lange hår.


== Levevis ==
Artene lever særlig i eukalyptus-skog, der de bygger små, matteformede nett nær bakken.
Disse edderkoppene, særlig hannene, beveger seg på et særegent vis ved at de svinger de lange frambeina foran seg og banker i underlaget med pedipalpene når de går. De lever av ulike slags insekter.


== Utbredelse ==
Familien er utbredt i Australia, på Ny-Guinea og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Entelegynae
Overfamilie Dictynoidea
Familie Nicodamidae Simon, 1898
Slekten Ambicodamus Harvey, 1995 – 11 arter, Australia og Tasmania
Slekten Dimidamus Harvey, 1995 – 6 arter, Ny-Guinea og Australia
Durodamus yeni Harvey, 1995  (Queensland, Victoria, Sør-Australia)
Forstertyna marplesi (Forster, 1970)  (New Zealand)
Slekten Litodamus Harvey, 1995 – 3 arter, Tasmania
Megadictyna thilenii Dahl, 1906  (New Zealand)
Slekten Nicodamus Simon, 1887 – 2 arter, Australia
Slekten Novodamus Harvey, 1995 – 2 arter, Australia og Tasmania
Slekten Oncodamus Harvey, 1995 – 2 arter, østlige Australia


== Kilder ==
Nettside om familien, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Nicodamidae i Encyclopedia of Life 
(en) Nicodamidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nicodamidae hos ITIS 
(en) Nicodamidae hos NCBI 
(en) Kategori:Nicodamidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nicodamidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Hans Henrik von Eickstedt

Hans Henrik von Eickstedt (født 14. juli 1715, død 13. august 1801) var en dansk offiser. Han er kjent for sin praktiske deltakelse i kuppet mot Struensee 17. januar 1772.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Dansk Biografisk Leksikon
Ronny Grannes (EP)

Ronny Grannes er en musikk-EP utgitt av Ronny Grannes i 2003, året etter at Sex Gale Menn ble oppløst.


== Sporliste ==
«Lys»
«Løft mæ opp»
«E det sant»
«E det nå som fins»
Georg Ludvig von Køller-Banner

Georg Ludvig von Køller-Banner (født 1728 i Freysa ved Ziegenhayn i Tyskland, død 30. april 1811 i Altona) var en tysk offiser og general i dansk tjeneste. Sammen med Hans Henrik von Eickstedt sto han bak den praktiske delen av kuppet mot Struensee natten til 17. januar 1772.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Dansk Biografisk Leksikon
Anders Gjønnes

Anders Gjønnes (født 14. desember 1981 i Larvik) er en norsk sanger, skuespiller og musikalartist. 
Gjønnes er utdannet ved Bårdarakademiet, Griegakademiet og Högskolan för scen och musik i Gøteborg.

Han har spilt roller i flere store musikaloppsettinger i Norge og Sverige. 
Miss Saigon (2009) Bømlo Teater "John"
Jekyll and Hyde (2010) Malmö Opera "General Glossop/Poole"
Les Miserables (2011) Malmö Opera "Enjolras"
Jesus Christ Superstar (2012) Göta Lejon "Simon Seloten"
West Side Story (2013) Nöjesteatern "Tony"
Håkon Håkonsson - kampen om Tronen (2014) "Håkon Håkonsson"
It's only life (2016) Victoria Nasjonal Jazzscene
Billy Elliot (2018), Sandnes Kulturhus "Tony Elliot"
Kristina från Duvemåla (2021) Bømlo Teater "Robert"

Anders var med i showgruppa Show Off, som blant annet spilte på Chat Noir,  og også åpnet Gullruten i 2015. Anders deltok i The Voice i 2017. Anders er også med i den Larviksbaserte frigruppa Tre på Rad.


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Gjønnes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anders Gjønnes på Internet Movie Database
Wes Borland

Wesley Louden Borland (født 7. februar 1975) er en amerikansk musiker. Han er best kjent som gitarist i bandet Limp Bizkit, men er også frontfigur i bandet Black Light Burns. Han har også spilt i band som The Damning Well, Goatslayer og Big Dumb Face.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wes Borland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wes Borland på Internet Movie Database 
(en) Wes Borland hos The Movie Database 
(en) Wes Borland på Discogs 
(en) Wes Borland på MusicBrainz 
(en) Wes Borland på Songkick 
(en) Wes Borland på AllMusic 
Wes Borland på Twitter 
Wes Borland på Facebook 
Wes Borland på Instagram
Hop holdeplass

Hop holdeplass er en bybane-holdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger i Fana bydel, og åpnet 22. juni 2010 sammen med resten av holdeplassene på Bybanen.
Hop er et boligstrøk. Edvard Griegs hjem Troldhaugen som nå er museum ligger 2,5 km unna holdeplassen. Bydelstyret i Fana vedtok i desember 2008 navnet Troldhaugen på holdeplassen, men dette ble senere overprøvet. Bygningen til Hop stasjon på den nedlagte Vossebanen ligger i nærheten. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hop holdeplass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baugsjokket

Baugsjokket eller buesjokket er en grense mellom en magnetosfære og en ambient materie. For stjerner er denne grensen typisk mellom stjernevinden og den interstellare materien .
I en planetarisk magnetosfære er buesjokket grensen hvor hastigheten på solvinden brått synker som følge av at den nærmer seg magnetopausen. Det mest studerte eksemplet på et buesjokk er det som skjer der hvor solvinden møter jordens magnetopause, selv om buesjokk oppstår rundt alle magnetiserte planeter. Jordens buesjokk er om lag 100 – 1 000 km tykt, og ligger om lag 90 000 km fra jorden.


== Referanser ==
Cristóbal Mendoza

Cristóbal Hurtado de Mendoza (født 23. juni 1772 i Trujillo, Venezuela, død 8. februar 1829) var Venezuelas første president og forfatter av Venezuelas uavhengighetserklæring.
Han ble utdannet av sin far i et fransiskanerkloster, under veiledning av munken Antonio de Pereira. Som 16-åring ble han sendt til Caracas for å avslutte utdannelsen. I 1794 tok han kandidatgrad i kunst og doktorgrad i jus. Han flyttet til Santo Domingo, der han studerte medborgerrett, og kom siden tilbake til Venezuela. I 1811, som 29-åring, ble han Venezuelas første president og tok initiativ til uavhengighetskrigen mot den spanske kongen. Det var Mendoza som forfattet Venezuelas uavhengighetserklæring. I mars 1811 fastslo Venezuelas grunnlovsgivende forsamling at den utøvende makten skulle deles mellom tre menn. Mendoza ble valgt som den første av disse tre den 5. mars. 1811. I sin tid ved makten deltok han i forfatningskonventet som utformet og gjennomførte Venezuelas første grunnlov 5. juli 1811.
Etter den første republikkens fall, forårsaket av Spanias invasjon, flyttet Mendoza til Granada. I 1813 ble Simón Bolívar president, og Mendoza kom tilbake til Venezuela, der han ble guvernør i provinsen Mérida og en dag senere også guvernør i Caracas. I 1814 invaderte Spania for andre gang, og Mendoza dro i nytt eksil, denne gang til De nederlandske Antiller. Der skrev han en rekke artikler til støtte for uavhengighetsbevegelsen og mot den spanske dominansen. I 1821 vendte han tilbake til Venezuela og ble justisminister.
Mendozas liv var kjennetegnet av en sterk lojalitet til Simón Bolívar og hans idealer. Han gikk hele livet inn for en føderasjon av latinamerikanske republikker.
På sitt dødsleie skrev han et politisk testamente i form av et brev til Bolívar, der han slo fast at hans eiendeler var "minnet om mine beskjedne tjenester for republikken og minnene om vårt livslange vennskap".
Cristóbal Mendoza var tipp-tipp-oldefar til Thor Halvorssen Mendoza.
Fredrik Lorck

Fredrik Theodor Christian Lorck (født Federico Theodore Lorck 9. januar 1896 i Venezuela, død 12. november 1988 i Oslo) var en norsk eiendomshandler og fabrikant. Han bodde fra 1950-årene til sin død på Godlia i Oslo.Fra han var 16 til han var 36 jobbet han som sjømann. Fram til andre verdenskrig drev han med eiendomshandel. Senere startet han produksjon av persienner.Lorck var formann i huskomitéen i Travellers Club Tramplaget.
Fredrick Lorck var sønn av Paul Bahnsen Lorck fra Borre og Anna Charlotte Mosling fra Ofoten. Fredrik Lorck var gift med sangerinne Adelheid Scharff (født 7. september 1897, død 2. januar 1997). De har gitt opphav til Adelheid og Fredrik Lorck`s Stiftelse.


== Referanser ==
Xiamen Gaoqi internasjonale lufthavn

Xiamen Gaoqi internasjonale lufthavn (IATA: XMN, ICAO: ZSAM) (forenklet kinesisk: 厦门高崎国际机场, pinyin: Xiàmén Gāoqí Guójì Jīchǎng, POJ: E-mng Ko-kia Kok-che Ki-tiu) er en stor lufthavn ved Xiamen i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Den er hjemmebase for Xiamen Airlines, men betjenes også av mange andre flyselskaper. 
I 2009 var Xiamen lufthavn Folkerepublikkens 10. mest travle på cargosiden, og 11. mest travle på passasjersiden.
Kenyansk shilling

Kenyansk shilling (kortform Ksh, valutakode KES) er valutaen i Kenya. Den er oppdelt i 100 cent.
Kenyansk shilling ble innført i 1966 og erstattet da øst-afrikansk shilling.


== Mynter ==

Da valutaen ble innført i 1966 var de første myntene på 5, 10, 25 og 50 cent samt 1 og 2 shilling. 25 cent og 2-shillingmyntene gikk ut av bruk i henholdsvis 1969 og 1971. I 1985 ble 5-shillingmynten innført, etterfulgt av 10-shillingmynten i 1994 og 20-shillingmynten i 1998.
Mellom 1966 og 1978 hadde alle myntene portrett av Kenyas første president Jomo Kenyatta på baksiden. I 1980 ble dette erstattet med portrett av Daniel arap Moi frem til 2005. Den nye serien som ble lansert i 2005 har gått tilbake til å ha portrett av Jomo Kenyatta. 
Myntene som er i bruk i dag er 50 cent og 1 shilling i rustfritt stål og to-metallmynter av 5, 10 og 20 shilling.


== Sedler ==
I 1966 ble sedler på 5, 10, 20, 50 og 100 shilling lansert. 5-shillingsedlene ble erstattet av mynter i 1985 og det samme skjedde med 10- og 20-shillingsedlene i henholdsvis 1994 og 1998. I 1986 ble 200-shillingsedlene innført, etterfulgt av 500 shilling i 1988 og 1000 shilling i 1994.
På samme måte som med myntene var Jomo Kenyatta motiv for de første sedlene frem til 1978. Det ble erstattet med Daniel arap Mois portrett i 1980. I 2003 da Mwai Kibaki ble ny president etter Moi ble 5, 10 og 20 shilling sedlene fra 1978 serien med Kenyattas motiv som hadde vært i opplag sluppet og sirkulerte i en periode. En ny seddelserie ble deretter introdusert, med Kenyatta på 50-, 100-, 500- og 1000-shillingsedlene.
I’d Rather Have Jesus

«I'd Rather Have Jesus» er en amerikansk salme.
I 1932 komponerte George Beverly Shea melodien, teksten var skrevet av Rhea A. Miller, hustruen til Dr. Howard Miller, senere general superintendent i Church of the Nazarene.I sin bok How Sweet the Sound forteller Shea historien om sin rolle i «I'd Rather Have Jesus»:

«I en alder av 23 bodde jeg hjemme med mine foreldre, fortsatte å arbeide på Mutual Life Insurance og studerte sang. Gikk til pianoet en søndag morgen. Jeg fant et dikt som ventet på meg der. Jeg gjenkjente min mors håndskrift. Hun hadde kopiert ordene til et dikt av Mrs. Rhea A. Miller, vitende om at jeg ville lese det vakre budskapet, som talte om valg. Mens jeg leste disse dyrebare ordeneI'd rather have Jesus than men's applause
I'd rather be faithful to His great clauseJeg fant meg selv synge ordene i en melodi som uttrykte følelsene til mitt hjerte».Da RCA Victor underskrev en platekontrakt med Shea «var sangen som selskapet i begynnelsen valgte å rette oppmerksomheten mot den nye sangeren med «I'd Rather Have Jesus»».


== Norsk versjon ==
Det er skrevet en norsk tekst til sangen. Den norske tittelen er «Jeg vil heller ha Jesus».


=== Innspillinger ===
Karsten Ekorness med Dag Kristoffersens kor. Innspilt 3. juni 1955. Utgitt på 78-platen Odeon ND 7261 og på EP-platen Odeon GEON 21.
Guri (10 år) og Helga (12 år), sang og gitar. Innspilt 2. desember 1957. Utgitt på singlen Harmoni HS 109.
Sandefjordskvartetten Piano: Morgan Ringdal. Utgitt på 78-platen Musica A–5248 og på EP-platen Musica NEP-828 i 1957. Sangen ble senere utgitt på EP-platen RCA REP-325.


== Referanser ==
Wonderful Copenhagen

«Wonderful Copenhagen» er en amerikansk  sang med melodi og tekst av Frank Loesser. Etter sigende skrev Loesser sangen mens han oppholdt seg i Norge.Den ble fremført av Danny Kaye, Joseph Walsh (som Joey Walsh), «sjømenn» og kor i filmen Hans Christian Andersen fra 1952.Danny Kaye with Gordon Jenkins' Orchestra har spilt inn sangen på plate. Den ble utgitt av Decca Records med katalognummer 28379.Hugo Winterhalter's Orchestra and Chorus. Innspilt i Manhattan Center, New York City, 26. november 1952. Den ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-5125 (i USA) og av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10438. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L 3300.
«Wonderful Copenhagen» er nå Københavns offisielle bysang.
G. Sig. har skrevet en islandsk tekst. Den islandske tittelen er «Á Lækjartorgi». Gestur þorgrímsson, Magnusar Peturssonar orkester spilte den inn i august 1954. Sangen ble utgitt på 78-platen Tonika P-107.


== Norsk versjon ==
Det er også skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er identisk med originaltittelen.


=== Innspilling ===
Jens Book-Jenssen, Egil Monn-Iversen og hans konsertorkester har spilt inn sangen. Utgitt på 78-platen Musica A 5125 i 1953.


== Referanser ==
The E.N.D.

The E.N.D. er det femte studioalbumet til den amerikanske gruppa Black Eyed Peas. Det ble gitt ut 9. juni 2009. Albumet kan ut ifra priser og antall ganger lyttet til kalles for Black Eyed Peas mest suksessfulle album til nå. Titelnavnet på albumet The E.N.D. står for The Energi Never Dies, som på norsk betyr «energien dør aldri».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet og fremført av Black Eyed Peas. Noen av sangene har samarbeid med andre låtskrivere.CD 1

CD 2


== Eksterne lenker ==
(en) The E.N.D. på Discogs 
(en) The E.N.D. på MusicBrainz 
(en) The E.N.D. på AllMusic
Overhoffmesterinne

Overhoffmesterinne er en stilling ved hoffet i europeiske kongehus. Overhoffmesterinnen er den høyest rangerte blant hoffets kvinnelige medarbeidere og har funksjon som «visevertinne». Oppgavene består i å avlaste og hjelpe dronningen ved offisielle arrangementer, og ivareta vertinnepliktene i offisiell seremoniell- og selskapelig sammenheng der kongefamiliens kvinnelige medlemmer er forhindret fra å være til stede.


== Norges overhoffmesterinner ==
1817–1845 : Karen Wedel-Jarlsberg
1846–1859 : Fanny Løvenskiold
1859–1871 : Juliane Cathrine Wilhelmine Wedel Jarlsberg 
1873–1887 : Alette Due
1887–1905 : Elise Løvenskiold
1906–1925 : Marie Magdalena Rustad
1925–1927 : Emma Heiberg Stang
1927–1955 : Borghild Anker
1958–1985 : Else Werring
1985– : Ingegjerd Stuart


== Eksterne lenker ==
Kongehusets side med omtale av stillingen