jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Konfliktåret 1788

Konfliktåret 1788 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1788.


== Pågående kriger ==
Den russisk-svenske krig (1788-1790)
Det russiske keiserdømmet på den ene siden.
Sverige på den andre siden.
Nordvestlige indianerkrig (1785-1795)
USA på den ene siden.
Den vestlige konføderasjonen på den andre siden.
Den russisk-tyrkiske krig (1787-1792)
Det russiske keiserdømmet og Keiserdømmet Østerrike på den ene siden
Det osmanske rike på den andre siden.
Tyttebærkrigen (1788-1789)
Danmark-Norge på den ene siden
Sverige på den andre siden.


== Hendelser ==
17. juli – Sjøslaget ved Hogland mellom den svenske og den russiske marinen ender uavgjort.
2. august – Svenskene innleder et forsøk på å innta Fredrikshamn.
3. august – Inntagningsforsøket mislykkes.
9. august – Katarina II erklærer at hun planlegger å innlemme Finland med Russland og gjøre det til et russisk storfyrstedømme. Kongens motstandere vil slutte fred og sju finske offiserer sender den såkalte Liikalanoten om dette til både Katarina II og Gustav III.
12. august – Misnøyen er stort med at Gustav III har igangsatt krigen og at de svenske motgangen er så stor at 113 adelige offiserer gjør mytteri. På gården Anjala inngår de Anjalaförbundet og forfatter Anjalaakten, der de krever at kongen skal slutte fred og innkalle Riksdagen.
21. august – Danmark erklærer Sverige krig, for å innfri sine allianseforpliktelser mot Russland.
29. september – Svenskene beseires av danskene i slaget ved Kvistrum.
9. oktober – Det engelske sendebudet i København, Elliot, tvinger Danmark-Norge til å avbryte marsjen mot Göteborg. Han tvinger dem også til en ukes våpenhvile. Når Preussen blander seg inn i forhandlingene tvinges nordmennene å dra seg tilbake til Norge og våpenhvilen forlenges.
Imperial March

Imperial March (Darth Vaders tema) er et musikalsk tema fra Star Wars-filmene. Den er komponert av John Williams for filmen Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake. Sammen med temaet til Yoda ble Imperial March først spilt den 29. april, 1980, tre uker før premieren på filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Imperial March på MusicBrainz
Bobby Williamson

Robert «Bobby» Williamson (født 13. august 1961 i Glasgow i Skottland) er en tidligere fotballspiller som nå er landslagssjef for Ugandas landslag. Han har tidligere vært manager for Kilmarnock og Hibernian i Scottish Premier League, og Plymouth Argyle i Championship.


== Fotballkarriere ==


=== Spillerkarriere ===
Som spiller var Williamson spiss. Han begynte sin karriere hos Clydebank, og hans 35 mål på 85 kamper førte til en overgang til Rangers. Etter et skadeplaget opphold hos Glasgow-klubben flyttet han til England, der han hadde kontrakt med West Bromwich Albion og Rotherham United. Han returnerte til Skottland i 1990 for å slutte seg til Kilmarnock Football Club, som skulle vise seg å bli hans siste som spiller.


=== Managerkarriere ===
Williamson ble manager for Kilmarnock etter at Alex Totten dro. I hans første sesong som manager vant klubben den skotske cupfinalen i 1997 ved å slå Falkirk 1-0 på Ibrox. Kilmarnock avsluttet også godt i Scottish Premier League og han ledet dem til spill i Europa, der de spilte i alt åtte kamper i løpet av tre sesonger. Han maktet også å lokke høyt profilerte spillere som de skotske landslagsspillerne Ally McCoist og Ian Durrant, og den tidligere franske landslagsspilleren Christophe Cocard, til klubben.
Williamson tok på seg en ny managerutfordring med Hibernian i februar 2002, der han overtok et lag som hadde spilt 18 ligakamper på rad uten seier. En seier mot St. Johnstone i Williamsons første kamp med hovedansvaret fjernet raskt faren for nedrykk. På grunn av økonomiske problemer i klubben måtte Williamson selge flere av de beste spillerne, og han ble aldri venn med Hibs-supporterne. Han spøkte selvironisk om dette forholdet med å referere til seg selv som huneren fra Glasgow. Likevel maktet Hibs å frembringe mange utmerkede unge spillere, som bl.a. Scott Brown, Derek Riordan, Garry O'Connor, Kevin Thomson og Steven Whittaker. Williamson ledet sitt unge lag til finale i den skotske ligacupen i 2004, men de ble slått 2–0 av Livingston.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bobby Williamson – Transfermarkt 
(en) Bobby Williamson – Transfermarkt (manager) 
(en) Bobby Williamson – Soccerbase.com (manager) 
Bobby Williamson, Post War English & Scottish Football League A – Z Player's Database
Konfliktåret 1789

Konfliktåret 1789 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1789.


== Pågående kriger ==
Den russisk-svenske krig (1788-1790)
Det russiske keiserdømmet på den ene siden.
Sverige på den andre siden.
Nordvestlige indianerkrig (1785-1795)
USA på den ene siden
Den vestlige konføderasjonen på den andre siden.
Den russisk-tyrkiske krig (1787-1792)
Det russiske keiserdømmet og Keiserdømmet Østerrike på den ene siden
Det osmanske rike på den andre siden.
Tyttebærkrigen (1788-1789)
Danmark-Norge på den ene siden.
Sverige på den andre siden.


== Hendelser ==
28. april – Mytteriet på Bounty
13. juni – Svenskene beseirer russerne i det første slaget ved Porrassalmi. Dette er den første svenske seieren i et feltslag siden Karl XIIs tid.
19. juni – Svenskene beseirer russerne i det andre slaget ved Porrasalmi.
28. juni – Svenskene beseirer russerne i slaget ved Uttismalm.
9. juli – Danmark-Norge avgir en nøytralitetsdeklarasjon og drar seg dermed ut av den svensk-russiske krigen, etter internasjonalt påtrykk.
14. juli – Den franske revolusjon innledes ved stormen på Bastillen i Paris.
15. juli – Svenskene beseires av russerne i slaget ved Kaipiais.
21. juli – Svenskene beseirer russerne i slaget ved Parkumäki.
26. juli – Sjøslaget ved Öland, mellom de svenske og russiske marinene, slutter uavgjort.
7. august – Krigsdepartementet i USA dannes.
15. august – Artilleriduellen ved Korkiansaari holme, mellom de svenske og russiske marinestyrkene, slutter uavgjort.
24.-25. august – Den svenske skärgårdsflottan beseires av den russiske i det første sjøslaget ved Svensksund.


== Referanser ==
Roj Friberg

Roj Friberg (født 1934 i Uddevalla, død 30. september 2016) var en svensk grafiker og maler, bosatt i Veddige i Sverige og i Lofoten. Som grafiker har han benyttet den litografiske teknikken. Hans formspråk beveger seg innenfor en figurativ skala. Friberg har sin utdannelse fra Sløjdforeningens Skola i Göteborg og Valand Konstskola.
Han er innkjøpt av en rekke nordiske kunstmuseer, blant annet Moderna Museet i Stockholm, Nationalmuseum i Stockholm, Nasjonalgalleriet i Helsingfors, Trondheim Kunstmuseum i Trondheim og Åbo Konstmuseum i Åbo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kunstverket.no
Jønjiljotunnelen

Jønjiljotunnelen er en veitunnel på fylkesvei 37 i Notodden kommune i Telemark. Tunnelen er 784 meter lang og ble åpnet som en del av Tinnsjøvegen i 1992. Tunnelen ble forlenget med 20 meter sommeren 2020 på grunn av rassikring, fra 764 til 784 meters lengde. Samtidig fikk tunnelen montert vifter.
Byggekostnad var en del av 370 millioner kroner for hele Tinnsjøvegen i 1992, og sammen med Presturatunnelen ble den renovert for tilsammen 147 millioner i 2011. Begge tunnelene ble forlenget med 20 meter som en del av sikring i 2020, for en kostnad på 24 millioner tilsammen.


== Se også ==
Presturatunnelen
Lynneviktunnelen
Finnekåsatunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jønjiljotunnelen på Google StreetView
Det andre slaget ved Porrasalmi

Det andre slaget ved Porrassalmi utspilte seg den 18. og 19. juni 1789. Russerne, som hadde trukket seg tilbake til Kristina, angrep igjen etter at å ha fått forsterkninger den 18. juni, og til tross for at også dette angrepet ble slått tilbake, måtte svenskene likevel dagen etter gi opp sin stilling og trekke seg tilbake til Jokkas. 


== Se også ==
Slaget ved Porrassalmi 12.-13. juni 1789
Ruud Boffin

Ruud Boffin (født 5. november 1987 i Sint-Truiden) er en belgisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Antalyaspor.


== Karriere ==
Ruud Boffin spilte juniorfotball for den belgiske klubben Racing Genk, før han i 2005 skiftet klubb til PSV Eindhoven. Han fikk ikke en eneste kamp for PSV, og hans første profesjonelle kamp kom da han var på utlån hos FC Eindhoven.
I 2008 gikk han over til MVV, der ble han utlånt til VVV-Venlo i halve 2009-2010-sesongen.
I september 2010 skrev han under en toårskontrakt for West Ham. Han debuterte for West Ham 18. desember 2010, i en kamp mot Blackburn Rovers, som endte 1-1. Han var andrevalg i West Ham bak engelske Robert Green.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruud Boffin – UEFA 
(en) Ruud Boffin – Transfermarkt 
(en) Ruud Boffin – WorldFootball.net 
(en) Ruud Boffin – Soccerbase.com 
(en) Ruud Boffin – FootballDatabase.eu 
(en) Ruud Boffin – Soccerway 
(tr) Ruud Boffin – Mackolik.com 
(en) Ruud Boffin – Tyrkias fotballforbund 
(en) Ruud Boffin – FBref
Emsley D. Tromp

Emsley D. Tromp (født 9. oktober 1959 i Willemstad) er en curaçaoisk bankmann som fra 1991 var sentralbanksjef (president) i Curaçao og Sint Maartens sentralbank (Centrale Bank van Curaçao en Sint Maarten). Han ble suspendert fra stillingen i oktober 2017.
Tromp har ph.d. i sosialøkonomi fra Pennsylvania State University i USA. Denne graden fikk han i 1984.
Han startet sin yrkeskarriere sin internrevisor for Shell Curaçao NV, samtidig som han underviste på deltid ved University of the Netherlands Antilles. Undervisningen fortsatte han med fram til 1987. I 1985 begynte han hos sentralbanken. I 1987 ble han utnevnt til direktør, med ansvar for pengepolitikk og overvåkning av finansnæringen, og i 1991 ble han utnevnt til sentralbanksjef. Han overtok da for Vimy Antonio Servage, som hadde hatt denne stillingen siden 1986. I oktober 2017 ble Tromp suspendert fra stillingen som sentralbanksjef. Han ble frikjent i saken om skattesvik som ble reist mot ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Curaçao og Sint Maartens sentralbank – Board of Executive Directors
Mardan

Mardan (pashto: مردان) er en by i distriktet Mardan i den pakistanske provinsen Khyber Pakhtunkhwa. Byen har 250 000 innbyggere. 


== Galleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mardan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mardan District
Surinams herrelandslag i fotball

Surinams herrelandslag i fotball (nederlandsk: Suriname voetbalelftal) representerer Surinam i internasjonal fotball. Selv om Surinam geografisk ligger i Sør-Amerika er de med i det nord- og mellomamerikanske fotballforbundet; CONCACAF. De har siden 1938 deltatt i VM-kvalifisering, men har aldri kommet til et VM-sluttspill


== Resultater i mesterskap ==
George Steiner

George Steiner (født 23. april 1929 i Neuilly-sur-Seine i Frankrike, død 3. februar 2020 i Cambridge i Storbritannia) var en franskfødt amerikansk litteraturkritiker, professor, filosof, forfatter, oversetter og pedagog.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
George Steiner var sønn av den østerrikske jøden (Friedrich) Frederick George Steiner og hans hustru Elsie Steiner. Faren (født 1890 i Lidice) stammet fra enkle kår, men var i Wien blitt en innflytelsesrik bankier. Moren kom fra Elsass. En storonkel på morssiden var Karl Emil Franzos.Steiners foreldre forlot Østerrike i 1924 på grunn av den voksende antisemittisme, og bosatte seg i Frankrike. George lærte seg fransk, engelsk og tysk, og oppmuntret av faren leste han seg dannelseslitteraturens klassikere. Han begynte på  Lycée Janson de Sailly i 16. arrondissement i Paris. 
I mai 1940 flyktet familien til Genova og kom seg derfra videre til New York. Knappe fire uker senere hadde tyskerne inntatt Paris. Alle de andre jødiske klassekamerater ved hans lycée i Paris ble i løpet av krigen drept i konsentrasjonsleirene.Steiner fortsatte ved French Lycée i New York og tok i 1947 baccalauréat. Han ble amerikansk statsborger i 1944. Steiner studerte videre i Chicago (M.A.) og ved Harvard (B.A.). I Cambridge ble han promovert til doktor ved Balliol College. 


=== Karriere ===
Han begynte å publisere allerede i studenttiden. Fra 1952 til 1956 var han en redaktør ved tidsskriftet The Economist i London.Steiner var professor i engelsk og litteraturvitenskap ved Universitetet i Genève mellom 1974 og 1994, professor i litteraturvitenskap og ved University of Oxford i 1994–1995 og professor i poesi ved Harvard University (2001–2002). Han bodde i Cambridge i England, hvor han fra 1969 var ansatt ved Churchill College ved University of Cambridge.  
Han var gift med forfatter og historiker Zara Shakow Steiner, og de fikk en sønn, David Steiner (kommissær for utdanning i New York City) og en datter, Deborah Steiner (professor i klassisk historie ved Columbia University). 
Steiner holdt også et Fulbright-professorat i Innsbruck i Østerrike i 1958–1959. Etter flere år som frilans skribent og sporadisk foreleser, aksepterte Steiner stillingen som professor i engelsk og litteraturvitenskap ved Universitetet i Genève i 1974, en stilling han holdt i 20 år. Steiner ble professor emeritus ved Genève University i 1994, og han ble Honorary Fellow ved Balliol College i Oxford University i 1995. Steiner var en regelmessig bidragsyter av anmeldelser og artikler til mange forskjellige tidsskrifter og aviser, inkludert The Times Literary Supplement og The Guardian. Han skrev for The New Yorker i over 30 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Steiner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Steiner på Internet Movie Database 
(da) George Steiner på Filmdatabasen
Nicholas Ridley

Nicholas Ridley (født ca. 1500 i Tynedale i Northumberland i England, henrettet 16. oktober 1555 i Oxford) var en engelsk biskop av London som ble henrettet ved brenning på bålet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nicholas Ridley ble utdannet ved Royal Grammar School, Newcastleand Pembroke College og senere ved University of Cambridge, der han ble tildelt sin mastergrad i 1525.


=== Prest, professor ===
Like etter at Ridley ble ordinert som prest reiste han til Paris for å få sin videre utdannelse. 
Etter hjemkomsten til England rundt 1529, ble han ansatt som professor ved Cambridge University i 1534. Rundt denne tiden var det betydelig debatt om pavens overhøyhet i riket. Ridley var godt bevandret på bibelsk hermeneutikk. 
Ridley ble utnevnt av daværende erkebiskop av Canterbury, Thomas Cranmer, til å tjene som en av hans feltprester. I april 1538 valgte erkebiskopen Ridley til prest i Herne i Kent. Ridley ble også valgt til Master of Pembroke College. 
I 1543 ble Ridley anklaget for kjetteri, men han klarte å motbevise dette. Erkebiskop Thomas Cranmer hadde besluttet å støtte den engelske reformasjonen som oppstod på denne tiden, ved å gradvis erstatte den gamle garde i hans kirkelige provins med menn som fulgte den nye tenkningen.


=== Biskop ===
Ridley ble derfor valgt til biskop av Rochester i 1547, og kort tid etter at Ridley begynte i dette embetet fikk han ordre om at alteret i alle kirkene  i hans bispedømme burde fjernes, og i stedet skulle det settes inn bord for å feire den siste nattverden til Jesus. 
Ridley ble brent på bålet på grunn av forræderi mot den britiske staten og for å ha støttet Jane Grey som også ble henrettet.


== Referanser ==
Themsentunnelen

Themsentunnelen er en undersjøisk tunnel som går under elven Themsen i London. Den er 11 meter bred, 6 meter høy og 396 meter lang og ligger 23 meter under vannoverflaten (målt ved høyvann). Tunnelen ble bygd mellom 1825 og 1843, og var den første tunnelen som ble fullført under en farbar elv.
Tunnelen skulle brukes til hestekjerrer, men ble aldri benyttet til dette formålet. I dag er den en del av jernbanenettet London Overground på East London-linjen.


== Eksterne lenker ==
(en) Thames Tunnel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
DS «Kronprindsesse Victoria»

DS «Kronprindsesse Victoria» ble bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 3. Hun ble levert til reder E. Berentsen i august 1882. Videresolgt til Mons Egge, Haugesund i 1899. 
Eierskifte igjen i 1910, til Kr. Høgh- Hervig, også Haugesund
Lastet med kull forlot «Kronprindsesse Victoria» Pelaw-on-Tyne nær Newcastle. Ruten ville ta henne ned langs østkysten av England, rundt Norfolk og inn i Den engelske kanal. 
Utenfor kysten av Norfolk ligger Haisborough Sands, en sandbanke med en lengde av 16 km (nordvest-sørøst) og bredde av 1,6 km. «Kronprindsesse Victoria» treffer sandbanken og forliser, 5 av mannskapet omkommer.


== Historie ==
1882:	Oktober: Levert som «Kronprindsesse Victoria» for E. Berentsen, Stavanger
1893:	Overført til D/S Kronprindsesse Victorias Rederi (E. Berentsen), Stavanger
1899:	Solgt til Mons Egge m.fl., Haugesund
1910: 	Overtatt av Kr. Høgh-Hervig m.fl., Haugesund
1917:	26. november: Grunnstøtte på Haisborough Sands på reise Pelaw-on-Tyne – Treport med kull. 5 av mannskapet omkom.


== Kilder ==
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok, 2008 ISBN 9788292309568
Stavanger Støberi & Dok


== Eksterne lenker ==
http://www.skipet.no
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Høgåsbakken Alpinsenter

Høgås Alpinsenter er Holmestrands eneste alpinanlegg. Anlegget eies og drives av Botne Skiklubb. Høgås Alpinsenter har to skitrekk og to nedfarter, det lengste på 700 meter.
Det er kafé med enkel severing tilrettelagt for bevegelseshemmede.


== Referanser ==
Jeg og du og vi to og mange flere

«Jeg og du og vi to og mange flere («Ring a Ring of Roses»), også kjent som «Du og jeg og vi to», er en sang skrevet av Paul Curtis og originalt utgitt med den britiske gruppen Union Express. Sangen ble spilt inn på norsk og gitt ut på singel med Wenche Myhre i 1972. Den norske teksten er skrevet av Yngvar Numme. Singelen lå 29 uker på VG-lista og toppet listen i hele 14 uker på rad. B-siden «D'er han jeg vil ha» er en norsk versjon av Gilbert O'Sullivans hit «Matrimony» . 
Sangen ble også gitt ut på albumet Wenche på topp i 1973. Sangen ble re-utgitt på CD-singel i 1997. I 2001 ble sangen spilt inn på nytt og ble gitt ut på albumet Du og jeg og vi to!. På albumet heter sangen «Du og jeg og vi to».


== Referanser ==
https://m.youtube.com/watch?v=7-HjoGng4jA
Endless Harmony

Endless Harmony er et samlealbum fra The Beach Boys, utgitt i 1998. Albumet inneholder tidligere uutgitt materiale, og ble utgitt i forbindelse med en dokumentarfilm om bandet. Sangene på albumet er hovedsakelig demoer og alternative versjoner, som for eksempel en stereo-miks av «Surfer Girl» og en ferdigstilt versjon av sangen «Loop de Loop (Flip Flop Flyin' in an Aeroplane)», samt tidligere uutgitte konsertopptak av kjente The Beach Boys-sanger. Albumet inneholder også små smakebiter fra det uutgitte albumet SMiLE.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Brian Wilson og Mike Love, unntatt hvor annet er notert.

«Soulful Old Man Sunshine» (utdrag fra låtskriver-økt) (B. Wilson, Rick Henn) – 0:42
«Soulful Old Man Sunshine» (B. Wilson, R. Henn) – 3:25
«Radio Concert Promo 1» – 0:15
Medley: (live) (B. Wilson, M. Love, Roger Christian, Chuck Berry) – 3:33
«Surfin' Safari»
«Fun, Fun, Fun»
«Shut Down»
«Little Deuce Coupe»
«Surfin' USA»Innspilt 22. oktober 1966 i Michigan
«Surfer Girl» (alternativ lydmiksing) (Brian Wilson) – 2:27
«Help Me, Rhonda» (alternativ singelversjon) – 2:50
«Kiss Me, Baby» (remix, stereo) – 2:42
«California Girls» (remix, stereo) – 2:44
«Good Vibrations» (live) – 3:40
Innspilt under lydsjekk 8. desember 1968 i London
«Heroes and Villains» (demo) (B. Wilson, Van Dyke Parks) – 2:27
Innspilt 4. november 1966, inneholder også deler av «I'm in Great Shape» og «Barnyard» fra SMiLE
«Heroes and Villains» (live) (B. Wilson, V. D. Parks) – 3:40
«God Only Knows» (live) (B. Wilson, Tony Asher) – 2:45
Live i studio, innspilt i september 1967
«Radio Concert Promo 2» – 0:15
«Darlin'» (live) – 2:26
Innspilt 21. juni 1980 i Knebworth
«Wonderful»/«Don't Worry Bill» (B. Wilson, V. D. Parks, Ricky Fataar, Blondie Chaplin, Steve Fataar, Brother Fataar) – 5:52
Medley innspilt 23. november 1972 i Carnegie Hall i New York City
«Do It Again» (tidlig versjon) – 2:30
«Break Away» (demo) (B. Wilson, Reggie Dunbar) – 2:38
Reggie Dunbar er et psevdonym for Murry Wilson
«Sail Plane Song» (B. Wilson, Carl Wilson) – 2:12
«Loop de Loop (Flip Flop Flyin' in an Aeroplane)» (B. Wilson, C. Wilson, Al Jardine) – 2:56
Innspillingen påbegynt i mars 1969, og fullført av Al Jardine 4. juli 1998
«Barbara» (Dennis Wilson) – 2:58
«'Til I Die» (alternativ lydmiks) (B. Wilson) – 4:52
«Long Promised Road» (live) (C. Wilson, Jack Rieley) – 4:17
Innspilt 23. november 1972 i Carnegie Hall i New York City
«All Alone» (Carli Muñoz) – 3:36
«Brian's Back» (M. Love) – 4:07
«Endless Harmony» (Bruce Johnston) – 3:29
Inkludert skjult spor med en a cappella-versjon av «Kiss Me, Baby»


== Eksterne lenker ==
(en) Endless Harmony på Discogs 
(en) Endless Harmony på MusicBrainz 
(en) Endless Harmony på Spotify 
(en) Endless Harmony på AllMusic
Fedaheitunnelen

Fedaheitunnelen er en veitunnel i Kvinesdal kommune i Agder. Den er en del av europavei 39 og delvis på fylkesvei 465. Den er 1 434 meter lang og ble åpnet i 2006. Inne i tunnelen er det et planskilt kryss med arm til Hangelandsvika. Armen er en del av fylkesvei 465, som videre deler trasé med europaveien øst for krysset frem til Opofte.


== Se også ==
Fedafjorden bru


== Eksterne lenker ==
Bilde av sørøst-innslaget (armen) på fylkesvei 465 med Fedafjorden bru i bakgrunnen.
The Greatest Hits – Volume 1: 20 Good Vibrations

The Greatest Hits – Volume 1: 20 Good Vibrations er et samlealbum fra The Beach Boys, utgitt i 1999 av Capitol Records.  Albumet inneholder de fleste av bandets store singelhits fra perioden 1962–1966, bortsett fra «Kokomo» som ble utgitt i 1988. Et album med samme innhold ble utgitt i 1995, men ble utgitt på nytt med ny tittel og en annen sporrekkefølge i 1999 da det ble besluttet å gi ut en serie med samlealbum fra The Beach Boys. På albumet krediteres Murry Wilson som produsent på «Surfin' Safari» og «409» og Brian Wilson som produsent på «Surfin' USA» og «Shut Down», sanger som på originalutgivelsene var kreditert Nick Venet. 
Albumet kom på 95.-plass på Billboard 200 i USA, og lå på listen i 11 uker.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Brian Wilson og Mike Love, unntatt hvor annet er notert.  Alle sporene er singlenes mono-versjoner, unntatt hvor annet er notert.

«Surfin' Safari» – 2:05
«409» (B. Wilson, M. Love, Gary Usher) – 1:59
«Surfin' USA» (B. Wilson, Chuck Berry) – 2:27
«Shut Down» (B. Wilson, Roger Christian) – 1:49
«Surfer Girl» (B. Wilson) – 2:26
«Little Deuce Coupe» (B. Wilson, R. Christian) – 1:48
«Catch a Wave» (mono album-miks)  – 2:17
«Be True to Your School» – 2:06
«Fun, Fun, Fun» – 2:18
«I Get Around» – 2:13
«Dance, Dance, Dance» (B. Wilson, Carl Wilson, M. Love) – 1:59
«Do You Wanna Dance?» (Bobby Freeman) – 2:18
«Help Me, Rhonda» – 2:46
«California Girls» – 2:44
«Barbara Ann» (Fred Fassert) – 2:07
«Sloop John B» (trad. arr. Brian Wilson) – 2:55
«Wouldn't It Be Nice» (B. Wilson, Tony Asher, M. Love) – 2:23
«God Only Knows» (B. Wilson, T. Asher) – 2:49
«Good Vibrations» – 3:36
«Kokomo» (stereo singelmiks) (John Phillips, M. Love, Terry Melcher, Scott McKenzie) – 3:35


== Eksterne lenker ==
(en) The Greatest Hits – Volume 1: 20 Good Vibrations på Discogs 
(en) The Greatest Hits – Volume 1: 20 Good Vibrations på MusicBrainz
George Baird

George Hetzel Baird  (født 5. mars 1907 i Nebraska, død 4. september 2004) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Baird ble olympisk mester i friidrett under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 x 400 meter, med tiden 3.14,2 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Canada. De andre på laget var Emerson Spencer, Frederick Alderman og Raymond Barbuti.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter  USA


== Eksterne lenker ==
(en) George Baird – Olympedia 
(en) George Baird – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)