jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torben Bille (musikkanmelder)

Torben Bille (født 30. august 1949 i København, død 12. april 2013) var en dansk forfatter, redaktør og musikkanmelder. Bille har blant annet deltatt i Kulturministeriets komite for Danmarks kulturkanon.


== Bibliografi ==
Yeah yeah yeah! : en krønike om The Beatles (2010)
Sebastian : når lyser bryder frem (2009)
Midt i en beattid : verdens største rockstjerner i Danmark 1964-74 (2008)
Ud af mørket : en bog om og med Michael Falch (2006)
GAS (2006)
Den evige Elvis : scener fra et liv i storhed og frit fald (2002)
Dansk rockleksikon 1956-2002 (2002)
Lydspor : 100 af verdens bedste rockplader (2001)
Sebastian 50 år : fra Den store flugt til Klinkevals (1999)
Brock : meninger om musik 1974-99 (1999)
Dans med mig : Sebastians 50 største sange og historien bag dem (1992)
Sådansk! : dansk rock i 80erne (1988)
Sebastian : gøgleren, Knud og de andre (1984)
Når bare rocken ruller : om og omkring Malurt (1983)
Kuglerne og fantasien : en bog om Kim Larsen (1978)
Danmarks dejligst (1978)
Dage i Danmark (1975)
-Ikke kun indenfor (1974)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torben Billes nettsted (dansk)
(da) Torben Bille (musikkanmelder) på bibliografi.dk
«Kvinde foran et spejl»

«Kvinde foran et spejl» er et oljemaleri fra 1841 av den danske gullaldermaleren C.W. Eckersberg. Maleriet er stilt ut på Den Hirschsprungske Samling i København.
«Kvinde foran et spejl» viser en kvinne som står med ryggen til og som er opptatt av sitt toalett, en intim hverdagsscene. Bildets intime atmosfære understrekes av de dempede farvene og av den effektfulle måten Eckersberg på samme tid avslører og tildekker kvinnens intimitet ved hjelp av rammen rundt speilet og klesstykket som er svøpt rundt hoftene hennes.
Som på flere av Eckersbergs andre malerier var det modellen Florentine som sto modell. I henne fant han en naturlig konkretisering av den idealiserte kvinnekroppen, en idealisert naturlighet som på mange måter peker tilbake til de antikke greske idealene.
Kvinnens form i bildet og klesstykket som er dandert rundt hoftene har også en slående likhet med Venus fra Milo.


== Eksterne lenker ==
«Kvinde foran et spejl» hos Den Hirschsprungske Samling Arkivert 10. august 2013 hos Wayback Machine.
Åpent slott

Åpent slott er betegnelsen på virksomheten som driver kulturformidling ved Det kongelige hoff. Det mest sentrale er omvisninger på Det kongelige slott i Oslo og på lystslottet Oscarshall som ligger på Bygdøy utenfor Oslo sentrum.


== Eksterne lenker ==
Kongehuset.no: Åpent slott
Chris Carmack

Chris Carmack (født 22. desember 1980 i Washington, D.C.) er en amerikansk skuespiller og tidligere modell. 
Etter endt eksamen studerte Carmack ved New York University (NYU) og fikk senere en grad ved Tisch School. Han forlot NYU etter at han ble oppdaget av en modellspeider og han besluttet å begynne med modellyrket. Hans utseende var nøyaktig det Bruce Weber søkte for stykket Abercrombie & Fitch.Etter å ha bodd to år i New York City bestemte Carmack seg for å flytte til Los Angeles og fordypte seg i skuespill og teater. Han er kjent for et globalt publikum som karakteren «Luke» på den første sesongen av TV-serien The OC. I 2005 ble Carmack modell for Ezra Fitch. I 2006 fikk han sin scenedebut i London i en sjelden nyoppsetning av Tennessee Williams' Summer and Smoke.  Dette skuespillet var ikke blitt satt opp i London på 55 år.I 2006 spilte Carmack i filmen Lovewrecked sammen med Amanda Bynes og Jonathan Bennett, og han fortsatte med å spille på forskjellige teaterscener rundt om i New York og London. Fra 16. mars til 21. mai 2006 spilte Carmack hovedrollen i Mr. Sloane, som ble satt på Laura Pels Theatre. 
Carmack portretterte skuespiller Susan Delfinos fetter «Tim» i TV-serien Frustrere Fruer i én enkelt episode. Han spilte hovedpersonen «Sam Reide» i filmen The Butterfly Effect 3: Revelations og i den tredje filmen i The Butterfly Effect film franchise, som ble utgitt på kinoer i USA i januar 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Carmack på Internet Movie Database 
(sv) Chris Carmack i Svensk Filmdatabas 
(da) Chris Carmack på Scope 
(fr) Chris Carmack på Allociné 
(en) Chris Carmack på AllMovie 
(en) Chris Carmack hos The Movie Database
Torre Iberdrola

Torre Iberdrola er en kontorbygning og skyskraper i Bilbao, Spania. Byggingen av tårnet startet den 19. mars 2009. Den offisielle innvielsen  fant sted 1. februar 2012. Tårnet er 165 meter høyt og har 40 etasjer, og er med dette den høyeste bygningen i Baskerland. Bygget huser blant annet energiselskapet Iberdrola, som har sitt hovedkvarter her.


== Eksterne lenker ==
Informasjon om bygningen hos Emporis
Inger Sørensen

Inger Sørensen (født 8. juni 1944) er en dansk musikkhistoriker, fagbokforfatter og forskningsbibliotekar. Hun er tilknyttet Dansk Center for Musikudgivelse ved Det Kongelige Bibliotek. Sørensen har deltatt i spørrekonkurransen Kontrapunkt både mens Sten Broman og Sixten Nordström var verter.Sørensen var medlem av Kanonutvalget for musikk i 2006.


== Bibliografi – utvalg ==
Et venskab. C.F.E. Hornemans korrespondance med Edvard Grieg 1863-1898 (dansk). København: Museum Tusculanums Forlag. 2011. ISBN 978-87-635-3741-4. 
Horneman : en kunstnerslægt (dansk). København: Museum Tusculanums Forlag. 2011. ISBN 978-87-635-3740-7. 
H.C. Andersen og komponisterne (dansk). København: Gyldendal (dansk forlag). 2005. ISBN 87-02-03480-8. 
Niels W. Gade : et dansk verdensnavn (dansk). København: Gyldendal (dansk forlag). 2002. ISBN 87-02-01420-3. 
J. P. E. Hartmann og hans kreds : en musikerfamilies breve 1780-1900 (dansk). København: Det Kongelige Bibliotek. 1999. ISBN 87-7289-515-2. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inger Sørensen på MusicBrainz
Henrik Marstal

Henrik Marstal (født 5. juli 1966 i Esbjerg) er en dansk musiker og forfatter. Marstal har blant annet spilt i popgruppen Ibens. Han var medlem av Kulturministeriets komite for Danmarks kulturkanon.


== Bibliografi ==
Jeg lytter – altså er jeg, Gyldendal, København (2010) ISBN 9788702092738
Arvo Pärt, Gyldendal, København (2008) ISBN 9788702064384
Filtreringer – Elektronisk musik fra tonegeneratorer til samplere 1898-2001, med Henriette Moos, Høst & Søn (2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Marstal på Internet Movie Database 
(en) Henrik Marstal på Discogs 
(en) Henrik Marstal på MusicBrainz 
(en) Henrik Marstal på AllMusic 
(da) Henriks Marstals nettsted Arkivert 25. februar 2010 hos Wayback Machine.
Jessica Capshaw

Jessica Capshaw (født 9. august 1976 i Columbia, Missouri) er en amerikansk skuespillerinne.
Hun er kjent for sin rolle som Dr. Arizona Robbins i den populære TV-serien Grey's Anatomy. Capshaw er datter av skuespiller og produsent Kate Capshaw og Robert Capshaw, en salgssjef og markedsdirektør. Hun er stedatter av regissør Steven Spielberg. Hun ble uteksaminert fra Harvard-Westlake School i 1994 og fra Brown University i 1998 med en grad innen engelsk språk. Hun gikk på skuespiller-klassen ved Royal Academy of Dramatic Arts (RADA) i London.
Capshaw giftet seg med Christopher Gavigan, administrerende direktør i organisasjonen Sunn World, den 22. mai 2004, i East Hampton. Den 8. september 2007, fikk hun og ektemannen sitt første barn, som de valgte å kalle Luke Gavigan. I april 2010 ble det kunngjort at Capshaw var gravid med sitt andre barn sammen med ektemannen Gavigan. I filmen, Valentine, spilte Capshaw rollen som Dorothy Wheeler. I 2009 ble hun fast inventar på dramaserien Grey's Anatomy, der hun ble gjenforent med sin medstjerne fra The Practise, Chyler Leigh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jessica Capshaw på Internet Movie Database 
(no) Jessica Capshaw hos Filmfront 
(sv) Jessica Capshaw i Svensk Filmdatabas 
(da) Jessica Capshaw på Scope 
(fr) Jessica Capshaw på Allociné 
(en) Jessica Capshaw på AllMovie 
(en) Jessica Capshaw hos Turner Classic Movies 
(en) Jessica Capshaw hos Rotten Tomatoes 
(en) Jessica Capshaw hos TV Guide 
(en) Jessica Capshaw hos The Movie Database
Odessamassakren

Odessamassakren viser til utryddingen av jøder i Odessa i Sovjetunionen (dagens Ukraina), og byene i områdene rundt i Transnistria høsten og vinteren 1941 under andre verdenskrig. Massakren ble utført av rumenske og tyske soldater under tysk kommando.I perioden 22. til 24. oktober 1941 ble tusenvis av jøder i alle aldre enten skutt eller brent ihjel. Tallene på ofrene varierer fra omtrent 15 000, 25 000, 40 000 og til og med opp til 50 000.


== Bakgrunn ==
Odessa hadde før andre verdenskrig en stor jødisk befolkning på rundt 180 000, som utgjorde rundt 30 % av byens totale befolkning. Byen ble tatt av rumenske styrker etter en lang beleiring, og på dette tidspunktet var det igjen mellom 80 000 og 90 000 jøder i byen. De øvrige hadde enten flyktet eller blitt evakuert av de sovjetiske myndighetene. Før massakrene startet, hadde jøder fra de omkringliggende områdene blitt samlet i Odessa og satt i gettoer og konsentrasjonsleirer i området, noe som gjorde det raskt å samle jødene.Tyske og rumenske styrker rykket inn i byen 16. oktober etter at de sovjetiske styrkene hadde evakuert byen. En uke senere eksploderte en tidsinnstilt bombe som sovjeterne hadde satt opp før de evakuerte, og denne bomben sprengte det rumenske hovedkvarteret og drepte 67 personer, herunder den rumenske øverstkommanderende, ytterligere 16 andre rumenske offiserer og fire tyske offiserer.


== Massakren ==
Ion Antonescu la ansvaret for bomben på jødene og kommunistene, i tillegg la han ansvaret for de rumenske tapene på de antatt jødiske kommissærene i Den røde armé,  og dagen etter ble 5 000 jøder innsamlet og enten skutt i grupper på 30-40 eller hengt. Samme ettermiddag ble 25 000 jøder samlet inn og plassert i fire store lagerbygninger og skutt med maskingeværer som var plassert i hull i veggene. For å forsikre seg om at ingen overlevde, ble det klokken 17.00 satt fyr på bygningene. Andre jøder ble samlet i havneområdet, oversprøytet med bensin og satt fyr på.
Etter krigen ble det funnet massegraver med tilsammen mer enn 22 000 menneskelik.


== Etter massakren ==
Rundt 35 000 til 40 000 av de gjenværende jødene ble flyttet til en getto i forstaden Sloboda hvor de, i perioden 25. oktober til 3. november ble holdt utendørs, noe som førte til at mange frøs ihjel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Holocaust in Romania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Report on the role of Romania in the Holocaust» (PDF). www.ushmm.org. Arkivert fra originalen (PDF) 9. april 2006. Besøkt 16. april 2015.  (PDF)
«The US Holocaust Museum on the Odessa Massacres». www.ushmm.org. Besøkt 16. april 2015.
Jeg er sgu min egen

Jeg er sgu min egen er en dansk filmmusikal fra 1967. Manuskriptet ble skrevet av Klaus Rifbjerg og filmen ble regissert av Erik Balling. Hovedrollen spilles av Daimi Gentle.
En av filmens sanger, «Duerne flyver», sunget av Cæsar ble listet i Danmarks kulturkanon i 2006.
Tittelen er tatt fra et gruk av den danske dikteren, filosofen og matematikeren Piet Hein, alias Kumbel. 

«Lille kat, lille kat, lille kat på vejen!
Hvis er du, hvis er du? – Jeg er sgu min egen.»


== Rollebesetning ==
(Utvalg)

Daimi Gentle - Annie Jensen
Cæsar - Anders
Peter Steen - Christian Holgersen
Ove Sprogøe - Værgen
Poul Bundgaard - Albert Hyldersen
Karl Stegger - Tjeneren
Poul Reichhardt - Kaptein Sir William
Henrik Wiehe - Bilist
Bendt Rothe - Dommeren
Vigga Bro - Hulda
Christiane Rohde - Dorothea
Ole Monty - Bilist
Else-Marie - Fru Holgersen
Ejner Nørby - Holgersen


== Eksterne lenker ==
(en) Jeg er sgu min egen på Internet Movie Database 
(no) Jeg er sgu min egen hos Filmfront 
(sv) Jeg er sgu min egen i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeg er sgu min egen i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Jeg er sgu min egen på AllMovie 
Dansk Wikiquote – Piet Hein
Benjamins stamme

Benjamins stamme (hebraisk: בִּנְיָמִין, Binyamin) er ifølge Den hebraiske Bibelen og Det gamle testamente en av Israels stammer. I henhold til Tora besto Benjamins stamme av etterkommere fra stamfaren Benjamin, den yngste sønnen til Jakob og Rakel.
Fra etter erobringen av landet ved Josva og fram til opprettelsen av Israels første kongedømme ca 1050 f.Kr. var Benjamins stamme en del av en løs sammenslutning av israelittiske stammer. Det eksisterte ingen sentral myndighet, og i tider med krise ble folket ledet av høvdinger som ble kjent som dommere, se Dommernes bok. Hele stammen til Benjamin, kvinner og barn inkludert, ble bortimot utryddet av andre israelittiske stammer etter slaget ved Gibea. De gjenværende ble spart og tillatt å gifte seg med kvinner fra en annen by der deres ektemenn hadde blitt drept, og således fortsatte stammen å eksistere. Se Dommernes bok 19-21.Da angrepene fra filisterne økte besluttet de israelittiske stammene å opprette en sterkt sentralisert monarki for å møte utfordringen. Den første kongen av denne nye eksistensen var Saul som kom fra Benjamins stamme, som på den tiden var den minste av alle stammene. Saul styrte fra Gibea i 38 år, noe som synes å være hans hjemby.
Etter Sauls død besluttet alle de andre stammene, bortsett fra Judas stamme, å være lojale til Sauls slekt, men etter at hans sønn Isjbosjet var død, gikk Benjamins stamme sammen med de nordligste israelittiske stammene i å gjøre Sauls utfordrer, David, som da allerede var konge av Judea, til konge av et forent israelittisk kongedømme. Ved tronebestigelsen til Rehabeam, Davids sønnesønn, en gang rundt 930 f.Kr. skilte de nordligste stammene seg fra Davids hus for opprette Det nordlige kongedømme. Denne gangen var imidlertid Benjamins stamme lojale til Davids hus, og forble en del av kongedømmet Judea fram til Judea ble erobret av Babylonia en gang rundt 586 f.Kr. og hele dens befolkning ble deportert.
Da jødene kom tilbake fra landflyktigheten i Babylon var de ulike stammetilknytningene blitt opphørt, antagelig på grunn av umuligheten av etablere på nytt de tidligere stammeområdene. De særskilte religiøse rollene bestemt for Levi og Kohen ble bevart, og hele befolkningen ble kalt for Israel. Disse betegnelsene er fortsatt fulgt den dag i dag.


== Referanser ==
Frans Bak

Frans Bak (født 7. februar 1958) er en dansk komponist, kapellmester, saxofonist og pianist.
Bak var student ved Falkonergårdens Gymnasium i 1976 og er utdannet fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i 1980. 
Etter utdannelsen fra konservatoriet og til midten av 1980-årene var Bak keyboardspiller i diverse musikkgrupper bl.a. Dagspressen, Santa Cruz, Blast og Buzstop. Det var også i denne perioden han startet å komponere til både film og tv samt diverse teater/musical-oppsetninger.
Inntil årtusenskiftet var han kapellmester for mange egne musikkgrupper, bl.a. Det Blå Skrig og Jazzgruppe90 og for adskillige showorkestre for bl.a. Tommy Kenter, Per Pallesen og Søren Pilmark.
Formann for Den Danske Jazzkreds 1994–1996 og initiativtaker og leder av komponistsammenslutningen «Den 3. Vej» hvor rytmiske komponister skrev for klassiske besetninger (1995–1998).
I offentligheten er Bak mest kjent for sin musikk som han har komponert til f.eks. Danmarks Radios tv-serier Nikolaj & Julie og Forbrytelsen. Hans største publikumssuksess er nummeret «Danse i måneskin»  som han komponerte og spilte saxofon til; det ble dessuten Trine Dyrholms kommersielle gjennombrudd i Dansk Melodi Grand Prix.
«Danse i måneskin» er tatt opp i Danmarks kulturkanon.Bak har laget adskillige musikkproduksjoner for andre og mottatt «The Voice» Platinaplate for Årets beste radiospot 1990, Gullplate + Grammy for produksjon av «Bullerfnis» og DJBFAs hederspris.


== Diskografi ==
Swingpower – Natlys
Santa Cruz – Daylight
Frans Bak´s Kvartet: «Dagen Før I Morgen»
Frans Bak & Det Blå Skrig: «Det Blå Skrig»
Frans Bak & Det Blå Skrig: «Fransk Film»
Frans Bak & Jazzgruppe90 m/Bob Berg & Randy Brecker: «Hymn To The Rainbow»
Frans Bak & Det Glatte Lag: «Den Poppede Høne»
Frans Bak – Natsange – sunget av Josefine Cronholm
Silvana Malta & Frans Bak: Bossa Nuts


== Filmografi ==
Den store badedag (1991)
Forbrytelsen sesong 1 (2007)
Forbrytelsen sesong 2 (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frans Bak på Internet Movie Database 
(sv) Frans Bak i Svensk Filmdatabas 
(da) Frans Bak på Filmdatabasen 
(da) Frans Bak på danskefilm.dk 
(da) Frans Bak på danskfilmogtv.dk 
(da) Frans Bak på Scope 
(fr) Frans Bak på Allociné 
(en) Frans Bak på AllMovie 
(en) Frans Bak hos The Movie Database 
(en) Frans Bak på Discogs 
(en) Frans Bak på MusicBrainz 
(en) Frans Bak på SoundCloud 
(en) Frans Bak på SoundCloud 
(en) Frans Bak på Songkick 
(en) Frans Bak på AllMusic
John Mogensen

John Mogensen (født 5. mai 1928, død 10. april 1977) var en dansk sanger, sangskriver og komponist. 
I 1952 ble Mogensen medlem av sangkvartetten Blue Boys, senere startet han Four Jacks sammen med Poul Rudi, Otto Brandenburg og Bent Werther. Gruppen ble oppløst i 1963 og John Mogensen fortsatte som pianist på Oslo-fergene og skrev til andre, bl.a. «Du ser mig når jeg kommer» til Grethe Sønck og et par melodier til Jørgen Ingmann.
Med «Der er noget galt i Danmark» (1971) tok en stor solokarriere for alvor fart via en kontrakt med Jørgen Kleinert. Innspillinger i sin helt egen pop/country-stil gjorde lykke hos publikum opp gjennom 70-årene og han mottok i 1972 Nikolaj-prisen av Poul og Lise Reinau for sin originalitet og for sin kunstneriske innsats.
Mogensen hadde problemer med alkohol, noe som ble et stort problem mot slutten av hans karriere, hvor han avlyste flere og flere konserter. Dette skyldtes også at han hadde presentasjonsangst.Han skrev også sanger som «Nede i møget» som handler om at han er fattig og sulten.


== Siste ord ==
John Mogensen gjestet stamvertshuset Færgegaarden for siste gang den 10. april 1977. Her sa han til bartenderen Carsten Roslundh: «Old timer – jeg er færdig.» Til dette svarte Roslundh: «Gu' er du da ej færdig – du skal bare hjem til Ruth.» Kort etter falt Mogensen om, ble kjørt hjem til sitt hjem og døde av hjertestopp.


== Fortolket etter sin død ==
Tross sin død gikk Mogensens musikk ikke av mote. Utallige gjenutgivelser er kommet ut etterpå.
Den enkle «Så Længe Jeg Lever» regnes i dag for en standardmelodi. I 1980-årene var denne tittelen også navnet på en kabaret av Erik Thygesen og Jacob Christensen som turnerte i 12 år med bl.a Jytte Pilloni og Troels Jensen som medvirkende.
«Så længe jeg lever» er tatt opp i Danmarks kulturkanon.I 2004 og 2005 utkom en gjeninnspilling av flere av John Mogensens sanger fortolket av det fynske heavyrock bandet Den Danske Mafia, dannet til formålet. Begge CD-er var på forhånd godkjent av John Mogensens kone, Ruth Mogensen.
Datteren Minna Mogensen har også sendt ut en LP med sin fars sanger.


== Diskografi ==
John Mogensen (1971)
Stop En Halv (1972)
John (1973)
Taurus (1975)
Nordstjernen (1977)


=== Oppsamlingsplater ===
Der Er Noget Galt I Danmark (1994)


== Kjente sanger ==
I alfabetisk rekkefølge

Danmarks Jord
Den gamle violin
Der er noget galt i Danmark
Ensomhedens Gade nr. 9 (Gentle on My Mind)
Erik Oluf Andersen
Fut i fejemøget
Hva' pokker ska' jeg gøre?
Karl & Ann-Cathrin
Karl Herman & jeg
Livet er kort
Mig og Margrethe
Nede i møget
Nina, kære Nina
Sidder på et værtshus
Så længe jeg lever
To mennesker på en strand
Ursula
Åh, hvilken herlig nat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Mogensen på Internet Movie Database 
(da) John Mogensen på danskefilm.dk 
(en) John Mogensen hos The Movie Database 
(en) John Mogensen på Discogs 
(en) John Mogensen på MusicBrainz 
(en) John Mogensen på AllMusic 
En John Mogensen-fanside
Danske Films biografi
John Mogensens sanger i heavyrock versjoner
Cæsar (sanger)

Cæsar alias Bjarne Bøgesø Rasmussen (født 15. mai 1938, død 22. april 2000) var en dansk protestsanger, kjent for sanger som Storkespringvandet (1966), Flickan fin fin og I Holmens gade, i røvens kælder. Han debuterte i det spirende miljøet for folkemusikk i Indre København, og via Karl Emil Knudsen fra det danske plateselskap Sonet og Thøger Olesen, kom karrieren raskt i gang. En rekke av hans «skurviser» vakte dog forargelse i det «pene» Danmark, og ble først for alvor akseptert og gjenutgitt få år før hans død.
Cæsar har noen ganger opptrådt som filmskuespiller. Hans største rolle var i musikalen Jeg er sgu min egen, hvor han blant annet sang Stilleleg for voksne i duet med Daimi. Han laget også en rekke barneplater i samarbeide med Peter Abrahamsen.
I mange år var det ikke så stor offisiell interesse for Cæsar, hvor han i stedet underviste i gitarspill.
Han er begravet på Sundby Kirkegård.
Cæsar er representert i Danmarks kulturkanon med sangen «Duerne flyver» fra Jeg er sgu min egen, som er listet under populærmusikk. Melodien er ved Bent Fabricius-Bjerre og tekst av Klaus Rifbjerg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cæsar på Internet Movie Database 
(da) Cæsar på Filmdatabasen 
(da) Cæsar på Filmdatabasen 
(da) Cæsar på danskefilm.dk 
(da) Cæsar på danskfilmogtv.dk 
(en) Cæsar hos The Movie Database 
(en) Cæsar på Discogs 
(en) Cæsar på MusicBrainz 
(en) Cæsar på Songkick
Egil Olbjørn

Egil Yngvar Olbjørn (født 3. august 1902, død 1. februar 1982) var en norsk politimann som var Jonas Lies høyre hånd som sjef for Ordenspolitiet 1941–1945, under den tyske okkupasjonen av Norge.
Olbjørn meldte seg inn i Nasjonal Samling 27. april 1940. Olbjørn var en av de tre dommerne (sammen med Karl Marthinsen og Egil Reichborn-Kjennerud) i Politiets særdomstol som dømte Gunnar Eilifsen til døden i 1943. Han gikk opprinnelig inn for å gi Eilifsen åtte års fengsel, men lot seg presse av Jonas Lie  og Sverre Riisnæs til å gå inn for dødsstraff.Olbjørn sto sammen med Lie da en rekke norske nasjonalsosialster samlet seg på Skallum 8. mai 1945 etter den tyske kapitulasjonen. Olbjørn var i den gruppen som ga opp og reiste derfra mens hjemmefrontstyrkene samlet seg rundt gården.Under landssvikoppgjøret i 1949 ble han i Eidsivating lagmannsrett dømt til 15 års tvangsarbeid, tap for alltid av stillingen som offiser i den norske hær og begrenset rettighetstap i 10 år. Høyesterett nedsatte frihetsstraffen til 12 års tvangsarbeid. Olbjørn ble løslatt fa Sem fengsel 15. desember 1950. 

		
		


== Referanser ==
Elv (andre betydninger)

Elv kan bety:  

Elv, stabile lotiske økosystemer som blir dannet når tyngdekraften trekker vannet mot sentrum av jorden.
Extra Low Voltage, begrep innen elektroteknikk om elektriske anlegg, forkortet ELV.
Sylvie Fréchette

Sylvie Fréchette (født 27. juni 1967 i Montréal) er en canadisk synkronsvømmer som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta.
Fréchette ble olympisk mester i synkronsvømming under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Hun og Kristen Babb-Sprague fra USA kom på delt førsteplass i solo.  Fumiko Okuno fra Japan kom på tredjeplass. 
Fire år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun en sølvmedalje. Hun var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak USA. De andre på laget var Karen Clark, Janice Bremner, Karen Fonteyne, Christine Larsen, Erin Woodley, Cari Read, Lisa Alexander, Valerie Hould-Marchand og Kasia Kulesza.


== OL-medaljer ==
 1992  Barcelona -  Gull i synkronsvømming solo  Canada
 1996  Atlanta -  Sølv i synkronsvømming lag  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylvie Fréchette – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sylvie Fréchette på Internet Movie Database 
(en) Sylvie Fréchette – Olympics.com 
(en) Sylvie Fréchette – Olympic.org 
(en) Sylvie Fréchette – Olympedia 
(en) Sylvie Fréchette – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sylvie Fréchette – Canadian Olympic Committee 
(fr) Sylvie Fréchette – Panthéon des sports du Québec 
(en) Sylvie Fréchette – Commonwealth Games Federation 
(en) Sylvie Fréchette – Swimming Hall of Fame