jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anton Lekang

Anton Lekang (født 4. januar 1904 på Steilo i Hadsel, død januar 1987 i Winsted i Connecticut, USA) var en norsk-amerikansk skihopper. Han ble blant annet amerikansk mester, og konstruerte også flere hoppbakker.
Han ble tatt ut til å hoppe i Holmenkollen i 1924. Noen år senere emigrerte han til USA, der han først slo seg ned i Nord-Dakota i 1927 og deretter i Connecticut nordøst i landet. De neste årene oppnådde han en rekke gode resultater som skihopper. I 1931 vant han blant annet det østcanadiske mesterskapet og ble delstatsmester i Maine og New York, og han vant det amerikanske uttakningsrennet til OL i Lake Placid i 1932. Siden han ikke var amerikansk statsborger ennå, kunne han ikke delta i OL, men han fikk være prøvehopper under olympiarennet.
Anton Lekang vant i 1932 det amerikanske mesterskapet. I 1934 ble han profesjonell, og satte samme år bakkerekord og personlig lengderekord med 81 meter (266 fot) i Ecker Hill i Park City. Året etter bygget han og Strand Mikkelsen en hoppbakke i Ayer, Massachusetts. 25. januar 1936 gjorde Lekang det aller første hoppet i Ayer Ski Hill, men han falt og brakk ankelen. Bakken ble for øvrig ødelagt av en storm bare et halvt år senere, og ble aldri gjenoppbygd.
Etter at han ble profesjonell, deltok Anton Lekang i en rekke oppvisningsrenn. Blant annet hoppet han innendørs i Madison Square Garden i New York i 1937, sammen med Johanne Kolstad, Ella Guldbrandsen og flere andre norske og norskamerikanske hoppere. Etter at karrieren som hopper var over, var han skilærer ved flere skoler, deriblant Yale University.
Anton Lekang ble innlemmet i National Ski Hall of Fame i 1977.


== Referanser ==


== Kilder ==
U.S. Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Anton Lekang
The American Ski Jumping Hall of Fame, Hall of Fame Inductee: Anton Lekang
New England Lost Ski Areas: Ayer Ski Hill
Harold "Cork" Anson: Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 71
Karin Berg: Hopp, jenter, hopp!: Historien om Johanne Kolstad og Hilda Braskerud – et annerledes skieventyr. Schibsted, Oslo 1998. ISBN 82-516-1720-0, s. 61 og 78 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States National Ski Jumping Champions 1904-1980
Stig Engen

Stig Andor Engen (født 20. august 1959) var en norsk fotballkeeper. Har blant annet spilt for Hødd og Molde. 
Han kommer fra Hareid, der han spilte fotball i alderbestemte klasser. Men han hadde spilt flere sesonger i Hjørungavåg i lavere divisjoner før han sluttet seg til Hareids A-stall (nivå tre) i 1985. Tok over rollen som førstekeeper for Lars Atle "Lasse" Flø, og gjorde sine saker så godt at han ble solgt til Molde etter 1987-sesongen. Han var i rosenens by i to sesonger, før han vendte tilbake til Hareid. Etter 1992-sesongen, da Engen var spillende assistenttrener under Harald Åsland Riise i 2.-divisjon, gikk han til Hødd – som da spilte i 1.-divisjon. Har klubbens førstekeeper i 1993 og 1994, men byttet på å vokte buret med Trond Hjelle da Hødd spilte i Tippeligaen i 1995. Hødd rykket ned, og Engen gikk tilbake til Hareid, der han i 1996 var spillende assistenttrener under Inge Gjerde. 
I 1997 trappet Stig Engen ned, og spilte deretter noen sesonger som spiss for Brandal i lavere divisjoner. I 2005 gjorde Engen et overraskende comeback som Hareid-keeper, da 3.-divisjonslaget møtte Aalesund i cupens første runde. Grunnen var at førstekeeper Vagn Scheide Mork hadde karantene. I 2009, i en alder av 50 år, gjorde Engen nok et comeback, denne gangen som spiss for Hareid 2 i 5.-divisjon.
Stig Andor Engen spilte 92 kamper for Hødd og 249 for Hareid. Han er i 2016 trener for guttelaget til Hareid.
Kristofer Juvkvam Ørjavik

Kristoffer Juvkvam Ørjavik (født 28. oktober 1911 i Hamburg, død 31. mai 1990 i Sør-Aurdal) var en norsk prest, poet og salmedikter. Som prest jobbet Ørjavik i Gransherad og Nord-Aurdal. I løpet av yrkeskarrieren ble han prost.
Han utgav blant annet diktsamlingene Året og Æva i 1969 og Vesper i 1977.
Ørjavik har oversatt 14 salmer som er med i Norsk Salmebok og i Norsk salmebok 2013 har han med tre oversettelser og et egenskrevet vers til en salme.


== Litteratur ==
Aasmundtveit, Anne Kristin (1962-) (1995). Biografisk leksikon til Norsk salmebok og Norsk koralbok. Oslo: Verbum Forlag. s. 132. ISBN 8254305730.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert til Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket]
Harald Åsland Riise

Harald Åsland Riise (født 26. november 1965) er en tidligere norsk fotballtrener og fotballspiller.


== Karriere ==
Riise startet karrieren Hareid, der han spilte frem til 1993. I 1992 var han spillende trener da klubben for hittil siste gang spilte i 2.-divisjon. Før 1994-sesongen meldte han overgang til Hødd, hvor han blant annet var med på opprykket til Tippeligaen i 1994 og nedrykk igjen i 1995. På tross store skadeproblemer var han aktiv spiller i klubben fram til 2001.
I 2002 ble Riise hovedtrener i Hødd, en jobb han hadde fram til 2004. Ved siden av trenergjerningen var han også sportssjef og økonomisjef i Hødd, to roller han hadde frem til sommeren 2008, da han gikk over i det private næringsliv.


== Referanser ==
Henry Hallett Dale

Henry Hallett Dale (født 9. juni 1875 i London i England, død 23. juli 1968 i Cambridge i England) var en britisk fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1936, sammen med østerrikeren Otto Loewi for sine funn knyttet til kjemisk overføring av nerveimpulser.
Dales arbeid om ergotoksiner, samt undersøkelsene som kastet lys over histaminets virkningsmekanisme, dannet grunnlaget for bruken av antihistaminpreparater. Sammen med Barger var Dale den første som isolerte rent histamin fra vev fra dyr. Arbeidet med å klarlegge det autonome nevesystemets fysiologi var med på å danne grunnlaget for Nobelprisen.
Dale mottok sin mastergrad fra University of Cambridge i 1909. Mens han jobbet ved University College London møtte han og ble venn med Otto Loewi. Dale ble senere direktør for avdelingen for biokjemi og farmakologi ved National Institute for Medical Research i London. Han ble adlet i 1932 og mottok Order of Merit i 1944 og Knight Grand Cross av Order of the British Empire i 1948. Han var president i Royal Society fra 1940 til 1945. Under andre verdenskrig tjenestegjorde Dale i vitenskapspanelet som rådgiver for kabinettet.
Dale ble innvalgt som utenlandsk representant nummer 752 av Kungliga Vetenskapsakademien i 1932.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1936 hos Nobelprize.org
(en) Henry Hallett Dale hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1936
Georg Aursnes

Georg Overvåg Aursnes (født 18. desember 1976) er en tidligere norsk fotballspiller. Spilte for moderklubben Hareid frem til 1996, da han ble solgt til Hødd. Spilte for Hødd frem til han la opp i 2005. Gjorde et lite comeback for Hareid i 2006, men det ble med én kamp. Spilte litt for Hasundgot i 2009.
Georg Aursnes har spilt 316 kamper for Hødd og 85 for Hareid. Var i utgangspunktet spiss eller midtbanespiller, men slo ikke gjennom i Hødd før han ble flyttet bak som midtstopper.


== Referanser ==
Otto Loewi

Otto Loewi (født 3. juni 1873 i Frankfurt am Main, død 25. desember 1961 i New York City, New York) var en østerriksk/tysk-amerikansk farmakolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1936, sammen med briten Henry Hallet Dale for sine funn knyttet til kjemisk overføring av nerveimpulser.
Loewi mottok sin doctor medicinae fra Universitetet i Strasbourg (da en del av Tyskland) i 1896. I perioden 1897 til 1898 var han assistent til Carl von Noorden, kliniker ved bysykehuset i Frankfurt. Senere i 1898 ble han assistent til professor Hans Horst Meyer, den velkjente farmakologen ved Universitetet i Marburg, og fra 1904 professor i farmakologi i Wien. I 1905 ble Loewi førsteamanuensis ved Meyers laboratorium, og i 1909 ble han valgt til professor i farmakologi i Graz.


== Utvalgte publikasjoner ==
From the workshop of discoveries. University of Kansas Press, 1953.
Introduction. In: Pharmacological Reviews. bind 6, 1954, S. 3–6.
A scientist’s tribute to art: Essays in honour of Hans Tietze. I: Gazette of Besaux Arts. 1958, S. 389–392.
An autobiographical sketch. In: Perspectives in Biology and Medicine. bind 4, 1960, S. 3–25.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1936 hos Nobelprize.org
(en) Otto Loewi hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1936
Einar Orten

Einar Orten (født 22. februar 1915, død 11. september 2000) var opprinnelig fra Sandøy kommune i Ytre Romsdal. Han var utdannet agronom og offiser. 
Orten deltok i felttoget i Sør-Norge i 1940. Arbeidet i Forsvaret og hos Fylkesmannen i Møre og Romsdal 1945-1949. Senere lensmann og ordfører. Hadde begge posisjonene i Vanylven kommune, ordfører der fra 1955 til 1959. Flere fylkeskommunale verv i samme tidsrom. Senere lensmann i Hareid og Ulstein fra 1962 og frem til han gikk av med pensjon i 1982. Æresmedlem i Sunnmøre Lensmannslag. 
Einar Orten er far til Per Eilert Orten, Helga Alfryda Orten Harnes og forfatter Øystein Orten.


== Referanser ==
Albert Szent-Györgyi

Albert von Szent-Györgyi Nagyrápolt (født 16. september 1893 i Budapest, død 22. oktober 1986 i Woods Hole i Barnstable County i Massachusetts) var en ungarsk fysiolog og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1937  for blant annet å ha påvist og isolert C-vitaminet ascorbinsyre.
Szent-Györgyi var også aktiv i den ungarske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig og gikk inn i ungarsk politikk etter krigen.
I 1954 ble han også tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1937 hos Nobelprize.org
(en) Albert Szent-Györgyi hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1937
Arne Flatin

Artikkelen er om journalisten Arne Flatin (født 1965), ikke om rallar og bokforfatter Arne Flatin (født 1947) fra FlatdalArne Bakke Flatin (født 5. november 1965) er en norsk journalist og forfatter fra Ulsteinvik.


== Utdannelse ==
Flatin studerte mediefag ved Høgskolen i Volda og historie ved Universitetet i Bergen.


== Journalist ==
I 1988 ble han ansatt som journalist i NRK Møre og Romsdal, der han etter hvert ble anker for NRK Møre og Romsdals TV-sendinger. Siden 1991 har han rapportert fra fotballkamper på Nordvestlandet for NRK P1 (Radiosporten).


== Idrettslaget Hødd ==
Flatin var fotballkeeper i ungdommen, og spilte åtte A-kamper for IL Hødd i perioden 1984–1986, før han la opp som tjueåring for å studere media i Volda. Flatin har senere skrevet fleire bøker om IL Hødd. Han var ansvarlig for 75-årsjubileumsboka som ble utgitt i 1994, for 90-årsboka i 2009 og for jubileumsboka 100 Hødd-historier 1919–2019 i 2019. Han har også vært redaktør for 11 årbøker (per 2022), i årene 2010–2018, 2020 og 2021. I 1989 var han primus motor for etableringen av klubbavisen Hødd-avisa, som han også ble redaktør for.
I 2019 var Flatin leder for IL Hødd's jubileumskomite da klubben feiret 100 år. Han har også i mange år vært leder for IL Hødd's hedersmerkekomité, har ansvaret for all statistikk rundt Hødd Fotball og er klubbfotograf. 
Den 21.september 2019 ble han utnevnt til æresmedlem i IL Hødd for sin mangeårige innsats i klubben.


== Utgivelser ==
Arne Flatin (1994). Heia Hødd 1919-94 (nynorsk). Ulsteinvik.  [256 sider]
Arne Flatin (2009). Heia Hødd: 1995–2009 (nynorsk). Ulsteinvik.  [223 sider]


== Referanser ==
Harald H. Rise

Harald H. Rise (født 17. mai 1959) er en norsk journalist og redaktør, og tidligere ansvarlig redaktør og administrerende direktør i Sunnmørsposten. Han er tidligere konserndirektør i Edda Media og nåværende administrerende direktør i Polaris Media Nordvestlandet og i Harstad Tidende Gruppen.
Rise er født og oppvokst i Hareid kommune, men er i dag bosatt i nabokommunen Ulstein. Rise er utdannet cand.mag. i Norge og har journalistutdanning fra USA. Han var journalist og vaktsjef i Sunnmørsposten fra 1985 til 1993, før han ble informasjonssjef i Ulstein-konsernet i Ulsteinvik i 1993-94. I 1994 tok han over som ansvarlig redaktør i Sunnmørsposten. Fra 2002, og fram til overgangen til Edda Media 2007, var han også administrerende direktør i avisen.
I 2007 ble Rise hentet til Sunnmørspostens daværende eierselskap Edda Media. I 2009, da Polaris Media kjøpte Sunnmørsposten og Romsdals Budstikke, ble Rise ansatt som administrerende direktør i da nyopprettede Polaris Media Nordvestlandet. Han har senere også blitt administrerende direktør i Harstad Tidende Gruppen. Rise er i tillegg styreleder i blant annet Sunnmørsposten, Romsdals Budstikke, Mediehuset iTromsø, Harstad Tidende og Nordvest Distribusjon.
Rise har også vært tett involvert i fotballen på Sunnmøre. Han var trener for Hareid IL i 1991, da klubben rykket opp til 2. divisjon. Rise har i senere år trent aldersbestemte lag i IL Hødd. Han spilte i Hareid IL som aktiv fotballspiller. Han har også trent volleyballag.


== Referanser ==
Frem fra Glemselen kap. 8

Frem fra Glemselen kap. 8 er det åttende albumet i serien Frem fra Glemselen med Rita Engebretsen og Helge Borglund. Det ble utgitt i desember 1979, og lå på VG-lista i 21 uker, med 20.-plass som beste plassering. Albumet solgte rimelig godt, og har et samlet opplag på rundt 70 000 eksemplarer. Som på det sjuende albumet i serien, Frem fra Glemselen kap. 7, var arrangementet overlatt til Ottar Johansen, denne gangen med hjelp fra Ole Petter Berger og Arve Sigvaldsen. Om forrige album hadde fått et snev av disco, fikk Frem fra Glemselen kap. 8 et preg av country over seg. Platen ble imidlertid godt mottatt, og Engebretsen og Borglund hadde også TV-opptredener med denne. Her er publikumsfavoritter som «Tom Dooley», samt den mye radiospilte sangen «Jeg har hørt om en stad». På denne platen hadde Engebretsen og Borglund hele fire duetter.


== Sporliste ==
«ABCD vise» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
«Tom Dooley» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
«Margareth» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
«Stenka Rasin» (Ukjent), sunget av Helge Borglund
«Det vinker til meg i denne kveld» (Trad/Hans Andersen Foss), sunget av Rita Engebretsen
«Blant de svarta høga fjellan» (Johan Göran Berger/Ukjent tekst), sunget av Helge Borglund
«Han ville ut fra den mørke kroken» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
«Mor hvor du er kjærlig» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
«Vesle Per» (Erling Stordahl), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
«Jeg har hørt om en stad» (Ukjent), sunget av Helge Borglund
«Ingen er så trygg i fare» (Trad/Lina Sandell), sunget av Rita Engebretsen


== Andre medvirkende ==
Idé og opplegg: Per Johan Skjærstad
Produsenter: Asbjørn Krogtoft, Arve Sigvaldsen
Bearbeidelse og orkesterledelse: Ottar Johansen, Ole Petter Berger, Arve Sigvaldsen
Spesialarrangement for strykere: Ole Petter Berger
Innspilt i Talent studio sept./okt. 1979
Teknikere: Asbjørn Krogtoft, Petter Hox
Forlag på samtlige sanger: Talent Music, unntatt «Vesle Per», forlagt på Carl M. Iversens musikkforlag
Gitar: Freddy Lindquist, Ottar Johansen, Gard «Dutte» Christensen
Klaviatur, trekkspill: Ole Petter Berger
Bass: Erik Østerås
Trommer: Allan Graves
Kor: Iselin Alme, Fia Quale, Helge Lindeman, Dag Eriksen
Strykere: Kai Angel Næsteby, Harald Skogrand, Olav Bjørgaas, Sissel Barth, Odd Wentzel-Larsen, Mette Steen, Tone Stenmarck Johannesen, Åsta Jørgensen, Malcolm Dodd, Gunnar Fjeldheim, Jan Rudge, Levi Hindar
Foto: Arne J. Furseth


== Utgivelser ==
1979 LP/MC Talent Produksjon TLS 4026
2002 CD Nidelven Grammofon/ Universal NCD 0202


== Eksterne lenker ==
(en) Frem fra glemselen kap. 8 på Discogs 
(en) Frem fra glemselen kap. 8 på Spotify
ABCD-vise

«ABCD vise» er en skillingsvise fra rundt 1890. Den er kjent i hele Norden. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 8 med Rita Engebretsen og Helge Borglund.


== Teksten ==
ABCD kunne jeg få se, kunne jeg få sekunne jeg få se deg min venn skulle du få se meg igjen.ABCD kunne jeg få se, kunne jeg få se.
EFGH kunne jeg få, kunne jeg få,kunne jeg få et kyss av deg skulle du få to igjen av meg.EFGH kunne jeg få, kunne jeg få.
IJKLM skjønn er himmelen, skjønn er himmelen,skjønnere er dine øyne blå, men dem kan jeg aldri stole på,IJKLM skjønn er himmelen, skjønn er himmelen.
NOPQ akk visste du, akk visste du,akk visste du hvor tungt det er at forlate den man holder kjær.NOPQ akk visste du, akk visste du.
RSTUV langt herfra må skje, langt herfra må skje,langt ned i dalene, høyt opp i salene,RSTUV langt herfra må skje, langt herfra må skje.
XYZÆØ nå må jeg dø, nå må jeg dø,dø i fra deg min venn, gå til min Gud i himmelen,XYZÆØ nå må jeg dø, nå må jeg dø.


== Kilder ==
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Margareth

«Margareth» er en skillingsvise fra 1915, som kommer fra Kristiania. Den er innspilt på platen Frem fra Glemselen kap. 8 med Rita Engebretsen.


== Teksten ==
Ensom jeg vandrer og vet ei hvor hen, moder er død og jeg har intet hjem,ingen nei ingen om det seg brød om stakkars Margareth også var død.Hele den lange dag rastløs jeg gikk, barfotet, hungrig men intet jeg fikk,hørte man ei at jeg klaget min nød, far er en dranker og moder er død. REF: Mor, hvorfor lot du meg blive igjen, ene og hjelpeløs uten en venn,reddsom er natten i uværets larm, Gud hjelpe Margatreh drankerens barn.
En gang vi levde i lykke og fred det var så godt, men det varte ei ved,fader han lyttet til fristerens røst, så var det forbi med vår glede og trøst.Så kom det mangel og sorg i vårt hjem, mor og den lille har Gud taget hjem,ensom tilbake i gråt jeg utbrøt, far er en dranker og moder er død.
Siden den dag har jeg vandret omkring, tigget om brød, men ikke fått noen ting,hvor er min fader hva har med ham hendt, har han sitt arme barn nå helt forglemt.Å gid der en venn ville tage ham ut, tale til ham og hans synd i mot Gud,kjærlig han minne om Margareths nød og at han er en dranker og moder er død.
Det vinker til meg i denne kveld

«Det vinker til meg i denne kveld» eller «Kristine Valdresdatter» som den også kalles, er en vise fra romanen Kristine Valdresdatter skrevet av den norsk-amerikanske forfatteren Hans Andersen Foss. Romanen kom først ut i Decorah, Iowa, men ble også svært populær i Norge. Romanen ble filmatisert Kristine Valdresdatter i 1930.
Grunnstykkene i boka skal være sanne. Kristine Valdresdatter fra Vang i Valdres og en venninne, som var seterjente, fikk tilbud om å reise til England. Der skulle de få en utdannelse, og bo sammen med det fine borgerskapet av den engelske Lord Wakefield. Jentene var da 17 år. Wakefield prøvde å få Kristine gift inn i det fine lag av engelsk storstand, men Kristine hadde en ungdomsvenn Harald som hun hadde mistet kontakten med, men ikke kunne glemme. Hun trodde han var død i et skipsforlis, men Harald hadde kommet til England og oppdaget at Lord Wakefield gjorde kur til jenta hans. Kristine trivdes ikke i England, og en kveld sto hun ute og sang «Det kling i mot meg i denne kveld, en tone fri, det er et vårbud i fra Valdres fjell». Harald hørte dette, og ga seg til kjenne, og fridde til henne. De bestemte seg for å reise tilbake til Norge. De engelske storfolkene fikk nærmest sjokk når de innså at Kristine var sammen med kusken til en av lordene. Men Harald gikk frem til sine høye herrer, og ba om Kristines hånd. Harald og Kristine tok båt til Bergen, og reiste så videre til Vang i Valdres. Der bygde de seg hus og levde godt.
Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 8 med Rita Engebretsen.


== Teksten ==
Det vinker til meg i denne kveld en blomst så skjønn,det er vårbud fra Valdres fjell, fra granen grønn,det er et pust ifra Hugatinden, der sendes over med nordøstvindenfra Valdres skjønn, til meg i lønn.
Det hvisker til meg i denne kveld så ømme ord,det er vårbud fra Valdres fjell i høye nord.Skal tro de vet at jeg sukker, greder, det lyder fromt som når barnet beder,sitt Fader vår hos far og mor.
Det lyder for meg i denne kveld en sang så mild,det er vårbud fra Valdres fjell, en fugletrill.Og så en lyd i fra seterluren, fra berget rett over Mindeurenå Gud hvor rart, hvor lyst og klart.
Å fikk jeg flytte i denne kveld til hjemmets dal,og blott et pust ifra Valdres fjell så frisk og sval.Ja, tenk om blott jeg nu kunne flytte til arvestuga, den simple hyttefor gyldne hall og gullpokal.
Men uff jeg ønsker meg hjem ikveld til gamle Vang,jeg glemmer visst han har sagt farvel for siste gang.Jeg glemmer visst han er død, begravet, blant tang og siv ut på ville havet,foruten sang og klokkeklang.
Men hvorfor lenges jeg hjem just nu, når klart jeg ser,at han som fylte min hele sjel, han er ei mer.Å nei da ønsker jeg heller døden, og møter oppe i morgenrødenblant englehær min Harald kjær.
Hva jeg da ønsker i denne stund, du, Herre vet,det er der ute på havets bunn jeg vil gå ned,der vil jeg finne den plass han sover, og dermed er mine lengsler over,da har jeg fred i evighet.


== Kilder ==
De gamle visene med Alf Prøysen, Forlaget For alle, 1972
«Sangene i våre hjerter» av Elin Prøysen, Damm 2007
Blant de svarta høga fjellan

«Blant de svarta høga fjellan» er en skillingsvise fra 1902, og stammer fra byggingen av Ofotbanen mellom Narvik og Kiruna. Selv om visa kalles for «Pelle Tordenbrags vise» står det alltid «forfatter ukjent» på skillingstrykkene. Melodien er den velkjente «Ved Idas grav» og er laget av Johan Göran Berger. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 8 med Helge Borglund.


== Teksten ==
Bland de svarta fjällan uppi höga norr,vart de villa forsar störtar sig mot fjord,sjungar jag min rallartrall mens feislen hamrar bergets lag,och mitt namn är Pelle Karlson Tordenbrag.
Inni fjället knogar jag till varje dag,feislen klinger mellan dynamitens brag,och jag svinger stenen rundt med långa stenger och med spett,och kvar kväll i brakkan tar vi tjugo-ett.
Och när så ett halvt års tid jag knogat har,jag med sedlaboken full til byen drar,tusen jävlar, gula, blå, hur jäkligt trävlig jag står i,av flickor har jag två på fang, om halsen ti.
Och när så jag så ingen flera pengar har,jag med klokkor, byksor, vest til onkel drar,och när här finns ingen grunkar mer på Herrens gröna jord,loffar jag på foten hem till höga norr.
Bland de svarta fjällan uppi höga norr,vart de villa forsar störtar sig mot fjord,sjungar jag min rallartrall mens feislen hamrar bergets lag,och mitt namn är Pelle Karlson Tordenbrag.
Mor hvor du er kjærlig

«Mor hvor du er kjærlig» er en skillingsvise fra det gamle Kristiania skrevet i 1896. Den er innspilt på en rekke plater i Norge, blant annet på Frem fra Glemselen kap. 8 med Rita Engebretsen og Helge Borglund, på Frem fra Glemselen kap.21 med Espen Hagen Olsen og på De syngende husmødre med De Syngende Husmødre.


== Kilder ==
Frem fra glemselen – hele historien, Per Johan Skjærstad, Trysilforlaget 2007


== Teksten ==
Mor hvor du er kjærlig, mor hvor du er god,aldri aldri noen bedre meg forsto.Du kan tørre tårer, du kan tenne smil,lindre alt som sårer, drepe angst og tvil.
Aldri kan jeg glemme glansen i ditt blikk,og den milde stemmen som til hjertet gikk.Du lærte meg å bede, du lærte meg å tro,på din bønn jeg bygger himmelens perlebro.
Hvor jeg ønsker takke deg for alt du mor,men jeg makter ikke fattig blir hvert ord.I mitt hjertes tanker, de forsto du mor,du den aller beste på vår vide jord.
Når du en gang hviler og din dag er endt,enn jeg ser deg smile til meg mildt og kjent,alle dine bønner, alle dine ord,vil stå vakt omkring meg, minne meg om mor.
Vesle Per

«Vesle Per» er en vise skrevet av Erling Stordahl i 1953.
På Frem fra Glemselen kap. 8 forteller Erling Stordahls kone Anna at det ikke lå noen spesiell bakgrunn for sangen om «Vesle Per». Han fikk bare plutselig inspirasjon til den.


== Innspillinger ==
G. Engedahl og E. Stordahl, duett, med Fritz Austins Ensemble. Utgitt på 78-platen Odeon ND-7061
Rita Engebretsen og Helge Borglund. Utgitt på Frem fra Glemselen kap. 8