Leymah Gbowee

Leymah Roberta Gbowee (født 1. februar 1972 i sentrale Liberia) er en sosialarbeider og fredsaktivist som i 2011 fikk Nobels fredspris sammen med Ellen Johnson Sirleaf og Tawakkul Karman. På 1990-tallet startet hun fredsbevegelsen Women in Peacebuilding Network (WIPNET).  I 2003 tok hun initiativ til aksjonen Women of Liberia Mass Action for Peace, en aksjon som presset frem en fredsavtale og avslutning av den andre liberiske borgerkrigen i 2003. Dette igjen førte til valget av Ellen Johnson Sirleaf i Liberia, den første kvinnelige presidenten i et afrikansk land.


== Biografi ==
Leymah Gbowee ble født i det sentrale Liberia. I en alder av 17 år flyttet hun til Monrovia, på samme tid som den første liberiske borgerkrigen brøt ut. Hun utdannet seg som traumerådgiver under borgerkrigen i Liberia og arbeidet med tidligere barnesoldater fra Charles Taylors hær. 
Omgitt av bildene av krig, innså hun at «hvis eventuelle endringer skulle gjøres i samfunnet måtte det være av mødre som gjorde dem».
 Hun er mor til seks.


== Fredsbevegelse ==
Leymah Gbowee var sosialarbeider da hun i 2002 organiserte Women of Liberia Mass Action for Peace. Fredsbevegelsen startet med lokale kvinner som ba og sang på fiskemarkedet. Hun organiserte kristne og muslimske kvinnene i Monrovia i Liberia til å be for fred og å avholde ikkevoldelige protester. 
Tusenvis av kvinner mobiliserte, arrangerte protester som inkluderte en sexstreik og truet med en forbannelse. De tvang frem et møte med president Charles Taylor og fikk ham til å love å delta på fredssamtaler i Ghana for å forhandle med opprørerne fra Liberians United for Reconciliation and Democracy.Gbowee ledet deretter en delegasjon av liberiske kvinner til Ghana for å fortsette å legge press på de krigende fraksjonene i fredsprosessen. De arrangerte en stille protest utenfor presidentpalasset i Accra, som førte til en avtale i løpet av de fastlåste fredssamtalene.
Leymah Gbowee og Comfort Freeman, ledere av to forskjellige lutherske kirker, organiserte Women in Peacebuilding Network (WIPNET), og utstedte en erklæring til presidenten: «Tidligere var vi stille, men etter å ha blitt drept, voldtatt, umenneskeliggjort og infisert med sykdommer, og sett våre barn og familier drept, har krig lært oss at fremtiden ligger i å si NEI til vold og JA til fred! Vi vil ikke gi oss før freden hersker.»Deres bevegelse førte til slutten på den andre liberiske borgerkrigen i 2003 og førte til valget av Ellen Johnson Sirleaf i Liberia, den første afrikanske nasjon med en kvinnelig president. Gbowee støttet senere Sirleaf i valget i 2011.


=== Hvite t-skjorter ===
Tusenvis av kvinner kledd i hvite t-skjorter for å symbolisere fred ble en politisk maktfaktor mot vold og mot deres regjering. De har med hell klart å kreve fred fra andre afrikanske regjeringer.


== Film ==
Gbowees rolle i Women of Liberia Mass Action for Peace er beskrevet i dokumentarfilmen Pray the Devil Back to Hell som hadde premiere i 2008. Hun fremsto der med sin samlende og ikke-voldelige bevegelse som favnet mange ulike trossamfunn.


== Priser ==
2007 «Blue Ribbon for Peace» fra John F. Kennedy School of Government ved Harvard University
Women's eNews 2008 «Leaders for the 21st Century Award»
2009 Gruber Prize for Women's Rights
2009 «John F. Kennedy Profile in Courage Award».
2010 «Living Legends Award for Service to Humanity»
2010 «John Jay Medal for Justice» fra John Jay College of Criminal Justice
2010 «Joli Humanitarian Award» fra Riverdale Country School
2011 «Villanova Peace Award» fra Villanova University
2011 Nobels fredspris


== Referanser ==


== Kilder ==
www.dagbladet: Gbowee samlet kvinnene til kamp i Liberia


== Eksterne lenker ==
(en) Leymah Gbowee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leymah Gbowee på Internet Movie Database 
(en) Leymah Gbowee hos The Movie Database 
(en) Leymah Gbowee – Olympedia