Presidentvalget i Frankrike 2012

Presidentvalget i Frankrike 2012 ble avholdt 22. april (første omgang) og 6. mai 2012 (andre omgang). Sittende president Nicolas Sarkozy fra Union pour un mouvement populaire stilte til gjenvalg, men tapte mot hovedutfordreren François Hollande fra Sosialistpartiet, som dermed blir landets nye president.I meningsmålingene i månedene frem til valget lå Hollande lenge noen prosentpoeng foran Sarkozy, men i mars jevnet det seg ut og de to kandidatene hadde omtrent lik oppslutning i de siste ukene før valget. Hollande vant valgets første omgang med 28,6 % av stemmene, mens Nicolas Sarkozy fikk 27,1 % og ble utfordrer i andre omgang.
Blant fløypartiene gjorde venstreradikale Jean-Luc Mélenchon et dårlig valg, mens høyreradikale Marine Le Pen gjorde det beste valget i partiet Front nationals historie med en oppslutning på 18,12 %. I forkant av andre valgrunde ga Le Pen klar beskjed om at hun ikke ville gi sin støtte til noen av kandidatene, og kom til å stemme blankt.I andre valgomgang den 6. mai stemte mellom 51,7 % på Hollande, mens 48,3 % stemte på Sarkozy.


== Kandidater og resultater ==
Sittende president Nicolas Sarkozy bekreftet først 15. februar 2012 at han stiller til gjenvalg som Union pour un mouvement populaires presidentkandidat, selv om dette på forhånd var ventet.Parti socialistes kandidat ved valget i 2007, Ségolène Royal, røk ut allerede i første runde av partiets nomineringsprosess, og François Hollande og Martine Aubry rykket frem som de mest aktuelle kandidatene for å stille som partiets presidentkandidat ved valget i 2012. François Hollande har tidligere ledet partiet i 11 år, og sitter som parlamentsmedlem valgt inn fra Corrèze. Aubry regnes for å ligge lenger til venstre i det politiske landskapet enn Hollande. Hun er mest kjent for å ha fått vedtatt loven om 35-timers arbeidsuke, kjent som «Loi Aubry» (etter den franske tradisjonen med å navngi lover etter ministeren som innfører dem), som reduserte den normale arbeidsuken fra 39 til 35 timer. Interessen for hvem som skulle bli partiets kandidat har vært rekordstor i Frankrike, og skapte seerrekord for et politisk debattprogram. 17. oktober ble partiets primærvalg avholdt, der for første gang ikke bare partiets medlemmer, men alle franskmenn som betalte én euro og skrev under på at de sympatiserer med partiets verdier, kunne stemme. François Hollande vant valget med et knapt flertall.I juli 2011 ble det klart at Eva Joly blir det franske miljøpartiet Europe écologie–Les verts' kandidat.For å stille til valg må en kandidat samle signaturer fra minst fem hundre av de totalt over 47 000 politikerne som er valgt inn i en eller annen politisk forsamling, lokalt, regionalt, nasjonalt eller i Europarådet. 19. mars var det klart at ti kandidater var kvalifisert til å stille til valget i 2012:


== Valgkampen ==
Valgkampen skulle egentlig begynt 20. mars, men 19. mars ble Frankrike rammet av en skytetragedie, der en mann skjøt og drepte en lærer og tre barn på den jødiske skolen Ozar Hatorah i Toulouse, og skadet flere. Dette førte til at flere politikere utsatte valgkampen. Sittende president Sarkozy fremsto som en samlende leder oppi tragedien, og kom trolig styrket ut av saken.Valgkampen har vært preget vel så mye av personlighet og lederstil som av politikk. Likevel er det klare politiske forskjeller mellom de to hovedmotstanderne, Nicolas Sarkozy og François Hollande. Hollande regnes for å være sentrumsorientert, og i valgkampen har han kalt seg «Monsieur Normal» for å signalisere at han vil bli en mer «normal president» enn Nicolas Sarkozy. Likevel har Hollande en sosialistisk retorikk, der han har talt for en styrking av velferdsstaten, og for å beskatte de rikeste kraftigere gjennom å innføre 75 prosent skatt på inntekter over en million euro (7,5 millioner kroner). Hollande har også foreslått å senke pensjonsalderen fra 62 til 60 år igjen, etter at den ble økt fra 60 til 62 år i Sarkozys presidentperiode, men kritikere mener dette bare er populistisk retorikk.Sarkozy har på sin side erklært at han klart ligger på høyresiden i det politiske landskapet. Hvorvidt dette stemmer i forhold til politikken er imidlertid uklart, og Sarkozy regnes gjerne som en ideologisk uklar politiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Innenriksdepartementets nettsted for presidentvalget