jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eldar & Nigar

Eldar & Nigar, også kjent som Ell & Nikki, var en aserbajdsjansk popduo som besto av sangerne Eldar Qasımov og Nigar Jamal. Duoen vant Eurovision Song Contest 2011 den 14. mai 2011 for Aserbajdsjan med sangen «Running Scared». Dette var landets første seier i konkurransen. Selv om Jamal representerte Aserbajdsjan, bor hun i Enfield i London. Etter seieren i 2011 valgte begge sangerne å satse på sine solokarrierer, og vinnersangen er den eneste de har utgitt sammen. I 2013 spilte imidlertid duoen inn «Music's Still Alive», en hyllestsang til Michael Jackson.


== Nasjonal utvelgelse ==
Qasimov og Jamal var en del av den aserbajdsjanske nasjonale utvelgelsen, Milli Seçim Turu 2011. De kvalifiserte seg fra semifinalen sammen med tre andre artister til finalen 11. februar 2011, hvor de vant retten til å representere Aserbajdsjan i Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland i mai 2011. Fra starten var planen at bare en av finalistene skulle representere Aserbajdsjan, men til slutt ble det bestemt at både Eldar og Nigar skulle dra til Tyskland.


== Eurovision Song Contest 2011 ==

De opptrådte sammen som duoen Eldar & Nigar. Sangen deres, kalt «Running Scared», er skrevet av Stefan Örn, Sandra Bjurman og Iain Farguhanson fra Sverige. De vant Eurovision-finalen 14. mai, og Aserbajdsjan arrangerte dermed Eurovision Song Contest 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ell & Nikki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eldar & Nigar på Discogs 
(en) Eldar & Nigar på MusicBrainz
Ben Bulben

Ben Bulben, noen ganger stavet Benbulben eller Benbulbin (fra irsk: Binn Ghulbain), er et 526 meter høyt fjell i grevskapet Sligo i Irland. Ben Bulben er det vestligste fjellet i fjellkjeden Dartry Mountains. Ben Bulben er en Ben (irsk navn for en stor steinformasjon formet av isbreer).


== Geologi ==


=== Dannelse ===
Ben Bulben ble dannet i den siste istiden. Det var opprinnelig en stor rygg, men isbreene skar seg ned i fjellet og dannet den karakteristiske formasjonen man kan se i dag.


=== Bergart ===
De bratte sidene av Ben Bulben består av kalkstein. De glattere sidene består av skifer. Disse bergartene ble dannet for ca 320 millioner år siden.


=== Klatring ===
Fjellet er populært for fjellklatrere, men nordsiden kan være farlig, med kraftig vind fra Atlanterhavet. Sørsiden er derimot lettere, og er ikke like bratt. Fra toppen av fjellet har man bra utsikt over landskapet Yeats.


== Plante- og dyreliv ==
Ben Bulben har flere unike planter, og har blant annet planter man ikke finner noe annet sted på Irland. Mange er arktisk-alpine planter, opprinnelig fraktet hit av isbreer som smeltet. Av dyr finner man rødrev og hare her.


== I irsk historie ==


=== Keltiske sagn ===
Ben Bulben er medvirkende i mange keltiske sagn. Det skal blant annet ha vært oppholdssted for Fianna, en krigerbande som levde på 200-tallet. Et eksempel er sagaen hvor Diarmuid Ua Duibhne (Diarmund) blir lurt av kjempen Fionn mac Cumhaill (Finn McCool) til å sloss med et forhekset villsvin, som senere tar livet av krigeren ved å spidde hjertet hans med støttanna. Fjellet skal ha vært hvilested for Diarmuid og Grainne. På 500-tallet skal St. Colomba ha ført tre tusen soldater opp Ben Bulgen for å kjempe for retten til å kopiere et eksemplar av Psalter tilhørende St. Finnian.


=== Den irske borgerkrigen ===
I september 1922, under den irske borgerkrigen, ble en armert bil fra IRA ble trengt opp i et hjørne i Sligo. Seks soldater flyktet opp Ben Bulben, men ble alle drept, angivelig etter å ha overgitt seg.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Benbulbin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benbulbin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Ben Bulben statistikk
Turistinformasjon Arkivert 5. juni 2011 hos Wayback Machine.
Essay om diktet «Under Ben Bulben»
Informasjon, bilde og panorama av Ben Bulben Arkivert 3. juni 2007 hos Wayback Machine.
Riad Toufic Salameh

Riad Toufic Salameh (født 17. juni 1950 i Kfardebian i Libanon) er en libanesisk økonom, som har vært sentralbanksjef i Libanons bank siden 1. august 1993. Han har fått mye av æren for at Libanon kom seg gjennom Finanskrisen 2007–2010 uten store problemer, og ble kåret til «Central Banker of the Year for 2009» av The Banker Magazine.


== Utdanning og arbeidserfaring ==
Han er utdannet fra Collège Notre Dame de Jamhour i Libanon, og har senere tatt en bachelorgrad (BA) i sosialøkonomi ved American University of Beirut. 
I 1985 ble han Vice President og rådgiver ved Merrill Lynch i Paris, etter å ha jobbet ved deres filialer i Beirut og Paris fra 1973. Den 1. august 1993 ble han utnevnt til sentralbanksjef (governor) for Libanons bank, for en seksårsperiode, og har senere blitt gjenvalgt både i 1999, 2005, 2011 og 2017. Med seg i ledelsen har han 4 visesentralbanksjefer og et Central Council. 
Han er også formann i etterforskningskomisjonen for bekjempelse av hvitvasking av penger, Special Investigation Commission, som ble etablert i 2001.


== Utmerkelser ==
Sentralbanksjef Salameh har mottatt mange priser, bl.a. Euromoney sin pris som Beste sentralbanksjef i den arabiske verden i 1996. I 1997 ble han utnevnt til ridder av Æreslegionen, av Frankrikes president Jacques Chirac, og i 2003 ble han kåret til Beste sentralbanksjef 2003 (Man of the year) av Euromoney. 
Organisasjonen Bankers for a Better Future ga han en pris i 2004, da de plasserte ham på topp 20-listen over verdens beste sentralbanksjefer i 2004. Året etter, i 2005, fikk han en ny pris fra Euromoney, da de kåret ham til Årets beste sentralbanksjef i Midtøsten i deres kåring av Euromoney Award for Emerging Markets. Også i 2006 kåret Euromoney ham til Årets beste sentralbanksjef. 
Bankers Magazine kåret ham til Årets beste sentralbanksjef i Midtøsten  (Central Banker of the Year – Middle East) for 2009. Året etter vant han 2009 Arab Creativity Award, tildelt av the Arab Thought Foundation. Den 31. desember 2009 utnevnte president Nicolas Sarkozy han til offiser av Æreslegionen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Ben of Howth

Ben of Howth er en ås på Howth Head i grevskapet Dublin i Irland. Den er 171 meter høy, og ligger omtrent 1,5 km sør for Howth. Dens nærmeste vei er Windgate Road, som går vestover forbi steinbruddet Green Hallows.
Den blir iblant forvekslet med Shielmartin Hill, som ligger en kilometer lenger vest.
Christiania Film Co

Christiania Film Co. A/S, grunnlagt 1916, var det første spillefilmproduksjonsselskap i Norge. Selskapet ble grunnlagt av forfatteren Peter Lykke-Seest, som blant annet hadde arbeidet som manusforfatter for den store svenske stumfilmregissøren Victor Sjøstrøm i Sverige. Ifølge Sigurd Evensmos "Det store tivoli" hadde firmaet en aksjekapital på 170 000 kr i 1916, mens Leslie Wood skriver i "Eventyret om filmen" (1937) at startkapitalen var 250 000 kr.  
Christiania Film Co. A/S bygde sitt atelier på anlegget til det da nedlagte "Fredriksborg tivoli" ved Langvikbukten på Bygdøy.  Ottar Gladtvet beskriver atelieret i sin selvbiografi: 
"Teatersalen var lagt slik i terrenget at taket var en stor terrasse med friluftscene. Rundt terrassen var det satt opp ca to meter høye glassvegger for å hindre trekk. Disse glassveggene ble tatt ned og benyttet til å bygge det første norske filmatelier med."Selskapet hadde til å begynne med ikke sitt eget laboratorium og sendte filmene til Sverige for fremkalling. Til slutt skaffet det seg et laboratorium i et kjellerlokale i en nyoppført gård på Sagene. Laboratoriesjefen 1917-18 het Carl-Axel Söderström. 
Det var 8-10 ansatte  i selskapet, foruten Peter Lykke-Seest selv, blant annet snekkermester Lønvik, kunstmaleren Th. Fosnes, rekvisitøren Peter Reimers Gill og Ottar Gladtvet og Carl Wieghorst som filmfotografer. 
Selskapet brukte mange amatører som skuespillere, men av de som fikk ansettelse var den profesjonelle skuespilleren, Robert Sperati. Han var også regiassistent.
Christiania Film Co. A/S var Norges forsøk på å bygge et filmstudio på linje med Sverige og Danmark, som i stumfilmtiden var filmstormakter. I 1920 måtte imidlertid Peter Lykke-Seest gi opp, og selskapet ble oppløst. 


== Referanser ==
Slaget ved Huesca

Slaget ved Huesca ble utkjempet under den første karlistkrigen 24. mai 1837, mellom spanske konstitusjonalister og karlister.  Under slaget  led franske fremmedlegionen, som var knyttet til Cristinoshæren, store tap noe som førte til en halvering av styrken. Resultatet av slaget var en avgjørende seier for karlister.
Fritz Erler

Fritz Erler (født 14. juli 1913 i Prenzlauer Berg i Berlin; død 22. februar 1967 i Pforzheim i Baden-Württemberg) var en tysk SPD-politiker. Han ble medlem av Forbundsdagen i 1949 og leder av SPD-fraksjonen fra 1964 til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Erler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritz Erler hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(de) Biografi over Fritz Erler i Munzingerarkivet
(de) Helmut Schmidt: Staatsmann ohne Amt (Tale, 18. januar 2001)
Slaget ved Beauharnois

Slaget ved Beauharnois ble utkjempet 10. november 1838, mellom Storbritannia og kanadiske opprøre.  Byen reiste seg etter en rekke angrep av opprørsledere som hadde flyktet til USA. François-Marie-Thomas Chevalier de Lorimier hadde kommandoen over patriotrebellene.  Britene vant.


== Se også ==
Patriotkrigen
Haulbowline

Haulbowline (irsk: Inis Sionnach) er en øy i Cork Harbour utenfor kysten av Irland.


== Etymologi ==
Øyas navn er avledet fra norrønt ál-boling eller lignende, som betyr «område med havål».


== Historie ==
Øya har en strategisk posisjon utenfor Cork på dypt vann, og har lenge vært benyttet som militærbase. Det ble bygd festningsverk på øya i 1602, som var en viktig base for den britiske hæren. Senere flyttet den britiske hæren til den nærliggende Spike Island, og festningsverkene ble overført til den britiske marinen. Marinen opprettet her et stort arsenal, og et skipsverft ble bygd under Napoleonskrigene.
I motsetning til andre festningsverk i Cork Harbour, som var en del av traktathavnene, ble skipsverftet overgitt til den irske fristaten i 1923.
Irish Steel holdt tidligere til på øya, men ble lagt ned i 2002. Mye radioaktiv forurensning ble værende igjen i jorden etter at stålproduksjonen var lagt ned.


== Referanser ==
Fenit Island

Fenit Island er en øy utenfor kysten av grevskapet Kerry i Irland. Øya har forbindelse med fastlandet via en sandbanke. Fenit Island ligger i Tralee Bay og omringer Barrow Harbour. Tidligere ble området kalt Fenit Within, og det ligger i nærheten av områdene Tawlacht og Fenit Without på fastlandet. Uttrykkene within/without (innenfor/utenfor) viser til murene som beskyttet øya mot angrep fra fastlandet.
Man kan kjøre bil til øya når det er fjære. Det ligger mange gamle ruiner på øya, inkludert en borg, to kirker og en gravplass. Brendan sjøfareren ble født på Fenit Island.
Fota Island

Fota Island (irsk: Oileán Fhóta) er en øy i Cork Harbour i Irland, like nord for den større øya Cóbh. Her ligger en dyrepark, det historiske Fotahuset med dekorative hager og en 18-hulls golfbane.


== Fota dyreprk ==
Dyreparken ble åpnet i 1983 med mål om å verne det globale dyrelivet. Parken har mere enn 70 arter av eksotiske dyr i åpne og naturlige omgivelser. Blant de dyr man finner i parken, er struts, sjiraff, kenguru, sebra og antilope. Alle dyrene kan gå fritt inne på et 200 mål stort område, bortsett fra gepardene og de andre rovdyrene, som holder til i inngjerdede områder. Mange av dyreartene representert i dyreparken er utrydningstruede.


== Fotahuset og hagene ==
Fotahuset ble bygd på 1700-tallet, og ombygd flere ganger i løpet av 1800-tallet. Gjennom 1900-tallet forfalte huset så mye at taket kollapset. Huset ble restaurert med EU-midler og privat støtte, og gjenåpnet for allmennheten i 2002. Huset har over 70 rom.
Fotahagene består av en botanisk hage med trær og busker, høye murer og terrasser. Hagen har mange sjeldne og eksotiske busker og trær, i tillegg til en stor rosehage.


== Eksterne lenker ==
Fota dyrepark
Fotahuset og hagane
Fota Island golfbane
8. etappe av Giro d’Italia 2011

8. etappe av Giro d'Italia 2011 ble kjørt den 14. mai 2011 og gikk mellom Sapri og Tropea. Leonardo Giordani og Mirko Selvaggi stakk tidlig i fra og fikk en solid luke på over ti minutter. Etappen startet småkupért før den flatet ut med en seig stigning på slutten, og de to i front samarbeidet såpass godt sammen at det lenge var usikkert om feltet kom til å ta de igjen. Men fordelen i å sykle i en stor gruppe ble for stor og feltet nærmet seg raskt og med 31 kilometer igjen var forspranget nede i 3 minutter og 48 sekunder.
Inn i den siste stigningen var bruddet hentet inn og både Omega Pharma-Lotto og RadioShack prøvde å sende avgårde ryttere, men den eneste som fikk en solid luke var Oscar Gatto. Kun et frekt angrep fra  Alberto Contador kunne true etappeseier for Farnese Vini rytteren, men spanjolen klarte aldri å komme helt opp til Gatto som kunne strekke hendene i været for sin første seier i Giro d'Italia. Contadors stunt på slutten av etappen brakte han opp til en 5.-plass i sammendraget, mens  Alexander Kristoff imponerte med en 4.-plass på etappen i sitt første Grand Tour ritt.


== Manglende ryttere ==
067  Fabio Duarte (GEO) brøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Resultater på gazzetta.it
(it) Resultater på gazzetta.it
Slaget om Kham Duc

Slaget om Kham Duc var et slag under Vietnamkrigen. Slaget var en del av Tết-offensiven og dens andre fase i mai 1968. 
Slaget kom etter at de nordvietnamesiske styrkene var slått tilbake fra Da Nang av blant andre 1. marinedivisjon, 23. infanteridivisjon og den sørkoreanske brigaden, ble 1 800 amerikanske soldater og australske militære rådgivere, samt irregulære sørvietnamesiske militære enheter og sivile under sterkt ild og med mange falne evakuert fra den amerikanske basen som ble overlatt til nordvietnameserne, da den amerikanske øverstkommanderende i Vietnam, general William Westmoreland ønsket å unngå en tilsvarende situasjon som ved Khe Sanh, og risikere at garnisonen ble utslettet.
De første kampene rundt basen tidlig om morgenen 10. mai, da FNLs 1. regiment inntok forposten i Ngok Tavak om ettermiddagen, da den ble evakuert til tross for at denne hadde blitt forsterket. I mellomtiden ble også styrken i Kham Duc forsterket via luften samtidig som FNLs hovedstyrke også igangsatte angrepet mot byen Kham Duc.
Neste morgen ble basen omringet at den nordvietnamesiske 2. divisjon og tvang de amerikanske styrkene tilbake inn i sin base. Westmoreland beordret da full evakuering av Kham Duc, både militære og sivile. Dagen etter var evakueringen fullført, og både basen og byen var under fullstendig kontroll av Nord-Vietnam og FNL.
Nederlaget ved Kham Duc er blitt ansett som et av de største amerikanske militære nederlagene under Vietnamkrigen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Battle of Kham Duc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anton Sophus Bachke

Anton Sophus Bachke (født 20. juni 1836 i Meråker, død 6. januar 1919 i Strinden) var en norsk verksbestyrer, bergmester og ordfører.Fra 1864 til 1877 var han direktør for svovelkisgruvene på Ytterøy. Fra 1878 var han knyttet til Røros Kobberverk, i årene fra 1880 til 1897 som overdirektør. I 1897 ble han utnevnt til bergmester i Troms og i 1908 til bergmester i Nordland. Bachke er kjent for sin pionérinnsats for utviklingen av svovelkisindustrien i Norge på slutten av 1800-tallet.I 1878 kjøpte Bachke Ringve gård i daværende Strinden kommune. Bachke deltok aktivt i det offentlige liv i Strinda hvor han blant annet var ordfører i 1896 og 1897. I 1932 ble en vei, Bergmester Bachkes vei i Trondheim, oppkalt etter ham.  Ringve ble 1909 omgjort til et familieaksjeselskap og ble senere, av hans svigerdatter Victoria Bachke, omdannet til et musikkhistorisk museum.I 1887 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, og han var kommandør av den svenske Vasaorden. Han var sønn av lensmann, bergskriver og skoginspektør Halvard Bachke og Anna Sofie Ditlevsen, og bror av statsråd Ole Bachke. Han giftet seg 2. april 1862 med Barbara Anker; de fikk 14 barn.


== Referanser ==
Konsul Schjelderups vei (Oslo)

Konsul Schjelderups vei (1-15, 2-10) er en kort veistrekning på Bygdøy som løper fra krysset ved Huk aveny og Theodor Løvstads vei og ned til P.T. Mallings vei. Veien fikk navn i 1917 etter konsul og kjøpmann Thorleif Schjelderup, som bodde på Frogner i Oslo, men som hadde sitt sommerhus ved Rutli i nærheten av Huk. Schjelderup sørget for at Hukodden ble lagt ut som parkområde, og han finansierte byggingen av Bygdøy kapell.
Sam Eyde fikk i sin tid oppført villaen Braathen i nr. 2.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Konsul Schjelderups vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 312. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes gateoversikt
Walter Bright

Walter Bright er en programmerer best kjent for programmeringsspråket D.  Han var også hovedutvikleren for den første C++-kompilatoren som oversatte direkte til objektkode uten å gå veien om C, Zortech C++ (som senere ble til Symantec C++, nå Digital Mars C++). Før C++-kompilatoren utviklet han Datalight C compiler, også solgt som Zorland C og senere Zortech C.
Han er også kjent for Empire, en av de første datamaskinspillene, skrevet i 1971–1977 på en PDP-10.
Bright ble uteksaminert i 1979 med bachelorgrad i maskinteknikk fra California Institute of Technology. Han jobbet i 3 år for Boeing hvor han var med å utvikle «757 stabilizer trim system». Han sluttet og begynte å skrive programvare og spesialisert seg på kompilatorer og fortsetter med det i dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Walter Bright nettsted
Computerworld Interview with Walter Bright on D Programming Language
Tommy Rodahl

Tommy Rodahl (født 28. mai 1963 i Lier, død 16. oktober 2021) var en norsk reality-TV-deltaker som i 2011 vant sesong 7 av Farmen.Da han ble med i reality-programmet Farmen i 2011 var han allerede kjent i lokalmiljøet som næringsdrivende, oppsynsmann og vertskap på øya Sauøy i Froan på Frøya. Han og familien bosatte seg på øya i 1988. På 1990-tallet drev han og familien et fiskerimottak og en landhandel, men måtte stenge etter en del år på grunn av sviktende kundegrunnlag. I 2002 var han og familien med i en episode av NRK-serien Der ingen skulle tru at nokon kunne bu.I 2018 gav han ut barneboka Fjøs i farta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy Rodahl på Internet Movie Database
Gehrdt Bornebusch

Gehrdt Hinrich Bornebusch (født 15. april 1925 i Ordrup, død 10. november 2011) var en dansk modernistisk arkitekt og tidligere kongelig bygningsinspektør.
Han ble murersvenn i 1947, gikk ut av Det tekniske Selskabs Skole samme år og tok eksamen som arkitekt fra Kunstakademiets Arkitektskole i 1950. Tre år senere vant han Akademiets lille gullmedalje. 
I 1956 gikk han i kompaniskap med Max Brüel og Jørgen Selchau, hvoretter trioen vant flere tegnekonkurranser. Den mest kjente er Herlev Hospital i 1966 som var et av datidens største prosjekter. Kompaniskapet endte i henholdsvis 1970 og 1985, hvoretter Bornebusch fortsatte med sitt eget arkitektkontor i København.
Han mottok Træprisen i 1966, Eckersbergmedaljen i 1973, Betonelement-Prisen i 1982, C.F. Hansen-medaljen i 1999 og Nykredits Arkitekturpris i 2000. Fra 1995 fikk han også Statens Kunstfonds hædersydelse.Som kongelig bygningsinspektør i perioden 1982–1995 var han  hovedkraften bak mange restaureringsoppgaver, blant annet Ridebaneanlegget ved Christiansborg i 1986–1996, Nationalmuseet i 1987–1996 og Brumleby i 1991–1996.


== Utvalgte byggverk ==

Vangeboskolen, Holte (1957)
Skt. Jørgensbjerg skole, Roskilde (1960)
Langemarkskolen, Horsens (1964)
Herlev Hospital, (1966)
Sommerhus, Toftevej/Nordre Strandvej, Tisvilde (1972)
Esbjerg seminarium (1973)
Den danske ambassade, Beijing (1974)
Vejen gymnasium (1981)
Tårnby bibliotek (1983)
Livornoparken, København (1991)
Center for Skov og Landskab, Hørsholm (1995)
Schifters Kvarter, Holmen (2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Gehrdt Bornebusch på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Bornebusch Tegnestue Arkivert 24. november 2020 hos Wayback Machine.
Byggverk av Gehrdt Bornebusch i Arkitekturbilleder.dk
Myredderkopp

Myredderkopp (Dolomedes fimbriatus) er en av edderkoppene i gruppen myredderkopper eller bare rovedderkopper (Pisauridae). Den er trolig den største av de norske edderkoppene og finnes ganske vanlig i myrområder i Norge. Den løper gjerne på vannoverflaten.


== Utseende ==
Myredderkopp er ganske stor og langbeint edderkopp. Hunnen er størst, kroppen kan bli opptil 2,2 cm lang, med et beinspenn på 7 cm. Hannen er mindre. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Den har en bred lys langsgående stripe på hver side av kroppen. Denne stripen kan være mindre market hos unge dyr. Fargen på eldre dyr er i hovedsak mørkt brun og beige. Yngre dyr kan være ganske lyst grønne.


== Levevis ==
Myredderkopp er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Voksne (imago) finnes helst på bakken, blant vegetasjonen, eller langs bredden av mindre dammer og myrpytter. De løper gjerne på vannoverflaten. De yngre dyrene jakter også i bladverket på busker og kratt.
Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem, også etter at de er klekket.


== Eksterne lenker ==
(en) Myredderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) Myredderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Myredderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) Myredderkopp hos Dyntaxa 
(en) Myredderkopp hos Fauna Europaea 
(en) Myredderkopp hos ITIS 
(en) Myredderkopp hos NCBI 
(en) Kategori:Dolomedes fimbriatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dolomedes fimbriatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dolomedes fimbriatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Glenn Halvor Morka: Edderkoppkroken. Nettside om norske edderkopper, med mange bilder (norsk)
Lyngrovedderkopp

Lyngrovedderkopp (Pisaura mirabilis) er en av edderkoppene i gruppen myredderkopper eller bare rovedderkopper (Pisauridae).


== Utseende ==
Lyngrovedderkopp er ganske stor og langbeint. Hannen blir 10–13 mm lang (kroppslengde), mens hunnen er 12–15 mm lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax).


== Levevis ==
Lyngrovedderkopp  er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem, også etter at de er klekket.


== Eksterne lenker ==
(en) Stor lyngrovedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) Stor lyngrovedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stor lyngrovedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) Stor lyngrovedderkopp hos Dyntaxa 
(en) Stor lyngrovedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) Stor lyngrovedderkopp hos ITIS 
(en) Stor lyngrovedderkopp hos NCBI 
(en) Kategori:Pisaura mirabilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pisaura mirabilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pisaura mirabilis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Glenn Halvor Morka: Edderkoppkroken. Nettside om norske edderkopper, med mange bilder (norsk)