jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De vandrende mursteinsarbeidere

De Lippiske mursteinsarbeidere, også kalt de vandrende mursteinsarbeidere, var sesongarbeidere fra fyrstedømmet Lippe, som i stedet for å forlate sine hjem for å arbeide i teglverk i det nordvestlige Tyskland, Nederland og Danmark. Arbeidsvandringen startet i Lippe på 1600-tallet, og fortsatte på 1700- og 1800-tallet. I 1865 var det 10 000 sesongarbeidende mursteinsarbeidere i Lippe.
Under rasjonaliseringen og mekaniseringen omkring 1900, forsvant behovet for denne yrkesgruppen raskt.
Tom Aleksandersen

Tom Aleksander Aleksandersen (født 8. juli 1971 i Trondheim) er en norsk styreformann i Tekst og Musikk AS og er sønn til trønderrockeren Åge Aleksandersen, som skrev Prudence-låten «14 Pages» til han etter at han ble født. Låten er en av Prudence og Åge Aleksandersens mest populære sanger.
Hollandgänger

Hollandgänger var aktører i arbeidsvandringer, sesongarbeidere fra forskjellige steder i Tyskland, som på grunn av den sosiale nøden etter trettiårskrigen, fra omkring 1650 til 1914, søkte seg til Nederland for å finne seg sesongbasert arbeid. Arbeidsinnvandrere til Vest- og Øst-Friesland ble kalt «frieslandgänger».
Sesongarbeidet utgjorde en del av det vesentlig større og omfattende nordsjøsystemet, og fra bestemte regioner i Westfalen og tilgrensende landsdeler pågikk den såkalte Töddenhandel.
Reidar Anderssen

Reidar Carelius Anderssen (født 18. april 1895 i Kristiania, død 25. februar 1956) var en norsk friidrettsutøver, som spesialiserte seg på mellom- og langdistanseløp. 
Anderssen representerte Idrettsklubben Tjalve i Oslo da han vant NM på 1500 meter i 1917. Han senket også den norske rekorden to ganger, først til 4.11,1 i august 1917, deretter til 4.10,3 i september 1919. I 1919 skiftet han klubb til SK Brann i Bergen. Det året vant han 1500 meter for andre gang, og i 1922 for tredje gang på den nye mesterskapsrekordtiden 4.06,0. Han vant også 5000 meter på ny mesterskapsrekord 15.53,7 og tok gullet på 10000 meter. Etter disse prestasjonenne ble han tildelt kongepokalen. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Soester Börde

Soester Börde er et historisk herskapsområde og et kulturlandskap i den midterste delen av Westfalen, mellom Sauerland i sør og Münsterland i nord. Området er overnasjonalt kjent for sine store mengder med jordarten løss, som gjør det til en særskilt fruktbar region, som i bonitering bare blir overgått av Magdeburger Börde.
Rullekake

Rullekake (også kalt swissrull) er en avlang sylinderformet kake med innrullet fyll.
Fyllet kan for eksempel bestå av syltetøy, krem, eplemos eller sjokolade. Kaken inneholder som regel egg, sukker, hvetemel og bakepulver. Kaken skjæres i skiver.


== Eksterne lenker ==
(en) Swiss rolls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stelarc

Stelarc (født Stelios Arcadiou, men skiftet navn i 1972) er en kypriotisk-australsk performancekunstner, som med sin kunst fokuserer på å utvide mulighetene til menneskekroppen. De fleste av hans performanceopptredener handler om konseptet at «menneskekroppen er foreldet». Frem til 2007 hadde han stillingen som Principal Research Fellow i Performance Arts Digital Research Unit ved Nottingham Trent University i Nottingham, England. Han er i dag professor i School of Arts ved Brunel University i West London.


== Performance ==
Stelarc sine særegne opptredener innebærer robotikk eller annen relativt moderne teknologi som på en eller annen måte er integrert med kroppen hans. I 25 forskjellige opptredener har han hengt seg i kroker, ofte med en av robotoppfinnelsene hans integrert. I en annen opptreden lot han kroppen bli fjernstyrt ved hjelp av elektroniske muskelstimulatorer koblet til internett. Han har også opptrådt med en tredje robot-arm, og en pneumatisk edderkopplignende seksbent gåmaskin som setter brukeren i sentrum av bena og gir dem mulighet til å kontrollere maskinen gjennom armbevegelser. Hans arbeider er blitt omtalt for sine evner til å trekke et bredere publikum, og det beste eksempelet på det var hans tillatelse fra et verdensomspennende publikum å logge seg inn på utstillingen og dermed få tilgang til eller kontroll over elektrodene som var hektet på kroppen hans.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stelarc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
33 minute video interview with Stelarc
VM i friidrett 2011 – Maraton kvinner

Øvelsen Maraton damer ved VM i friidrett 2011 fant sted 27. august i Daegu, Sør-Korea.


== Rekorder ==


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Maratonresultater på IAAF mesterskapsside
Akseli Pelvas

Akseli Pelvas (født 8. februar 1989 i Esbo) er en finsk fotballspiller som spiller for den finske klubben IFK Mariehamn


== Eksterne lenker ==
(en) Akseli Pelvas – FIFA 
(en) Akseli Pelvas – Transfermarkt 
(en) Akseli Pelvas – national-football-teams.com 
(en) Akseli Pelvas – WorldFootball.net 
(en) Akseli Pelvas – FootballDatabase.eu 
(en) Akseli Pelvas – EU-Football.info 
(en) Akseli Pelvas – FBref
Denarius

Denaren (denarius. plur. denarii) fungerte som hovedsølvmynt i Romerriket.Denaren ble første gang slått ca. 211 f.Kr. under republikken. Den bar verdiangivelsen X, dvs. en denar svarte til 10 as. Med tiden ble aes lettere, slik at forholdet mellom denar og as ble endret til 1:16 omkring 133 f.Kr.. Verdibetegnelsen XVI oppsto heretter på mynterne.
Også denarens vekt og renhet justeredes. Under Nero (54-68 e.Kr.) ble sølvinnholdet nedsatt fra 950 promille til 820 promille.
Under Septimius Severus (193-211 e.Kr.) falt sølvinnholdet til kun 500 promille, og denaren mistet dermed reelt sin betydning.
Enrindringer viser at keiserne hadde full kontroll med myntutstedningen og kunne dra fordel av et redusert edelmetalinnhold. 
Det gikk 25 denarer på én aureus (gullmynt).I Frankrike ble denaren utmyntet inntil den karolingske keiseren Ludvig den frommes død. I latinske middelalderkilder blir denar brukt om den yngre myntenheten penning.


== Se også ==
Aureus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denarius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Denarius – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Place des Terreaux

Place des Terreaux er en sentral plass i sentrum av Lyon i Frankrike, på halvøya Presqu'île mellom elvene Rhône og Saône. Plassen ligger ved foten av åsen Croix-Rousse i Lyons 1. arrondissement og er en del av det området som er oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.
Ved plassen finnes i øst Lyon rådhus og i sør Kunstmuseet i Lyon. Den er utsmykket med skulpturen Char triomphant de la Garonne av Frédéric Auguste Bartholdi. Skulpturen er en kvinne som fører en kvadriga og forestiller elven Garonne og dens fire sideelver. Etter verdensutstillingen i 1889 ble skulpturen for dyr for Bordeaux og isteden kjøpt av borgermesteren i Lyon, Antoine Gailleton. 


== Eksterne lenker ==
(en) Place des Terreaux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
DS «Gudrid»

DS «Gudrid» var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok i 1922 med byggenummer 89. Hun ble levert til Bachke & Co. i Trondheim i juni samme år. Skipet ble ved samme rederi frem til det ble tvangssluttet til Skipsfartsdirektoratet for hjemmefart. Skipet krigsforliste, men ble senere hevet og reparert. Det ble satt i fart og senere solgt flere ganger før det ble hugget i Italia i 1965.


== Historie ==
1922: juni: Levert som DS «Gudrid» Bachke & Co, Trondheim
1939: 21. desember: Avgikk Bergen i konvoi HN 5 og ankom Methil 24. desember 1939
1940: 28. februar: Avgikk Norge i konvoi HN 15 og ankom Methil 1. mars 1940
1940: 29. mars: Sluttet seg til konvoi ON 23 og ankommer Norge 31. mars 1940
1940: Innlemmet i hjemmeflåten
1945: 30. mars: Skipet bombet og senket av allierte fly i havnen ved Porsgrunn
1945: Hevet
1960: Solgt til Bulet-State Economics Enterprice, Sofia, Bulgaria. Omdøpt «Breza»
1964: Solgt til Etiopia og omdøpt «Harar»
1965: Hugget


== Krigsforlis ==
I tiden etter at den andre verdenskrig var erklært og frem til Norge ble invadert i april 1940, gikk «Gudrid» i flere konvoier mellom Norge og Storbritannia. «Gudrid» sluttet seg til konvoi ON 23 ved  Kirkwall  29. mars 1940 og ankom Norge 31. mars. Ved invasjonen 9. april 1940 lå «Gudrid» i Norge.
Hun ble tvangssluttet til Skipsfartsdirektoratet for hjemmefart, også kjent som hjemmeflåten. Hun seilte under hele krigen i hjemmeflåten, og lå i Porsgrunn havn 30. mars 1945. Under et alliert angrep ble flere fartøy senket, deriblant «Gudrid». Angrepet ble utført av fly fra Royal Air Forces Banff Strike Wing. «Gudrid» ble senere på året hevet og slept til Nylands mekaniske verksted for reparasjon.


== Kilder ==
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok, 2008, ISBN 9788292309568
Warsailors – D/S Gudrid


== Eksterne lenker ==
(en) DS «Gudrid» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Shipspotting - Gudrid
Digitalmuseum.no - Gudrid
Christian Lykke

Christian Lykke (født 31. oktober 1974 i Trondheim) er en norsk forretningsmann.
Han har hovedfag i historie fra NTNU fra 2000 og deleksamener i statsvitenskap, filosofi og latin. Fra 2005 til 2012 var Christian Lykke administrerende direktør i familieselskapet I.K. Lykke, som eier dagligvarekjeden Bunnpris. Fra 2013 er han styreleder i handelsvirksomheten i konsernet, mens faren Trond Lykke inntil sin død var styreleder i eiendomsvirksomheten.Lykke var medlem av Trondheim bystyre 2003–2007 og styremedlem i Trondheim Høyre.Christian Lykke er dansk konsul i Trondheim.Christian Lykke er oldebarn av både statsminister Ivar Lykke og statsråd Johan Cappelen.


== Referanser ==
Westfalia Hütte

Westfalia Hütte er en tidligere industribedrift i Lünen i Nordrhein-Westfalen. Bedriftens område er idag en del av en industripark.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Westfalia Hütte
Puddelprosess

Puddelprosess er en metode for å fremstille jern og stål. Prosessen kom til anvendelse i Kina siden slutten av Ming-dynastiet (1368–1644), hvor jernmalm ble smeltet for å lage smijern av råjern  Denne prosessen var basert på kull. Under den industrielle revolusjon var puddelprosessen en av mange beslektede prosesser som ble utviklet i Storbritannia, for å erstatte tidligere trekull-baserte prosesser. Den ble oppfunnet av Henry Cort ved Funtley i Hampshire i 1783-84 og patentert i 1784.
Let’s Kill Hitler

"Let's Kill Hitler" er den åttende episoden av den sjette sesongen av den britiske science fiction TV-serien Doctor Who, og ble først sendt på BBC One og BBC America 27. august 2011. Det er den andre episoden av en to-episoders historie, som begynte med "A Good Man Goes to War"


== Handling ==
På vei for å finne Melody Pond krasjer Tardisen i Berlin fra 1930-tallet hvor Doktoren møter Adolf Hitler og noen skapninger kalt Teselecats som prøver å endre feil i fortiden.


== Forhåndsvisning ==
Forhåndsvisningen til "Let's Kill Hitler" ble presentert 15. august 2011. Amy ringer Doktoren og gir ham en beskjed på Tardisens telefonsvarer, hvor hun ber ham finne Melody og ta henne med hjem, siden han lovte henne dette. Amy ber Doktoren svare på telefonene. På slutten står Doktoren ved konsollene og ser urolig ut.


== Referanser ==
Mr. Big

Mr. Big er et amerikansk rock/pop metal-band som ble stiftet i Los Angeles i 1988. Deres største hit var «To Be With You» fra albumet Lean Into It (1991).


== Medlemmer ==
Eric Martin – vokal
Billy Sheehan – bassgitar
Paul Gilbert – gitar


== Diskografi ==
1989: Mr. Big
1991: Lean Into It
1993: Bump Ahead
1996:	Hey Man
2000: Get Over It
2001: Actual Size
2011: What If...
2014: ...The Stories We Could Tell
2017: Defying Gravity


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mr. Big – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mr. Big på Apple Music 
(en) Mr. Big på Discogs 
(en) Mr. Big på MusicBrainz 
(en) Mr. Big på SoundCloud 
(en) Mr. Big på Spotify 
(en) Mr. Big på Songkick 
(en) Mr. Big på Last.fm 
(en) Mr. Big på Genius — sangtekster 
(en) Mr. Big på AllMusic
Chu-Han-striden

Chu-Han-striden (tradisjonell kinesisk: 楚漢春秋; forenklet kinesisk: 楚漢相爭; hanyu pinyin: Chǔ Hàn Xiāngzhēng) var en interregnumperiode i Kinas historie fra 206 til 202 f.Kr. som etterfulgte det kortvarige Qin-dynastiet etter dettes kollaps. Qín-dynastiet hadde i 221 forent Kina for første gang ved å erobre seks andre større stater, men på grunn av dynastiets undertrykkelse av folket brøt det ut opprør etter Qin Shihuangs død i 210. Etter å ha beseiret størsteparten av Qíns militære styrker i 207 i slaget ved Julu med en tallmessig underlegen hær, delte Xiang Yu, herskeren for Vestlige Chu, riket inn i de atten kongedømmer. Av disse var det to som kom til å utmerke seg i kampen for overherredømme i Kina: Vestlige Chu ledet av Xiang Yu og Han under lederen Liu Bang. I 206 overga den siste Qín-herskeren, Ziying, seg til Liu Bang, som ble den endelige slutten på Qín-dynastiets seksten år lange styre, og samme år okkuperte Liu Bang hovedstaden Xianyang.
I løpet av denne kortvarige perioden utkjempet også mindre herskere i de atten kongedømmene kriger mot hverandre uavhengig av hovedkonflikten mellom Chǔ og Hàn, som kom til å vare i fem år. I 206 inviterte Xiang Yu Liu Bei til en fest ved Hong-porten. Xiang Yu var da svært sjalu på Liu, som han mente hadde fratatt han æren ved å styrte Qín-dynastiet. Xiang forsøkte under festen å drepte Liu Bang, men mislyktes da Liu Bang unnslapp hjulpet av Zhang Liang, mens Xiang Yu fortsatte med å innta og ødelegge Xianyang. Med hjelp av sine dyktige rådgivere og generaler Han Xin, Zhang Liang og Xiao He fikk Liu Bang overtaket i krigen. Flere av disse rådgiverne, inkludert Han Xin, ble henrettet anklaget for forræderi av Liu Bang etter hans seier. Striden endte med en seier til Hàn etter slaget ved Gaixia, hvor Han Xin, som først hadde tjent Chǔ, fikk sine soldater til å omringe fienden og synge folkesanger fra Chǔ for å splitte opp fiendens styrker, som førte til at Xiang og hans hær trodde at deres hjemland hadde blitt erobret, og slik ble moralen deres svekket. Seieren over Chǔ førte til opprettelsen av Han-dynastiet, som med et kort avbrudd kom til å styre Kina i mer enn 400 år. 
Denne konflikten har blitt meget berømt i kinesisk kultur. For eksempel representerer de to sidene i xiangqi Hàn (rød) og Chǔ (svart), mens greseelva mellom disse heter «Chǔ-elva og Hàn-grensa». De to lederne Xiang Yu og Liu Bang har begge blitt berømte skikkelser i kinesisk historie, og mens Xiang Yu har blitt husket for sitt adelige opphav, militærstrategiske dyktighet og brutalitet mot sivile, hadde Liu Bang en enkel bakgrunn og var en karismatisk og smart leder som klarte å framstille se selv som god og rettferdig hersker. Flere kinesiske ordtak har også sitt opphav i denne striden.


== Litteratur ==
Sima Qian (120 f.Kr): Shiji. Oversettelse av Burton Watson, tre bind (revidert i 1993), Columbia University Press. Han Dynasty I. bok 8, The Basic Annals of the Emperor Gaozu.
Ban Gu et al.: Hanshu.
Sima Guang: Zizhi Tongjian.
Songefjelltunnelen

Songefjelltunnelen er en 340 meter lang motorveitunnel på E18 ved Lillesand i Agder. Tunnelen har to løp og ble åpnet i 2009.
Den er en del av veiprosjektet «Nye E18 mellom Grimstad og Kristiansand» som ved detaljprosjekteringen i 2006 hadde en pris på 2,6 milliarder kroner. Tunnelen ble bygget av Agder OPS Vegselskap, dannet av Bilfinger Berger Project Investment (Tyskland) (50%), E. Pihl & Søn AS (Danmark) (15%) og  Sundt AS (35%). Selskapet skal også drifte veistrekningen frem til 2034.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
OPS-prosjekt E18 Kristiansand - Grimstad Arkivert 22. juli 2011 hos Wayback Machine.
OPS-prosjekt E18 Kristiansand - Grimstad Arkivert 6. mars 2014 hos Wayback Machine.
Katun

Katun (russisk: Катунь) er den viktigste elva i Altajfjellene i Russland. Elva er en av kildene til elva Ob.
Katun er 688 kilometer lang og har et nedbørfelt på 60 900 km². Elva springer ut fra isbreene på sørsiden av Belukhafjellet i republikken Altaj, nær grensen til Kasakhstan. Dette området er del av naturreservatet Katunskij i De gylne fjellene som står på UNESCOs verdensarvliste. Omtrent 19 km sørvest for Bijsk møter Katun elva Bija og danner Ob, rett over grensen til Altaj kraj.
Sent i november eller tidlig i desember fryser elva til for vinteren, og den blir isfri igjen tidlig eller i midten av april. Katun har flere sideelver, blant annet Argut, Tsjuja, Koksa og Sema. Elva er seilbar for skipsfart. 


== Galleri ==

		
		
		


== Se også ==
Kutsjerlinskoje – naturlig dam i øvre del av Katun


== Referanser ==
Sankta Isabellas orden

Sankta Isabellas orden (portugisisk Real Ordem da Rainha Santa Isabel) er en  portugisisk orden innstiftet 4. november 1801 av prinsregent Johan, den senere kong Johan VI av Portugal, etter oppfordring fra hans kone, Charlotta Joakima av Bourbon. Hun var datter av kong Karl IV av Spania og Maria Luisa av Parma og etableringen av Sankta Isabellas orden kom som svar på innstiftelsen av den spanske Maria Luisa-ordenen, oppkalt etter dronning Charlotta Joakimas mor. Begge ordener er kun for kvinner og kalles dameordener. Sankta Isabellas orden har navn etter den hellige dronning Elisabet av Portugal, også kjent som Sankta Isabella. Ordenens statutter ble fastsatt av Charlotta Joakima 25. april 1804. Ordenen har én klasse og tildeles medlemmer av det portugisiske kongehus og kvinner fra høyadelen. Etter at Portugal i 1910 ble republikk, er ordenen ikke lenger forbundet med den portugisiske stat. Den eksisterer fortsatt som en dynastisk orden i huset Bragança.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Sankta Isabellas orden har en oval gullmedaljong med krone over. Medaljongen har et motiv som viser Sankta Isabella gi almisser til en fattig. Medaljongen er omgitt av en krans av roser. Nederst finnes et blått bånd med mottoet «PAUPERUM SOLATIO» (de fattiges trøst). Reversen har innstifterens initialer samt ordenens navn. Ordenstegnet er opphengt i et rosa (lyserødt) bånd med hvit midtstripe. 


== Kilder ==
Guy Stair Sainty: «The Royal Order of Saint Isabel» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 817–818
Kutsjerlinskoje

Kutsjerlinskoje (russisk: Кучерлинское) er en innsjø i Altajfjellene i republikken Altaj i Russland. Innsjøen ligger 1 790 moh. og danner et naturlig vannreservoar i Katunelva, nær elvas utspring. Innsjøen er omkranset av fjell som strekker seg opp mot 3 000 moh. Maksimal dybde er 54,8 meter og gjennomsnittlig dybde 30 meter. 
Innsjøen er del av naturreservatet Katunskij i De gyldne fjellene, som står på UNESCOs verdensarvliste. Det frekventeres av utrydningstruede dyrearter som snøleoparden, og er også er populært turområde. 
Brevannet som fyller innsjøen kan ofte ha en sterk turkis farge. I juli kan temperaturen i vannet stige opp mot 11 °C, men nattefrost forekommer selv om sommeren. I innsjøen er det harr og regnbueørret.
Severina Vučković

Severina Vučković (født 21. april 1972, i Split, Jugoslavia, nå Kroatia) er blant annet kjent for at hun deltok i Eurovision Song Contest 2006 med sangen «Moja Štikla». Hun endte på 13.-plass. Hun begynte sin musikalske karriere i 1989.


== Album ==
Severina – 1989
Dalmatinka – 1993
Trava zelena – 1995
Moja stvar – 1996
Djevojka sa sela – 1998
Paloma nera – konsertalbum – 1999
Ja samo pjevam – 1999
Pogled ispod obrva – 2001
18 velikih hitova – 2002
Virujen u te – Najbolje uživo – 2002
Virujen u te – DVD – 2003
Severgreen – 2004
Moja štikla – 2006
Zdravo Marijo – 2008


== Singler ==
En del av de singler, enkeltsanger, som Severina kanskje er mest kjent for, er blant annet «Moja Štikla», «Gas Gas», «Lola» og «Brad Pitt (Noćni klub)».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Severina (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Severina Vučković på Internet Movie Database 
(en) Severina Vučković hos The Movie Database 
(en) Severina Vučković på Discogs 
(en) Severina Vučković på MusicBrainz 
(en) Severina Vučković på Spotify 
(en) Severina Vučković på Songkick 
(en) Severina Vučković på Last.fm 
(en) Severina Vučković på Genius — sangtekster 
(en) Severina Vučković på AllMusic 
Severina Vučković på Twitter 
Severina Vučković på Facebook 
Severina Vučković på Instagram 
(hr) Severina Vučković på YouTube
Collin (slekt)

Collin er navnet på en norsk slekt med røtter i den danske byen Kolding. Medlemmer av familien har innehatt flere betydningsfulle stillinger i Norge. På 17- og 1800-tallet var familien en sentral del i Trondheims handels- og embetsmiljø.
Den første Collin i Norge var bergassessor og kommersinspektør Jens Hanssen Collin (1651–1708.) Han flyttet til Trondheim som ung, og ble stamfar til slekten Collin i Norge. Jens Hanssen Collin slo seg raskt ned som en dyktig handelsmann, og hans familie ble snart en del av Trondheims overklasse. På denne tiden var Angell, Horneman og Collin de rådende familiene i byen.


== Kjente medlemmer ==
Jens Hanssen Collin
Hans Jenssen Collin
Niels Krog Collin


== Collin-krypten ==
I likhet med mange andre geistlige familier på 1700-tallet hadde Collin-familien eget gravkammer. Dette gravkammeret var plassert i krypten under Vår Frue kirke i Trondheim. Krypten var svært forseggjort, og med sine 34 kister var det den største familiekrypten i Trondheim.


== Slektsvåpen ==
Innvandreren Jens Hansen Collin førte et våpenskjold med i rødt et grønt palmetre under en gull sol. Fra midten av 1700-tallet er slektsvåpenet i rødt skjold en sølv palme, som hjelmtegn en sølv palme og som skjoldholder en naturfarget villmann med senket klubbe. Slektsmedlemmer har også brukt våpen i segl med et løvtre i stedet for palmen eller med en vind som blåser på palmen.


== Litteratur ==
Norsk Slektshisorisk Tidsskrift, Bind VII side 311, Oslo 1940 og Bind XVI side 222, Oslo 1958
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)


== Referanser ==
Jens Hanssen Collin

Jens Hanssen Collin (født 8. november 1651 i Kolding, død 8. mars 1708 i Trondhjem) regnes som stamfar til slekten Collin i Norge. Han var bergamtsassessor, tollskriver  og handelsmann i Trondhjem.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av rittmester Hans Jensen i Kolding, som tjente under kong Frederik III. Jens Hanssen Collin kom til Trondhjem som ung, og tok da navnet Collin som familienavn etter hjembyen Kolding. Han etablerte seg som handelsmann i Trondhjem. Det sies at Collin eide en hel tønne gull.


=== Ekteskap og familie ===
Collin giftet seg 9. oktober 1679 med Karen Tønder. Hun var datter av sogneprest i Vår Frue kirke, Ole Christophersen Tønder og Maren Schelderup. Selv om Karen Tønder gjennom sitt ekteskap med Jens Hanssen Collin ble en velstående kvinne, sies hun å ha vært umåtelig pengegjerrig. Etter Collins død i 1708 giftet hun seg med en annen av Trondhjems velstående menn; Abraham Dreyer. Jens Hanssen Collin og Karen Tønder fikk flere barn. Blant dem var magistratspresident Hans Jenssen Collin og Maren Jensdatter Collin.


=== Næringsdrivende ===
Jens Hanssen Collin kjøpte i 1689 Øvre Rotvoll gård. Året etter kjøpte han også Nedre Rotvoll. Gjennom sitt ekteskap med Karen Tønder ble han også eier av Ringve gård.
Collin gjorde det stort som skipsreder i Trondheim på slutten av 1600-tallet. Tidlig på 1700-tallet var han også nest største eier i Kvikne kobberverk.


== Død ==
Jens Hanssen Collin døde i Trondhjem. Han ble gravlagt på domkirkegården.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jens Hanssen Collin på NLIs Lokalhistoriewiki.