jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olsenbanden og Dynamitt-Harry

Olsenbanden og Dynamitt-Harry er den andre filmen i serien om Olsenbanden. Filmen hadde premiere 10. august 1970 og ble regissert av Ove Kant. Filmen er den første med Dynamitt-Harry.


== Handling ==
Olsenbanden er tilbake, og denne gangen bestemmer Egon seg for å bli lovlydig. I stedet for å gjøre store pengekupp, bestemmer Olsenbanden seg for å begynne å jobbe som hederlige samfunnsborgere. Men når et ran oppstår i Norges Bank, og da skylden blitt lagt på de tre tidligere-forbryterne, må de bare ta på seg hattene og vise at de er uskyldige. 


== Trivia ==
Basse kalles Birger i denne filmen, mens i den første filmen Olsen-Banden er han den mellomste, og det er storebroren som heter Birger.
Denne filmen skiller seg fra de øvrige filmene på flere måter. Først og fremst fordi banden i denne filmen ikke begår noen forbrytelser, men derimot jakter forbrytere for å renvaske seg selv. Det er også den eneste filmen som har en engelsktalende hovedskurk, som sammen med sin karikerte gangsterbande (med svarte hatter, hvite frakker, solbriller og gevær i instrumentkasser) fremstår som en sterk parodi på typiske gangsterstereotypier man finner i tegneserier og gamle filmer. 
Dette er også en av totalt to filmer i serien som ikke er regissert av Knut Bohwim. Den andre er Olsenbandens siste bedrifter fra 1975, som er regissert av Knut Andersen. Disse to filmene skiller seg også fra de øvrige ved at Egon forsvinner i en annen retning når han kommer ut fengselsporten i starten, til tross for at Benny og Kjell står og venter der de pleier. I denne filmen er det bare for et øyeblikk, da han skal hente sin nye flamme, Bodil Hansen.
Det er første gang det velkjente Olsenbanden-temaet brukes i en norsk film. I den første første filmen ble det brukt musikk komponert spesifikt for den norske filmatiseringen, men fra og med denne filmen tok man i bruk kjenningsmelodien fra de danske filmene, som også endte med å bli kjenningsmelodien for alle de senere norske.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olsenbanden og Dynamitt-Harry på Internet Movie Database 
(no) Olsenbanden og Dynamitt-Harry i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Olsenbanden og Dynamitt-Harry hos Filmfront 
(sv) Olsenbanden og Dynamitt-Harry i Svensk Filmdatabas 
(da) Olsenbanden og Dynamitt-Harry i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Olsenbanden og Dynamitt-Harry på Rotten Tomatoes
Esmeraldas

Esmeraldas kan sikte til:

Esmeraldas, kommune i Brasil
Esmeraldas, by i Ecuador
Esmeraldas, provins i Ecuador
Esmeraldas, elv i Ecuador
Esmeraldas, kanton i Ecuador
Loja

Loja kan vise til:

Loja (Granada), en kommune i Spania
Loja (provins) – en provins i Ecuador
Loia, også skrevet Loja – en poll innerst i Flekkefjorden i Norge
Mario Borghezio

Mario Borghezio (født 3. desember 1947 i Torino) er en italiensk politiker som representerer Nordvest-Italia i Europaparlamentet for Lega Nord og er medlem av Uavhengighet/Demokrati-grupperingen.
Han er kjent for sin krasse, rasistiske og vulgære retorikk og for å ha vært involvert i flere episoder av rasistisk vold, som da han ble kjent skyldig for å ha utøvd vold mot et 12-årig marokkansk gateselger, eller da han satte fyr på eiendelene til noen hjemløse innvandrere i Torino, noe som førte til brann.Borghezio har i sin ungdom vært aktiv på den ytterliggående høyresiden, og ble filmet i 2009 av et skjult kamera da han rådet franske høyreekstremister til å framstå som et lokal, kristen grasrotsbevegelse for å unngå å bli stemplet som fascister, men «i bunn og grunn forbli de samme». I den samme anledningen foreslo han å organisere en tverrstatlig partiskole som skulle utdanne ikke politikere, men «soldater [...] som skal kunne bekjempe fienden».


== Bilderberg-gruppen ==
Borghezio har utmerket seg i Europaparlamentet for sin kritikk av Bilderberg-gruppen, og dennes innflytelse over EU, og inviterte ved en anledning den kjente Bilderberger-kritikeren Daniel Estulin til å holde en pressekonferanse i Europaparlamentet.Bilderberg-gruppen holdt møtet sitt i 2011 i St. Moritz, Sveits, og Borghezio møtte opp utenfor hotellet hvor gruppen hadde samlet seg og forsøkte å komme seg inn. Sikkerhetsvaktene nektet ham inngang, dyttet ham i bakken og tok ham med til politistasjonen. Som følge av dette begynte Borghezio å blø. Han uttalte senere at han kom til å anmelde forholdet, og den italienske ambassaden i Bern krevde at sveitsiske myndigheter skulle undersøke saken.


== Islam ==
Borghezio er også kjent for sin kritikk av islam, og ble arrestert av belgisk politi etter en demonstrasjon mot islamiseringen av Europa 11. september 2007.I mai 2011 var Borghezio gjest i et radioprogram, og sa at «Ratko Mladić er en patriot» og «serberne kunne ha stanset islams fremmarsj i Europa, men de fikk ikke lov til å gjøre det».I juli 2011 uttrykket han, i en annen sending av det samme radioprogrammet som ovenfor, beundring for Anders Behring Breiviks meninger om Islam og innvandring, og betegnet dem «100% gode, noen utmerkede», selv om han tok avstand fra metodene hans. 29. juli utviste Lega Nord Borghezio fra det samme partiet i tre måneder på grunn av hans støtte til Anders Behring Breivik meninger.


== Karriere ==
Siden 1977: Registrert advokat.
1990-2001: Medlem av bystyret i Torino.
1992-2004: Medlem av Italias deputertkammer.
1994: Undersekretær i Justisdepartementet.
1999-2004: Formann i «Padanias regjering».
Siden 2001: Medlem av Europaparlamentet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mario Borghezio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mario Borghezio hos Europaparlamentet
Dirk Kramer

Dirk Kramer (født 11. april 1960 i Korbach) er en tysk tidligere kombinertløper og skihopper som konkurrerte for Vest-Tyskland. Han representerte SC Willingen.
Kramer begynte som spesialhopper, og deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1976/77 og 1978/79. Sammenlagt ble han nummer 73 og 71, med 49.-plass i Oberstdorf 30. desember 1978 som beste plassering i enkeltrenn. Hans personlige lengderekord er 142 meter, satt i Planica.
I 1980 skiftet han til kombinert, og ble i 1983 vesttysk mester. Senere ble han også vesttysk mester på 4 x 10 km stafett (langrenn). Han ble nummer 18 i kombinert i OL i Sarajevo i 1984. Kramer deltok i det individuelle rennet i VM i Oberstdorf i 1987, men måtte stå over stafetten på grunn av forkjølelse. OL i Calgary i 1988 gikk han glipp av på grunn av skade. I verdenscupen, som startet opp i 1983, var 22.-plass i 1984/85 hans beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 8.-plass i Oberwiesenthal 29. desember 1984. Han la opp etter 1987/88-sesongen.
Kramer var korporal i hæren fram til 1992. I årene 1988-1992 var han også servicemann for det (vest-)tyske landslaget i skiskyting. Senere har han vært materialtester for skiforbundet i Hessen. I 1996 ble han rennleder for verdenscuprennene i spesielt hopp i Mühlenkopfbakken i Willingen. Han er (pr. 2010) også sportslig leder i Ski-club Willingen, og ble i 2010 æresmedlem av klubben.


== Kilder ==
(en) Dirk Kramer – Profil og resultatoversikt hos FIS  (skihopping, ikke fullstendig, besøkt 12. juni 2011)
(en) Dirk Kramer – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert, ikke fullstendig, besøkt 12. juni 2011)
Sports Reference: Dirk Kramer Arkivert 17. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 12. juni 2011)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sport in Hessen: „Der Sport hat mir immer viel gegeben, das wirkt bis heute nach“ (portrett av Dirk Kramer, 2/2010, besøkt 12. juni 2011)
Günter Göge: Die Mühlenkopfschanze und ihre Helden. Wartberg Verlag, Gudensberg-Gleichen 2003. ISBN 3-8313-1069-6 (s. 35-36)
Ski-Club Willingen: SCW 100 – Ehrenmitglieder Arkivert 6. november 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 12. juni 2011)
Frankfurter Allgemeine Zeitung: Wo die „Free Willis“ anpacken – Der Skiclub Willingen wird 100 (15. februar 2010, gjengitt på Fabian Schmidts blogg, besøkt 12. juni 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Dirk Kramer – Olympedia 
(en) Dirk Kramer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dirk Kramer – FIS (kombinert) 
(en) Dirk Kramer – FIS (skihopping)
Hannes sommer

Hannes sommer er en norsk barneserie på fire episoder som ble sendt på NRK Fjernsynet Barne-TV i 1978. Serien handler om Hanne og hennes siste sommer før hun skal begynne på skolen. Hannes familie består av mor, far og en bror. Hun er den yngste i søskenparet og får dermed ikke være med på så mye som sin bror. Dette gjør hun imidlertid opprør mot denne sommeren. Serien gikk på lørdager og var innspilt i farger. Ann-Cathrin Ramberg skrev manus og regnes for seriens skaper.  


== Handling ==
Handlinga er lagt til et idyllisk sommersted på Sørlandskysten. Hit kommer en byfamilie - mor og far, Hanne og Henrik og schäferhunden Raksa. Sommeren er herlig, med fint vær, fisking og hyttebygging og Hanne lærer å svømme og sløye fisk. Hanne er imidlertid den yngste i familien og får ikke være med på så mye som det broren får lov til. Hanne synes dette er urettferdig og bestemmer seg for å gjøre opprør mot dette denne sommeren. Dette demonstrerer hun når broren og to andre venner skal overnatte i en hytte de har bygd på en liten øy i nærheten. Hanne får ikke lov til å overnatte sammen med de andre fordi foreldrene mener hun er for liten. Dette synes hun er urettferdig og derfor lister hun seg ut nattestid for å oppleve det samme som broren og vennene hans.


== Om serien ==
Hannes sommer ble innspilt på Hesnesøya utenfor Grimstad sommeren 1977. Fotograf var Erik Hauan. Serien ble sendt i reprise i 1981, 1984, 1991 og 1999. Den ble også vist på svensk TV.Ann-Cathrin Ramberg var seriens skaper og ansvarlig for både manus og personinstruksjon. Hun var i tillegg forfatter av boka om Hanne og hadde også manus på hørespill-versjonen. I 1979 utgav hun en bokversjon av serien, og i 1987 sendte Barnetimen for de minste hørespill-versjonen.


== Rollebesetning ==
Svein Sturla Hungnes .... Far
Ulrikke Greve .... Mor
Line M. Ørmen .... Hanne
Jakob Ørmen .... Henrik
Knut Reinertsen .... Erik
Torill Pettersen .... Trine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serien på NRK Nett-TV
(en) Hannes sommer på Internet Movie Database 
(no) Hannes sommer på NRK TV
Valhall Fotballklubb

Valhall Fotballklubb (stiftet 18. september 2007) er en fotballklubb fra Tromsø.


== Tabellen ==


== Historikk ==
Klubben spiller 2013-sesongen i 5. divisjon. Vallhall spilte 2011-sesongen i 4. divisjon etter å ha spilt sine tre første sesonger i 5. divisjon. Opprykket i 2010 ble sikret etter en 12–0-seier i siste serierunde, borte mot Furuflaten.


=== Tabellen 2011 ===
Kilde: Speaker.no


=== Divisjonsutvikling ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Karsten og Petra

Karsten og Petra er en bokserie skrevet av Tor Åge Bringsværd, og illustrert av Anne G. Holt. Serien er utgitt på Cappelen Damm.I 2013 ble Karsten og Petra filmatisert og første filmen i rekken var Karsten og Petra blir bestevenner (2013) med Nora Amundsen og Elias Søvold-Simonsen i hovedrollene. Det er (per 2018) produsert syv filmer og to TV-serier. Det har også vært en teateroppsetning.


== Bøker ==
I tillegg til bøkene nevnt ovenfor i listen er det utgitt noen samlebøker. En del av bøkene er også utgitt som lydbok på CD- eller MP3-format


== Fjernsynsserier ==
Karsten + Petra (2004)
Karsten og Petra (2013-2018)


== Filmer ==
Karsten og Petra blir bestevenner – 15. februar 2013 – inntekt: 17 145 184 NOK, #1 (tre uker)
Karsten og Petra på vinterferie – 21. januar 2014 - inntekt: 16 666 204 NOK, #1 (én uke)
Karsten og Petras vidunderlige jul – 7. november 2014 – inntekt: 12 382 742 NOK, #1 (én uke)
Karsten og Petra på safari – 23. oktober 2015
Karsten og Petra ut på tur – 10. mars 2017 – inntekt: 12 633 742 NOK, #2 (to uker)
Karsten og Petra lager teater – 27. oktober 2017 – inntekt: 8 511 394 NOK, #2 (én uke)
Karsten og Petra på skattejakt – 10. august 2018 – inntekt: 7 990 415 NOK, #3 (én uke)


== Referanser ==
Lillys butikk

Lillys butikk er en norsk fjernsynsserie for barn som ble sendt på NRK fra 1996 til 1998. Serien handlet om hovedpersonen Lilly som drev butikk på Grünerløkka i Oslo. Rollen som Lilly ble spilt av Kari-Ann Grønsund. 
Det var i alt elleve forskjellige familier fra Grünerløkka som deltok i tillegg til skuespillerne. Familiene var norske, pakistanske, vietnamesiske og indiske. Serien ble skrevet av Grete Randsborg Jenseg, Widar Aspeli og Ann-Cathrin Ramberg. Sistnevnte var også prosjektleder. Det var i alt fire regissører for serien: Ann-Cathrin Ramberg, Knut Andersen, Bjørn Skjelstad og Mette Steenstrup. 
Helge Winther-Larsen hadde fortellerstemmen til resymet på episodene.


== Handling ==
Lilly (Kari Ann Grønsund) kommer tilbake til Norge etter å ha bodd 25 år i USA. Hun ønsker å starte en blomsterbutikk på Grünerløkka hvor hun en gang vokste opp. Men i lokalet hun har sett seg ut, drev engang Hagen (Johannes Eckhoff) butikk. Han blir gretten og lei seg når han oppdager at «dama fra Amerika» har overtatt butikken hans. Da det viser seg at han kjente henne som barn, endrer imidlertid det seg, og de blir gode venner – slik de også hadde vært 25 år tidligere.


== Rolleliste ==
Kari-Ann Grønsund som Lilly
Johannes Eckhoff som Aksel Hagen
Bobbo Skancke Neegaard som Fru Ågot Andersen
Marvin Amoroso som Tony
Ulf Wengård som Postmannen
Ho Huy Tony Xuan som Lille-Thony
Live Becker Knudsen
Tuva Becker Nielsen
Roy Knudsen
Hege Becker Nielsen
Trine Elisabeth Klemp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lillys butikk på Internet Movie Database 
(no) Lillys butikk hos Filmfront 
(no) Lillys butikk på NRK TV
Hans Ritter von Adam

Hans Ritter von Adam (født 24. mai 1886 i Bayerisch Eisenstein i Niederbayern, Kongeriket Bayern, død 15. november 1917) var et tysk flyveress under første verdenskrig. Han hadde 21 nedskutte fiendtlige fly før han ble drept i en luftkamp i november 1917. Posthumt ble Hans Adam medlem av ordenen Königlicher Hausorden von Hohenzollern og Militär-Max-Joseph-Orden.Hans Adam gikk inn i den kongelige bayerske hæren som en frivillig for en periode på ett år. Den 1. oktober 1906 tjenestegjorde han i det fjerde infanteriregimentet i Metz i det nåværende Frankrike. Etter hans år som frivillig soldat begynte han som forretningsmann i München. Da den første verdenskrig brøt ut var han gift og hadde to barn, og Adam kom tilbake i militær tjeneste som løytnant i den bayerske hæren. Adam kjempet blant annet i slaget om grensene og han ble såret i kampene rundt de franske festningene i Nancy-Épinal-regionen den 2. september 1914.Adam ble utnevnt til skvadron-kommandant (Staffelführer) den 30. august 1917, etter at hans kollega Eduard Ritter von Dostler ble skutt ned. Han var en farsskikkelse for sine piloter, han var en del år eldre enn de andre og var privat etablert med sin egen familie. Dette kom blant annet til uttrykk ved at han raust delte seire og nedskytninger med sine underordnede.Løytnant Hans Adam ble skutt ned og drept av løytnant K.B. Montgomery i et britisk Sopwith Camel fra No. 45 Squadron den 15. november 1917 i nærheten av Langemarck. Ved  sin død hadde Adam fått tildelt Jernkorstet av første klasse og den bayeriske krigsfortjenestmedaljen. Posthumt ble han 2. februar 1918 tildelt ridderkorset med sverd av Königlicher Hausorden von Hohenzollern, og den 20. mai 1919 ble han tildelt Bayerns høyeste militære dekorasjon, Militär-Max-Joseph-Orden for hans militære prestasjoner som pilot under første verdenskrig. Denne siste ga ham posthumt den ikke-arvelige adelstituerlingen ritter von.


== Referanser ==
Administrativ inndeling

Administrativ inndeling definerer staters undernasjonale inndeling av administrasjon og ledelse i geografisk avgrensede områder. Hvor sterk posisjon de administrative regionene har i forhold til den sentrale myndigheten varierer mye, og avgjøres i stor grad hvorvidt staten er føderal eller enhetlig. Stater har også ofte flere inndelinger under det første undernasjonale nivået. Navnene gitt de administrative nivåene varierer og kan for eksempel hete departement, fylke, delstat, provins eller guvernement.
Administrative regioner er ikke det samme som biland der førstnevnte er en del av staten, mens sistnevnte utøver en større grad av selvstyre. De undernasjonale nivåene utøver en viss autonomi og har gjerne en lokal myndighet som skal forvalte de regionale sakene. I Norge er det eksempelvis staten som forvalter universitetene, fylkene forvalter videregående opplæring og kommunene forvalter grunnskolen.Hvor mange administrative nivåer stater opererer med varierer. Mens det vanligste er to til tre nivåer, har for eksempel Bahrain bare ett nivå, mens Frankrike har hele seks nivåer. Norge har to nivåer, der fylkene det øverste (første) administrative nivået, mens kommunene er det nederste (andre).


== Eksempler ==

Bahrain5 guvernementerDanmark5 regioner
98 kommunerFrankrike22 regioner
101 departementer
349 arrondissementer
3 883 kantoner
36 569 kommuner
Kommunene Paris, Marseille, og Lyon er videre inndelt i 45 kommunale arrondissementerNorge11 fylker
422 kommunerJapan47 prefekturer (都道府県 todōfuken)
489 distrikter (郡 gun) og 671 storbyer (市 shi). Distriktene har ikke administrative funksjoner.
Mindre byer (町 chō eller machi) og landsbyer (村 son eller mura)Tyskland16 delstater (Länder)
22 Regierungsbezirke (brukes kun i fem av de 16 delstatene)
323 Kreise (kretser eller fylker) og 113 Kreisfreie Städte (større byer)
11 337 kommuner, hvorav 113 er større, kretsfrie byerUSA50 delstater (states) og 310 indianerreservater
> 3 0000 fylker  (counties, parishes eller boroughs) og et fåtall uavhengige byer (hovedsakelig i Virginia)
Byer og landsbyer


== Referanser ==
Gesundbrunnen

Gesundbrunnen er en ortsteil bydelen Mitte i Berlin. Ortsteilen oppsto gjennom deling av det tidligere bydelen Wedding. Ved en forvaltningsreform i 2001 ble de tidligere bydelene Wedding, Mitte og Tiergarten slått sammen og deretter delt i ortsteiler. I den nye bydelen Mitte oppsto ortsteilene Mitte, Tiergarten, Wedding, Gesundbrunnen, Moabit og Hansaviertel.


== Navnet ==
Navnet Gesundbrunnen (norsk: sunnhetsbrønnen) kommer av en kilde i nærheten av det senere kurstedet Louisenbad. Kilden inneholdt jernholdig vann og er nevnt første gang 1748. Vannets legende egenskaper ble undersøkt og fastslått av kjemiker Andreas Sigismund Marggraf. Hofapoteker Heirich Wilhelm Behm fikk i 1751 ved kongelig privilegium retten til å etablere en sunnhets- og badeanstalt på stedet. 


== Demografi ==
Gesundbrunnen har blant ortsteilene i Berlin det største innslag av utenlandske statsborgere med 33,75 % av befolkningen. For Berlin er det tilsvarende tallet 14,1 %. Andelen er forsåvidt synkende da den utenlandske befolkning opptas som tyske statsborgere. Mer enn halvparten av innbyggerne i Gesundbrunnen har migrasjonsbakgrunn.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Gesundbrunnen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Gesundbrunnen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
The Howling

The Howling er en amerikansk skrekkfilm fra 1981 regissert av Joe Dante. Filmen handler om en kvinnelig TV-reporter i Los Angeles som forsøker å avsløre en sex-forbryter. Etter en konfrontasjon oppdager hun til sitt store sjokk at dette ikke er et menneske. Hun blir deretter senere sendt til et kuropphold hvor det viser seg å være flere slike vesen. Hovedrollene spilles av Dee Wallace og Patrick Macnee. Filmen er basert en roman fra 1977 skrevet av Gary Brandners.
The Howling har fått flere oppfølgere.


== Handling ==
Karen White er en kvinnelig TV-reporter i Los Angeles som forsøker å avsløre en sex-forbryter som, til hennes store sjokk, viser seg å være en monsterlignende skapning. Hun blir traumatisert etter møtet og hennes lege, Dr. George Waggner, beslutter derfor å sende både henne og ektemannen til et avsidesliggende behandlingssted som kalles "The Colony". Stedet viser seg å være fylt av merkelige mennesker og etter en stund for hun et nytt sjokkerende møte med varulver. 


== Om filmen ==
Filmen har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den to av fire stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.
PublikumDen innbrakte $18 millioner på amerikanske kinoer. Noe som må betegnes som en suksess, siden dens produksjonsbudsjett var på bare $1 million.

AnnetDen ble forbudt vist på norske kinoer av Statens filmtilsyn i 1981, men ble utgitt på video rundt 1983-84.


== Rollebesetning ==


== Oppfølgere ==
Howling II: Stirba – Werewolf Bitch (1985)
Howling III: The Marsupials (1987)
Howling IV: The Original Nightmare (1988)
Howling V: The Rebirth (1989)
Howling VI: The Freaks (1991)
Howling VII: New Moon Rising (også kjent som Howling VII: Mystery Woman) (1995)
The Howling: Reborn (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Howling på Internet Movie Database 
(no) The Howling hos Filmfront 
(sv) The Howling i Svensk Filmdatabas 
(da) The Howling i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Howling på Allociné 
(nl) The Howling på MovieMeter 
(en) The Howling på AllMovie 
(en) The Howling på Turner Classic Movies 
(en) The Howling på Rotten Tomatoes 
(en) The Howling på Box Office Mojo
June Whitfield

June Rosemary Whitfield (født 11. november 1925 i Streatham i London, død 28. desember 2018) var en britisk skuespiller.
Whitefield hadde sin første teater-opptreden i en alder av tre år. Hun ble uteksaminert fra Royal Academy of Dramatic Art med et diplom i 1944.
I 1955 giftet Whitfield seg med Tim Aitchison, og de fikk en datter, Suzy, som også begynte som skuespiller.
Whitefields første store gjennombrudd som skuespiller var med den ledende rollen i komedien Take It From Here som ble sendt på radio og senere på TV.I 1966 fikk Whitfield sin første hovedrolle, i situasjonskomedien Beggar My Neighbour der hun spilte rollen som Rose Garvey.
I 1968 begynte Whitfield og Terry Scott sitt lange TV-samarbeide som toppet seg med rollene som mann og kone i TV-serien Happy Ever After som gikk fra 1974 til 1978 og i Terry and June (1979–1987).  Etter flere roller på TV gikk Whitfield tilbake til radio i 1984 da hun opptrådte på satire-programmet The News Huddlines, som ble sendt frem til 2001. Fra 1992 til 2003 dukket Whitfield i komiserien Absolutely Fabulous.
Hun spilte rollen som Miss Marple i tolv hørespill av Agatha Christie sine bøker om Miss Marple. Fra 1990 dukket Whitfield opp i filmer som Carry On Columbus. Fra 2000 dukket Whitfield opp i TV-serien The Royal, Midsomer Murders, Marple og Last of the Summer Wine, som hun var ferdig med i 2005.
I 1994 ble June Whitfield gitt en Lifetime Achievement Award. I 2000 ble hennes selvbiografi publisert, skrevet med hjelp av Christopher Douglas. Whitfields ektemann Tim Aitchison døde i 2001.
Whitfield ble tildelt Order of the British Empire i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) June Whitfield på Internet Movie Database 
(sv) June Whitfield i Svensk Filmdatabas 
(da) June Whitfield på Scope 
(fr) June Whitfield på Allociné 
(en) June Whitfield på AllMovie 
(en) June Whitfield hos Rotten Tomatoes 
(en) June Whitfield hos The Movie Database 
(en) June Whitfield hos Internet Broadway Database
Juan Prim

Juan Prim, greve av Reus, marki av Castillejos, (født 6. desember 1814 i Reus, Catalonia, død 30. desember 1870 i Madrid) var en katalansk hærfører og statsmann.


== Referanser ==