jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Salen Hornorkester

Salen Hornorkester er et brassband som ble stiftet i 1966 og holder til i Halden.


== Om korpset ==
I 1966 kom den entusiastiske og pågangsrike unge læreren Bjørn Holm Johansen med en ide om å starte Salen Hornorkester i Halden. Salen Hornorkester tilhører pinsemenigheten i byen. Det gikk ikke lang tid før ideen ble en virkelighet og høsten 1966 var det hele i gang. Det melde seg ca. 25 aspiranter, og entusiasmen var stor.


== Eksterne lenker ==
Salen Hornorkester offisielle hjemmeside
Blåsekompaniet

Blåsekompaniet er et musikkorps som holder til i Halden. Tradisjonelt er det seniorkorpset til Idd skolemusikkorps.


== Eksterne lenker ==
Blåsekompaniet på Facebook
Halden Janitsjar

Halden Janitsjar er et musikkorps som ble stiftet i 1944 og holder til i Halden.


== Om korpset ==
Halden Janitsjar ble stiftet 17. mai 1944, og het da "Halden Ungdomskorps". Dagens navn fikk korpset i 1966. Høsten 2010 hadde korpset et samarbeidsprosjekt med "Gla'blåsen", et annet korps i Halden. Etter endt samarbeid bestemte vi oss for å slå oss sammen, og vi har i dag et stort og flott korps.


== Eksterne lenker ==
Halden Janitsjar på Facebook
Santanic Verses With a Kind of Xmas Chords

Santanic Verses with a Kind of Xmas Chords er en musikk-EP med Dusty Cowshit, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Last Christmas»
«Do They Know It's X-mas»
«Bella Notta»
«Happy X-mas (War is Over)»
«Silent Night»
«Arapaparapa»
«From All of Us (to Some of You)», (Hopalong Mix)
«(Off) White Christmas»
«Happy X-mas (War is Over)», (Playalong Mix)
Nocturne (Dusty Cowshit-EP)

Nocturne er en musikk-EP med Dusty Cowshit, utgitt i 1996. EP-en inneholder coverversjoner av tre kjente norske Melodi Grand Prix-vinnere: «Nocturne», Sámiid ædnan og «La det swinge». I tillegg til Eurovisjon-fanaren, som er den første delen av hymnen «Te Deum». EP-en ble gitt ut under gruppas daværende navn, Døsty Cåwshit.
Plata ble gitt ut i forbindelse med Eurovision Song Contest 1996, som ble arrangert i Oslo 18. mai dette året. Nocturne lå på VG-lista i fem uker våren 1996, med nummer 13 som høyeste notering.


== Sporliste ==
«Eurovisjonen»
«Nocturne»
«Samiid ædnan»
«La det swinge»


== Referanser ==
Aeropos I av Makedonia

Aeropos I (gresk: Ἀέροπος Αʹ) var sønn av Filip I, oldebarn av Perdikkas I, som historikeren Herodot mente var den første kongen av Makedonia, og Aeropos ble far til Alketas som etterfulgte ham.
Ved begynnelsen av Aeropos’ kongedømme ble Makedonia angrepet og herjet av trakere og illyrere, og de hadde vært seierrike over makedonerne flere ganger. Til sist, fortvilet over at de ikke greide å få en seier over sine fiender, og da de mente at de bare kunne vinne om de kjempet i nærværet av sin konge, bar hæren med seg spedbarnet Aeropos i slaget. Hans nærvær hardnet motstanden til soldatene og de tvang trakerne og illyrerne til å flykte, og til sist trakk de seg helt ut av Makedonia.Ingen andre detaljer om hans styre er nedtegnet. Heller ikke navnet på hans hustru.


== Referanser ==
Forbaska gjirugknark

Forbaska gjirugknark er en musikk-EP med countrybandet E-76, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Forbaska gjirugknark»
«Vals på Vøllen»
«Ingjen som kjem»
Ruben Wagnsson

Ruben Wagnsson (født 8. september 1891 i Örebro, død 15. februar 1978 i Katrineholm) var en svensk lærer, avholdsmann, fagforeningsleder, sosialdemokratisk riksdagspolitiker og landshøvding.


== Virke ==
Wagnsson studerte litteraturhistorie, filosofi, pedagogikk og nordiske språk ved Lunds universitet, der han i 1916 ble fil. kand. Han hadde da tilbrakt et år ved Växjö folkskoleseminarium. Etter dette arbeidet Wagnsson som lærer i folkeskolen. Ved siden av læreryrket var han også aktiv som journalist. Han var fra 1920 til 1923 redaktør i Oskarhamns-Posten.Alt som ung var han aktiv sosialdemokrat. I 1922 ble han innvalgt i Riksdagens andrekammer. Han ble valgt til førstekammeret i 1928. Wagnsson satt i riksdagen til 1947. Fra 1932 til 1936 var han medlem av partistyret i Sveriges socialdemokratiska arbetareparti.Wagnsson ble også med i fagforeningsaktivitet og fikk i 1926 verv i Sveriges Allmänna Folkskollärarförening (SAF), der han i 1933 ble leder. Fra 1937 til 1947 var han leder i Tjänstemännens Centralorganisation (TCO).I 1935 ble han undervisningsråd i Folkskoleöverstyrelsen. Etter at han forlot riksdagen, var  Wagnsson landshövding i Kalmar län fra 1947 til 1958.Wagnsson var også avholdsmann og aktiv i avholdsbevegelsen. I 1929 ble Wagnsson leder for IOGT i Sverige, en post han hadde til 1942. Fra 1947 til 1966 var han internasjonal IOGT-leder.Under andre verdenskrig var Wagnsson med i den antinazistiske gruppen Tisdagsklubben. Han engasjerte seg for Norges sak, også i riksdagsdebatten, der han ved et tilfelle i 1941 fikk sin støtte sensurert fra avisreferatene. I 1942 ble han leder i arbeidsutvalget i Svenska Norgeshjälpen. Wagnsson var med i Samfundet Nordens Frihet, der han var styremedlem fra 1941 til 1945.I 1969 utga han sine memoarer med tittelen Många järn i elden. 


== Utmerkelser ==
Wagnsson mottok Kong Gustaf Vs 90-årsmedalje. For sin innsats for Norge ble han tildelt storkors av St. Olavs Orden og Haakon VIIs Frihetskors. Han mottok også Kong Christian Xs frihetsmedalje, den britiske King's Medal for Service in the Cause of Freedom, storkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, Det jugoslaviske flaggs orden, samt medaljer fra svensk og bulgarsk Røde Kors.


== Referanser ==
VM i freestyle 2013 – Hopp menn

VM i freestyle 2013 - Hopp menn ble arrangert i Myrkdalen torsdag 7. mars 2013. 12 deltagere stilte i første finaleomgang, 8 i andre og til slutt de 4 beste i tredje finaleomgang.
Dicksondalen

Dicksondalen er en dal på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger innerst i Dicksonfjorden, på skillet mellom James I Land og Dickson Land. Dicksondalen er rundt 14 kilometer lang og strekker seg fra Dicksonfjorden i sør til brefronten på Battyebreen. Rundt hoveddalen ligger en rekke sidedaler, som Krondalen, Flatdalen, Soppdalen og Grønhorgdalen. Dicksondalen er en bred, flatbunnet u-dal hvor Dicksonelva brer seg utover i et sterkt forgrenet elveløp.
Dalen har navn etter Baron Oscar Dickson (1823–1897), en svensk forretningsmann og støttespiller for forskning, som støttet et betydelig antall svenske ekspedisjoner til Arktis mellom 1868 og 1897.


== Referanser ==
María Lourdes Afiuni

María Lourdes Afiuni Mora (f. ca. 1964) er en venezuelansk jurist og dommer, som var leder for den 31. kontrolldomstolen i Caracas. I 2009 ble hun arrestert, anklaget for «korrupsjon» etter å ha løslatt en regimekritiker som hadde sittet fengslet i 3 år uten dom. Hun ble løslatt i 2013 og har etter løslatelsen hevdet at hun ble utsatt for tortur og voldtekt mens hun var fengslet. I 2019 ble hun på nytt fengslet og dømt til 5 års fengsel. Hun ble løslatt senere samme år.President Hugo Chávez uttalte offentlig at hun burde dømmes til 30 års fengsel. Ifølge menneskerettighetsorganisasjoner som Human Rights Watch er forfølgelsen av María Lourdes Afiuni en del av Hugo Chávez-regimets angrep på det uavhengige rettsvesenet.


== Referanser ==
Dicksonelva

Dicksonelva er ei elv på Spitsbergen på Svalbard. Den ligger i Dicksondalen, på skillet mellom James I Land og Dickson Land. Dicksonelva er rundt 14 kilometer lang. Elva starter fra brefronten på Battyebreen og brer seg utover den brede, flatbunnete dalbunnen i et sterkt forgrenet elveløp, før den munner ut innerst i Dicksonfjorden.
Elva har navn etter Baron Oscar Dickson (1823–1897), en svensk forretningsmann og støttespiller for forskning, som støttet et betydelig antall svenske ekspedisjoner til Arktis mellom 1868 og 1897.


== Referanser ==
VM i freestyle 2013 – Hopp kvinner

VM i freestyle 2013 - Hopp kvinner ble arrangert i Myrkdalen torsdag 7. mars 2013. 12 deltagere stilte i første finaleomgang, 8 i andre og til slutt de 4 beste i tredje finaleomgang.
Koinos av Makedonia

Koinos (gresk: Κοῖνος) var etter Karanos den andre kongen av oldtidens kongedømme Makedonia. Som Karanos er nok Koinos en legendarisk konge som fyller inn en slektsrekke av konger tilbake til dynastiets opphav i helten Herakles.
Den makedonske historikeren Marsyas av Pella har gitt følgende etiologiske fortelling om hans navn:
«...en viss Knopis fra Kolchis kom til Makedonia og levde ved hoffet til Karanos; da det kongens sønn ble født, ønsket Karanos å oppkalle ham etter sin far, Kiraron eller Kararon, men moren motsatte seg det og ville at barnet ble oppkalt etter hennes far. Da Knopis ble spurt svarte han, ved ingen av navnene. Derfor ble han kalt for Koinos («vanlig»/«felles»).»


== Referanser ==
Holstentor

Holstentor (norsk: Holsteinporten) er en byport i hansabyen Lübeck i den tyske delstaten Schleswig-Holstein. Porten ble oppført i perioden 1464–1478 etter nederlandske forbilderDen er oppført i sengotisk stil, og var i sin tid del av forsvarsanlegget rundt Lübeck. Hostentor var den midtre av totalt fire porter. Ved siden av Burgtor er Holstentor den eneste gjenværende byporten i Lübeck.
Holstentor er Lübecks mest kjente vartegn. Den ble avbildet på baksiden av 50-DM-sedlene fra 1961 til 1991. Holstentor har vært motiv på flere frimerker fra Deutsche Post, blant annet fra år 2000, og den er avbildet på den første tyske 2 euro minnemynten fra 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Holstentor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Internettsiden til Holstentor museum
Åbogen stasjon

Åbogen stasjon er en jernbanestasjon på Kongsvingerbanen i Eidskog i Innlandet. Stasjonen ble åpnet i 1865 da Grensebanen, i dag del av Kongsvingerbanen, ble tatt i bruk. I 1967, 102 år senere, ble den fjernstyrt. Persontrafikken ble nedlagt 1990 og brukes siden som kryssingsspor. Stasjonen er fredet.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 66. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Kongsvingerbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 17–30. 


== Eksterne lenker ==
(no) Åbogen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Kongsvingerbanen
«Åbogen stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Milano–Sanremo 2013

Milano–Sanremo 2013 er den 104. utgaven av klassiker-monumentet Milano–Sanremo. Rittet ble arrangert over 298 km søndag 17. mars. Det vil være det 4 arrangementet på UCI WorldTour 2013. Rittet ble vunnet av Gerald Ciolek etter at han spurtslo Peter Sagan og Fabian Cancellara. 
I tillegg til de 19 ProTeams er de profesjonelle kontinentallagene Androni Giocattoli-Venezuela, Bardiani Valvole-CSF Inox, Europcar, IAM Cycling, MTN-Qhubeka og Vini Fantini Selle Italia invitert.
Rittet var sterkt preget av de dårlige værforholdene med snø, regn og kalde temperaturer. Dette medførte at rytterne ble transportert i buss fra kilometer 117 og 53 kilometer frem, som ga en total lengde på 245 km. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20150709060147/http://www.milansanremo.co.uk/
Offisielt nettsted 
(en) Milan-Sanremo 2013 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
William Clarke

William Clarke (født 11. april 1985) er en profesjonell australsk landeveissyklist. Clarke har vært profesjonell syklist siden 2011.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Clarke – Athletics Australia 
(en) William Clarke – ProCyclingStats 
(en) William Clarke – Cycling Archives 
(en) William Clarke – Cycling Quotient
Boret

Boret er et fjell på Spitsbergen, Svalbard. Det ligger i den sørøstre delen av Nordenskiöld Land, bare 7 km fra Sveagruva. Inngangen til Svea Nord ligger på sørsida av fjellet, ved Höganäsbreen. Vest for fjellet ligger Feiselbreen og på østsida ligger Borbreen. Fjelltoppen mot Höganäsbreen i sør har en høyde på 659 moh, mens fjellryggen lenger nord når opp til 725 moh.
Navnet «bor» henviser her til gruvebor. De Geer brukte ofte uttrykk fra gruveterminologi ved navnesetting i de kullførende områdene nord for Sveagruva og Braganzavågen.


== Referanser ==
Tobias Ludvigsson

Tobias Ludvigsson (født 22. februar 1991) er en profesjonell svensk landeveissyklist. Han sykler for Q36.5 Pro Cycling Team.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tobias Ludvigsson – ProCyclingStats 
(en) Tobias Ludvigsson – Cycling Archives 
(en) Tobias Ludvigsson – Cycling Quotient 
(en) Tobias Ludvigsson – CycleBase 
(en) Tobias Ludvigsson – TheSports.org
David Randall Pye

David Randall Pye (født 29. april 1886 i London, død 20. februar 1960) var en britisk ingeniør og universitetsmann.
Pye utdannet seg til ingeniør ved Trinity College ved Universitetet i Cambridge. Han arbeidet deretter ved Universitetet i Oxford. Under første verdenskrig var han ved Winchester College, før han ble tilknyttet Royal Flying Corps. I 1919 vendte han tilbake til Universitetet i Oxford, men begynte i 1919 ved Trinity College i Cambridge.Han arbeidet særlig med termodynamikk og forbrenningsmotorer, og samarbeidet mye med Harry Ricardo og Henry Thomas Tizard. I 1931 publiserte han første bind av verket The internal combustion engine; andre bind kom i 1934.Pye ble i 1925 underdirektør i Directorate of Scientific Research i Air Ministry. I 1937 ble han forskningsdirektør med ansvar for å utvikle nytt utstyr til Royal Air Force. Utvikling av flymotorer var en del av arbeidet, og jetmotor et av prosjektene Pye oppmuntret. Han var også involvert i arbeidet Barnes Wallis gjorde med den roterende bomben som ble benyttet i Operasjon Chastise.I 1943 ble han provost ved University College London. Han administrerte et universitet krigshandlingene hadde påført stor skade og som befant seg spredt seks ulike steder i Storbritannia. Etter krigens slutt fikk Pye ansvar for å samle og gjenoppbygge institusjonen. Han ble pensjonist i 1951.Pye ble i 1937 utnevnt til følgesvenn (CB) av Order of the Bath. Samme år ble han ble innvalgt i Royal Society. I 1952 ble han utnevnt til Knight Bachelor. Han ble derved adlet og fikk rett til å føre tittelen sir foran sitt navn. Pye ble også tildelt den norske utmerkelsen Haakon VIIs Frihetskors.


== Referanser ==
Sjøkorpset i Bergen

Sjøkorpset var en forening i Bergen viet båtliv og maritim opplæring, og egentlig et underbruk av Politiklubbene i Bergen. Sjøkorpset disponerte lokaler ved Flyhavnen i Sandviken, og hadde tilgang til en kontrollstasjon på Flatøy. De hadde opplæringsbåter skaffet til veie av rederier og privatpersoner og korpset hadde både seil- og motorbåter. 
Moderorganisasjonen Politiklubbene i Bergen var en fritidsorganisasjon som søkte å motvirke sosialt forfall ved å aktivisere barn og ungdom, fortrinnsvis gjennom sport og friluftsliv. Det ble gjerne sagt at den store ambisjonen til ethvert politiklubbmedlem var å bli tatt opp i Sjøkorpset. Innenfor Politiklubbene fungerte enheten også som et samlingspunkt for lederne fra lokalavdelingene og andre ressurspersoner i organisasjonen.
Opplysninger om Sjøkorpset finnes først og fremst i arkivet etter Politiklubbene i Bergen, oppbevart ved Bergen Byarkiv.


== Litteratur ==
Elvebakk, Vebjørn 2009: "Fritid med innhold: Politiklubbene i Bergen." i Fra gutteklubb til kvinnesak. Ferie- og fritidsminner fra arkivet. Bergen. Fra Bergen Byarkivs skriftserie nr. 8. Bergen 2009


== Eksterne lenker ==
Sjøkorpset - oppslagsverket oVe, artikkel av Vebjørn Elvebakk, Bergen Byarkiv.
Remagen

Remagen er en by og forbundskommune med 16 125 innbyggere (2011) i Landkreis Ahrweiler, i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Byen ligger like sør for Bonn på den vestre bredden av Rhinen, og grenser til bydelen Bad Godesberg i Bonn. Remagen går tilbake på et romersk kastell, Rigomagus, som ble grunnlagt i keiser Claudius regjeringstid.   
Byen er særlig kjent for å ha vært det stedet de allierte krysset Rhinen for første gang under andre verdenskrig. Den første amerikanske soldaten som krysset Rhinen i Tyskland var Alexander A. Drabik. Under kraftig maskingeværild løp han hoppende over Ludendorff-broen ved Remagen den 7. mars 1945, mens tyskerne desperat prøvde å sprenge broen. Adolf Hitler hadde beordret sine tropper om å ødelegge broen, men hans polske vernepliktige hadde kuttet noen av sikringene, og dette ga tid til Drabik og andre medlemmer av Kompani A, 27. pansrede infanteribataljon og 9. pansrede divisjon til å ta den.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Remagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Remagen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Erik Lorange

Erik Emil Lorange (født 8. mars 1919 på Finse, død 30. mars 2019) var en norsk arkitekt, mest kjent som byplanlegger.Etter studiene ved Norges tekniske høgskole 1942 jobbet han et par år for Akers reguleringsvesen under Thorleif Jensen (1903–1972). Som reguleringsarkitekt for Finnmarkskontorets distrikt II var han basert 1945 til 1947 i Alta med gjenreisingen i Alta, Talvik, Loppa og Kautokeino. Fra 1947 til 1950 var han konstituert leder for Brente steders regulering. Han var byplansjef i Kristiansand fra 1950 til 1965, og stod bak en rekke store utviklingsprosjekter i byen. I en periode var han også FN-rådgiver i Singapore, der han kartla slumområdet «Chinatown», som skulle saneres og fornyes samtidig med at Singapore ble uavhengig fra Storbritannia. I 1965 gikk han til jobben som fylkesregulerende arkitekt i Vestfold. Fra 1971 til 1986 var han professor i planlegging ved Arkitekthøgskolen.
Han er sønn av Georg Robert Lorange (1881–1967) jernbaneingeniør og Emilie Brodersen (1884–1967).


== Se også ==
Lorange (slekt)


== Premier ==
Deltakermedaljen for illegalt arbeide
Bolig- og byplanprisen hedersprisen 2012.


== Utgivelser ==
Erik Lorange og William Nygaard, red. (1950). Fra gjenreisning til nyreising. Fra regionplanmøtet i Alta 12.-18. juli 1948. 
Erik Lorange (1977). Regional tenkning. Betingelser for god planlegging. Universitetsforlaget. 
Erik Lorange (1984). Byen i landskapet, rommene i byen. Universitetsforlaget. 
Erik Lorange (1990). Historiske byer: Fra de eldste til renessansen. Universitetsforlaget. 
Erik Lorange (1995). Historiske byer: Fra renessansen til industrialismen. Universitetsforlaget. 


== Referanser ==
Ljosfonn

Ljosfonn er en stor platåbre i Torell Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger øst for den øvre del av Nathorstbreen, rundt 500 meter over havet, og er rundt 12 kilometer lang og 4 kilometer bred. Flere store dalbreer starter fra Ljosfonn, deriblant Nathorstbreen mot vest, Emiljanovbreen mot nord, og Skimebreen og Anna Margrethebreen mot øst.
Navnet betyr «den lyse breen»


== Referanser ==
Dragking

Dragking eller drag king (engelsk for «dragkonge»), forkortet DK, er en kvinnelig underholdningsartist som kler seg ut og opptrer som mann i dragshow. Kvinnen kan også leke med mannlige kjønnsuttrykk for å vekke oppmerksomhet.
Både dragkings og dragqueens, mannlige artister som opptrer som kvinner, er ofte tilknyttet LHBT-kulturen, det vil si miljøer preget av lesbiske, homofile, bifile og transpersoner. DK defineres der gjerne som en adferd, ikke en identitet.


== Før og nå ==
Seint på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet var det flere kvinnelige dragkings som ble berømte stjerner i varieté- og vaudeville-forestillinger i music halls i Storbritannia. Britisk pantomime beholdt også tradisjonen med å la kvinner spille mannlige roller. 
Fra midten av 1990-tallet har enkelte dragkings fått nesten samme status som dragqueens, en type dragartister som har en lengre og mer omfattende tradisjon i LHBT- og populærkulturen. 
Rollefigurene som dragkongene framstiller, har gjerne karikert maskuline kjennetegn og representerer stereotype mannsroller, for eksempel kroppsarbeidere, menn i dress eller rap-artister. Artistene kan også imitere berømte mannlige artister, for eksempel Elvis Presley og Michael Jackson. Vanligvis inneholder scenenumrene dans og sang, enten utført med egen stemme eller som pantomime til playback, det vil si forhåndsinnspilt lyd med musikk og stemmer. 
Den norske dokumentarfilmen Jenter med baller fra 2010 handler om den norske dragking-gruppa «daKings».


=== Ordbakgrunn ===
Det engelske ordet drag kan betegne det å kle seg ut i klær beregnet for det det motsatte kjønn, gjerne på en overdreven måte. Det språklige opphavet er usikkert. Én teori går ut på at drag er et slangord som oppstod i teaterlivet på 1870-tallet og nærmest betyr «(utkledt i kjole med langt) slep». Ordet ble på 1800-tallet også brukt om transvestitter,. Drag kan også være dannet fra et persisk ord for «slave», som i en fransk variant i USA skal ha vært kallenavn for «en huslig tøffelhelt i kvinneklær». Betegnelsen drag king skal første gang ha stått på trykk i 1972.


== Se også ==
Dragshow, underholdningsform og -forestilling der artister kler seg ut som det motsatte kjønn
Dragqueen, mannlig artist som kler seg ut og opptrer som en karikert feminin kvinnefigur
Crossdressing, engelsk betegnelse for det å kle seg ut som det motsatte kjønnet
Transvestisme, trangen til å kle seg og agere som det motsatte kjønn
Transmann, transperson som ved fødselen anses som jente men seinere identifiserer seg som mann


== Eksterne lenker ==
(en) Drag kings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Polakkbreen

Zawadzkibreen er en 15 kilometer lang og rundt 4 kilometer bred sidebre til Nathorstbreen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en dalbre og ligger i Torell Land. Breen starter øst for Kopernikusfjellet og går mot nordøst på sørsida av Pilsudskifjella.
Breen har navn etter folkeslaget polakker.


== Referanser ==
Ikke-spillerstyrt spiller

En ikke-spillerstyrt spiller, ikke-spillerstyrt figur eller NPC (fra engelsk: «Non-Playable Character») er en figur i et videospill som ikke styres av en spillet, men heller av spillets kunstige intelligens (om figuren beveger seg). Ikke-spillerstyrte figurer forekommer i de fleste spill, og er muligens mest merkbare i MMORPG-spill og førstepersonsskytespill. I noen tilfeller er ikke-spillerstyrte figurer ofte programmert til å reagere på samme måte som det mennesker ville ha gjort i forskjellige situasjoner, men de får ofte satt begrensninger til hvor eksakte de er slik at de ikke skal være uoverkommelige for menneskelige spillere. Noen ikke-spillerstyrte figurer er nærmest objekter, som står på ett sted for å gi ut oppdrag, drive handel eller som en veiviser.


== Referanser ==
Dobrowolskibreen

Dobrowolskibreen er en 7 kilometer lang og rundt 2 kilometer bred sidebre til Nathorstbreen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en dalbre og ligger i Torell Land. Breen starter nordøst for Sølvknappane, på et breplatå hvorfra Dobrowolskibreen går mot vest og Krøkjebreen går mot øst.
Breen har navn etter den polske geofysikeren og polarforskeren Antoni Bolesław Dobrowolski.


== Referanser ==
Tyrimmas av Makedonia

Tyrimmas (gresk: Τυρίμμας) var en konge av Makedonia fra rundt 750 f.Kr. til 700 f.Kr., eller 765/4 f.Kr. til 727/6 f.Kr. (nøyaktige beregninger er ikke mulig). Ifølge de gamle kongelistene regjerte han i 38 år, men Diodorus Siculus mente det var 43 år. Ingen detaljer er kjent om ham.
Som de kongene forut ham er han mest sannsynlig legendarisk, og ikke historisk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hieronymus: Chronicon (Merton-manuskriptet), Folio 76 recto
Gretchen Mol

Gretchen Mol (født 8. november 1972 i Deep River i Connecticut) er en amerikansk skuespiller og tidligere modell. Hun er best kjent for sine roller i filmer som Siste spill, Celebrity, 3:10 to Yuma, The Thirteenth Floor og The Notorious Bettie Page, hvor hun spilte tittelrollen. Hun spiller for tiden Gillian Darmody i HBOs Boardwalk Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gretchen Mol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gretchen Mol på Internet Movie Database 
(sv) Gretchen Mol i Svensk Filmdatabas 
(da) Gretchen Mol på Scope 
(fr) Gretchen Mol på Allociné 
(en) Gretchen Mol på AllMovie 
(en) Gretchen Mol hos Turner Classic Movies 
(en) Gretchen Mol hos Rotten Tomatoes 
(en) Gretchen Mol hos The Movie Database 
(en) Gretchen Mol hos Internet Broadway Database