César Manrique

César Manrique (født 24. april 1919 i byen Arrecife på Lanzarote, død 25. september 1992 i byen Tahíche, Teguise) var en spansk maler, designer, hage- og husarkitekt.


== Biografi ==
I fem år, fra 1945, var Manrique student ved kunstskolen San Fernando i Madrid.  I 1964 besøkte han Houston og New York og hadde en utstilling i Catherine Viviano-galleriet.
Manrique har hatt stor innflytelse på reguleringsplanene over Lanzarote. Han forstod tidlig Lanzarotes turistpotensiale, og drev vellykket lobbyvirksomhet. Et aspekt av dette er at Lanzarote i dag bare har en «skyskraper».  Alle hus på øya er malt hvite eller sandfargede, med blå eller grønne karmer og dører. Det er også sterkt regulert hvor mange kubikkmeter hus man får lov å bygge i forhold til tomtearealet.  
Manrique ble drept i en bilulykke nær stiftelsens senter, hans tidligere hjem, på Lanzarote i 1992. Han ble 73 år.


== Fundación César Manrique ==

César Manrique-stiftelsen ble opprettet av César Manrique og en gruppe venner i 1982, men ble ikke offisielt åpnet før i 1992, etter Manriques død. Stiftelsen, som holder til i Manriques tidligere hjem, er en privat, ideell organisasjon som gir turister adgang til Manriques hjem. Stiftelsen er også et kunstgalleri som viser både kunst som Manrique selv skapte og kunst som han samlet gjennom livet.  Galleriet har originale skisser laget av Pablo Picasso og Joan Miró. Pengene som stitelsen tjener på billettsalget blir brukt på Lanzarote til å skape bevissthet om kunst, og for å finansiere stiftelsen sitt arbeid for kunst, kultur og miljø. 
Manriques hjem ble bygget på en tomt på 3 000 m² som ligger i et området som ble rammet av vulkanutbruddet som var på Lanzarote på 1800-tallet. Manrique begynte på arbeidet med hjemmet etter at han kom tilbake fra New York i 1966. Rommene i andre etasje, inkludert hans studio, ble laget med intensjon om å bygge i tråd med tradisjonene på Lanzarote, men samtidig gjøre dem mer moderne med åpne rom og store vinduer. Første etasje, som er under bakkenivå, består av fem områder som er inne i vulkanske bobler. Rommene der er laget av den vulkanske bergarten basalt. I den sentrale grotten finner vi et rekreasjonsområde som har svømmebasseng, grillplass og et lite dansegulv.
Utenfor det som engang var hovedhuset kommer de besøkende til et uteområde med en firkantet fontene i midten, før de kommer til en liten kafé og suvenirbutikk. Dette området var tidligere César Manrique sin garasje.


== Utmerkelser ==
1978 World Prize for Ecology and Tourism (Weltpreis für Ökologie und Tourismus) Berlin, Tyskland.
1982 Netherlands Laureate Van D´Abeod, Nederland.
1986 Europa Nostra prisen Europaparlamentet
1989 Kunstpris fra de Kanariske myndighetene.
1989 Fritz Schumacher prisen ved universitetet i Hannover, Tyskland.


== Verker ==


=== På Lanzarote ===
Casa Museo del Campesino (ved siden av denne står en av César Manriques mest berømte skulpturer kalt «Fecundidad»).
Casa Museo Monumento del Campesino.
Mirador del Rio (bygd i 1973 med utsikt til naboøya La Graciosa).
Jameos del Agua (konsertsted og restaurant for 600 personer i en grotte).
Jardin de Cactus (en kaktushage med over 1,100 ulike kaktusarter nær Guatiza.
Taro de Tahíche.
Museo Internacional de Arte Contemporaneo (Det internasjonale museet for samtidskunst ved Castillo de San José med malerier av Miró, Millares, Mompó, Oscar Dominguez, Gerardo Rueda, Eusebio Sempérez, Augustín Cárdena og César Manrique).
El Almacén..
Hage og svømmebasseng til det femstjerners hotellet Las Salinas i Costa Teguise.
El triunfador (en skulptur bygd i 1990 på området til Fundacion César Manrique).
Juguetes del viento (vindmølle bygd i 1992 i Arrieta).
El Diablo symbolet (logoen til Timanfaya National Park.
El Diablo Restaurant i Timanfaya National Park (der lages maten over vulkansk varme, og de har også en utendørs vulkansk grill).


=== Utenfor Lanzarote ===
Lido Martiánez a.k.a Lago Martiánez (1977, stort, delvis naturlig, utendørs basseng med sjøvann i Puerto de la Cruz, Tenerife).
Playa Jardin (vulkansk strand og sub-tropisk hagekompleks i Puerto de la Cruz, Tenerife).
La Vaguada (1983).
La Peña (1989, restaurant og utkikkspunkt på El Hierro).
Mirador del Palmerejeo (1989, utkikkspunkt i La Gomera).
Canarian Pavillion (1992, Expo 92, Seville, Spain).


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
César,Manrique Arquitectura inédita
Lancelot Internacional, Especial: César Manrique, Lanzarote, 3. Revisada 1996, Lanzarote.
Scarpa, Alejandro. César Manrique, acupuntura territorial en Lanzarote (2019). Centros de Arte, Cultura y Turismo del Cabildo de Lanzarote. ISBN 978-84-12-00223-2


== Eksterne lenker ==
(en) César Manrique – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) César Manrique – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.cesarmanrique.com
http://www.fcmanrique.org
(en) Nettsted inkludert et interaktivt kart over Lanzarote med alt det arkitektoniske arbeidet til César Manrique, og detaljerte tegninger av hans arbeider.