jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Folkemusikprisen i Danmark

Folkemusikprisen i Danmark eller Den danske folkemusikpris ble innstiftet i 1995 i forbindelse med Skagen Festivals 25-årsjubileum i et samarbeid mellom festivalen og Danmarks Radio.
Prisen gis som bidrag til musikere eller andre som har ytt en særlig innsats innenfor folkemusikkens utvikling eller utbredelse.


== Vinnere av Folkemusikprisen i Danmark ==
1995: Lillebjørn Nilsen, Norge
1996: Carl Erik Lundgaard Jensen, Danmark
1997: Allan Taylor, England
1998: Mikael Wiehe, Sverige
1999: Lars Lilholt, Danmark
2000: Allan Olsen, Danmark
2001: Tom Paxton, USA
2002: Povl Dissing, Danmark
2003: Sebastian, Danmark
2004: The Dubliners, Irland
2005: McCalmans, Skottland
2006: Eric Bogle, Australia
2007: De Gyldne Løver, Danmark
2008: Donovan, Skottland
2009: Åge Aleksandersen, Norge
2010: Arlo Guthrie, USA
2011: Dougie MacLean, Skottland
2012: Aly Bain & Phil Cunningham, Skottland
2013: Buffy Sainte-Marie, Canada
2014: Habadekuk, Danmark
2015: Eleanor Shanley, Irland
2016: Helge Engelbrecht, Danmark
2017: Folkeklubben, Danmark
2018: The Sands Family, Nord-Irland
2019: Oysterband, England
2022: Andy Irvine, Irland


== Eksterne lenker ==
Årets vinner av Folkemusikprisen i Danmark
Bolivia under Sommer-OL 2004

Bolivia under Sommer-OL 2004. Sju sportsutøvere, fire menn og tre kvinner fra Bolivia deltok i fem sporter, friidrett, judo, svømming, skyting og turn under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 23. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Trygve Rønningen

Trygve Rønningen (født 7. juni 1968 på Dokka i Oppland) er en norsk journalist, programleder og medieleder.Har studerte administrasjon og ledelse ved Hedmark distriktshøgskole, før han i 1988 ble ansatt som journalist på Valdreskontoret til Oppland Arbeiderblad. Rønningen var vernepliktig journalist i Forsvarets Forum i 1989. I 1990 ble han ansatt som journalist i VGs Rampelys-redaksjon. 
Da TV 2 var under etablering i 1991, var Rønningen av de første som ble ansatt i programvirksomheten. Der hadde han det første året rollen som prosjektleder, og dernest som programleder for det daglige magasinprogrammet God ettermiddag, Norge!. Fra 1994 var Rønningen underholdningssjef i TV 2, og deretter program- og planleggingssjef fra 1997 til 2000. Rønningen var i denne perioden også programleder for en rekke TV-programmer, inkludert Jeopardy! og Nå eller aldri. Rønningen har senere også ledet TV-programmene Big Brother og Singel 24/7.
I 2000 etablerte Rønningen sammen med tre medgründere det interaktive TV-selskapet Cee.tv, med blant andre Telenor på eiersiden. I 2003 ble han ansatt som programdirektør i P4 Radio Hele Norge. Fra 2006 var han programdirektør i MTG Norge, med hovedfokus på videreutviklingen av TV3 og etableringen av Viasat 4 frem til han sluttet 6. september 2011. Fra desember 2011 til desember 2013  sitter Rønningen som daglig leder i det norske TV-produksjonsselskapet Mastiff, et selskap tilhørende Zodiak Media-gruppen. Rønningen ble 1. januar 2014 administrerende direktør og sjefredaktør i P4 Radio Hele Norge AS før han i mai 2015 vendte tilbake til MTG som administrerende direktør. 19. september 2016 ble det kunngjort at Rønningen skulle overta  etter Trond Kvernstrøm som kanaldirektør i TV 2. Han startet i jobben i juni 2017..   
Trygve Rønningen har skrevet en rekke artikler og medvirket som skribent i flere tidsskrifter og bøker. Han skrev og utga i 1994 biografien om artisten Sputnik. Han har hatt flere tillitsverv, deriblant som styremedlem i Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trygve Rønningen på Internet Movie Database 
Trygve Rønningen går til P4 Artikkel i Kampanje 2. juli 2003, oppdatert 29. mai 2007
Trygve Rønningen inn i toppledelsen i TV2 Artikkel i Aftenposten 19. september 2016
Arkitekturåret 1228

Arkitekturåret 1228 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1228.


== Hendelser ==


== Bygninger ==

Slottet i Angers (Château d'Angers) påbegynnes.
1211→1228: Byggingen av klosteret på Mont-Saint-Michel avsluttes.
ca. 1070→1300: Byggingen av Nidarosdomen pågår.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
…
Kolossalorden

Kolossalorden er en arkitektonisk søyleorden med søyler eller pilastre som strekker seg over to eller flere etasjer, ofte i hele fasadens høyde. Søyler i vanlig etasjehøyde kan flankere vindus- eller døråpninger i hver etasje mellom kolossalsøyler eller -pilastre. Kolossalordenen kan gjøre bruk av alle de klassiske søyleordener; dorisk, jonisk, korintisk osv. Systemet kom i bruk i renessansen, og et tidlig eksempel er kirken Sant'Andrea i Mantova av Alberti, påbegynt i 1472. Michelangelo brukte kolossalsøyler i fasadene på Capitol i Roma, oppført fra 1564 til 1568. Kolossalordenen ble særlig utbredt i  manierismen og barokken og ble tatt opp igjen i historismen.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Gjersjøelva

Gjersjøelva, elv i Nordre Follo kommune, Viken, renner fra Gjersjøen og nordover ut i Bunnefjorden. Elva har således et samlet fall på 40 meter. Elveløpet veksler mellom stilleflytende partier og dammer, små stryk og fosser. I elva finnes rik vann- og vannkantvegetasjon. Det nederste stykket danner elva grense mot Oslo.
Fiskeslag som finnes i elva er gjedde, abbor, gjørs, mort, brasme, sørv, ål og ørekyt. I nedre del av elva går det laks og sjøørret. Bestanden av laksefisk betegnes som «moderat påvirket» og «redusert». Fiske etter laks og sjøørret er tillatt fra 15. juni til 30. september unntatt 1. til 14. juli.En av de første vannsager i Norge lå ved Gjersjøelva (like etter 1500), og den ble som del av gården Hvitebjørn  1529 kjøpt av Henrik Krummedike. Gjersjøelva het tidligere Hvitebjørnselven.Ved elva var det også både salpeterverk og kruttmølle, som var i drift i perioden 1750 - 1869.


== Se også ==
Liste over elver i Akershus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Eventyret om Oppegård, Gjersjøelva». Sigurd O. Dancke. Arkivert fra originalen 9. august 2011. Besøkt 6. august 2015.
Orkanen Celia

Orkanen Celia er den første orkanen og tredje navngitte syklonen i orkansesongen i Stillehavet 2010. Celias opphav var et bredt lavtrykksområde, som ble dannet 17. juni. Det var gunstige forhold for videre utvikling av lavtrykket, og meteorologer kunne tidlig 19. juni konstatere at det hadde utviklet seg til det tropiske lavtrykket 4-E. Senere samme morgen styrket det tropiske lavtrykket seg til en tropisk storm og ble navngitt Celia. Celia økte i styrke og ble ventet å styrke seg til orkan innen 48 timer. Etter en periode med rask økning i styrke var Celia blitt en kraftig tropisk storm. Sterkt vindskjær begrenset imidlertid videre intisifisering inntil 20. juni, da Celia ble oppgradert til sesongens første kategori 1-orkan. Den 21. juni økte orkanen i styrke til en kategori 2-orkan. Den 24. juni vokste orkanen til maks intensitet, men i løpet av de neste 48 timene ble orkanen svekket idet den beveget seg inn i et mer stabilt område med forstyrrende vinder og lite fuktighet. Orkanen ble etterhvert nedgradert til en tropisk storm, og stormen løste seg til slutt opp den 28. juni. 


== Se også ==
Orkanen Celia (1970)
Neijiang kraftverk

Må ikke forveksles med Neijiang kraftvarmeverk i Liaoning.Neijiang kraftverk er et kompleks av tre integrerte kullkraftverk, i byen Neijiang i Sichuan, sentrale Kina. Byen ligger i Chengdu-Chongqing økonomiske sone, og har betydelig vekst. Kraftverket består av tre enheter med en rekke blokker, med en samlet kapasitet på 1 000 MW. Kokerne er levert av Foster Wheeler. Årlig produksjon er om lag 3,64 TWh.
Enhetene omfatter:

Bai Ma kullkraftverk – 900 MW, fordelt på bl.a generator nr 21-23 (3 x 200 MW), samt et 300 MW-sett levert av Alstom i 2005. Kraftstasjonen er eid av hovedoperatør China Huadian Corporation.
Gao Ba kullkraftverk – 100 MW, fordelt på en blokk, eid av China Guodian Corporation.300 MW-blokken i Bai Ma er den største kombinasjonsblokken for kullfyring i Kina, og den gjør Bai Ma til et kraftvarmeverk som også leverer fjernvarme.
Det eksisterer konkrete planer om ytterligere utvidelse av kraftkapasiteten i Neijiang.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Sichuan Investeringsbyrå - «Neijiang, the core city of the 4th increasing pole of China’s economy» - Investment Ⅴ: Electric Power Energy. Besøkt 20. juni 2010.
Den tropiske stormen Blas

Den tropiske stormen Blas er den tredje syklonen og andre navngitte stormen i orkansesongen i Stillehavet 2010. 
Et bredt lavtrykksområde ble registrert av National Hurricane Center (NHC) den 12. juni. Lavtrykket ble fem dager senere bedre organisert, med kraftig konveksjon nær sentrum av systemet. På grunnlag av dette ble systemet oppgradert til det tropiske lavtrykket 3-E. Et annet tropisk lavtrykk (2-E) hadde kort tid før dannet seg vest for 3-E. Bare én time etter at systemet var oppgradert til tropisk lavtrykk, ble det oppgradert på nytt og navngitt den tropiske stormen Blas. Blas var kraftig den 19. juni med en vindstyrke på 100 km/t. Senere denne dagen ble forholdene mindre gunstige for utviklingen etterhvert som den tropiske stormen beveget seg vestover. Som et resultat av dette begynte Blas forsiktig å svekkes.
Manuel Beingolea

Manuel Beingolea (født 1881 i Lima, død 1953 samme sted) var en peruansk skribent, journalist og offentlig funksjonær. Hans litterære verk, som ble til innenfor den modernistiske strømingen, begrenset seg til den fortellende sjangeren (historier og én roman). Sammen med andre representanter for sin generasjon, som Clemente Palma og Ventura García Calderón (slutten på 1800- og begynnelen på 1900-tallet), tilførte han den peruanske litteraturen utarbeidelsen av novellen under moderne normer, en sjanger hvor Abraham Valdelomar og Enrique López Albujar senere kom til å bemerke seg. Mariátegui beskrev Beingolea som «en forteller med fin humor og ekskvisitt fantasi som dyrker, i novellen, dekadentismen av det sjeldne og det ekstraordinære».
Mundra kullkraftverk

Mundra kullkraftverk eller Mundra UMPP er et kullkraftverk i byen Mundra i Gujarat i India. Den er det første av flere såkalte Ultra Mega-kraftverk regjeringen ønsker bygget innen 2017. 
Prosjektet ble gitt til Tata Power i 2007, og hadde internasjonal finansieringsstøtte. Anlegget har 5 x 830 MW superkritiske enheter fra Doosan-Alstom. Kraftverket var Indias største da det var fullført, med en produksjonskapasitet på netto 4 000 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Statusrapport, side 4. – 4. kvartal 2009.
Doosan – «Ultra Mega Power Project 5 x 830 MWe Supercritical Power Plant», side 17.
Reduction of Greenhouse Gas Emissions through Adoption of Supercritical Technology in Coal Fired Thermal Power Plants in India - Sonia Chopra, Lunds universitet, 2009.
SourceWatch org - «Mundra Ultra Mega Power Project».
Clemente Palma

Clemente Palma Ramírez (født 3. desember 1872 i Lima, død 13. august 1946 i Lima) var en peruansk forfatter. Palma tilhørte den modernistiske strømningen og var en av de første som dyrket denne i Peru.
Da Palmas far, Ricardo Palma, var direktør for Nasjonalbiblioteket i Peru, fikk han muligheten til å lese verkene til en rekke utenlandske forfattere, særlig russiske.
I 1899 avsluttet han sine litterære studier ved Universidad Nacional Mayor de San Marcos med sin avhandling El Porvenir de las Razas en el Perú.
Fra 1902 til 1904 var Palma konsul for Peru i Frankrike og fra 1919 til 1930 var han parlamentsmedlem og støttet regjeringen til Augusto B. Leguía.Palma var også aktiv i pressebransjen. Han var direktør for bladene Prisma (1906–1908) og Variedades (1908–1931) og for avisen La Crónica (1912–1929).


== Referanser ==
Sipat kraftverk

Sipat kraftverk er et kullkraftverk i landsbyen Sipat 25 km utenfor Bilaspur i Chhattisgarh i det østlig-sentrale India. Prosjektet hadde statlig og internasjonal finansieringsstøtte, og har 3 x 660 superkritiske enheter fra Doosan-Alstom i fase I (2011-12), parallelt med 2 x 500 MW ikke-kritiske i fase II (2007-08). Kraftverket er et av Indias største, med 2 680 MW. Operatør er det statlige NTPC.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Doosan – «Doosan Steam Generators», side 17.
Reduction of Greenhouse Gas Emissions through Adoption of Supercritical Technology in Coal Fired Thermal Power Plants in India - Sonia Chopra, Lunds universitet, 2009.
Wangqu kullkraftverk

Wangqu kullkraftverk er et kullkraftverk i byen Wangqu i provinsen Shanxi, i det sentral-østlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 200 MW fordelt på 2 like store turbiner á 600 MW hver. Kontrakten på utbyggingen ble effektuert i 2003. Operatør er Shenhua Luneng Group.
De to blokkene er superkritiske, dvs at forbrenningen skjer under meget høy temperatur og trykk for å øke effektiviteten og redusere de relative utslippene. Enhetene er levert av Doosan-Babcock. Dongfang Electric har også levert utstyr. Operatør er et lokalt etablert driftsselskap.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Doosan – «Doosan Steam Generators», side 19.
Thermal Power Projects - Dongfang Electric. Besøkt 11. september 2010.
The Diffusion of Clean Coal Combustion Technologies For Power Plants in China – Daniel Vallentin & Liguang Liu, Roskilde Universitet, mai 2005, side 36. Besøkt 1. juni 2013.
Dighanikaya

Dighanikaya eller Digha nikaya er en buddhistisk religiøs tekstsamling. Det er den første av fem samlinger (nikaya) innenfor Sutta pitaka, som er en av «de tre kurvene» i Tripitaka, Theravadabuddhismens kanon. Sutta pitaka er den av de tre kurvene som inneholder læreutsagn fra Buddha og hans disipler om buddhismens innhold.
Dighanikaya består av 34 dialoger; delt i tre grupper: Sīlakkhandhavagga, Mahavagga og Patika-vagga.
Blant de mest kjente «sutta»ene (sutra) fra verket er nr 16, Maha-parinibbana Sutta, som skildrer Buddhas siste dager og død; nr 31 Sigalovada Sutta hvor buddha drøfter trosutøvelse og etikk for lege buddhister. Videre nr 2 Samaññaphala og nr 1 Brahmajala Sutta om universets historie og fremtid; og nr 9  Potthapada Suttaen som anbefaler og veileder i samathameditasjon.


== Dighanikaya på norsk ==
Buddhas samtaler; oversatt av Kåre A. Lie.
Bd 1: De lange tekstene. Bind 1 : Moralavsnittsbindet = Sīlakkhandhavagga. (sutta 1-13) Solum forlag, 1992 ISBN 82-560-0840-7
Bd 2: De lange tekstene. Bind 2 : Det store bindet = Mahavagga. (sutta 14-23) Solum forlag, 2007. ISBN 82-560-1488-1
utdrag er gjengitt i samlingen Buddhas fortellinger, 2001
utdrag er gjengitt i Oppmerksomhetstrening, kjernen i buddhistisk meditasjon av Nyanaponika Thera. Solum forlag, 1988


== Referanser ==
Khuddakanikaya

Khuddakanikaya eller Khuddaka nikaya er en buddhistisk religiøs tekstsamling. Det er den femte av fem samlinger (nikaya) innenfor Sutta pitaka, som er en av «de tre kurvene» i Tripitaka, Theravadabuddhismens kanon. Sutta pitaka er den av de tre kurvene som inneholder læreutsagn fra Buddha om buddhismens innhold.
Samlingen består av 18 tekster eller bøker, som alle er tilskrevet enten Buddha eller hans disipler.
Blant de mest kjente avsnittene er Dhammapada, Metta sutta, Mangala sutta, Theragatha (Brødrenes sanger), Therigatha (Søstrenes sanger) og Jatakaene inngår. Milindapanha og to andre deler finnes i burmesiske versjoner, men ikke i Thailand og Sri Lanka.


== Khuddakanikaya på norsk ==
Dhammapada; til norsk ved Kåre A. Lie. Solum forlag, 1976; Gyldendal, 1996; 2002. ISBN 82-05-30700-8
Dhammapada; gjendiktning, noter og innledende essay ved Kåre A. Lie. Bokklubben, 2009. Verdens hellige skrifter. ISBN 978-82-525-7418-0
Søstrenes sanger : Therigatha; til norsk ved Tone Lie Bøttinger og Kåre A. Lie. Pax, 2000
Brødrenes sanger : fra buddhismens hellige skrifter; til norsk ved Kåre A. Lie og Tone Lie. Pax, 2006
Utdrag er presentert i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.


== Referanser ==
Isn’t Anything

Isn't Anything er debutalbumet til det irsk-britiske bandet My Bloody Valentine, utgitt i 1988. 
Albumet kom til å inspirere en rekke britiske band, og sammen med bandets tidligere EP-utgivelser spilte Isn't Anything en viktig rolle for utviklingen av musikksjangeren shoegaze.


== Sporliste ==
«Soft As Snow (But Warm Inside)» (Kevin Shields, Colm O'Ciosoig) – 2:21
«Lose My Breath» (Bilinda Butcher, Shields) – 3:37
«Cupid Come» (Butcher, Shields) – 4:27
«(When You Wake) You're Still in a Dream» (O'Ciosoig, Shields) – 3:16
«No More Sorry» (Butcher, Shields) – 2:48
«All I Need» (Shields) – 3:04
«Feed Me with Your Kiss» (Shields) – 3:54
«Sueisfine» (Shields, O'Ciosoig) – 2:12
«Several Girls Galore» (Butcher, Shields) – 2:21
«You Never Should» (Shields) – 3:21
«Nothing Much to Lose» (Shields) – 3:16
«I Can See It (But I Can't Feel It)» (Shields) – 3:10


== Personell ==
Kevin Shields – Gitar, vokal
Bilinda Butcher – Gitar, vokal
Colm O'Ciosoig – Trommer
Deb Googe – Bass
My Bloody Valentine – Produksjon
Dave Anderson – Lydtekniker
Steve Nunn – Lydtekniker
Alex Russell – Lydtekniker
Joe Dilworth – Foto


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isn't Anything på Discogs 
(en) Isn't Anything på MusicBrainz 
(en) Isn't Anything på Spotify 
(en) Isn't Anything på AllMusic
Ralph Miliband

Ralph Miliband (født 7. januar 1924, død 21. mai 1994) var en britisk professor i statsvitenskap, med tilknytning til London School of Economics. Han blei født som Adolphe Miliband av polsk-jødiske foreldre i Brussel, men foreldrene flykta derfra etter Tysklands invasjon i 1940. 
Miliband var marxist og tilhørte «det nye venstre» i Storbritannia. Han har gjort banebrytende studier av hvordan statsmakten fungerer under kapitalismen og hvordan en overklasse tross radikale reformer lykkes å beholde et nærmest totalt grep over statsmakt og økonomi.
Miliband er far til labourpolitikerne David Miliband og Ed Miliband.


== Referanser ==
Metta sutta

Metta sutta eller Karaṇīya Mettā Sutta er en religiøs tekst fra buddhismen. Teksten er 10 vers lang, og er en del Uraga Vagga, den første del av «boken» Sutta Nipita; og samtidig også en del av «boken» Khuddakapatha; begge bøkene inngår i Khuddakanikaya-samlingen.
Teksten er en meditasjonstekst som anbefales for å oppnå indre harmoni, konsentrasjon og «oppvåking». Teksten gjenspeiler, og skal bidra til å framme utvikling av, «Metta» (kjærlig vennlighet), en av de ti kvalitetene i Paramita. I teksten beskriftes femten moralske karakteristika som er viktige for å oppnå Metta; blant annet oppriktighet (suju), vilje til å bli korrigert (suvaco), varsomhet (mudu) og fravær av arroganse (anatimani). Teksten brukes ofte i religiøse seremonier i theravadatradisjonen.
Ifølge legender skal Buddha selv ha instruert en gruppe munker i å bruke denne meditasjonsteksten for å motstå trakassering fra fiendtlige guder.
Teksten finnes på norsk i Buddhas lære av Walpola Sri Rahula, 1991; og i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.
Gustaf Sjökvists kammarkör

Gustaf Sjökvists kammarkör ble startet i 1994 og ledes av professor Gustaf Sjökvist. Koret har cirka 35 medlemmer og har sin base i Storkyrkan i Stockholm, hvor Gustaf Sjökvist er organist.
GSKK har gjennom årene samarbeidet med artister som Barbara Hendricks, Edita Gruberova, Håkan Hagegård og The Real Group, og med dirigenter som Emmanuelle Haim og Peter Dijkstra.
Diskografien består av et titalls CD-innspillinger, med verk av blant andre Lars Edlund, Hugo Alfvén og Nils Lindberg.
GSKK har uroppført en rekke verk av Lars Edlund, Sven-David Sandström, Kerstin Jeppsson, Jan Sandström og Georg Riedel.
GSKK turnerer ofte, både i og utenfor Sverige; blant annet har koret gitt konserter i USA, Marokko, Taiwan, Frankrike og Italia. I bryllupet mellom kronprinsesse Victoria og Daniel Westling sang koret sammen med Storkyrkans kör under vielsen i Storkyrkan.


== Eksterne lenker ==
Gustaf Sjökvists kammarkör
Lars Erik Underthun

Lars Erik Underthun (født 10. februar 1957) er en prisbelønt norsk kokk, golfspiller og forretningsmann fra Røa. Han gikk yrkesskole på Sogn videregående skole (1974), gikk i lære på Hotel Continental og hos Hroar Dege på 3 kokker der han ble forfremmet til kjøkkensjef de siste 4 av 8 år. Han tok også kjøkkensjef-linjen ved Norsk Hotellhøgskole i Stavanger og var innom  Hotel Boule D'or i Barbezieux-Saint-Hilaire nordom Bordeaux.  Som medlem i Oslo Golfklubb var han med på det norske herrelandslaget i 1985.  På denne tiden etablerte han Carte Blanche med Ingvar Nilsen i Smedstad Hotell og ble i 1988 hyret inn til Holberg (Årstidene) på SAS-hotellet etter Gunnar Forsell. Han oppnådde i 1991 en stjerne i Michelinguiden for sitt nystartede Spisestedet Feinschmecker som han eier med Bengt Wilson. Restauranten mistet imidlertid stjernen i 2012. Underthun og Wilson var også med å starte Restaurant Oro i 2000 med Terje Ness, der stjernen kom i 2001, men etterhvert solgte Underthun seg ut. I tiden 1998-2003 var han ofte å se i NRK-programmet Kokkekamp.


== Meritter ==
Årets kjøkkensjef 1988 for sitt virke ved sin egen Carte Blanche
Norges kokkelandslag 1987-92
Kokke-OL:  Bronse i 1988, sølv i 1992.
Bocuse d'Or i Lyon den 23. januar 1991:  Sølv og 60 000 kroner med eleven Trond Moi som hjelper (chef commis). De hadde fem timer på å lage mat for tolv med tre stykk sjøtunge (800 gram) og tre stykk and (1800 gram) fra Bresse, men ingen dessert.  Blant de 22 dommere fant man den norske Hroar Dege.


== Utgivelser ==
Årstidene (1989)
Feinschmeckernes fristelser (Naturforlaget, 2001).  Med Ola Kirkemo


== Referanser ==
Mangala sutta

Mangala sutta eller Mahāmangala Sutta er en religiøs tekst fra buddhismen. Teksten er en del Culla Vagga, den andre delen av «boken» Sutta Nipita; og samtidig også en del av «boken» Khuddakapatha; begge bøkene inngår i Khuddakanikaya-samlingen.
Teksten gjengir 38 «velsignelser», eller personlige målsettinger for et liv i pakt med Buddhas lære. Disse er samlet i ti grupper, med en stigende grad av åndelig bevissthet.
Teksten finnes på norsk i Buddhas lære av Walpola Sri Rahula, 1991; og i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.
Therigatha

Therigatha (på norsk Søstrenes sanger) er et religiøst skrift fra buddhismen; en samling på 73 korte dikt som skal ha blitt framsagt av buddhistiske nonner i den tidlige sanghatradisjonen. Diktene er en viktig kilde til forståelsen av kvinnesynet i buddhismens første tid.
Therigatha er en del av Khuddakanikaya, som er den siste av de fem tekstsamlingene (nikaya) som utgjør Sutta Pitaka, «den andre kurven» i Tipitaka, theravadabuddhismens kanon av hellige tekster.
Blant de 73 diktene finnes blant annet dikt tillagt en mor som har mistet sitt barn, dikt av en tidligere prostituert, av en rik arving som forlot sitt liv i luksus, og av Buddhas fostermor Mahapajapati Gotami. 


== Therigatha på norsk ==
Søstrenes sanger : Therigatha; til norsk ved Tone Lie Bøttinger og Kåre A. Lie. Pax, 2000. ISBN 82-530-2145-3
Utdrag er presentert i samlingen Buddhas fortellinger, 2001.
Nina Sjøen

Nina Sjøen (født 9. august 1961) er en norsk kokk og prisbelønt konditor, senere matskribent og matstylist.
Hun er utdannet på handelsskole og kokkeskole.
Som kokk jobbet hun ved Restaurant Blom i Oslo fra 1985 til 1986, på Spisestedet Feinschmecker fra 1986 til 1990, og på Bagatelle fra 1990 til 1995. Hun har også arbeidet ved Le Gavroche i London, Auroel i New York og Westin Stanford i Singapore, samt fra Malaysia og New Zealand.I 1996 gikk Sjøen inn i foretaket Tante Sofies hus, som var en del av butikkjeden Jacob's på Holtet i Oslo. Senere ble hun frilans.
Hun har utgitt flere bøker.


== Meritter ==
Dessertkokk på det norske kokkelandslaget i fire år. Hun var med på å vinne sølv i kokke-olympiaden i Berlin i 1997.
Kokke-OL: deltager i 1996 og 2000


== Bibliografi ==
2000: Søtt. Desserter og kaker med idéer til drikke (Messel forlag); med fotografier av Ulla Westbø
2002: Bare sjokolade (Future & Hope forlag); medforfatter: Sverre Sætre
2003: Te med mer (Future & Hope forlag); medforfatter: Dale Clements


== Referanser ==