jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Munnruger

Munnruging er en form for yngelpleie hos enkelte grupper av dyr, hvor yngelen holder til i foreldrenes munn mens de er små. Munnruging er utbredt blant fisk, og flere forskjellige familier har utviklet dette trekket uavhengig av hverandre. Det finnes også munnrugere i andre dyregrupper, f.eks. frosken Rhinoderma darwinii.
Beniarrés-demningen

Beniarrés-demningen er en demning med vannkraftverk i elva Rio Serpis i sørøstre Spania. Det ligger i provinsen Alicante, Beniarrés kommune. Anleggsarbeidene startet i 1950, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1958. 
Reseervoarets areal er inntil 2,68 km² (268 hektar), og vannvolumet opp til 27 – 30 ¨millioner m³. Demningen er 53 meter høy og 395 meter lang bue-gravitasjonsdam i betong.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
Beniarres - SEPREM. Besøkt 17. januar 2012.
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Karin Wiksén

Karin Borgny Wiksén (født 25. juli 1917 i Sandefjord, død 16. oktober 1999 i Trondheim) var en norsk sosionom og politiker (H).
Hun var datter av skreddermester Carl Wiksén og hustru Clara Jensen Sollie, og flyttet til Trondheim som barn. Hennes søster, journalist Esther-Marie (født Wiksén), ble gift med advokat Thorvald Wiig.Gjennom yrke og deltagelse i organisasjonsliv og politikken jobbet hun hele livet for svakerestilte grupper, som eldre, funksjonshemmede og krigspensjonister. Ved siden av stillingen som sosialkurator var hun blant annet formann i Sør-Trøndelag Støttelag for psykisk utviklingshemmede i 1952, leder for Nasjonalhjelpens Fonds kuratorvirksomhet i Trøndelag og på Nordmøre, viseformann i Norges Røde Kors, medlem av Sør-Trøndelag fylkesting, styremedlem i Trondheim Høyre, første formann i Høyres Penjonistforening for Trondheim og Malvik fra 1979 til 1981 og første formann i Fellesrådet for Høyres Pensjonistforeninger (nå Senior Høyre) fra 1981 til 1983.
«Karin Wiksén som også i en menneskealder sto på barrikadene. Ikke for moter, men for eldre og krigspensjonister. En myndig dame som ruvet i landskapet også i forhold til stemmeprakt. Ingen som var til stede vil vel noensinne glemme da hun feide inn i bystyresalen under en debatt om elendigheten blant eldre i Trondheim. Hun peker med stokken opp mot galleriet hvor de eldre protestantene sitter og forkynner med rungende røst: – Vi er jo her som den tause majoritet!»
Wiksén var æresmedlem av blant andre Norges Røde Kors (1966), Høyres Penjonistforening for Trondheim og Malvik (1981) samt Trøndelag Krigsseilerforening.


== Referanser ==
Ellen Hillingsø

Ellen Gunilla Hillingsø (født 9. mars 1967 i København) er en dansk skuespillerinne.
Hun er datter av general Kjeld Georg Hilligsøe Hillingsø og Birgitta Hillingsø. Hun ble utdannet på Århus teaters skuespillerskole i 1994, og har siden spilt flere roller både i Århus og i København. I 1996 fikk hun sitt folkelige gjennombrudd i TV-serien Charlot og Charlotte av Ole Bornedal, og har siden spilt i flere TV-produksjoner og spillefilm. Hun har med sitt talent for meget forskjellige roller plassert seg sentralt i dansk teater- og filmverden. I 2011 ses hun også som Charlotte Söringer i den dansk-svenske TV-serie Broen. I 2012 som skolepsykolog Helle i serien Rita, og i 2015 også som Helle i TV-serien Hjørdis.


== Priser ==
1998: Robertprisen for årets kvinnelige birolle for rollen som Anne i filmen Sekten av Susanne Bier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ellen Hillingsø på Internet Movie Database 
(sv) Ellen Hillingsø i Svensk Filmdatabas 
(da) Ellen Hillingsø på Filmdatabasen 
(da) Ellen Hillingsø på danskefilm.dk 
(da) Ellen Hillingsø på danskfilmogtv.dk 
(da) Ellen Hillingsø på Scope 
(da) Ellen Hillingsø på Scope 
(fr) Ellen Hillingsø på Allociné 
(en) Ellen Hillingsø på AllMovie 
(en) Ellen Hillingsø hos The Movie Database
Vindushåndverker

Vindushåndverker er en spesialist på restaurering og vedlikehold av gamle vinduer i antikvariske bygninger. Faget som oppsto på slutten av 1900-tallet i Sverige. Teknikkene som brukes er hentet fra eldre håndverksfag: glassmester, snekker og maler. 
En vindushåndverker kan foreta en totalrestaurering av et vindu: demontere glassene på en skåsom måte, reparere vindusrammene ved å spunse inn nytt treverk, sette inn rammene med konserverende olje, montere glass i kitt og til slutt male vindusrammen.   


== Kilder ==
Drange, Aanensen, Brenne: Gamle trehus. Historikk. Reparasjon. Vedlikehold. 5. opplag. Universitetsforlaget 2000. s. 169.
Geitskarbergtunnelen

Geitskarbergtunnelen er en veitunnel i Bygland kommune i Agder. Tunnelen er en del av fylkesvei 304, på vestsiden av Byglandsfjorden. Den er 215 meter lang. Tunnelen er uten lys.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Hansa Borg Bryggerier

Hansa Borg Bryggerier er Norges nest største bryggeri, som ble til etter en sammenslåing av Hansa bryggeri og Borg bryggeri i 1997. Hansa Borg eies 100% av danske Royal Unibrew på grunn av at familien Egenæss solgte de resterende norske aksjene til dem.Hansa Borg bestod pr. 1. januar 2022 av Hansa bryggeri i Bergen, Borg bryggeri i Sarpsborg, Christianssands Bryggeri (CB) i Kristiansand, samt et produksjons- og tappeanlegg for Olden i Oldedalen, Nordfjord. I Bergen eide Hansa Borg også Waldemars Mikrobryggeri. Hansa Borg eier 54,4 % av Nøgne Ø i Grimstad og 50 % av Mikrobryggeriet Austmann i Trondheim. 
Den 7. januar 2022 ble det kjent at de aksjene i Hansa Borg Bryggerier som var på norske hender, var blitt solgt til danske Royal Unibrew som fra før eide 25 % av aksjene. Royal Unibrew ble dermed eneeier av Hansa Borg.


== Historikk ==
1997: Hansa og Borg fusjonerer
1999: Hansa Borg bryggeri kjøper opp Christianssands Bryggeri
2002: Hansa Borg Bryggerier selges til Borg Bryggerier Holding, Bryggerigruppen AS, Spendrups Invest
2006: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100 % av aksjene i Olden Brevatn AS
2013: Hansa Borg Bryggerier kjøper 54,5 % av aksjene i Nøgne Ø
2016: Hansa Borg Bryggerier kjøper seg inn i Austmann Bryggeri
2021: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100 % av aksjene i Nøgne Ø
2021: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100 % av Vinestor
2022: Royal Unibrew kjøper 100 % av aksjene i Hansa Borg Bryggerier


== Produkter ==
Hansa
Borg
CB
Nøgne Ø
Heineken (lisens)
Clausthaler (lisens)
Grevens Cider
Olden
Perle & Bruse
Lysekloster (Utgått i 2020)
Eplemost
Jus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kaare Tønne

Kaare Tønne (født 3. desember 1916 i Ogndal, død 19. november 1991 i Trondheim) var en norsk rektor og politiker (Ap). Han var ordfører i Trondheim 1970–1975.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kaare Tønne vokste opp i Strinda kommune som sønn av Hans Peter Tønne og Gina Røysing, som begge kom fra Ogndal. Faren var skolestyrer ved Strindheim skole. 
Etter artium i 1936 tok han eksamen ved Levanger lærerskole i 1939, kurs i engelsk ved Norges lærerhøgskole og forberedende prøve i filosofi.


=== Yrkeskarriere ===
Han var lærer i Øvre Rendal, Meldal og Åfjord før han kom tilbake til Strinda, som i 1964 ble slått sammen med Trondheim kommune. Tønne ble lærer ved framhaldsskolen i Strinda i 1945 og skolestyrer der i 1953. Framhaldsskolen ble en del av den obligatoriske ungdomsskolen, og Tønne var skolestyrer/rektor ved Blussuvoll skole frem til han ble ordfører i 1970.


=== Politiker ===
Tønne var medlem av Strinda kommunestyre 1948–1963 og Trondheim bystyre 1964–1983, fra 1956 som medlem av formannskapet. Han var varaordfører i Strinda 1961–1963 og varaordfører i Trondheim 1964–1965 og 1968–1970. Han overtok som ordfører da Odd Sagør ble finansrådmann i 1970, mens Eigil Gullvåg ble varaordfører. 
Tønne satt frem til de borgerlige partiene fikk flertall ved valget i 1975. Deretter var han kommunalråd og ledet avdelingsstyret for helse- og sosialsektoren frem til han avgikk med pensjon i 1983. Han var også medlem av Sør-Trøndelag fylkesting i fire år.


=== Familie ===
Kaare Tønne giftet seg i 1940 med Anna Julie Johnsen. De fikk tre barn. Han var også farbror til statsråd og konsernsjef Tore Tønne.


=== Oppkalling ===
Kaare Tønnes vei i Trondheim er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Heddenestunnelen

Heddenestunnelen er en veitunnel i Bygland kommune i Agder. Tunnelen er en del av Fylkesvei 3804. Den er 380 meter lang og uten lys.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Hans Bauck

Hans Jørgen Bauck (født 25. oktober 1861 i Trondhjem, død 17. januar 1926 samme sted) var en norsk offentlig tjenestemann, overrettssakfører og politiker (H).


== Liv og virke ==
Han hadde studentereksamen fra Trondhjems Katedralskole fra 1879 og juridisk embedseksamen fra 1883. Han var edsvoren fullmektig hos byfogden i Trondhjem 1881–1886, overrettssakfører i egen praksis 1886–1905 og byens magistrat under borgermesterens sykdom fra 1904. I 1922 opphørte stillingen om magistrat, og Bauck fortsatte som borgermester frem til sin død.Bauck var medlem av Trondhjem bystyre 1902–1904, hele perioden som byens ordfører, og stortingsmann for Trondhjem og Levanger 1913–1915. Han trivdes etter sigende ikke veldig godt på Stortinget, men la ned mye arbeid i saken om Dovrebanen som medlem av Stortingets jernbanekomité.Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1906 og forfremmet til kommandør av 2. klasse av samme orden i 1910 for «fortjenstfull embedsvirksomhet». Han var også ridder av Den røde ørns orden og innehaver av Kroningsmedaljen 1906 i sølv.I 1966 ble en blindvei, Hans Baucks veg, oppkalt etter ham på Nardo (Steindal/Nardosletta) i Trondheim, hvor Nardocenteret i dag ligger. Navnet Borgermester Baucks veg ble i 1937 gitt til en prosjektert gate på Singsaker, fra Lillegårdsbakken til Kristianfeldts gate, men den ble aldri opparbeidet.
Hans var sønn av Hans Jørgen Bauck (kjøpmann som eide Bauckgården) og Henriette Fredrikke Bull. Farfaren Heinrich Bauck var født i Hamburg og innvandret til Norge i 1820. Han var raffinør og bestyrer ved Sukkerhuset. Hans Bauck var gift med Fredrikke Birch (1863–1931), datter av landhandler og brukseier Fredrik Reichenwald Birch i Selbu, og fikk ni barn. Hennes farfar var major Paul Hansen Birch, og hennes søster Helga var gift med kirurg og stortingsmann Joakim Sveder Bang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Bauck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Hans Bauck hos Norsk senter for forskningsdata
Ridnitšohkka

Ridnitšohkka (nordsamisk: Ritničohkka) er med en høyde på 1316 moh. det nest høyeste fjellet i Finland.Siden toppene på Finlands høyeste fjell Háldi ligger i Norge (Ráisduottarháldi og Háldičohkka), er Ridnitšohkka det høyeste fjellet i Finland hvor også toppen ligger innenfor landets grenser. Ridnitšohkka ligger ca. 4 kilometer sørøst for Háldičohkka i Enontekis kommune helt nordvest i landskapet Lappland.
På toppen står en antennemast, primært for mobiltelefoni.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Sverre Eika (lege)

Sverre Eika (født 19. oktober 1965, død 12. september 2021) var en norsk lege som gjorde seg kjent som forkjemper for mennesker med rusavhengighet. Han engasjerte seg i det rusforebyggende arbeidet til Kirkens Bymisjon fra 2010 til 2019, og var medlem av fagkomiteen til Foreningen Tryggere Ruspolitikk. Eika har jobbet tett med blant andre Arild Knutsen. Eika utdannet seg til rørlegger og bilmekaniker, før han tok medisinstudier og ble lege. Han ble begravet fra Oslo domkirke, 27. september.


== Referanser ==
Byklestigtunnelen

Byklestigtunnelen er en veitunnel i Bykle kommune i Agder. Tunnelen er en del av riksvei 9. Den er 411 meter lang.


== Se også ==
Byklestigen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Svåatunnelen

Svåatunnelen er en veitunnel i Bykle kommune i Agder. Tunnelen er en del av riksvei 9. Den er 300 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Egddalstunnelen

Egddalstunnelen er en veitunnel i Gjerstad kommune i Agder. Tunnelen er en del av fylkesvei 418 og er 100 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Østeråtunnelen

Østeråtunnelen er en veitunnel i Tvedestrand kommune i Agder. Tunnelen er en del av fylkesvei 411. Den er 270 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Vesterledtunnelen

Vesterledtunnelen er en veitunnel i Grimstad kommune i Agder. Tunnelen er en del av fylkesvei 420. Den er 40 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Mothra (film)

Mothra er en japansk film fra 1961 regissert av Ishirô Honda. Dette er den første filmen om det klassiske filmmonsteret Mothra.


== Handlingsreferat ==
En ekspedisjon til en fremmed øy bringer sivilisasjonen i kontakt med en primitiv innfødt kultur. Når en sensasjonell gründer forsøker å utnytte øyboerne, oppstår deres gamle guddom for å ta hevn. I farvannet utenfor Infant Island, et antatt ubebodd område som blir brukt til test av atomvåpen, blir Daini-Gen'you-Maru fanget og strandet etter en tyfon. Det blir deretter gjennomført en vitenskapelig ekspedisjon til Infant Island, ledet av kapitalisten Clark Nelson.
I løpet av ekspedisjonen er også spesialist Dr. Harada, lingvist og antropolog Shin'ichi Chūjō, og reporter Fukuda. Chūjō har studert forskjellige kulturer på øyer i området, og konstaterer at en av de viktigste hieroglyfer fra skriftspråket deres, en strålende kryssformet stjerne, oversettes som Mothra. På øya oppdager de enorm jungel av mutert flora, en flyktig innfødt stamme, og to unge kvinner som bare er tolv centimeter høye som redder Chujo fra å bli spist av en vampyr-aktig plante.
Fukuda kaller skapningene for «Shobijin» og ønsker at øya deres skal bli spart fra ytterligere atom-utprøving. De reiser deretter fra øya, men Nelson kommer imidlertid tilbake til øya med sine håndlangere for å bortføre kvinnene. De skyter også flere andre innfødte, som forsøkte å redde de innfødte kvinnene. Nelson tjener senere my penger på «Secret Fairies Show» i Tokyo med kvinnene som synger. Men de innfødte på øya ber til sin gud Mothra, et gigantisk egg, om hjelp. Fukuda, Hanamura og Chūjō kommuniserer med de unge kvinnene via telepati, og uttrykker overbevisning om at Mothra kommer til å hjelpe dem.
I mellomtiden har Fukudas avis anklaget Nelson for å ha holdt kvinnene mot deres vilje. Men Nelson nekter for dette, og planlegger å saksøke avisen. I mellomtiden klekker øya egg som avslører en gigantisk larve. Denne larven begynner snart å svømme gjennom Stillehavet i retning Japan. Mothra ankommer til slutt det japanske fastlandet, men blir ikke skadd av noen våpen som blir rettet mot det. Larven bygger til slutt en stor kokong i ruinene av Tokyo Tower. Nelson blir beordret til å løslate de unge kvinnene. Men han flykter, og Mothra gjenopptar umiddelbart jakten.


== Skuespillere ==
Frankie Sakai som Zen'ichirō Fukuda.
Kyōko Kagawa som Michi Hanamura
Hiroshi Koizumi som Dr. Shinichi Chujo.
Ken Uehara som Dr. Harada.
Jerry Ito som Clark Nelson.
Yumi Ito og Emi Ito som Shobijin-kvinnene.
Takashi Shimura som Sadakatsu Amano.
Masamitsu Tayama som Shinji Chujo
Mal:Kenji Sahara som en helikopter-pilot
Akihiko Hirata som en doktor


== Eksterne lenker ==
(en) Mothra på Internet Movie Database 
(sv) Mothra i Svensk Filmdatabas 
(nl) Mothra på MovieMeter 
(en) Mothra på AllMovie 
(en) Mothra på Rotten Tomatoes
Nan Inger Östman

Nan Inger Östman (født 22. januar 1923, Stockholm, død 8. april 2015) var en svensk journalist, lærer og forfatter. Hun var særlig kjent for sine barne- og ungdomsbøker om hester. Hun mottok Astrid Lindgren-prisen i 1987.Hun debuterte med en kriminalroman i 1953 sammen med Peter Östman, under psevdonymet Peter Inger. Hun debuterte på egen hånd i 1954 med Sen ouvertyr, da under navnet Nan Inger. Hun har også utgitt to romaner for voksne, under navnet Nan Östman: Ett slags sällskap 1999 og En varm vänskap 2003.  
To bøker oversatt til norsk: Goblakken i ponnihuset (1973) og Ørefiken (1979). 


== Referanser ==
FAE

FAE kan sikte til:

De forente arabiske emirater
IATA-koden til Vágar lufthavn på Færøyene
Olyras

Olyras er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent tre arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Middelsstore sommerfugler med delvis gjennomsiktige vinger. Vingene har bredt svarte ytterkanter og svarte årer, vingemembranen er helt klar eller delvis gjennomsiktig, gulaktig til brunoransje.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Melinaenina
Slekten Olyras Doubleday, 1847
Olyras crathis Doubleday, 1847
Olyras insignis Salvin, 1869
Olyras theon Bates, 1866


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Olyras i Encyclopedia of Life 
(en) Olyras i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Olyras hos NCBI 
(en) Kategori:Olyras – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Olyras – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Aeria

Aeria er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent tre arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Forholdsvis små, spinkle Ithomiini. Vingene er gulaktige med brede, mørkbrune striper.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
I alle fall én av artene har larver som lever på planter i slekten Prestonia (Apocyanaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til det nordlige Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Gruppen Tithoreina
Slekten Aeria Hübner, 1816
Aeria elara  (Hewitson, 1855) 
Aeria eurimedia  (Cramer, [1777]) 
Aeria olena Weymer, 1875


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Aeria i Encyclopedia of Life 
(en) Aeria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aeria hos NCBI 
(en) Kategori:Aeria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aeria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene
Franklin L. Hagenbeck

Franklin Lee Hagenbeck (født 25. november 1949) er en offiser i United States Army som var sjef for United States Military Academy i West Point i New York. Han holdt denne stillingen fra juni 2006 til juli 2010. Før dette var han Deputy Chief of Staff for United States Army i Washington, D.C. 


== Biografi ==
Hagenbeck ble født i november 1949 i Marokko der faren hans arbeidet for United States Navy. Han gikk på videregående skole i Jacksonville, Florida, og i 1971 begynte han ved US Military Academy. Hagenbeck studerte ved Florida State University, der han tok en mastergrad i treningsfysiologi og var assisterende fotballtrener. Fra Long Island University har Hagenbeck en Master of Business Administration. Hans militære utdannelse omfatter US Army War College, Army Command og Infantry Officer Advanced Course. Hagenbeck var med i Operation Enduring Freedom og Operasjon Anaconda i Afghanistan. Han pensjonerte seg fra militæret i juli 2010.
Cotton Jenny

«Cotton Jenny» er en amerikansk sang, skrevet av Gordon Lightfoot. Han spilte den opprinnelig inn til sitt album, Summer Side of Life (Reprise 2037), fra 1971.En versjon med den kanadiske countrystjernen Anne Murray ble utgitt i januar 1972 som den første singlen (Capitol 3260) fra hennes LP-plate, Talk It Over in the Morning (Capitol ST-821).


== Norsk versjon ==
T. Sæther har ksrevet en norsk tekst. Hans versjon bærer tittelen «».


=== Innspilling ===
Fryd & Gammen. Utgitt på CD-platen Midt i trafikken (GP GPCD 191) i 1991.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Athesis

Athesis er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent tre arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).


== Utseende ==
Middelsstore Ithomiini. Vingene er delvis gjennomsiktige, gulaktige eller rustfargede, med en silkeaktig glans.
De har svart kant og svarte tegninger, unntatt spissen av forvingen som er kantet med gult.


== Levevis ==
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Disse artene er fåtallige.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Venezuela, Colombia, Ecuador og Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
Gruppen Ithomiini Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
Slekten Athesis Doubleday, 1847
Athesis acrisione Hewitson, 1869
Athesis clearista Doubleday, [1847]
Athesis vitrala Kaye, 1918


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.1. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Athesis i Encyclopedia of Life 
(en) Athesis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Athesis hos NCBI 
(en) Kategori:Athesis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Athesis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ithomiini på Tree of life
Bildegalleri over artene