Solheim Cup 2011

Solheim Cup 2011 ble arrangert 23.-25. september ved Killeen Castle i Irland. Dette var tolvte gang Solheim Cup ble arrangert, og det var første gang turneringen ble arrangert i Irland.


== Kapteiner ==


=== Europa ===
Europas lagkaptein var Alison Nicholas. Hun var også lagkaptein i 2009, og deltok som spiller seks ganger mellom 1990 og 2000. På 18 matcher hadde hun 7 seire, 3 delte matcher og 8 tap, totalt 8½ poeng. Hennes siste match, mot Sherri Steinhauer i 2000, endte med poengdeling.
Som visekapteiner hadde Nicholas tatt med seg Annika Sörenstam og Joanne Morley. Sörenstam var med som spiller åtte ganger, Morley én gang.


=== USA ===
Kaptein for USAs lag var Rosie Jones. Hun deltok sju ganger i Solheim Cup mellom 1990 og 2005. På 22 matcher hadde hun 11 seire, 2 delte matcher og 9 tap, i alt 13 poeng. Hennes siste match som spiller i Solheim Cup var mot Suzann Pettersen i 2005. Matchen endte med poengdeling.
Jones hadde tatt ut Juli Inkster og Sherri Steinhauer som visekapteiner. Dermed hadde Inkster en dobbeltrolle, ettersom hun også var kvalifisert som spiller. Steinhauer var med som spiller fire ganger.


== Lagene ==
Med alder og posisjon på verdensrankingen ved turneringsstart:

(*) Kapteinsvalg


== Matchene ==


=== Fredag ===
Foursome

Den siste matchen hadde vært jevn, ingen av lagene hadde vært mer enn ett hull opp, og Pettersen/Gustafson var likt med Inkster/Lang da de spilte ut på det siste hullet. På greenen hadde Inkster en lang putt for å vinne matchen, men misset. Pettersen hadde en nesten like lang putt, som gikk i hullet, og Europa kunne utligne USAs 2-1-ledelse.
Fourball


=== Lørdag ===
Foursome

Fourball


=== Søndag ===
Single-matcher

Cristie Kerr var ikke i stand til å starte sin match på grunn av en skade i armen.
USA hadde 12½ poeng da det var igjen tre matcher ute på banen. Som regjerende mestere ville de beholdt pokalen med 14 poeng, mens Europa trengte 14½ poeng for å vinne. Av de tre matchene ledet USAs Ryann O'Toole med to opp og to hull igjen mot Caroline Hedwall. Suzann Pettersen lå likt med Michelle Wie i en jevn match der begge hadde byttet om på å ha ledelsen. I den siste matchen lå Azahara Muñoz likt med Angela Stanford. USA lå med andre ord godt an til å få sine 14 poeng.
Men så begynte Hedwall opphentingen på O'Toole. Samtidig vant Pettersen sin match på det siste hullet, og Muñoz tok ledelsen mot Stanford med en opp og ett hull igjen, og var garantert minst et delt poeng. Og da Hedwall vant også det siste hullet, og klarte uavgjort mot O'Toole, var turneringen avgjort. Europa endte med 15 poeng mot USAs 13, og vant for første gang siden 2003.


== Laguttak ==
USAs og Europas lag tas ut etter forskjellige kriterier. 
USAs damer kvalifiserte seg gjennom å samle poeng for seire og topp-20-plasseringer på LPGA-touren over en toårsperiode. Kvalifiseringen startet rett etter Solheim Cup i 2009, og varte frem til og med Aberdeen Ladies Scottish Open i slutten av august 2011. De ti spillerne med flest poeng etter kvalifiseringsperioden var direktekvalifiserte. I tillegg hadde lagkapteinen to wild cards, spillere som ikke var direktekvalifisert, men som hun ønsket å ha med på grunn av erfaring eller god form, som hun annonserte 21. august. 
Det europeiske laget består av de fire øverste på poenglisten til LET, fulgt av de fire øverste på damenes verdensranking. Den europeiske lagkapteinen hadde i tillegg fire wild cards. Det endelige europeiske laget ble annonsert 29. august.


== Eksterne lenker ==
Solheim Cups nettsted