jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eikejordloppe

Eikejordloppe (Altica quercetorum) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  
Eikejordloppe er mellom 4-5 mm lang. Den har en matallisk  mørk messingfarge, ofte svart eller blålig farge, på hode, halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke, men den har lysere legger og føtter (tarser). Baklåret er mye tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Eikejordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) eikejordloppe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikejordloppe hos Artsdatabanken 
(sv) eikejordloppe hos Dyntaxa 
(en) eikejordloppe hos Fauna Europaea 
(en) eikejordloppe hos NCBI 
(en) Kategori:Altica quercetorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening
Jordbærjordloppe

Jordbærjordloppe (Batophila rubi) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).   
Jordbærjordloppe er en liten bille, mellom 1,4-2 mm lang. Den har en mørk, svakt metallisk glans på hode, halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Halsskjoldet er fint punktert, mens dekkvingen har grovere punktur ordnet i noen langsgående rekker. De trådformede antennene, alle beina, unntatt baklårene er gulbrun på farge. Kroppen er litt oval som bladbillene ofte er. 
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, jordbær, bringebær, men også andre planter. 
Jordbærjordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) jordbærjordloppe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) jordbærjordloppe hos Artsdatabanken 
(sv) jordbærjordloppe hos Dyntaxa 
(en) jordbærjordloppe hos Fauna Europaea 
(en) jordbærjordloppe hos NCBI 
(en) Kategori:Batophila rubi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening
Rollaug (album)

Rollaug er et musikkalbum utgitt av det norske rockebandet Rollaug i 1981. Albumet ble innspilt i Viking Studios i Øksendal, og produsert av Terje Tysland. Planlagt utgitt på Kåre Skjevik jr.'s plateselskap Rose Music, men ble oppkjøpt og gitt ut av Mariann Records. Kuriosa: På coveret er Roger Almvik stand in (under paraply, eller med ryggen til fotograf Ole Todnem) for Rune Evjen.


== Sporliste ==
«Sjå dæ sjøl» (Per Erik Wallum)
«Arbeidslaus» (Per Erik Wallum)
«Lykkelige by» (Per Erik Wallum)
«Det va rart» (Geir Ove Risvik)
«Kaffe-dame» (Frode Viken)
«Stor gut» (Viken/Risvik)
«Kaffe café» (Frode Viken)
«Rotlaus» (Per Erik Wallum)
«No e æ her igjæn» (Viken/Risvik)
«Stel du» (Viken/Risvik)
«Jorda di» (Per Erik Wallum)


== Medvirkende ==


=== Rollaug ===
Per Erik Wallum – fløyte, sang, låtskriver
Geir Ove Risvik – rytmegitar, akustisk gitar, sang, låtskriver
Frode Viken – bassist, sang, låtskriver
Terje Olsen – gitar og kor
Rune Evjen – tangentinstrumenter og kor
Tomas Haugum – slagverk


=== Andre medvirkende ===
Olav Sundøy – maskinmester
Terje Tysland – produsent
Ole Johan Todnem – cover og foto


== Kilder ==

(en) Rollaug på Discogs 
(en) Rollaug på Discogs
Rapsjordloppe

Rapsjordloppe (Psylliodes chrysocephala) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  
Rapsjordloppe er mellom 3-4,5 mm lang. Den har en mørke, svart, metallisk glans på halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Halskjoldet har fin punktur, mens dekkvingene har noen rekker av en langsgående grovere punktur. Kroppen er langsmal og oval som bladbillene ofte er, Halskjoldet og dekkvingene går over i hverandre uten en markert «skulder». Hodet er mer brunlig, eller rødt, antennene er lyse ved roten, men mer blålig eller grønn mot spissen. Beina er lyse, gule eller litt gulbrune. Baklårene er tykkere enn de andre lårene og mørke på farge.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Rapsjordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Rapsjordloppe i Encyclopedia of Life 
(en) Rapsjordloppe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rapsjordloppe hos Artsdatabanken 
(en) Rapsjordloppe hos Fauna Europaea 
(en) Rapsjordloppe hos ITIS 
(en) Rapsjordloppe hos NCBI 
(en) Kategori:Psylliodes chrysocephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psylliodes chrysocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Blandingsjordbruk

Blandingsjordbruk er en type jordbruk der det er både planteproduksjon og husdyrhold. Norske bønder har tradisjonelt drevet blandingsjordbruk. Blandingsjordbruk gir lavere risiko enn monokultur. Når klima, priser eller sykdommer er lite gunstige for en type avling eller en type dyr, så kan en annen være mer gunstig. Dermed deles risikoen. I tillegg gir dyrene gjødsel for markene og hjelper til å holde jorden og kulturlandskapet i hevd.


== Se også ==
Svedjebruk
Koloradobille

Koloradobille (Leptinotarsa decemlineata) (tidligere coloradobille) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).   Den er et fryktet skadedyr på poteter.  


== Utseende ==
Koloradobille er mellom 9 og 11 mm lang, med karakteristisk striper i gult og svart på dekkvingene. Hode og halsskjold (pronotum) er orange med flere svarte små flekker. Scutellumet er svart på farge. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er flekket i både gulbrunt og svart.
Larven er rødoransje med svarte flekker.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Koloradobille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Skadedyr ==
Koloradobille er regnet som et alvorlig skadedyr på poteter. Den stammer opprinnelig fra Nord-Amerika og levde der på ville søtvier-arter. Etter at den ble innført til Europa, spredte den seg raskt og ble et fryktet skadedyr i potetavlinger.  

Den har aldri klart å etablere seg i Norge, men det dukker opp enkeltindivider fra tid til annen. Den kan gjøre meget stor skade på poteter lenger sør i Europa. Skulle klimaet bli varmere, er det fare for at den kan bli et alvorlig skadedyr også i Norge, på øst- og sørlandet og i Rogaland. Den som finner koloradobille i Norge har plikt til å melde fra om dette til Mattilsynet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) koloradobille i Encyclopedia of Life 
(en) koloradobille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) koloradobille hos Artsdatabanken 
(sv) koloradobille hos Dyntaxa 
(en) koloradobille hos Fauna Europaea 
(en) koloradobille hos ITIS 
(en) koloradobille hos NCBI 
(en) Kategori:Leptinotarsa decemlineata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leptinotarsa decemlineata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptinotarsa decemlineata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening
Arthur Downes (fysiolog)

Sir Arthur Henry Downes (født 11. oktober 1851 i Shropshire, død 11. mars 1938 i Haifa) var en britisk fysiolog. Han var doktor i medisin fra University of Aberdeen fra 1873. Sammen med Thomas P. Blunt påviste han i 1877 at sollyset kunne drepe og hemme utviklingen av sykdomsfremkallende bakterier. De oppdaget at det var det energirike fiolette og ultrafiolette lyset som gjorde utslaget. Downes innehadde en rekke offentlige verv og posisjoner som medisiner, og var medlem av British Medical Association i et halvt århundre.


== Eksterne lenker ==
The British Medical Journal, nekrolog (1938)
Nature, nekrolog (1938)
Thomas P. Blunt

Thomas Porter Blunt (født 1842, død 1929) var en britisk forsker. Han utmerket seg både som kjemiker, botaniker og analytiker, og forfattet en rekke skrifter innen medisin. Sammen med Arthur Downes påviste han i 1877 at sollyset kunne drepe og hemme utviklingen av sykdomsfremkallende bakterier. De oppdaget at det var det energirike fiolette og ultrafiolette lyset som gjorde utslaget.


== Eksterne lenker ==
Thomas P. Blunts biografi
Den hvite steinen

Den hvite steinen (svensk: Den vita stenen) er en svensk barneserie fra 1973, i regi av Göran Graffman, basert på Gunnel Lindes barnebok Den vita stenen fra 1964. Den ble innspilt i Djupvik, Kalmar län.
Serien ble vist på norsk TV første gang i 1975. Den har gått flere ganger i reprise på NRK, blant annet i 1982,


== Handling ==
Handlingen utspiller seg i 1930-årene i en landsby der Fia og hennes mor fru Pettersson bor hos landsbyens häradshövding, hvor hans sinte husholderske Malin regjerer. Fias skolekamerater erter henne fordi hun har en mamma som er pianolærerinne og Malin betrakter henne som lat, siden hun bare spiller piano.
En sommerdag møter Fia, som påstår at hun heter Fideli, en gutt som heter Hampus. Hampus, som heller ikke vil fortelle sitt riktige navn, påstår at han heter Farornas konung (Farernes konge), som løvetemmeren fra sirkus, men «Fideli» vet ikke at han egentlig ikke er fra sirkus, for i virkeligheten er han nyinnflyttet i nabohuset, sammen med sin onkel og fosterfar Sivert Kolmodin som er en fattig skomaker, hans frue og deres seks barn, som er sinte på Hampus fordi de er blitt tvunget til å flytte ofte og (med en viss rett) mener at det er Hampus feil.
Da Hampus får se at «Fideli» har en liten vakker hvit stein, spør han om han får den hvite steinen hvis han maler øyne, nese og munn på kirkeklokken, og lover å gi henne steinen tilbake hvis hun lover å være taus en hel dag (og ikke si noe før hun våkner neste morgen), hvilket er begynnelsen på deres lek at den som har steinen skal gi den andre «oppdrag» å utføre for å «erobre» den hvite steinen.


== Rolleliste ==
Julia Hede – Ina Vendela Sofia «Fia» Pettersson
Ulf Hasseltorp – Hampus
Monica Nordquist – Fru Pettersson
Ulf Johanson – häradshövding
Betty Tuvén – Malin
Håkan Serner – Skomaker Sivert Kolmodin
Maj-Britt Lindholm – Fru Kolmodin
Ingemar Hasselquist – Henning Kolmodin
Cecilia Nilsson – Eivor Kolmodin
Gunilla Söderholm – Siri Kolmodin
Ann-Charlotte Lithman – Nanna Kolmodin
Joakim Rundberg – Ture Kolmodin
Robert Rundberg – Lulle Kolmodin
Fanny Gjörup – Brita, postmesterens datter
Pia Skagermark – Solbritt
Eva Dahlqvist – Essy
Börje Mellvig – kjøpmannen
Björn Gustafson – Baker Bror Emilsson
Lars-Erik Liedholm – postmesteren
Ove Tjernberg – Farornas konung, løvetemmer
Åke Wästersjö – sirkusvakt
Göran Graffman – sirkusvakt
Willy Peters – lege
Karin Miller – skolelærerinnen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den hvite steinen på Internet Movie Database 
Den hvite steinen på SVT
Norsk fanside med bilder
Jernbane i Nepal

Per 2010 har Nepal ingen nasjonalt jernbanenettverk. De nærmeste jernbanelinjene for passasjer- og godstrafikk ligger i India og drives av Indian Railways. Disse banene går til Nepals grense eller krysser grensen og går litt inn på slettene i Nepal. Samlet lengde på disse banene mellom Janakpur og Jainagar som ligger ved grensen til India, er 59 km og sporvidden er 762 mm. I 2008 ble det lagt frem seriøse forslag om å utbygge jernbaneforbindelse fra Lhasa i Tibet til Nepal. 


== Jernbaneforbindelser til naboland ==
 Kina - planlagt med normalspor (1 435 mm)
 India - eksisterer, men bredspor (1 676 mm) er foretrukket da smalspor (1 000 mm) virker foreldet


== Se også ==
Liste over jernbanestasjoner i Nepal
Transport i Nepal


== Eksterne lenker ==
(en) Rail transport in Nepal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kart over infrastruktur i Nepal på un.org
(en) Atlaskart over Nepal
Blå (andre betydninger)

Blå kan sikte til:

Blå, farge
Blå (film)
Petterøes Blå, en serie tobakksprodukter
Blå (konsertsted) i Oslo
Hvit (andre betydninger)

Hvit kan sikte til:

Hvit, farge
Hvit (film)
Den kaukasoide rase
The Ozzman Cometh

The Ozzman Cometh er et heavy metal-musikkalbum og Ozzy Osbournes tredje samlealbum som soloartist.
Albumet ble utgitt 11. november 1997 på Epic Records.


== Sporliste ==
«Black Sabbath» (Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler, Bill Ward) – 9:25
«War Pigs» (Osbourne, Iommi, Butler, Ward) – 8:15
«Goodbye to Romance» (Osbourne, Randy Rhoads, Bob Daisley) – 5:35
«Crazy Train» (Osbourne, Rhoads, Daisley) – 4:51
«Mr. Crowley» (Osbourne, Rhoads, Daisley) – 4:56
«Over the Mountain» (Osbourne, Rhoads, Daisley, Lee Kerslake) – 4:32
«Paranoid» – konsertopptak (Osbourne, Iommi, Butler, Ward) – 2:53
«Bark at the Moon» (Osbourne) – 4:16
«Shot in the Dark» (Osbourne, Phil Soussan) – 4:16
«Crazy Babies» (Osbourne, Zakk Wylde, Daisley, Randy Castillo) – 4:14
«No More Tears» (Osbourne, Wylde, Mike Inez, Castillo, John Purdell) – 5:54
«Mama, I'm Coming Home» (Osbourne, Wylde, Lemmy) – 4:11
«I Don't Want to Change the World» – konsertopptak (Osbourne, Wylde, Castillo, Lemmy) – 4:00
«I Just Want You» (Osbourne, Jim Vallance) – 4:57
«Back on Earth» (Richard Supa, Taylor Rhodes) – 5:00
Karel De Gucht

Karel Lodewijk Georgette Emmerence De Gucht (født 27. januar 1954 i Overmere) er en belgisk jurist og politiker og tidligere utenriksminister i landet. Fra 2010 til 2014 var han  kommissær for handel i Europakommisjonen. 2009–2010 var han ansvarlig för bistandsspørsmål.
De Gucht var medlem av Europaparlamentet 1995-1999, Flanderns parlament 1999-2003 og fra 2003 av det føderale parlamentet i Belgia. Han representerer det liberale partiet Vlaamse Liberalen en Democraten og var dets leder fra 1999-2004. Han ble tvunget til å gå av som partileder etter uenighet med partikollega og statsminister Guy Verhofstadt om et forslag om å gi statsborgerløse  innvandrere stemmerett i kommunevalg, De Gucht var imot det. Uenigheten skadet partiets rykte alvorlig, noe som viste seg i regionvalget i 2004 i Belgia. Tross dette ble De Gucht utpekt til utenriksminister samme år da hans forgjenger Louis Michel ble utnevnt til EU-kommissiær. I forbindelse med at Michel ble valgt inn i Europaparlamentet i 2009, etterfulgte De Gucht ham som EU-kommissær i Barrosos kommisjon.    


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karel De Gucht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karel De Gucht hos Europaparlamentet
St. Josef sykehus

St. Josef sykehus er et tidligere, historisk sykehus i Kristiansand. Det ble innviet i 1895 som katolsk sykehus drevet av St. Josef-søstrene i Kristiansand, som hadde tilhold i et nonnekloster i Møllevannsveien. 
Vest-Agder fylke tok over sykehuset i 1967 og drev byens fødestue der frem til 1990. Legevakten holdt også til der i denne perioden. I 1990 ble sykehuset omgjort til sykehjem.
Etter flytting av majoriteten av beboerne til annet sykehjem i kommunen ble sykehjemmet nedlagt. Sommeren 2013 ble bygget kjøpt av HSH Entreprenør AS og omgjort til leilighetsbygg med 53 boenheter. 


== Referanser ==
Psylliodes affinis

Psylliodes affinis er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på slyngsøtvier (Solanum dulcamara).
Psylliodes affinis er mellom 2-2,6 mm lang. Den har et svart hode, halsskjold (pronotum), scutellumet og noe av dekkvingene er mer brunt. Dekkvingene er lyse, gulbrune, med en mørk søm, en langsgående linje bakover, midt på ryggen. Kroppen er langsmal og oval som bladbillene ofte er. Beina er lyse, gulbrune, mens lårene er mørke. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Psylliodes affinis tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Psylliodes affinis i Encyclopedia of Life 
(en) Psylliodes affinis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Psylliodes affinis hos Artsdatabanken 
(sv) Psylliodes affinis hos Dyntaxa 
(en) Psylliodes affinis hos Fauna Europaea 
(en) Psylliodes affinis hos ITIS 
(en) Psylliodes affinis hos NCBI 
(en) Kategori:Psylliodes affinis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk entomologisk forening
Thomas Brøndbo

Thomas Brøndbo (født 24. januar 1974) er en norsk musiker og artist, best kjent som soloartist.


== Karriere ==
Han startet sin karriere i barndommen, da han var i noen av storebroren Eskil Brøndbo sine band. I 1994 deltok han på D.D.E.-platen Rai 2 som ble utgitt samme år. I 1995 dannet han et nytt band med broren Eskil. Bandet fikk navnet Sex Gale Menn. Dette bandet ga ut en plate i 1999, men ble oppløst i 2002. I 2006 startet han som soloartist, og han ga ut EP-en Thomas Brøndbo. I 2007 deltok han i Lyden av lørdag, hvor hans trener var Jørn Hoel. Brøndbo endte på annen plass, mens vinneren ble Ida Jenshus fra Steinkjer.


== Debutalbumet og MGP ==
I september 2008 kom hans debutalbum Du sa æ va en drøm, som solgte 8 000 eksemplarer. Albumet inneholder blant annet Åge Aleksandersens klassiker «Skin Sola» og Terje Tyslands «Klokker'n». I den første delfinalen i MGP i 2009, som ble holdt i Kongsvinger på hans 35-årsdag den 24. januar, deltok han med låta «Det vart en storm», skrevet av Svein Gundersen og Rolf Mokkelbost. Låta kom til finalen, men nådde ikke gullfinalen.


== Diskografi ==
AlbumDu sa æ va en drøm (2008)
For kjærlighetens skyld Live (2018)SinglerThomas Brøndbo (2006)
Amalie (2008)
Sommer no (2008)
Det vart en storm (2009)
Det som skjer (2011) med Ronny Grannes og Chand Torsvik
Sommeren er her (2011), med Ronny Grannes og Chand Torsvik
Vi trøng kvarainn (2012)
Ørn e på jakt (2014), med Ronny Grannes
Det va en gang (2015)
For kjærlighetens skyld (2016)


=== Sex Gale Menn ===
Høgt under kuppel'n (1999)


=== Andre deltagelser ===
D.D.E.: Rai 2 (1994)
Horny Haugums: Fransk åpning (1996)
D.D.E.: No e D.D.E. jul igjen (1999)
D.D.E.: Vi ska fæst – aill' mot aill (2001)
D.D.E.: Her bli det liv! De beste 1992–2002 (2002)
Åge Aleksandersen: Linedans (2002)
Lyden av lørdag: Lyden av lørdag (2007)
Chand Torsvik: Kongeriket Norge (2008)
Melodi Grand Prix 2009: Melodi Grand Prix 2009 (2009)
Chand Torsvik: Kongeriket Norge (2010)
7800: Søttiåttenullnull (2013)
Rebella Hex: Kongsdatteren (2016)
Tor Arnes Orkester (live opptreden) (2019)


== TV-program ==
Lyden av lørdag (2007 deltager)
God morgen, Norge! (2008 gjesteartist)
MGP 2009 (2009 deltager)


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Brøndbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Brøndbo på Internet Movie Database
Bittergrønn

Bittergrønn (Chimaphila umbellata) er en flerårig plante i bittergrønnslekta (Chimaphila) innenfor lyngfamilien. Den ble tidliger regnet til vintergrønnfamilien. Planten er egentlig en dvergbusk, og bladene er vintergrønne. Bladformen er tannet spatelformet og dypt mørkegrønne, og de sitter skruestilt i kranser. Planten er inntil 25 cm høy. Kronbladene er hvite eller blekrosa, med korgblad som er først rød-lilla og deretter grønne. Blomstene sitter på høye, tynne blomsterstengler. Om høsten blir de nøtte-aktige, mørkebrune frukter.
Arten er sirkumboreal med utbredelse i Eurasia og Nord-Amerika. I USA og Canada vokser en noe større rase av inntil 25 cm høyde og med større blad. Bittergrønn er sjelden i Norge, og fredet hos oss. Den vokser i Sande, Hurum og noen andre steder rundt Oslofjorden. 
Ofte finner vi arten under eller mellom grantrær.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bittergrønn i Encyclopedia of Life 
(en) Bittergrønn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bittergrønn hos Artsdatabanken 
(sv) Bittergrønn hos Dyntaxa 
(en) Bittergrønn hos ITIS 
(en) Bittergrønn hos NCBI 
(en) Bittergrønn hos The International Plant Names Index 
(en) Bittergrønn hos Tropicos 
(en) Kategori:Chimaphila umbellata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chimaphila umbellata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chimaphila umbellata – detaljert informasjon på Wikispecies
Hispa atra

Hispa atra er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er ikke registrert i Norge, men finnes i Norden.
Hispa atra er mellom 3-4 mm lang. Den er svart på farge og har kroppen full av små, men kraftige torner. Hodet er nedoverbøyd. Kroppen er litt langsmal og ikke oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Hispa atra tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hispa atra i Encyclopedia of Life 
(en) Hispa atra i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hispa atra hos Artsdatabanken 
(sv) Hispa atra hos Dyntaxa 
(en) Hispa atra hos Fauna Europaea 
(en) Hispa atra hos ITIS 
(en) Hispa atra hos NCBI 
(en) Kategori:Hispa atra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hispa atra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hispa atra – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening
Marianne Berger

Marianne Berger (født 20. mars 1990) er en norsk skytter. Hun ble kåret til skytterprinsesse på Landsskytterstevnet i Evje 2009. Hun er tidligere verdensmester i ungdomsklassen i svartkruttskyting. I tillegg til verdensmestertittelen er hun også mange ganger norsk mester og nordisk mester. Hun er tidligere elev ved Norges Toppidrettsgymnas Kongsvinger, der hun ble trent av Øyvind Sirevaag. Til tross for at hun fortsatt er junior, har hun vist gode resultater i seniorklassen. Marianne har i 2009 en 5.-plass fra EM i halvmatch og en 6.-plass i EM i luftvåpen.


== Referanser ==
Tatan gasskraftverk

Tatan gasskraftverk er et varmekraftverk i byen Taoyuan på nordvestkysten av Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 4 200 MW fordelt på blokker á 700-720 MW hver. Brenselkilden er naturgass. 
Anlegget Tatan 1 stod ferdig i 2006 og var på 1 400 MW. Denne enheten kan i tillegg til LNG også fyres på fyringsolje.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «CCGT Power Plants in Taiwan».