jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heliosfæren

Heliosfæren er en slags boble i det ytre rommet som solvinden danner i det interstellare materie (den hydrogen- og heliumgassen som befinner seg i Melkeveien). Selv om elektrisk nøytrale atomer fra det interstellare rommet kan trenge gjennom denne boblen, stammer nesten alt materialet i heliosfæren fra solen.
Innenfor de første ti milliarder kilometer av dens radius er solvindens hastighet over én million kilometer i timen. Etter hvert som den kolliderer med det interstellare materien, synker dens hastighet til under lydhastigheten, før den til slutt stopper helt opp. Punktet hvor solvinden blir subsonisk kalles solens sjokkfront, og det stedet hvor det interstellare materiet og trykket fra solvinden utligner hverandre kalles heliopausen. Det stedet hvor det interstellare materie, som beveger seg i motsatt retning, blir subsonisk når det kolliderer med heliosfæren, er solens buesjokk.


== Heliopause ==
Heliopause er den teoretiske grensen hvor Solens solvind blir stoppet av det interstellare materiet; hvor solvindens styrke ikke lengre er kraftig nok til å skyve tilbake vinden fra de omkringliggende stjernene.


== Referanser ==
Ørnulf Hagen

Ørnulf Andreas Hagen (født 30. april 1930) er en norsk høyesterettsadvokat og forfatter av juridisk faglitteratur. Han tok juridisk embetseksamen i 1956 og var deretter advokatfullmektig og dommerfullmektig.
Hagen drev eget advokatfirma i Oslo i nærmere 40 år, frem til 2004 og hadde lang erfaring med seksjonering av større bolig- og næringseiendommer. Han har skrevet flere bøker om eierseksjonsloven. Han var i en årrekke formann i Advokatforeningens lovutvalg for husleie og boligrett.
Hagen var sterkt engasjert i funksjonshemmedes rettigheter. I mange år var han også leder av NRKs innsamlingsråd. Hagen er bosatt på Haslum.


== Heder ==
Norges Handikapforbunds høyeste utmerkelse


== Bibliografi ==
Eierseksjonssameier (Oslo 1994)
Ørnulf Hagen, Kåre Lilleholt, Christian Fr. Wyller: Eierseksjonsloven, Kommentarutgave, 2. utg. 2008, ISBN 978-82-15-01246-9


== Kilder ==
80 år Omtale i Aftenposten Kultur 30. april 2010 side 14
Stavspiralgalakse

Stavspiralgalakser eller stangspiralgalakser er spiralgalakser som på tvers over galaksekjernen i skiveplanet har et band av stjerner. Sterke staver er med i Hubble-inndelingen. Svakere staver er mer vanlige mellom spiralgalakser, og rundt 60% av spiralgalaksene har staver. Infrarøde observasjoner, mindre sensitive støvabsorpsjon og påvirkning fra unge stjerner, indikerer at kanskje en enda større del av spiralgalaksene har staver; deriblant Melkeveien.
Stjernedynamikken i en galakseskive kan opprette en stav på grunn av ustabilitet. Staven kan så senere bli til en ringstruktur over tid; mange staver har selskap av ringer av stjerner.
Staver kan endre den kjemiske sammensetningen til gassen i en galakse ved at strømning gjennom staven blander gass som opprinnelig lå ved forskjellige radiuser og på den måten startet med ulik kjemisk sammensetning.


== Kilder ==
«Barred spiral galaxy» s. 48, Phillip's Astronomy Encyclopedia utgitt i 2002.


== Eksterne lenker ==
(en) Barred spiral galaxies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) stavspiralgalakse i Unified Astronomy Thesaurus
Slow Poke

«Slow Poke» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Chilton Price, men kreditert Pee Wee King, Redd Stewart og Price. Price skrev faktisk sangen i 1951, ettersom hun syntes den beskrev hennes venn, King, meget godt. King spilte inn sangen og Stewart stod for syngingen. Price gav rettighetene til de to andre i bytte mot publisitet, ettersom hun følte at hun visste ingenting om musikkdistribusjonsbransjen. Sangen gjorde det så godt kommersielt sett at da Price skrev «You Belong to Me» året etter, følte hun at hun kunne gjøre det bedre ved å avstå delvis kreditering av opphavet til King og Stewart enn å forsøke å publisere sangen selv, så den sangen ble også kreditert King, Stewart og Price, selv om hun var eneste opphavsperson.Innspillingen ble  Pee Wee King ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 21-0489 (78-plate) og 45-0489 (single).
Den nest best kjente versjonen var innspillingen med Arthur Godfrey. Den ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 39632. Den andre siden var «Dance Me Loose».Versjonen til Hawkshaw Hawkins ble utgitt av King Records med katalognummer 998.Innspillingen med Helen O'Connell ble utgitt av Capitol Records med katalognummer 1837.Innspillingen med Roberta Lee ble utgitt av Decca Records med katalognummer 27792.
Innspillingen med Ralph Flanagan ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-4373 (78-plate) og 47-4373 (single).
Innspillingen mes Tiny Hill ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5740.
I Storbritannia ble sangen kalt «Slow Coach». Teksten ble endret til å passe den britiske tittelen, hvor som helst den forekommer i teksten. Pee Wee King spilte også inn en versjon med den tittelen på plate. De store britiske versjonene var med Johnny Brandon og The Ray Ellington Orchestra.
En innen innspilling, gjort av Pee Wee King, bærer tittelen «Slow Bloke» (bloke er et britisk ord), men ettersom alle andre andre britiske versjoner (også den tidligere nevnte innspillingen med Pee Wee King) bærer tittelen «Slow Coach», er den egentlige årsaken til denne innspillingen uklar.
«Slow Poke» ble samplet for sangen «Punk» av den britiske sangeren Red Face i 2007.


== Innspilte versjoner ==
Som «Slow Poke»
Ralph Flanagan and his orchestra (Sang: The Singing Winds) (1951)
Arthur Godfrey (1951)
Tiny Hill (1951)
Pee Wee King and his Golden West Cowboys (1951)
Roberta Lee (1951)
Helen O'Connell (1951)
The Ray Conniff Singers (1951)Som «Slow Coach»:
Johnny Brandon
Dyd Dean
The Ray Ellington Orchestra
Dinah Kaye
Pee Wee King and his Golden West Cowboys
The Radio Revellers (1951)
Semprini, piano med rytmeakk. Innspilt i London 26. mars 1952 som første melodi i medleyen «Dancing to the piano (No. 14) – Medley of Foxtrots. 1. del» sammen med «Cry» og «Unforgettable». Utgitt på His Master's Voice B 10263 og på His Master's Voice A.L. 3223 (sistnevnte i Norge).Som «Punk»
Red Face


== Norsk versjon ==
Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Lathans». Per Asplin, sang, med Egil Monn-Iversens orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3215 i 1952.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Engesund

Engesund eller Engesundsøyo er en øy på ca. 0,8 km² i Fitjar kommune, vest for Fitjar sentrum ved den eldgamle skipsleia. På øyen lå tidligere et gjestgiveri og handelssted. I øst og sør grenser øya til Engesundsleia, i vest ligger Ivarsøy og i nord ligger Selbjørnsfjorden. Postnummeret er 5419 FITJAR.


== Historie ==
Gården ble ryddet som en plass under Ivarsøy av den første gjestgiveren her på 1600-tallet. I 1723 betalte plassen skatt som en selvstendig gård. 
På 1800-tallet hadde gården egen kvern og en hage som kunne benyttes av dyrene 12 uker i året. Gården fikk etter hvert tre husmannsplasser: Flatholmen, Gassen og Revet. 
Gården Ivarsøy med Engesund var Allehelgensgods, men ble kjøpt av gjestgiver Lars Madsen i 1670-åra. Senere kom gården i brukernes eie. 
Handelen på Engesund ble nedlagt i 1974.
Mikrokefali

Mikrokefali (på engelsk kalt microcephaly, på svensk mikrocefali, av latin for «liten hjerne») er en tilstand der hjernen utvikler seg unormalt og ikke oppnår normal størrelse, og omkretsen av kraniet ligger to standardavvik eller mer under gjennomsnittet. Mikrokefali vil også medføre nedsatt hjernefunksjon og intelligens.


== Årsaker til mikrokefali ==
Mikrokefali kan komme som resultat av en rekke forhold. Primær mikrokefali er et resultat av en skadelig mutasjon som setter genet microcephalin ut av funksjon. Trisomi og andre kromosomfeil kan også gi tilsvarende sykdomsbilde.
Forhold i mors liv under fostertiden kan også gi skader som resulterer i mikrokefali. Utstrakt alkoholmisbruk hos mor, diabetes, vannkopper, Zika-virus og røde hunder under graviditet kan alle gi mikrokefali.


== Helsetilstand og levealder ==
Personer med mikrokefali har nedsatt hjernefunksjon, og gjerne nedsatt allmenn helsetilstand og lav forventet levealder. Levealderen vil i stor grad være avhengig av andre medfødte helseproblemer knyttet til mikrokefalien. I de tilfeller der det ikke er tilstøtende komplikasjoner, kan mikrokefaler leve like lenge som andre mennesker. William Henry Johnson, best kjent som «Zip the pinhead» ble over 80 år gammel.


== Eksterne lenker ==
 (en) Microcephaly – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Grey Gorton

John Grey Gorton (født 9. september 1911 i Melbourne i Australia, død 19. mai 2002) var en australsk politiker som var Australias statsminister mellom 10. januar 1968 og 10. mars 1971. 


== Militær karriere ==

Den 31. mai 1940, like etter utbruddet av den andre verdenskrig, vervet Gorton seg til Royal Australian Air Force Reserve. I en alder av 29 år ble han sett på som for gammel til å delta på treningen til å bli jagerfly-pilot men han kom likevel igjennom nåløyet for å begynne treningen etter at regelen om pilotenes alder ble mer avslappet.Gorton ble akseptert som pilot og begynte ved flyvåpenet den 8. november 1940. På slutten av 1941 ble Gorton og andre medlemmer av hans flyskvadron utelukkende sendt på oppdrag i Midtøsten. 
I mars 1944 ble Gorton sendt tilbake til Australia med den militære graden Flight Lieutenant. Hans siste post innen militæret var som en flyinstruktør ved Operasjonell Training Unit ved Mildura i Victoria. Han ble utskrevet fra flyvåpenet den 5. desember 1944.


== Politisk karriere ==
Selv om Gorton hadde vært medlem av det australske partiet Country Party før verdenskrigen begynte, så ble han i 1949 valgt inn i det australske Senatet for partiet Venstre. Han tjenestegjorde i ulike politiske posisjoner under statsministrene Robert Menzies og Harold Holt. Herunder var han blant annet minister for sjøforsvaret mellom 1958 og 1963. Han var også minister for innenriksdepartementet og minister for utdanning, så vel som leder av regjeringen i Senatet.Gorton ble beskrevet som en energisk og dyktig minister. Gorton var i utgangspunktet en veldig populær statsminister. Hans politiske stil ble betegnet som svært forskjellig fra hans forgjengere i statsministerembedet. Gorton likte å framstille seg selv som en mann av folket som nøt en øl og litt gambling innimellom.


== Utmerkelser ==
Gorton var storkorsridder av Order of Saint Michael and Saint George, følgesvenn av Order of Australia og medlem av Order of the Companions of Honour.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Gorton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sol Kyung-gu

Sol Kyung-gu (født 1. mai 1967 i Sør-Chungcheong, Sør-Korea) er en sørkoreansk skuespiller. Han studerte film og teater ved Hanyang University og etter uteksamineringen deltok han for det meste i teateroppsetninger. Etter å ha begynt med spillefilmer har han hatt roller i filmer som Public Enemy og Silmido.
Han spilte i filmen Peppermint Candy som ble nominert til Palme d'Or og i Oasis, som begge er banebrytende filmer innenfor genren Korean New Wave.


== Filmografi ==
A Petal (1996)
Girls' Night Out (1998)
Phantom (1999)
The Bird That Stops in Air (1999)
Rainbow Trout (1999)
Peppermint Candy (2000)
The Legend of Gingko (2000)
I Wish I Had a Wife (2001)
Public Enemy (2002)
Oasis (2002)
Jail Breakers (2002)
Silmido (2003)
Rikidozan (2004)
Another Public Enemy (2005)
Cruel Winter Blues (2006)
Lost In Love (2006)
Voice Of A Murderer (2007)
Venus and Mars (2007)
Public Enemy Returns (2008)
Haeundae (2009)


== Priser ==
2000, 2002: Beste skuespiller i Blue Dragon Flim Festival


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sol Kyung-gu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sol Kyung-gu på Internet Movie Database 
(da) Sol Kyung-gu på Scope 
(fr) Sol Kyung-gu på Allociné 
(fr) Sol Kyung-gu på Allociné 
(fr) Sol Kyung-gu på Allociné 
(en) Sol Kyung-gu på AllMovie 
(en) Sol Kyung-gu på AllMovie 
(en) Sol Kyung-gu hos The Movie Database
Tiara Air

Tiara Air er et flyselskap med base i  Aruba i Det karibiske hav
Tiara Air har flyvninger til Curaçao, Punto Fijo, Bonaire og Riohacha. Selskapet opererer to Short 360 to-motors turboprop fly bygget i 1983 og det foreligger planer om å oppgradere flåten til rene jet-fly.
Selskapets navn, Tiara kommer av at selskapets eier, Alejandro Muyale gav det navn etter sin datter, Tiara Muyale. Ordet "tiara" kommer fra latin, og betyr "krone"
Selskapets hovedagentur holder til i Seroe Blanco, Oranjestad med et servicesenter for Curaçao, i Parera, i Willemstad i De nederlandske Antiller.


== Historie ==
Alejandro Muyales familie som drev med forretninger, hadde gjennom 30 år drevet som «handling agents» på flyplassen i Aruba og i Curaçao i mer enn 6 år fikk sine drømmer oppfylt da han søkte og fikk driftstillatelse til å drive flyselskap. To 36-seters Shorts 360 ble anskaffet.


== Destinasjoner ==
Tiara Air flyr fra Aruba til destinasjoner i Den nederlandske Antiller, Columbia og Venezuela.

 Oranjestad, Aruba (Queen Beatrix International Airport) [hub)
 Kralendijk, Bonaire (Flamingo International Airport)
 Willemstad, Curaçao (Hato International Airport)
 Las Piedras , Venezuela (Josefa Camejo International Airport)
 Riohacha, Colombia (Almirante Padilla Airport)


== Flåten ==
Tiara Air har for tiden (2010) to Shorts 360, 36 seters turboprop fly.


== Eksterne lenker ==
hjemmeside
Gabriel Schanche

Gabriel Schanche (født 29. august 1694, død 1. oktober 1741) var en norsk prest  som virket som prest i Lye Prestegjeld og prost på Jæren. Han var sønn til sognepresten i Høyland Jonas Teofiliusson Schanche. Schanche var den første prest på Lye som etterlot seg ministerialbok. Schanche døde i 1741 og ble gravlagt ved Time kirke. Den 20. september 1724 ble han gift med Eliasbet Godsen, datteren til prosten Søren Jensson Godsen på Klepp. I 1734 ble han prost på Jæren etter sin svigerfar. 
I Gjesdal kirke henger det en tavle hvor Moses og Kristus er malt på, med prost Schache og kona i det nederste hjørnet.


== Kilder ==
Prester i Lye Prestegjeld
Galaktisk år

Galaktisk år også kalt kosmisk år kalles den tiden det tar for solen å fullføre en runde rundt Melkeveiens sentrum, anslagsvis mellom 225 og 250 millioner år.Den vanligste tidsskalaen i stor skala er millioner av år (Megaannum eller Ma). For langvarige målinger innebærer dette fremdeles ganske store tall. Gjennom å benytte galaktiske år (Gå – må ikke forveksles med Ga for Gigaannum), ca 250 Ma, kunne man skaffe seg en større tidsenhet. I den skalaen oppstod hav på jorden etter 4 Gå, livet begynte etter 5 Gå, og flercellede organismer dukket først opp etter 16 Gå. Dinosaurer dødde ut for ca 0,4 Gå siden, og pattedyrenes tidsalder begynte for omkring 0,2 Gå siden. Jordens alder anslås til ca 20 gå.


== Tidslinje for Jordens historie i galaktiske år ==

I denne listen er 1 galaktisk år (GÅ) = 225 millioner år

rundt -60 Gå: Galaksen blir til
0 Gå: Solen blir til
4 Gå: Hav oppstår på jorden
5 Gå: Liv begynner
6 Gå: Prokaryoter oppstår
7 Gå: Bakterier oppstår
10 Gå: Stabile kontinenter oppstår
13 Gå: Eukaryoter oppstår
16 Gå: Flercellede organismer oppstår
17.8 Gå: Den kambriske eksplosjon
19 Gå: Perm-trias-utryddingen
19.6 Gå: Kritt-tertiær-utryddingen
19.999 Gå: moderne mennesker oppstår
20 Gå: Nåværende tid


== Referanser ==
Verdens latterdag

Verdens latterdag er en uoffisiell temadag lansert i 1998 av den indiske Madan Kataria. Dagen faller på den første søndagen i mai og går ut på å oppfordre folk til å le mer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gaustabanen

Gaustabanen er en kabelbane som går i tunnel inne i fjellet Gaustatoppen, fra Langefonn ved foten av fjellet og opp til Tuddalstippen rundt 1800 moh, like i underkant av Gaustatoppen turisthytte. Ved Langefonn går en batteridrevet motorvogn på skinner rundt 850 meter horisontalt innover i fjellet til en stasjon. Her må man bytte til en skinnegående kabelbane opp en 1040 meter lang 39 graders skråsjakt. Øverst finnes et radiorom som ikke er åpent for publikum og ikke er i bruk, fra radiorommet går kongeheisen som knapt har plass til fire personer. Den har en helling på 47 grader og skifter retning underveis. Den sto ferdig til Kong Olavs besøk i 1977. Heisen ender i et leilighetskompleks med soverom, oppholdsrom, kjøkken og kontorer; det anlegget er ikke i bruk og er heller ikke åpent for publikum. Der ligger også Telenor-delen av anlegget, som ble bygget i 1970-årene; det er ikke åpent for publikum, men taket benyttes som utkikkspunkt for turister og som landingsplass for helikoptre. Telenor-anlegget omfatter også et 64 meter høyt tårn med radio, TV og telefoniutstyr.


== Historie ==
Tunnelbanen ble bygget for å frakte folk og utstyr til topps for montering av radiolinjer på Gaustatoppen. Banen sto ferdig i 1958, og byggingen kostet en million dollar. Gausta hovedsender for radio og fjernsyn ble åpnet to år senere. I utgangspunktet var det også meningen at banen skulle brukes til turisttransport, men disse planene ble skrinlagt på grunn av den kalde krigen, og anlegget ble et NATO-anlegg. Banen var militært viktig fordi den fraktet personell og utstyr til den døgnkontinuerlige bemanning av kommunikasjonssentret. Dette var et knutepunkt i det militære radionettet i Norge, og var døgnkontinuerlig bemannet. Fire eller fem personer var alltid på vakt ved senderen.
Etter at det ikke lenger var noe militært behov for senderen, ble banen ombygd. I 2006 ble banen åpnet for turisttrafikk på utvalgte dager, og i 2010 ble banen åpnet for allmenn turisme. Banen har senere blitt oppjustert med en ny redningsvinsj, som gjør det mulig å evakuere folk fra anlegget på toppen uten bruk av trapper.


== Linjekart ==


== Faktaopplysninger (utvalg) ==
• Banen starter på 1150 moh og ender 650 høyere opp.• Kabelbanen har to vogner som møtes midtveis.
• Gaustabanen trekkes av en frekvensstyrt motor med litt over hundre hestekrefter.
• Ståltauet som drar vognene er 30,5 millimeter i diameter, og cirka 1120 meter langt.
• Drivhjulet i maskinrommet er 3,5 meter i diameter.
• Ståltauet er trukket i tre åttetalls-sløyfer mot et tilsvarende hjul, det gjør at det ikke merkes om den ene vogna er tyngre enn den andre.
• Det er til enhver tid 70 meter ståltau rundt drivhjulene i maskinrommet.
• Banen er radiostyrt, og kan styres fra maskinrommet, brekket eller vognene.
• Trappa langs den vertikale skinnegangen har cirka 3500 trinn.

• Temperaturen i den vertikale tunnelen er alltid mellom 5 og 8 ℃.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettstedet Gaustabanen gaustabanen.no. Besøkt 9. september 2022.
Om Gaustatoppen på nettstedet Hardangervidda.com. Besøkt 9. september 2022.
BahnInfo Südnorwegen (tysk)
Interplanetarisk materie

Interplanetarisk materie er det plasmaet og de små, faste støvpartikler som finnes i rommet mellom våre planeter i solsystemet eller andre planetsystem. Et dominerende element er solvinden, en plasmavind fra solen som slynges utover gjennom solsystemet, men det finnes også mange små mengder nøytrale molekyler og støvpartikler med størrelser opp til 0,1 millimeter. I solsystemet er det dette romstøvet som forårsaker Zodiakallyset. Det støvet kommer fra kometer, asteroider og fra Kuiperbeltet.


== Kilder ==
(no) Interplanetarisk materie i Store norske leksikon
Damokloide

Damokloider er en kategori av asteroider som karakteriseres av en omløpsbane som ligner den hos Halleys komet eller langperiodiske kometer med høy eksentrisitet, men som mangler den komaen og halen. Et typisk eksempel på damokloider er asteroidene 5335 Damocles og 1996 PW. 
Damokloider antas å ha sin opprinnelse fra kometer av samme type som Halleys komet, men som har tapt alt materie som kan dampe bort, og dermed bare består av en tørr kjerne. Slike kometer antas å stamme fra Oorts sky. Denne hypotesen forsterkes av det faktum at et antall objekter som man i starten trodde var damokloider, og derfor fått betegnelsen som småplaneter, senere har vist frem en koma og dermed bekreftet å være kometer. En annesn sterk indikator er at visse damokloider har en retrograd (med klokken) omløpsbane rundt Solen, ulikt alle andre typer asteroider.
I september 2008 hadde 39 damokloider blitt funnet. Den gjennomsnittlige radiusen er åtte kilometter. Albedoen på fire damkloider har blitt målt, og disse har vist seg å være blant de mørkeste kjente objektene i solsystemet. Damokloider er rødaktige i fargen, men ikke så røde som mange objekter i Kuiperbeltet eller Kentaurer.


== Eksterne lenker ==
(en) Liste over Damokloider
David Jewitt, The Damocloids
David Jewitt, A first look at the Damocloids
Kometkoma

Kometkoma eller Komaen (fra latinsk: hår) er den tåkete innpakningen rundt kometkjernen. Den blir dannet når kometen passerer nær Solen på sin svært elliptiske bane rundt henne, og deler av overflaten sublimerer.
Komaen er generelt satt sammen av is og støvpartikler. Større partikler blir værende igjen langs kometbanen, mens de mindre blir skjøvet vekk av solvinden og strålingstrykket til sollyset.
Komaen gir kometen et uklart utseende i teleskop og gjør den der merkbart forskjellig fra stjerner.
NASA sin Stardust-sonde hadde som formål å samle prøver fra en koma.
Svenska folkskolans vänner

Svenska folkskolans vänner er en organisasjon for støtte av finlandssvensk undervisning. Organisasjonen ble dannet i 1882 og har sete i Helsingfors.
Foreningen rettet tidligere sin oppmerksomhet mot barneskolen og barnehager, men har i de senere årene lagt tyngdepunktet på livslang læring. Den gir betydelig støtte til finlandssvensk kulturarbeid.
Svenska folkskolans vänner eier en rekke folkehøyskoler i Finland. I 1972 overtok foreningen aksjemajoriteten i Schildts Förlags Ab. Fra 2009 bekoster foreningen nettutgaven av Uppslagsverket Finland.
Gjennom donasjoner er foreningen blitt tilført en rekke fond, hvis avkastning brukes til kulturstøtte. Årlig utdeles rundt 3,5 millioner euro til prosjektstøtte, stipend og priser.


== Eksterne lenker ==
Svenska folkskolans vänner
Uppslagsverket Finland, Svenska folkskolans vänner
Sveits under Sommer-OL 1960

Sveits under Sommer-OL 1960. 149 sportsutøvere fra Sveits deltok seksten sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Sveits kom på 16.-plass med tre sølv- og tre bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Frankrike under Sommer-OL 1960

Frankrike under Sommer-OL 1960. 237 sportsutøvere fra Frankrike deltok i nitten sporter under Sommer-OL 1960 i Roma. Frankrike kom på 25.-plass med to sølv- og tre bronsemedaljer. Fekteren Christian d'Oriola var Frankrikes flaggbærer under åpningsseremonien.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 26. juli 2011 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Bin Qasim kraftverk

Bin Qasim kraftverk er et kombinert gasskraftverk og oljekraftverk i Sind i Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1260 MW, fordelt på seks like store blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1980, og stod ferdig i 1988. Brenselkilden er fyringsolje eller naturgass. Operatørselskapet holder til i Karachi.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Oil- and Gas-Fired Plants in Pakistan ».
Hub Chowki oljekraftverk

Hub Chowki oljekraftverk (engelsk: Hub River power plant) er et oljekraftverk i Balutsjistan i det vestre Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1292 MW, fordelt på 4 like store blokker. Anlegget ble påbegynt omkring 1990, og stod ferdig i 1997. Brenselkilden er fyringsolje. Operatørselskapet holder til i Hub Chowki.
Oljeforsyningen via oljeledning gjennom Balutsjistan er omstridt av lokale klanledere, som tar egne avgifter for transporten. All elektrisiteten selges til den statlige duopolist-grossisten WAPDA.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Oil- and Gas-Fired Plants in Pakistan ».
Saba oljekraftverk

Saba oljekraftverk er et oljekraftverk i byen Farukabad (Farooqabad) i Punjab i det østlige Pakistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 125 MW, fordelt på 1 blokk. Anlegget ble påbegynt omkring 1996, og stod ferdig i 1999. Brenselkilden er restolje. Operatørselskapet holder til i Farukabad. Utstyret er hovedsakelig levert av Toshiba.


== Eksterne lenker ==
IndustCards – «Oil- and Gas-Fired Plants in Pakistan ».