jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Roar Hoff

Roar Hoff (født 21. mai 1965) er en norsk tidligere kulestøter.
Hoff kom på 12.-plass i EM i friidrett 1994 og på 11.-plass i VM i friidrett innendørs 1995. Han ble norgesmester i 1992 og 1999. Hans personlige rekord er et kast på 19,52 m, satt i Drammen i juni 1994, som gjør Hoff til Norges 8. beste kulestøter gjennom tidene. Han representerte Jøa IL.
Han er opprinnelig fra Fosnes i Nord-Trøndelag, men er i dag bosatt i Stjørdal. Han er gift med finsknorske Katarina Sederholm Hoff, tidligere friidrettsutøver og vektløfter.


== Referanser ==
Fay Wray

Vina Fay Wray (født 15. september 1907 i Cardston i Alberta i Canada, død 8. august 2004 i New York City i New York) var en canadisk-amerikansk skuespiller. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Fay Wray ble født på en ranch nær Cardston i den kanadiske provinsen Alberta. Foreldrene var mormonere, Elvina Marguerite Jones fra Salt Lake City, og Joseph Heber Wray, fra Kingston upon Hull i England. Hun var et av seks barn. Hennes bestefar, Daniel Webster Jones, var en mormonsk pioner. 
Falilien flyttet tilbake til Salt Lake City i 1912 og deretter til Lark, også i Utah, i 1914. I 1919, var familien tilbake Salt Lake City. Men så flyttet de til Hollywood i California, der Fay gikk på Hollywood High School.


=== Karriere ===
Gjennom en skuespillerkarriere som strakte seg over 57 år, hadde Wray oppnådd internasjonal stjernestatus som skuespiller med flere roller i skrekkfilmer. Dette førte til at mange vurderer henne som den første «Skrekkdronningen».
Etter å ha debutert i en rekke mindre roller, fikk Wray medieoppmerksomhet etter å bli valgt som en av «WAMPAS Baby Stars». Dette førte til Wray signert kontrakt med Paramount Pictures som tenåring. Der spilte hun i mer enn et dusin filmer. Hennes største rolle blir regnet for å være King Kong fra 1933. Etter suksessen med King Kong, dukket Wray opp i en rekke små filmer og roller på TV, som ledet opp til hennes siste rolle i 1980. 
I 2004 ble Wray kontaktet av regissør Peter Jackson da det skulles produseres en reproduksjon av suksess-filmen King Kong. Her møtte hun Naomi Watts, som denne gangen skulle spille rollen som Ann Darrow, som Wray opprinnelig hadde spilt på 1930-tallet. 
Før filmingen av nyproduksjonen startet døde imidlertid Wray av naturlige årsaker den 8. august 2004, i sin leilighet på Manhattan. Hun var da 96 år gammel, og bare 38 dager unna å feire sin 97. bursdag. Wray ble gravlagt på Hollywood Forever Cemetery i Hollywood i California. 
To dager etter Wrays død, ble lysene på Empire State Building slukket i 15 minutter til minne om henne. Wray var gift tre ganger – med forfatterne John Munken Saunders og Robert Riskin og med nevrokirurg dr. Sanford Rothenberg. Et ekteskap som varte fra 28. januar 1919 til 4. januar 1991. Hun etterlot seg tre barn: Susan Saunders, Victoria Riskin og Robert Riskin Jr. Hun ble statsborger i USA i 1935.


== Filmer i utvalg ==
1928 – Fire brødre
1929 – For en kvinnes skyld
1933 – Et vokskabinett
1933 – King Kong
1955 – Frisco Bay
1959 – Tammy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fay Wray på Internet Movie Database 
(sv) Fay Wray i Svensk Filmdatabas 
(da) Fay Wray på Filmdatabasen 
(da) Fay Wray på Scope 
(fr) Fay Wray på Allociné 
(en) Fay Wray på AllMovie 
(en) Fay Wray hos Turner Classic Movies 
(en) Fay Wray hos The Movie Database 
(en) Fay Wray hos Internet Broadway Database
Aloma Wright

Aloma Wright (født 10. mars 1950 i New York) er en amerikansk skuespillerinne. Wright har spilt som statist og hatt flere små roller i flere TV-sitcoms som for eksempel i Friends.
Wright fikk rollen som karakteren Laverne Roberts i TV-serien Scrubs. Etter seks sesonger, ble hennes rollefigur drept i en bilulykke i episoden My Long Goodbye. Hun kom tilbake igjen i sesong syv, der hun spilte den nye karakteren, sykepleier Shirley. Og hun dukket opp enda en gang i sesong 8 av TV-serien Scrubs, der hun spiller seg selv i et skuespill som JD og Turk har planlagt sammen, og som blir spilt av turnuslegene ved Sacred Heart Hospital der serien foregår.
Aloma har også dukket opp i flere andre programmer, som Mad Men, Power Rangers in Space, Malcolm in the Middle, The Drew Carey Show, Venner for livet og Frasier, og i den kortlivede serien Medisinsk Undersøkelse i tillegg til TV-filmen Billie Beat Bobby.
I 2010 dukket Wright opp i den populære NBC-såpeoperaen Days of Our Lives.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aloma Wright på Internet Movie Database 
(sv) Aloma Wright i Svensk Filmdatabas 
(da) Aloma Wright på Scope 
(fr) Aloma Wright på Allociné 
(en) Aloma Wright på AllMovie 
(en) Aloma Wright hos Rotten Tomatoes 
(en) Aloma Wright hos The Movie Database
Sirmione

Sirmione er en kommune i provinsen Brescia i Lombardia i det nordlige Italia. Kommunen grenser til kommuene Desenzano del Garda og Peschiera del Garda i provinsen Verona, som ligger i regionen Veneto.


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sirmione – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sirmione – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Marostica

Marostica er en by og kommune i provinsen Vicenza i regionen Veneto i nordlige Italia. Det har en befolkning på 13 905 innbyggere. (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Marostica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bardolino

Bardolino er en kommune i Provinsen Verona i regionen Veneto i det nordlige Italia, beliggende ca 130 km vest for Venezia og cirka 25 km nordvest for Verona.
Bardolino grenser til kommunene Affi, Cavaion Veronese, Costermano, Garda, Lazise, Manerba del Garda, Moniga del Garda, Padenghe sul Garda og Pastrengo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bardolino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bardolino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Montessoriskolen i Bergen

Montessoriskolen i Bergen, Torgny Segerstedts vei 27, er en montessoriskole som ligger i Fyllingsdalen bydel i Bergen. Skolen er en privat grunnskole for elever fra 1. til 10. klassetrinn, og har 149 elever og 27 lærere i skoleåret 2018/2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Montessori-grunnskolen i Bergen
Hjemmeside
Debra Messing

Debra Messing (født 15. august 1968 i Brooklyn i New York City) er en amerikansk skuespiller, kjent fra rollen som Grace Adler i komiserien Will & Grace.
I løpet av årene på videregående skole spilte og sang Messing i en rekke high school-produksjoner på East Greenwich High School, inkludert roller i musikalene Annie og Grease. Hun tok undervisning i dans, sang og skuespill på skolen. 
I 1986 ble Messing Rhode Islands Junior Miss og deltok i America's Junior Miss-stipendprogram. Mens hennes foreldre oppmuntret hennes drøm om å en gang bli en berømt skuespiller, samtidig som de også oppfordret henne til å fullføre sin utdannelse før hun bestemte seg for å satse på en skuespillerkarrièren. 
Messing studerte på Brandeis University i Waltham i Massachusetts. I sine yngre år studerte hun teater i det London-baserte British European Studio Group-programmet. Hennes opplevelser der styrket hennes ønske om å bli skuespiller. 
Messing møtte sin senere ektemann, Daniel Zelman, skuespiller og manusforfatter, på sin aller første dag som student ved New York University i 1990. De giftet seg den 3. september 2000 og bor i New York City. Den 7. april 2004 fødte hun sin første sønn, som fikk navnet Roman Walker Zelman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Debra Messing på Internet Movie Database 
(sv) Debra Messing i Svensk Filmdatabas 
(da) Debra Messing på Filmdatabasen 
(da) Debra Messing på Scope 
(fr) Debra Messing på Allociné 
(en) Debra Messing på AllMovie 
(en) Debra Messing hos Turner Classic Movies 
(en) Debra Messing hos Rotten Tomatoes 
(en) Debra Messing hos The Movie Database 
(en) Debra Messing hos Internet Broadway Database
Bjørgvin Montessoriskole

Bjørgvin Montessoriskole, Storetveitveien 86, er en montessoriskole som ligger på Fantoft i Årstad bydel i Bergen. Skolen er en privat grunnskole for elever fra 1. til 10. klasse. Skolen åpnet i 2009, og har konsesjon for 150 elever. Skolen har 91 elever og 12 lærere i skoleåret 2018/2019. Astrid Størdal er rektor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Feisel

Feisel er en mellomting mellom en stor hammer og en liten slegge til bruk ved håndboring i fjell og stein. Betegnelsen skriver seg trolig fra tysk Fäustel (liten berghammer) og ble bragt til Norge av de tyske bergmennene som kom til sølvverket på Kongsberg fra 1623.Den har slagflate i begge ender av hodet. Som redskap ble feisel benyttet til å slå på minebor. Hodet av jern kunne ha ulik tyngde og lengde på skaftet avhengig bruksmåte. Skaftet var av treverk (helst ask) og var glattpolert for å gli lett i hånden. Slagflaten på hodet var lite og feiselen ble ofte løftet over hodet for hvert slag noe som krevde god treffsikkerhet. Feisel til enhåndsbruk kunne ha et skaft på rundt 50 centimeter, mens for tohåndsbruk («postfeisel») der en annen holdt boret kunne ha et skaft på 100 centimeter. Fra Tjølling fortelles at de som brukte en tung feisel (2,5 kg) med en hånd holdt litt inn på skaftet og støttet den andre enden mot magen der jakken ofte hadde påsydd en lapp av lær til beskyttelse («bankelapp»). En mann som boret alene uten hjelp til å snu boret ble i Tjølling kalt «enboring» eller «enpeising». På Raumabanen sa man «einpikke» når en mann jobbet alene ved så løfte feiselen med en hånd og snu boret med den andre. «Poste» var når en mann svingte «dobbelfeiselen» med begge hender og en snudde boret. I et dypt borehull kunne boret hoppe rundt i hullet av seg selv og da kunne ta to mann slå vekselvis uten hjelp til å snu boret. For sølvgruvene på Kongsberg beskrev Morten Thrane Brünnich elleve forskjellige typer «feisel» til ulike bruksområder, der «haandfeisel» var en av de letteste med 1 til 3 pund vekt.Ved Bergensbanens anlegg ble boring i hovedsak utført med feisel og bor. I Gravhalstunnelen ble i maskinboring tatt i bruk. På Raumbanens anlegg ble borearbeidet utført for hånd. Ved anlegg av Trollstigveien ble brukt dynamitt til sprengning etter håndboring. Ved bruk av tynt bor klarte to mann å bore 3 meter hull i løpet av en arbeidsdag. Den ene mannen svinge feiselen mens den andre snudde boret. På Ofotbanen ble det brukt maskiner til boring etter at det var satt opp kraftverk i Abiskojåkk og strømledninger strukket til anlegget. Når strømforsyningen sviktet gikk rallarne tilbake til feisel og bor. Det var vanlig at den som snudde boret sang for å holde takten.Rallarene kunne ha feiselen som en viktig privat eiendel og tok den med seg fra anlegg til anlegg.På anlegg i Norge ble feisel og bor brukt til etter andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Kilder ==
Børresen, A.K., Fra feisel og minebor, Nettavisen for geomiljøet, 181-2009.
Da Vinci Montessoriskole

da Vinci Montessoriskole, Kniksens plass 1, er en montessoriskole på Brann stadion i Årstad bydel i Bergen. Skolen er en privat barneskole for elever fra 1. til 7. klassetrinn. Skolen har 59 elever og 9 lærere i skoleåret 2018/2019. Ragnhild Sølvberg er rektor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Bergen byleksikon om da Vinci Montessoriskole
International School of Bergen

International School of Bergen (ISB) er en internasjonal engelskspråklig privatskole som ligger på Sandsli i Ytrebygda bydel i Bergen. Tilbudet omfatter barnehage, barneskole og ungdomsskole. Skolen er basert på utdanningsprogrammet International Baccalaureate. Skolen ble etablert i 1975, og har elever fra 1. til 10. klassetrinn med bakgrunn fra omkring 30 forskjellige land. Skolen er godkjent etter Opplæringslova og er en privatskole etter Privatskoleloven.


== Historie og utdanningstilbud ==
International School of Bergen er en non-profit privatskole grunnlagt i 1975 av Harald Øgaard for å betjene behovet for internasjonal arbeidskraft og derav følgende skoletilbud i forbindelse med oljeindustri og beslektet virksomhet. Den er godkjent av  European Council of International Schools og New England Association of Schools and Colleges siden 1985. Skolen styres av et demokratisk valgt styre. ISB tilbyr en  engelskspråklig utdannelse basert på britiske og amerikanske modeller for barn av internasjonalt mobile familier og lokale familier. Skolen tilbyr International Baccalaureate-programmer for grunnskolen (IB Primary Years Programme, IB Middle Years Programme).


== Stab og elevsammensetning ==
Per 2022 har skolen 52 ansatte, hvorav 35 er lærere. Omtrent 40% av lærerstaben er britisk, 30% amerikansk og 30% er fra andre land, bl.a. Canada, Kina, India, Polen, Frankrike og Norge. Til en hver tid er omtrent 245 elever fra omtrent 30 nasjoner innrullert. Utdanningsprogrammet er tilpasset den internasjonale elevmassen.


== Fasiliteter og beliggenhet ==
Skolen har et bibliotek med mediesenter, en gymsal, en PC-lab, kunst- og musikkrom og naturfagslaboratorium. Sandslihallen og andre nærliggende fasiliteter brukes også som en del av undervisningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
International School of Bergen webside
Bergen byleksikon på nett, om Slettebakken skole
Kunståret 1445

Kunståret 1445 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1445.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1441-1447: Fra Filippo Lippi maler «Kroningen av jomfruen» (Incoronazione Maringhi)
1440-1445: Fra Filippo Lippi maler «Bebudelse med to knelende givere» (Annunciazione con donatori)
1436-1449: Pisanello - «Portrett av prinsesse» (Ritratto di principessa estense)


== Fødsler ==
Francesco Rosselli - italiensk miniatyrmaler, gravør av kart og trykk (død 1513)
ca. 1445: Sandro Botticelli, italiensk kunstmaler av den florentinske skolen i den tidlige renessansen (Quattrocento) (død 1510)
Ambrogio Foppa, italiensk gullsmed og billedhugger (død 1527)
ca. 1445: Guido Mazzoni - italiensk billedhugger og kunstmaler (død 1518)
ca. 1445: Luca Signorelli - italiensk renessansemaler, tegner som hadde en spesielt bruk av perspektiv (død 1523)
1445-1450: Veit Stoss – tysk gravør, kunstmaler og billedhugger innen seingotikken (død 1533)
ca. 1443: Piero del Pollaiolo – italiensk kunstmaler (død 1496)
1440-1445: Colijn de Coter - tidlig nederlandsk kunstmaler som hovedsakelig malte alterstykker (død 1522-1532)


== Dødsfall ==
Henri Bellechose – kunstmaler fra de sørlige nederlandene (ukjent fødselsår)
1445-1455: Michelino Molinari da Besozzo -  italiensk kunstmaler (født ca. 1385)
1445/1446: Konrad Witz – tysk kunstmaler, spesielt av altertavler (født 1400-1410)
Kunståret 1447

Kunståret 1447 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1447.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1441-1447: Fra Filippo Lippi maler «Kroningen av jomfruen» (Incoronazione Maringhi)
1436-1449: Pisanello - «Portrett av prinsesse» (Ritratto di principessa estense)
ca. 1446-1452 -  Altertavlen «Dommedag» males trolig av Rogier van der Weyden


== Fødsler ==
9. desember – Chenghua-keiseren, keiser i Kina under Ming-dynastiet og kalligraf (død 1487)
Neroccio di Bartolomeo de' Landi - italiensk kunstmaler og billedhugger (død 1500)
ca. 1447: Giovanni Antonio Amadeo - italiensk billedhugger i den tidlige renessansen, arkitekt og ingeniør (død 1522)
ca. 1445: Sandro Botticelli, italiensk kunstmaler av den florentinske skolen i den tidlige renessansen (Quattrocento) (død 1510)
Ambrogio Foppa, italiensk gullsmed og billedhugger (død 1527)
ca. 1445: Guido Mazzoni - italiensk billedhugger og kunstmaler (død 1518)
ca. 1445: Luca Signorelli - italiensk renessansemaler, tegner som hadde en spesielt bruk av perspektiv (død 1523)
1445-1450: Veit Stoss – tysk gravør, kunstmaler og billedhugger innen seingotikken (død 1533)


== Dødsfall ==
ca. 1447: Masolino da Panicale - italiensk kunstmaler (født ca. 1383)
1445-1455: Michelino Molinari da Besozzo -  italiensk kunstmaler (født ca. 1385)
Kunståret 1448

Kunståret 1448 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1448.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1436-1449: Pisanello - «Portrett av prinsesse» (Ritratto di principessa estense)
ca. 1446-1452 -  Altertavlen «Dommedag» males trolig av Rogier van der Weyden


== Fødsler ==
ca. 1448: Martin Schongauer - tysk gravør og kunstmaler (død 1491)
ca. 1447: Giovanni Antonio Amadeo - italiensk billedhugger i den tidlige renessansen, arkitekt og ingeniør (død 1522)
1445-1450: Veit Stoss – tysk gravør, kunstmaler og billedhugger i seingotikken (død 1533)


== Dødsfall ==
ca. 1447: Masolino da Panicale - italiensk kunstmaler (født ca. 1383)
1445-1455: Michelino Molinari da Besozzo -  italiensk kunstmaler (født ca. 1385)
Kunståret 1449

Kunståret 1449 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personligheter med tilknytning til kunst i 1449.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1436-1449: Pisanello - «Portrett av prinsesse» (Ritratto di principessa estense)
ca. 1446-1452 -  Altertavlen «Dommedag» males trolig av Rogier van der Weyden


== Fødsler ==
Domenico Gagini - italiensk billedhugger (død 1492)
ca. 1448: Martin Schongauer - tysk gravør og kunstmaler (død 1491)
ca. 1447: Giovanni Antonio Amadeo - italiensk billedhugger i den tidlige renessansen, arkitekt og ingeniør (død 1522)
1445-1450: Veit Stoss – tysk gravør, kunstmaler og billedhugger innen seingotikken (død 1533)


== Dødsfall ==
ca. 1447: Masolino da Panicale - italiensk kunstmaler (født ca. 1383)
1445-1455: Michelino Molinari da Besozzo -  italiensk kunstmaler (født ca. 1385)


== Referanser ==
Lønborg videregående skole

Lønborg videregående skole (tidligere Bergen Hjelpepleierskole) var en fylkeskommunal videregående skole i Ytre Sandviken i Bergenhus bydel i Bergen. Skolen fikk sitt nåværende navn og plassering i 1991 da den flyttet inn i det som tidligere var Lønborg barneskole.
Skolen tilbød program for helse- og sosialfag (barne- og ungdomsarbeiderfag og helsearbeiderfag) og påbygging til generell studiekompetanse. Skolen var også realkompetansesenter for helsearbeiderfaget med omfattende voksenopplæring i helse- og sosialfag i samarbeid med Bergen kommune og NAV.
I 2016 ble skolen innlemmet i Åsane videregående skole. Det ordinære videregående opplæringstilbudet på Lønborg ble da flyttet til Åsane, mens avdelingen på Lønborg fungerer som voksenopplæringssenter for helsefagene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Bergen byleksikon på nett, om Lønborg videregående skole
Kanal 1 Nesodden

Kanal 1 Nesodden er en lokalradio for Nesodden som sender hele døgnet via nettradio. Radiostasjonens korrekte navn er Østlandets Kanal 1. Radiokanalen ble etablert i 1998. Stasjonen sendte på fm 100,6 daglig i perioden 5.oktober 1998 til 17. mars 2013 og kunne tas inn via fm 100,6 i Oslo-området. Stasjonen har hovedstudio på Hellvik på Nesodden.
Ansvarlig redaktør er Knut Jeppsson.
Stasjonen har hovedsakelig en lokal og variert profil hvor programlederen står i fokus og selv bestemmer alt av musikk og programgjennomførelse. 
Spesialprogrammer er stasjonens spesialitet. Programposter som gikk fast over en lengre periode var : Revyhalvtimen, bluestrain, travtips, bridgemagasinet, to indre og vekk me'n (skøyteprogram), piruetten (kunstløp), gammelpopens venner, nightcalls, tce-radioshow (Elvis), hjørnekroken, auksjoner, sviskekompotten, båtradio'n, idretten på Nesodden, historievandring.
Medietilsynet trakk tilbake Kanal 1's fm-konsesjon i mars 2013. Stasjonen hadde dermed sin siste sending på fm 100,6 søndag 17. mars 2013.
Kanal 1 Nesodden kan fortsatt lyttes til hele døgnet på nettradio via radiostasjonens hjemmeside.
Kumsusan minnepalass

Kŭmsusan minnepalass (også referert til som Kumsusan-mausoleet eller Kim Il-sung-mausoleet) er en bygning som ligger nordøst i den nordkoreanske hovedstaden, Pyongyang.
Bygningen er den tidligere residensen for det nordkoreanske statsoverhodet. Etter at Kim Il-sung døde i 1994, fikk hans sønn og arvtaker, Kim Jong-il bygningen pusset opp og gjort om til farens siste hvilested. Inne i palasset ligger Kims balsamerte kropp i en sarkofag med klart glass på toppen. Hodet hviler på en koreansk pute og kroppen er dekket av flagget til Koreas arbeiderparti.
Palasset ligger i en del av byen som bare er åpen for besøkende utlendinger torsdager og søndager for på forhånd avtalte gruppebesøk. Fotografering, videobilder, røyking og snakking er forbudt inne i palasset.


== Galleri ==

		


== Eksterne lenker ==
(en) Kumsusan Memorial Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Satellittfoto på Google Maps
Gjenforeningsbuen

Gjenforeningsbuen er et monument i Pyongyang i Nord-Korea, reist i 2001. Buen består av to koreanske kvinner kledd i den tradisjonelle folkedrakta, som holder oppe det gjenforente Korea. Buen går over Gjenforeningsmotorveien, som går fra Pyongyang til Panmunjom ved den koreansk-koreanske grensa og den 38. breddegrad.


== Eksterne lenker ==
Satellite image from Google Maps
Triumph Arch Picture, Pyongyang
Vilhelm Birkedal

Schøller Parelius Vilhelm Birkedal (født 7. desember 1809, død 26. juli 1892) var en dansk prest og salmedikter.
Han tilhørte grundvigianismen. Han fikk 1865 avskjed som prest på grunn av stillingstagen til den dansk-tyske krig, og ble etter det i 1868 Danmarks første valgmenighetsprest. Han skrev flere salmer, andaktsbøker og andre skrifter.


== Referanser ==
Grunnavtalen

Grunnavtalen (på tysk Grundlagenvertrag, offisielt: Vertrag über die Grundlagen der Beziehungen zwischen der Bundesrepublik Deutschland und der Deutschen Demokratischen Republik) er en traktat som ble opprettet i 1972 mellom Vest-Tyskland og den daværende Den tyske demokratiske republikk (DDR, Øst-Tyskland).
Innenfor rammen av Willy Brandts Ostpolitik nærmet Vest- og Øst-Tyskland seg hverandre fra 1970. I 1972 nådde de to land frem til en enighet som førte til at de skrev under Grunnavtalen som regulerte landenes relasjoner med hverandre. Avtalen ble skrevet under i 21. desember 1972 av den vesttyske representanten Egon Bahr og den østtyske representanten Michael Kohl. Avtalen ble ratifisert 11. mai 1973 og trådte i kraft 21. juni 1973.


== Følger av avtalen ==
Grunnavtalen medførte at begge de tyske statene kunne bli medlemmer av FN i 1973. Den banet også veien for opprettelsen av stående representasjon, Ständige Vertretungen, hos hverandre. Avtalen innebar et stort skritt fremover, men fortsatt innebar det ikke normaliserte diplomatiske forbindelser. 
Problemet var i grunnen at begge parter anså seg selv å være den eneste legitime tyske regjeringen og derfor ikke kunne erkjenne den andre partens krav uten samtidig å gi opp sine egne. Allikevel hadde begge parter behov for regulerte forbindelser til den forvaltning som styrte i de deler av tysk territorium de selv ikke hadde kontroll over. Løsningen ble å opprette diplomatiske relasjoner på regjeringsnivå, i stedet for statlig nivå. Günter Gaus var den første representanten i den vesttyske stående representasjonen i DDR. Michael Kohl fikk oppdraget å være DDRs stående representant i Bonn. 
Den indre tyske grense må strengt tatt ha vært en statsgrense, befestet av piggtråd, murer og bevæpnede vakter som den var på den østlige siden, men var allikevel ikke ansett som en internasjonal grense av de tyske statene selv.


== Se også ==
DDR
Ostpolitik
Den indre tyske grense


== Eksterne lenker ==
Grunnavtalens tekst