jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beate Clausdatter Bille

Beate Bille (født 30. april 1526 på Skarholt slott, død 18. oktober 1605 på Lundegaard) var en dansk adelsdame og hoffmesterinne.


== Biografi ==
Hun var datter av Claus Bille til Lyngsgaard. 18 år gammel ble hun gift med Otte Thygesen Brahe til Knudstrup, med hvem hun fikk en tallrik barneflokk, deriblant Tycho, Steen, Jørgen, Axel, Knud og Sophie. Otte var en ansett mann som riksråd og med betydelige forleninger i Danmark og Norge. Av disse beholdt Beate etter hans død Froste herred til 1575, Vissenberg Birk på Fyn til 1575 og Rødinge len i Skåne til 1592.


== Hoffmesterinne ==
Da svigerinnen Inger Oxe, som var enke etter Jørgen Brahe, fratrådte sin stilling som hoffmesterinne hos dronning Sophie, overtok Beate og bekledte stillingen i 8 år. Ved fødsel, giftemål og personlige egenskaper var hun knyttet til landets kjente slekter. Hun var en av presten og historikeren Anders Sørensen Vedels velynderinner, og han tilegnet en liten andaktsbok til henne i 1592. Hun døde i 1605 og ligger begravet ved sin ektefelles side i Kågerød kirke. Ved den gamle sydinngangen til kirkens våpenhus, ses ekteparets epitafium sammen med alle barnene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beate Bille i Dansk biografisk Lexikon
Christoph Flügge

Christoph Flügge (født 14. juli 1947) er en tysk jurist. Fra juni 2001 til februar 2007 var han statssekretær i juridiske spørsmål for  Berlins senat. Han ble 18. november 2008 oppnevnt som fast dommer i Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia i Den Haag.


== Eksterne lenker ==
Den internasjonale Strafferettsdomstolen: Levnetsbeskrivelse av Christoph Flügge
Asiatouren i landeveissykling 2010–11

Asiatouren i landeveissykling 2010–11 er den 7. sesongen av UCI Asia Tour. Sesongen startet med Kumamoto International Road Race i Japan den 10. oktober 2010 og ble avsluttet med Tour of East Java i India den 25. september 2011.


== Sammenlagt ==


=== Individuell ===


== Kalender ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted
Ben Turpin

Ben Turpin (født 19. september 1869 i New Orleans, Louisiana, død 1. juli 1940) var en amerikansk komiker og skuespiller.
Turpin arbeidet innenfor vaudeville og sirkus, i tillegg til hans stumfilmer som han er mest kjent for. Turpin hadde et særpreget utseende med hans børste-bart og fordi han var skjeløyd. Turpin var en hengiven katolikk gjennom hele livet. Ben Turpin dukket opp for første gang i en film i 1907 for filmstudioet Essanay Studios i Chicago i forskjellige biroller. I tillegg til hans arbeider i filmer og på TV, arbeidet Turpin som vaktmester for dette filmstudioet. Dette var det samme filmstudioet som Charlie Chaplin begynte hos i 1915. Ben Turpin døde den 1. juli 1940 av et hjerteinfarkt og han ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Turpin på Internet Movie Database 
(sv) Ben Turpin i Svensk Filmdatabas 
(da) Ben Turpin på Filmdatabasen 
(fr) Ben Turpin på Allociné 
(en) Ben Turpin på AllMovie 
(en) Ben Turpin hos Turner Classic Movies 
(en) Ben Turpin hos Rotten Tomatoes 
(en) Ben Turpin hos The Movie Database
Sonya Hartnett

Sonya Hartnett (født 23. februar 1968 i Melbourne, Australia) er en australsk barne- og ungdomsbokforfatter. Hun debuterte allerede som femtenåring, og mottok i 2008 Litteraturprisen til minne om Astrid Lindgren, som den til da yngste prismottageren.


== På norsk ==
Tre av hennes bøker er utgitt på norsk av Cappelen Damm forlag.
Hundene sover, 1997 – opprinnelig Sleeping dogs, 1995
Sommerfugl, 2009 – opprinnelig Butterfly, 2009
Sølveselet, 2011 – opprinnelig The Silver Donkey, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sigrid Thornton

Sigrid Thornton (født 12. februar 1959 i Canberra) er en australsk skuespiller. 
Thornton hadde flere kjente roller i Melbourne og Sydney, hvor majoriteten av teater og TV-arbeidet i Australia foregikk på denne tiden. Thornton gjorde sin store TV-debut i rollen som Maria i filmatiseringen av en bøkene til forfatteren Henrik Handel Richardson. Filmen ble gitt ut i 1977. Året etter spilte Thornton i filmen Snapshot regissert av Simon Wincer. I 1979 tolket hun rollen som  «Roslyn Coulson», en ung kvinne fengslet for å ha skutt hennes mors morder. 
Thornton er kjent for å arbeide for flere forskjellige veldedige formål. Hun har flere ganger drevet lobbyvirksomhet, blant annet for å holde bibliotekene åpne for publikum.Hun ble i 2019 utnevnt til offiser av Order of Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sigrid Thornton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sigrid Thornton på Internet Movie Database 
(sv) Sigrid Thornton i Svensk Filmdatabas 
(fr) Sigrid Thornton på Allociné 
(en) Sigrid Thornton på AllMovie 
(en) Sigrid Thornton hos The Movie Database
Frank Willy Djuvik

Frank Willy Djuvik (født 3. desember 1979 i Florø) er en norsk politiker for Fremskrittspartiet. Han er fylkesleder og gruppeleder i Sogn og Fjordane FrP samt gruppeleder i  Flora FrP.


== Yrkeskarriere ==
Djuvik var tidligere butikksjef i Lidl og åpnet en av de første Lidl-butikkene i Norge i 2004. Han var senere avdelingssjef for ISS Vedlikehold og Innemiljø i Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal.


== Politiske verv ==
I 2000 ble Djuvik valgt som fylkesformann i Fremskrittspartiets Ungdom (FpU) i Sogn og Fjordane, et verv som han hadde frem til 2005. Han var også fylkesformann i FpU i 2006–2007. I 2007 ble han valgt til politisk nestformann i Sogn og Fjordane FrP, men trakk seg fra dette vervet i 2008. I januar 2010 ble han valgt til ny fylkesleder i Sogn og Fjordane FrP etter Åge Starheim, og i april samme år overtok han som gruppeleder for Fremskrittspartiet på Fylkestinget i Sogn og Fjordane etter Jostein Kvalsvik.
I 2007 ble Djuvik innvalgt som kommunestyrerepresentant i Førde bystyre. Etter ett valgteknisk samarbeid med SP, Høyre, KRF og Venstre sikret FrP ordfører Nils Gjerland (SP) fire nye år mot at Djuvik ble leder i levekårskomiteen i kommunen samt at Djuvik gikk inn som styremedlem i Sunnfjord Energi. Etter en del bråk der generalforsamlingen i Sunnfjord Energi prøvde å hindre Djuvik styreplass, ble han på en ekstraordinær generalforsamling valgt inn i styret sommeren 2008. Djuvik trakk seg forøvrig fra dette styrevervet etter at han kom inn i fylkesutvalget i Sogn og Fjordane i 2010 for å hindre at det kunne stilles tvil om hans habilitet i forvaltningssaker om energi.Til kommune- og fylkestingsvalget i 2011 stilte Frank Willy Djuvik både som fylkesordførerkandidat for Sogn og Fjordane FrP og ordførerkandidat for Flora FrP.
Til stortingsvalget 2013 var Djuvik førstekandidat for FrP i Sogn og Fjordane.


== Kontroversielt blogginnlegg ==
I august 2012 vekket Djuvik oppsikt i riksmedia med et blogginnlegg med tittelen Eg hatar Islam og muslimar. Han beklaget senere uttalelsene.


== Prosjektet «Jakten på kunsten» ==
Frank Willy Djuvik bruker aktivt sosiale media i sitt politiske virke. Høsten 2012 startet han sammen med veterinær og skribent Anne Viken et prosjekt kalt «Jakten på kunsten» med sikte på å belyse kunsten i Sogn og Fjordane gjennom blogg og ukentlig video på Youtube.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frank Willy Djuvik Blogg
KUNSTsf2012 Blogg om kunst i Sogn og Fjordane
DS «Vardvik»

DS «Vardvik» var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 91. Skipet ble overlevert til Skipsreder Erling Marcussen & Co., Lyngør i mai 1930. Skipet var det siste som ble bygget ved verftet.


== «Vardvik» ==
1930: Mai: Levert til A/S Vardvik ved Erling Marcussen & Co., Lyngør.
1934: August: Solgt til Th. Brøvig med flere, Farsund.


== «Lillgunvor» ==
1934: November: Omdøpt DS «Lillgunvor»
1936: Overført til P/R Lillemor  ved Th. Brøvig, Farsund.
1940: April: Disponert av Nortraship.
1945: Oktober: Tilbakelevert P/R Lillemor ved Th. Brøvig, Farsund.


== «Rehhorst» ==
1951: Solgt til Johannes Ick, Hamburg. Omdøpt «Rehhorst»
1965: 2. oktober: Ankom Lübeck for opphugging av Wasser- & Travewerft.


== Kilder ==
«D/S Vardvik». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 27. januar 2019. 
«Lillgunvor» www.warsailors.com
«Stavanger Støberi & Dok» 2008 ,Erling Jensen,  ISBN 9788292309568


== Eksterne lenker ==
«Rehhorst» www.shipspotting.com
«Rehhorst» www.shipspotting.com
«Rehhorst» www.shipspotting.com
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
http://www.warsailors.com
http://www.sjohistorie.no
Ikke naken

Ikke naken er en norsk dramafilm fra 2004
Filmen, som ble innspilt på tettstedet Borhaug i Farsund, ble  regissert av Torun Lian med Cato Bach Christensen og Anna Croneman.


== Handling ==
Hovedpersonen i filmen, Selma, vil heller konsentrere seg om vitenskapen enn gutter helt til hun treffer en gutt med samme interesser som henne.Hovedrollene ble spilt av Julia Krohn og Bernhard Nagelstad, som begge da var tretten år gamle. Andre medvirkende var blant annet Kim Sørensen, Reidar Sørensen, Andrine Sæther og Ane Dahl Torp.


== Skuespillere ==
Lars Brunborg som Lærer
Tobias Bøksle som Karsten
Celine Engebrigtsen som Ekspeditrise
Maria Elisabeth A. Hansen som Elin
August Karlseng som Lille-Trond
Marie Kinge som Ingun
Julia Krohn som Selma
Bernhard Naglestad som Andy
Gustaf Skarsgård som en fremmed
Robert Skjærstad som en prest
Silje Storstein som Fr. Christennsen
Andrine Sæther som Annelise
Elias Holmen Sørensen som Minsten
Kim Sørensen som Rikard
Reidar Sørensen som Gaston
Ane Dahl Torp som Nora
Gitte Witt som Karstens flørt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ikke naken på Internet Movie Database 
(no) Ikke naken i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Ikke naken hos Filmfront 
(sv) Ikke naken i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ikke naken på Allociné 
(nl) Ikke naken på MovieMeter 
(en) Ikke naken på AllMovie 
(en) Ikke naken på Rotten Tomatoes 
Ikke naken på IMDb
DS «Stamford»

DS «Stamford» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 6. Skipet ble overlevert til skipsreder Johan C. Gjemre i Stavanger i mars 1884. Skipet skiftet eiere flere ganger før det forliste 23. mars 1928


== «Stamford» ==
1884: mars: Levert som «Stamford» for A/S Stamford ved Johan C. Gjemre, Stavanger


== «Echo» ==
1886: mars: Solgt til Rudolf Olsen med flere, Bergen. Omdøpt DS «Echo».
1911: Overtatt av Rasmus F. Olsen, Bergen.
1915: juni: Overtatt av Tycho Sandvig, Haugesund.
1915: Elias Sandvig, Haugesund
1916: september: A/S Jens J. Salvesens Rederi, Kristiania.
1918: The Shipping Controller (Robinson, Briown & Co), London, Storbritannia
1919: oktober: Jens J. Salvesens Rederi A/S (J.J. Salvesen), Kristiania.
1924: Januar: Trygve Skogland, Haugesund.


== «Per Skogland» ==
1928: februar: A/S Skoglands Linje  ved T.H. Skogland & Søn A/S, Haugesund. Omdøpt «Per Skogland».
1928: 23. mars: Grunnstøtte ved Strathlethan Bay sør for Stonehaven, Skottland på reise Haugesund til Methill i ballast. Forliser


== Kilder ==
«D/S Stamford». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 27. januar 2019. Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok, 2008, ISBN 9788292309568


== Eksterne lenker ==
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Mort Weisinger

Mortimer Weisninger (født 25. april 1915, død 7. mai 1978) var en amerikansk tegneserieredaktør og -forfatter. Han er mest kjent for å ha redigert tegneseriene om Superman på 1940- 50- og 60-tallet.
Weisinger var redaktør for DC Comics' Superman-tegneserier fra 1940-tallet og frem til 1970, da redaktørstolen ble overtatt av Julius Schwartz. Hans periode som redaktør kjennetegnes ved at en rekke nye elementer ble tilført seriens univers, blant annet Supergirl, superhunden Krypto, Bizarro, flaskebyen Kandor, Legion of Superheroes og flere typer kryptonitt i diverse farver. Jerry Siegel, Otto Binder, Curt Swan, Edmund Hamilton og George Papp er blant de tegnere og forfattere som er tettest forbundet med Weisingers redaktørperiode.Han skapte også superheltene Green Arrow (med George Papp), Aquaman (med Paul Norris) og Johnny Quick (med Chad Grothkopf) for DC Comics.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mort Weisinger på Internet Movie Database 
(en) Mort Weisinger hos The Movie Database
Signal to Noise

«Signal to Noise» kan også referere til signal-støy-forhold.Signal to Noise er en tegneserie skrevet av Neil Gaiman og illustrert av Dave McKean. Serien handler om en dødssyk filmregissør som ser for seg sin siste film, som handler om den utbredte forestillingen om verdens ende i år 999. Signal to Noise gikk opprinnelig som føljetong i magasinet The Face i 1989 og ble utgitt i en samlet utgave i 1992 av Victor Gollanz/Dark Horse Comics.Gaiman omarbeidet tegneserien til et hørespill for BBC, der McKean sto for musikk og Anne Edyvean hadde regi. Det ble sendt 14. oktober 1996 på BBC Radio 3.Marc Rosenbush og Robert Toombs omarbeidet verket til teaterscenen NOWtheatre i Chicago i 1999.McKean lagde en kortfilm basert på tegneserien i 2002.


== Referanser ==
SNR

SNR kan referere til:

Signal-støy-forhold (engelsk: Signal to Noise Ratio)
Single Number Rating system, en verdi brukt for å sammenligne støydemping mellom ulike hørselvern i henhold til ISO 4869 del 2.
Seksjonsnummer, en enhet i det norske eiendomsregisteret
Supernovarest, en ekspanderende diffus tåke dannet av en supernova
Alrune Rod

Alrune Rod var et dansk band som spilte psykedelisk musikk. Det ble dannet i 1968, og hadde sin siste opptreden i 2009.
Bandet medvirket i konsertfilmen Skæve dage i Thy i 1970.
Rockemusikeren og musikkforskeren Julian Cope har beskrevet gruppas to første album slik: 
"sounding somewhere between early Pink Floyd, an emptier Arthur Brown’s Kingdom Come, and PAWN HEARTS-period Van Der Graaf Generator"

Deres symfoniske "Perlesøen", en låt på 21 min. 51 sek., regnes som en av høydepunktene på deres repertoar.
Den gamle besetningen oppløstes i 1971, men så kom Ole Poulsen inn i stedet for Kurt Ziegler. Karsten Høst spilte trommer på bandets andre album, "Hej Du". I en kort periode var også organisten Tom Lundén medlem, før han startet bandet Bifrost. Gitaristen Mikael Miller var med på den engelskspråklige "Alrune Rock", og ble senere tatt inn som fast medlem av bandet. Dette bandet spilte på Ragnarock i Holmenkollen i 1974.


== Diskografi ==
Tæl aldrig imorgen med (single) (1968, Sonet)
Alrunes Rod (1969, Sonet)
Hej du (1970, Sonet)
Alrune Rock (1971, Sonet)
Spredt for vinden (1972, Mandragora – gjenutgitt i 2002, Karma Music)
4-vejs (1974, Mandragora – gjenutgitt i 2002, Karma Music)
Tatuba Tapes (1975, Mandragora)
Alrunen Live i Aalborg (2002, Ohm Records)
Ragnarock – Live Norge 1974 (2005, Karma Music)
Tatuba Tapes ( CD gjenutgitt i 2008, Karma Music )
Roden (CD gjenutgitt i 2008, Karma Music )
ARiAB'07 'the soundtrack' dobbelt live-cd ( 2009, Karma Music )
ARiAB'07 'the movie' DVD ( 2009, Karma Music )


== Referanser ==
Slaget ved Tsuntua

Slaget ved Tsuntua ble utkjempet i desember 1804 og var et av de største slagene i Fulanikrigen.  
I 1804 innså Yunfa av Gobir den voksende trusselen som hans tidligere lærer, den islamske reformatoren fra fulanifolket Usman dan Fodio, utgjorde overfor bystatene til hausaene.  Mens han appellerte til andre Hausaherskere om hjelp, samlet Yunfa en hær for å fange å drepe Usman.  I mens mante Usmans tilhengere til jihad mot hausaherskerne og tiltrakk seg mange fulaninomader for deres sak.  
Styrkene møttes i desember i noe som ble en viktig seier for herskerne av hausaene.  Dan Fodios styrker mistet over 2 000 mann og 200 av dem ble sagt å kunne Koranen utenat.  
Men overtaket seieren til hausaene medførte viste seg å være kortvarig, da Dan Fodios styrker tok Kebbi og Gwandu det påfølgende året og sikret overlevelse og vekst for deres side.


== Kilder ==
«Usman dan Fodio», Encyclopædia Britannica Online.
Johann Hieronymus Schröter

Johann Hieronymus Schröter  (eller Schroeter,  født 30. august 1745 i Erfurt, død 29. august 1816 samme sted) var en tysk astronom.
Schröter var oberamtmann i Lilienthal fra 1778, i nærheten av Bremen. Her han lagde seg et observatorium hvor blant annet Harding og Bessel arbeidet. Han utførte undersøkelser av topografien for måneoverflaten og flere av planetene, og hans bestemmelser om Merkur og Venus' rotasjon var ansett som riktige helt frem til Giovanni Schiaparelli tok opp spørsmålet til ny gjennomgang. Schröter ble medlem av Kungliga Vetenskapsakademien i 1974. Under krigen i 1813 ble hans observatorium plyndret av franske tropper, og alle kopier av flere av hans egne trykte verk ble brent. Han returnerte da til Erfurt.
Schröter ga navn til Mons Pico på månen. Kratrene Schröter, på månen, og Schroeter, på Mars, er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johann Hieronymus Schröter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johann Hieronymus Schröter – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Weis erobring av Shu

Wèis erobring av Shǔ  (klassisk kinesisk: 魏滅蜀之戰; forenklet kinesisk 魏灭蜀之战; hanyu pinyin: Wèi Miè Shǔ Zhī Zhàn) var et militært felttog igangsatt av staten Cao Wei mot den rivaliserende staten Shu Hani 263, i de tre rikers tid i Kinas historie. Felttoget endre med Shus fall, som ble slutten på tredelingen av Kina som hadde vart siden Han-dynastiets undergang i 220, og markerte også begynnelsen på veien mot et gjenforent Kina under Jìn-dynastiet.
Herbes de Provence

Herbes de Provence er en krydderblanding som består av tørkede urter typiske for Provence.
Innholdet varierer, men timian, oregano, rosmarin, sar, basilikum, merian og fennikelfrø er vanlig. Blandingen blir mest brukt på lammekjøtt, men brukes også til andre typer stekt kjøtt, fisk og grønnsaker.


== Litteratur ==
Jacques Marseille (dir.), Dictionnaire de la Provence et de la Côte d'Azur, Éd. Larousse, Paris, 2002 ISBN 2035751055.
Delta II

Delta II er en rakett som opprinnelig ble konstruert og bygd av McDonnell Douglas og har vært i bruk siden 1989. Produksjonen ble senere overtatt av Boeing Integrated Defense Systems, en Boeing-divisjon, frem til ansvaret for rakettproduksjonen ble tillagt United Launch Alliance i 2006. ULA markedsfører Delta II-raketten for kunder fra de amerikanske føderale styresmaktene, mens Boeing markesfører raketten for kommersielle kunder.


== Historie ==
Opprinnelig var det meningen at amerikanske raketter skulle fases ut for det amerikanske romfergeprogrammet, men da Challenger eksploderte i 1986, ble Delta-programmet gjenopptatt. Den første oppskytningen med en Delta II-rakett var den 4. februar 1989 og hadde en GPS-satellitt ombord. Per august 2008 er 137 raketter av typen Delta II skutt opp, med diverse nyttelast som blant annet kommunikasjonssatellitter, GPS-satellitter, militære satellitter i tillegg til en rekke romsonder for NASA.


== Noen oppskutte nyttelaster ==


== Eksterne lenker ==
(en) Delta II – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Delta (rocket) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Boeing sin side om Delta II
Hjemmeside om Delta I,II og III, av Gunter Krebs
Historien til oppskytingsraketten Delta, av Kevin S. Forsyth
Mike W. Barr

Mike W. Barr (født 30. mai 1952) er en amerikansk tegneserieforfatter. Han er kanskje mest kjent for sitt samarbeid med Brian Bolland på serien Camelot 3000, en gjenfortelling av legendene om Kong Arthur satt til fremtiden. Han har også skrevet manuskripter for superheltserier som Batman, deriblant albumet Son of the Demon (tegnet av Jerry Bingham), The Outsiders og Green Lantern. Barr står også bak krimserien Maze Agency (tegnet av Adam Hughes).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike W. Barr på Internet Movie Database 
(en) Mike W. Barr hos The Movie Database
Elisabeth Bille

Elisabeth Bille (født 12. mai 1572 på Lyngsgaard, død 28. september 1633 på Gammel Kjøgegaard) var en dansk adelsdame.
Hun var datter av Jens Bille til Lyngsgaard, og sto familien Brahe nær, fordi hun i noen år ble oppdratt i Beate Clausdatter Billes hus på Knudstrup i Skåne. Hun og søsteren Birgitte hang ved sine berømte søskenbarn Tycho og Sophie Brahe selv lenge etter at disse var blitt forlatt av deres øvrige slekt.
Søsteren og Elisabeth hadde også et opphold hos svogeren Eiler Brockenhuus, som var kjent for sine kalenderopptegnelser. Etter dennes død tok Elisabeth opphold på Gammel Kjøgegaard, som hun hadde arvet etter foreldrene. Her levet hun så i en menneskealder sammen med søsteren Birgitte, hvor hun førte en langvarig eiendomskrangel med Køge by. Hun døde 28. september 1633 på sin gård, og ble begravet i Højelse kirke ved Lille Skensved.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Elisabeth Bille i Dansk biografisk Lexikon
Jins erobring av Wu

Jìns erobring av Wú (klassisk kinesisk: 晉滅吳之戰; forenklet kinesisk 晋灭吴之战; hanyu pinyin: Jìn Miè Wú Zhī Zhàn) var et militært felttog igangsatt av Jìn-dynastiet mot staten Dong Wu i 279 og 280. Felttoget markerte slutten av de tre rikers tid i Kinas historie da Jìns seier førte til Wús fall og gjenforeningen av Kina under Jìn-dynastiet.


== Litteratur ==
Selected Examples of Battles in Ancient China (1st utg.). Beijing: Chinese Publishing House. 1984. 
Chen, Shou (3. årh). Sanguo Zhi.
Fang, Xuanling (648). Jin Shu.
Pei, Songzhi (5th century). Sanguozhi zhu.
Sima, Guang (1084). Zizhi Tongjian.
Yuan, Tingdong (1988). War in Ancient China (1st utg.). Chengdu: Sichuan Academy of Social Science Publishing House. ISBN 7-80524-058-2. 
Zhang, Xiaosheng (1988). General View of War of Ancient China (1st utg.). Beijing: Long March Publishing House. ISBN 7-80015-031-3.
Kongens gate (Kristiansand)

Kongens gate (1-75, 2-76) er en gate i Kvadraturen i Kristiansand som ligger i bydelen Kvadraturen/Eg. Gaten har sitt løp fra Vestre Strandgate til Otra. 78 eiendommer er matrikulert til gaten. Den er én av tre gater i Kvadraturen med utelukkende murbygninger.
Caledonienkvartalet mellom Vestre Strandgate og Havnegata og som er av nyere dato dekker to kvartaler og lukker gateløpet mot Vestre havn, noe som er et avvik fra den opprinnelige byplanen. I andre enden av gaten, mot Otra, sperres gateløpet delvis av en oppkjøringsrampe til en privat takparkeringsplass.
Agder Teaters bygning er matrikulert til Kongens gate 2. Dagens bygning er den tredje på denne tomten. De to tidligere teaterbygningen var eid av Det Dramatiske Selskab i Christiansand. Den første gikk tapt i brannen i 1892, den andre ble kondemnert og måtte rives i 1966. Bygningens fasade et utsmykket med et veggrelieff av Henrik Finne som ble innviet i 1976.I neste kvartal ligger det tidligere St. Josephs hospital og St. Ansgar kirke.
I Kongens gate 76 ligger Kasernen, en av Kvadraturens få frittliggende bygninger og som også har en tomt som dekker 2/3 av kvartalet. Bygningen er tegnet av Johan Keyser Frølich som var arkitekt for en rekke av murbygningene som ble oppført etter bybrannen i 1892. Også i gatens andre ende finnes en bygning av Frølich: Klubben (Vestre Strandgate 8).


== Referanser ==


== Galleri ==