jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Geographic Names Information System

Geographic Names Information System (GNIS) er et stedsnavnregister som inneholder navn og beliggenhet til over to millioner fysiske og kulturelle steder over hele USA og dets territorier. GNIS ble utviklet av United States Geological Survey i samarbeid med United States Board on Geographic Names (BGN) for å fremme standardisering av stedsnavn.
Registeret er en del av et system som omfatter topografiske kartnavn og bibliografiske referanser. Navn på bøker og historiske kart som stadfester et kjennemerke eller sted er nevnt. Varianter av navnene og alternativ til offisielle navn er også nevnt. Registeret fjerner aldri en oppføring, med mindre det er snakk om en åpenbar duplisering.


== Referanser ==
Blighvannet

Blighvannet (engelsk: Bligh Water) er et grunt havområde på rundt 9500 km² i det vestlige Fiji, øst for Yasawaøyene. Deler av havbunnen er dekka av koraller. Havområdet er oppkalt etter kaptein William Bligh.


== Eksterne lenker ==
Geologisk studie av Blighvannet
Bligh Encyclopedia
Yasawaøyene

Yasawaøyene er ei øygruppe i regionen Western og provinsen Ba i Fiji. Den består av rundt 20 vulkanske øyer med et samla areal på om lag 135 km². Seks av øyene er forholdsvis store, mens de øvrige er mindre holmer. Avstanden mellom de to ytterste øyene er over 80 kilometer. Øyene er fjellrike, og de høyeste toppene er på om lag 600 meter.
Deler av filmen Den blå lagune fra 1980 ble filma på Nanuya Levu, en av Yasawaøyene.


== Øyer ==
Øygruppa består av følgende øyer:

Drawaqa
Kuata
Matacawa Levu
Nacula
Nanuya
Nanuya Balavu
Nanuya Lailai
Nanuya Levu
Nanuya-i-Ra
Nanuya-i-Yata
Narara
Naukacuvu
Naviti
Sawa-i-Lau
Tavewa
Tiliva
Waya
Waya Lailai
Waya Sewa
Vawa
Viwa
Yaqeta
Yasawa
Yawini


== Eksterne lenker ==
Yasawaøyene hos Lonely Planet
Kemp Land

Kemp Land er en tynn stripe i Antarktis som omfatter områdene innenfor Kempkysten. Området er en del av kravområdet Australian Antarctic Territory og er definert til å ligge mellom 55° Ø og 60° Ø, og, som andre sektorer i Antarktis, strekker seg nord til 60 °S. Kemp Land grenser i øst til Mac. Robertson Land og i vest til Enderby Land. Kemp Land omfatter den store øygruppen Øygarden-gruppen.
Området er oppkalt etter den britiske selfangeren Peter Kemp, som oppdaget landområdet der i 1833.


== Referanser ==
Casas Heddy

Casas Heddy er et norsk helsesenter på Lanzarote. Senteret består av to selskap; Casas Heddy Norsk AS og Casas Heddy Española SA.
Casas Heddy Norsk AS driver salg og markedsføring av senteret og har kontorer i Storgtata 20 i Tønsberg. Casas Heddy Española SA ligger i Puerto del Carmen på Lanzarote.
Senteret tilbyr habilitering, rehabilitering og rekreasjon for barn, unge og voksne. Grupper og enkeltpersoner med behov for helsebringende opphold i varme strøk prioriteres.


== Historie ==
Casas Heddy ble grunnlagt av Heddy Astrup. 
Etter besøk til forskjellige land, ble tomt kjøpt på Lanzarote i 1972 hvor Casas Heddy nå ligger. To år senere ble Casas Heddy bygget av en dansk entreprenør, Per Bjørn Christensen, og stedet ble åpnet i 1975.
I 2019 overtok en norsk gruppering ledet av Tollef Nielsen, Niel Eiendom AS, og Olav Ketilsson, Longevity Village AS eierskapet fra Oslo Røde Kors som var stedets eier fra 1981 til 2019. 


== Stedet i dag ==
Eiendommen er på 30 mål og består i dag av bl.a. hovedbygning, stor terrasse, og 76 leiligheter med tilsammen 130 senger.
Casas Heddy har et 300 m² oppvarmet utendørs basseng med solsenger og bord.  Den fysikalske avdelingen har et oppvarmet innendørs basseng, flere behandlingsrom og to treningssaler.
Hele eiendommen er spesielt tilrettelagt for funksjonshemmede med asfalterte, merkede veier. Området er beplantet med palmer og andre vekster som blomstrer til ulike tider. Det er ca. 15 minutters gåtur til sentrum. 


== Organisasjonsform ==
Aksjeselskap. Styrets leder er Olav Ketilsson.


== Eksterne lenker ==
Casas Heddy
Carolynne Cunningham

Carolynne Cunningham (født 25. juli 1964) er en filmprodusent og medprodusent mest kjent for hennes samarbeid med regissøren Peter Jackson. Hun har vært produsert for filmer som King Kong (2005), District 9 (2009), Alle mine kjære (2009) og filmserien Hobbiten (2012-2014). Hun var også medprodusent for Shine (1996), Pitch Black (2000), Peter Pan (2003) og Ringenes herre-trilogien (2001-2003).


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carolynne Cunningham på Internet Movie Database 
(da) Carolynne Cunningham på Filmdatabasen 
(en) Carolynne Cunningham hos Rotten Tomatoes 
(en) Carolynne Cunningham hos The Movie Database
Daniel Gasmann

Daniel Gasmann (født 30. juli 1881 i Skien, død 18. november 1973) var en norsk fotballspiller. Han spilte ytre venstre for Odd og ble norgesmester i 1903, 1904, 1905 og 1906. Han var tapende finalist i 1908.
Gasmann skåret det eneste målet i kampen som senere har fått status som finalen i norgesmesterskapet i 1903. Han løp fra Granes forsvar og skjøt ballen i mål fra 10-12 meter etter en hurtig Odd-kontring. Han skåret dessuten to mål i finalen mot Porsgrund i 1904.


== Referanser ==
Slaget ved Köse Dağ

Slaget ved Köse Dağ ble kjempet mellom seldsjukkene fra Anatolia og mongolene, 26. juni 1243 ved defiléen Köse Dağ. Stedet ligger mellom Erzincan og Gümüşhane, nordøst i Anatolia i dagens Tyrkia, og var en klar seier for mongolene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
History of Anatolian Seljuks
Inge Mahn

Inge Mahn (født 20. november 1943 i Teschen) er en tysk billedkunstner. Hun er blant annet med i Skulpturlandskap Nordland.


== Referanser ==
Liste over ordførere i Frol

Liste over ordførere i Frol. Frol ble utskilt fra Levanger kjøpstad som Levanger landsogn i 1856, og fikk navnet Frol i 1911. I 1962 ble Levanger kjøpstad og Frol, Skogn og Åsen kommuner slått sammen til den nye Levanger kommune.


== Referanser ==
Oddleiv Spillum

Oddleiv Spillum (født 9. februar 1893 i Klinga, død 24. februar 1977 i Frol) var en norsk gårdbruker og politiker (B).
Han vokste opp på familiegården Spillum utenfor Namsos som sønn av gårdbruker Per Spillum og husmor Magnhild Spillum. Oddleiv Spillum var senere bosatt på gården Skei på Leknes mens han gikk på folkehøyskole i tenårene. Han ble senere gårdbruker i Frol herred utenfor Levanger. Spillum var ordfører i Frol for Bondepartiet 1938–1940 og 1945–1947, styremedlem i Nord-Trøndelag Bondeparti 1945–1956 (formann 1952–1956) og 4. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1954–1957.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Oddleiv Spillum hos Stortinget 
(no) Oddleiv Spillum hos Norsk senter for forskningsdata
Nesnaposten

Nesnaposten var en lokalavis som ble gitt ut for Nord-Helgeland fra 1915 til sommeren 1917. Første nummer utkom 31. mars 1915, etter initiativ fra Peder Tønder på Nesna. Han hadde også tidligere skrevet og publisert små dikt og tekster, og fungerte som skribent, muligens også redaktør til å begynne med. 
Avisa ble trykt, og utgitt av Ranen boktrykkeri, som var eid av G & K Gyldenhammer, Mo i Rana. Bak initialene ”G & K” skjulte det seg en aktiv kvinnesakskvinne og hennes svenske mann. Kristine Gyldenhammer var født i 1864, fra Nordfold og het Andersen til pikenavn. Hun giftet seg først med bokbinder Peder Wilhelm Bogen, fra Sortland. De bodde i Bodø hvor de dreiv losji og bokbinderi. I 1903 flyttet ekteparet til Mo i Rana. Der startet de Mo boktrykkeri og Mo bokbinderi, og overtok Venstreavisa Ranværingen. Peder Wilhelm Bogen døde i 1909.  Kristine giftet seg med Georg Gyldenhammer fra Sverige. De bodde på Toraneset i Rana.
Kristine Gyldenhammer var periodevis redaktør for flere helgelandsaviser lokalisert i Rana: Ranværingen, Ranens Folkeblad, Helgeland og Nesnaposten. Hun var i tillegg aktiv for partiet Venstre og svært engasjert innen avholds- og målsak. Hun var med på å starte avholdslag, sanitetsforening og ungdomslag.
Kristine Gyldenhammer ble redaktør for Nesnaposten, og avisa ble utgitt i nært samarbeid med venstreavisa Ranens Folkeblad, som hadde samme eiere, trykkeri og redaktør. Men Nesnaposten var definert som ei lokalavis uten sterk partitilknytning. Den skulle først og fremst være talerør for Nesna og områdene rundt på Nord-Helgeland. Undertittelen var derfor: «Organ for nordre Helgeland». 
Nesnaposten kom ut to ganger i uka. Abonnementet kostet 75 øre per kvartal. Da fikk man avisa tilsendt gratis. For abonnenter i Amerika var prisen 1,40 per kvartal. Innholdet besto av lokale, nasjonale og internasjonale begivenheter, annonser, kunngjøringer, referat fra blant annet herredstyremøter, dikt, fortellinger, leserinnlegg, gjengivelser av hva andre lokalaviser hadde skrevet, debatter o.l. 
Det lokale kontoret til Nesnaposten på Nesna lå først i baker Levin Pedersens hus. Langs nedre del av Movegen hadde han satt opp to bygninger i perioden 1912-1915. I det ene huset var det kafé, i det andre bakeri. Han leide også ut et par rom. Aviskontoret holdt til i ett av disse. 1. desember 1916 ble kontoret flyttet til Marie Silens hus. Hun hadde bygd hotell på Nesna i 1916, nokså nært Pedersen. Siste nummer av Nesnaposten kom ut 11. juli 1917. 


== Kilder ==
Coldevin, Axel (udatert). Mo prestegjeld etter 1850. Rana bygdebok. Mo i Rana. 
Hansen, Kåre (2004). ”Dæ sto i avisa”. Sandnessjøen: Helgelands Blad. 
Jenssen, Øyvind (1998). Nesna bygdebok bind 2, 1800-1920. Nesna: Nesna kommune. 
Slottemo, Hilde Gunn (2007). Malm, makt og menensker. Mo i Rana: Rana historielag. 
Solbakken, Ola Peter (1989). «Avishistorien for Rana». Årbok for Helgeland. Mosjøen: Helgeland Historielag. s. 24-35.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2012/13 – Verdenscup 3

Tredje runde av verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2012/13 ble avholdt i Sportpalast Alau i Astana, Kasakhstan 1.–2. desember 2012. 


== Sammendrag A-gruppa ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Resultater 1. desember, 1. dag ==


=== 1 500 m herrer ===


=== Lagtempo herrer ===


=== 5 000 m damer ===


== Resultater 2. desember, 2. dag ==


=== 10 000 m herrer ===


=== 1 500 m damer ===


=== Lagtempo damer ===


== Funksjonærer ==
ISU verdenscup koordinator: ISUs visepresident Jan Dijkema, Nederland.
Overdommere var Jan Bolt, Nederland (herrer) og Ekaterina Pilshchikova, Russland (damer).
Startere var Jirku Jääskeläinen, Finland og Roman Danilov, Russland for herrene og Ole Hermann Sørli, Norge og Sebastian Zamani, Sverige for damene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Menyside fra N-S-F.no
(en)  Offisielt nettsted
(en) Resultatmenyside på ISU - det internasjonale skøyteforbundets sider.
(en) Resultater på SpeedSkatingStats.com
(en) Resultater for Gruppe A – Damer og Gruppe A – Herrer på The-Sports.org og her for Gruppe B – Damer og Gruppe B – Herrer
(nl) Resultatmenyside for WC i Astana 1.–2. desember 2012 på www.EffeSport.nl
(en) Offisiell invitasjon til verdenscupstevnet i Astana 1.–2. desember 2012
Friidrett under Sommer-OL 1900 – 400 meter hekk menn

400 meter hekk for menn var en tre hekkøvelser i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var første gangen 400 meter hekk var med på det olympiske programmet. Fem deltakere fra fire nasjoner deltok i hekk-konkurransen som ble avviklet 14. og 15. juli 1900. Det var to semifinaler, med henholdsvis tre respektive to løpere i hvert heat, hvorav de to beste gikk videre til finalen. Det vil si at fire av fem deltakere avanserte til finalen.     


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1900:

(*) uoffisielt 440 yards (= 402,34 m)


== Resultater ==


=== Semifinaler ===
Heat 1

14. juli 1900Tewksbury vant heatet ca 10 meter foran Lewis. Nedvěd var den eneste som ikke gikk videre fra semifinaleheatene.
Heat 2

14. juli 1900Tauzin vant heatet en snau desimeter foran Orton, begge videre til finalen.


=== Finale ===
Lewis trakk seg på grunn av at finalen gikk på en søndag. Tewksbury ledet fra start til mål og vant finalen 3-4 meter foran Tauzin.


== Kilder ==
International Olympic Committee.
De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900". Besøkt 18. mars 2006. Nettkilde: [1] Arkivert 11. februar 2006 hos Wayback Machine..
Mallon, Bill (1998). The 1900 Olympic Games, Resultater for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 0-7864-0378-0.
Friidrett under Sommer-OL 1900 – 2500 meter hinder menn

2500 meter hinder for menn var en av to hinderøvelser i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var første gangen hinderløp var med på det olympiske programmet. Seks deltakere fra seks nasjoner deltok i hinderløpet som ble avviklet 15. juli 1900. Løpet besto av fem runder på en 500-meters bane med standard hinder, steingjerde og vanngrav. Dagen etter gikk 4000 meter hinder på sammen bane, åtte runder x 500 meter. 


== Resultater ==
Orton lå i stort sett på fjerdeplass i løpet kun foran Wraschtil og Duhne. Han passerte de tre løperne som lå foran på siste langsiden på femte runden og ble den første olympiske mesteren i hinderløp i moderne tider.


== Kilder ==
International Olympic Committee.
De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900". Besøkt 18. mars 2006. Nettkilde: [1] Arkivert 11. februar 2006 hos Wayback Machine..
Mallon, Bill (1998). The 1900 Olympic Games, Resultater for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 0-7864-0378-0.
Amer Sports

Amer Sports (tidligere Amer-Yhtymä) er verdens største sportsutstyrsprodusent. Med hovedkontor i Helsingfors, grunnlagt i 1950. Amer Sports var fra starten et konglomerat med interesser i shipping, tobakksprodukter og avisutgivelse. Amer har siden blitt utviklet til et konsern også med interesser i sportsutstyr. Idag har selskapet over 6600 ansatte og er notert på børsen i Finland.


== Selskap ==
Selskap som ingår i Amer Sports-konsernet.

Arc'teryx
Atomic
Precor
Salomon
Suunto
Wilson


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Amer Sports – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Poreč Trophy

Poreč Trophy er et kroatisk endagsritt i landeveissykling.  Rittet har vokst siden det og er i dag klassifisert med 1.2, og er en del av UCI Europe Tour. Opprinnelig besto rittet av fem/seks ritt, men har siden 2004 kun vært ett ritt.


== Vinnere (Poreč Trophy 1) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt hos cyclingnews
Ansvarlighetsloven

Lov om ansvar for handlinger som påtales ved Riksrett, også kalt ansvarlighetsloven (forkortet riksrl.), er en norsk lov som regulerer straffeansvaret ved påtale i Riksretten.


== Eksterne lenker ==
Ansvarlighetsloven hos Lovdata
Classic Loire Atlantique

Classic Loire Atlantique er et fransk endagsritt i landeveissykling som arrangeres hvert år i mars. Rittet har blitt arrangert siden 2000. Rittet er av UCI klassifisert med 1.1 og er en del av UCI Europe Tour. 


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted
Plane

Plane er en sideelv til Havel i den tyske delstaten Brandenburg.


== Navnet ==
Navnet Plane stammer ifølge Sophie Wauer av det gammelpolabiske plony og betegner en elv som flyter i flatlandet. Plony er et jevnt, flatt og ufruktbart land. Det var bosatt slavere i det gamle gau Ploni og landsbyen Planow vest for elveløpet mellom Reckahn og Göttin er oppkalt etter elven. Oppkallingen fremgår av et gavebrev av Otto V av Brandenburg der han i 1279 forlener området til Brandenburg an der Havel. I Karl IV's landbok ble området nevnt som øde (tota deserta).


== Elveløpet ==
Elven har sin kilde i Landkreis Potsdam-Mittelmark i kommunen Rabenstein som ligger i naturparken Hoher Fläming. Kilden finnes ca 10 kilometer vest for Niemegk og mindre enn to kilometer vest for Raben.
Planes løp går først forbi Rabensteinborgen og passerer deretter Rädigke, Flämings eldste landsby. Deretter går elven nordover, slik at den etter noen kilometer går videre i Baruth urstrømdal. Langs ruten finnes bosettingene Linthe og Brück. Nord for urstrømdalen og elveløpet hever Zauche seg. Plane flyter gjennom Belzig kulturlandskap til Golzow og derette videre nordover til Breitlingsee, vest for Havel.
Elvens avsluttende løp og munning i Havel ble endret på 1800-tallet, da Plane brakte med seg så mye sand og jord at det skapte vanskeligheter for skipstrafikken i Havel.


== Landskapet ==
Plane fremstår med rent vann i hele sitt løp og slynger seg i myke meandere gjennom landskapet. Den passerer grønne enger og beitemarker. Det er ørret i elven og det er oppført en rekke møller langs elveløpet.
Kildeområdet til Plane ble naturvernområde i 1967.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Plane (River) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det pavelige akademi for latiniteten

Det pavelige akademi for latiniteten (latin: Pontificia Academia Latinitatis) er den organisasjon i Vatikanstaten som skal fremme latiniteten. Akademiet ble opprettet i november 2012 av pave Benedikt XVI.


== Se også ==
Latin
Det pavelige akademi for livet


== Eksterne lenker ==
(la-VA) Offisielt nettsted
Jørn Erik Jensen

Jørn Erik Jensen (født 14. august 1954 i Oslo) er en norsk musiker, radioprogramleder og kringkastingsleder.
Etter 10 år som musiker i gruppene Folque, Kong Lavring og Folk & rackare, begynte han i 1986 som programsekretær i musikkredaksjonen til NRK radio, med spesielt ansvar for klassisk tidligmusikk, men også folkemusikk fra hele verden. Han laget også flere radiodokumentarer.
Etter hvert ble han også mer engasjert i radioens tekniske utvikling.
I 1994 fikk han av daværende radiodirektør Tor Fuglevik i oppdrag å etablere en klassisk musikkanal i NRK.
NRK Alltid klassisk (nå NRK Klassisk) startet sendingene 1. juni 1995, med Jørn Erik Jensen som leder. Den var verdens første heldigitale DAB-radiokanal i 24 timers drift.
Siden da har han vært rådgiver for radiosjef, teknisk direktør og distribusjonssjef i NRK.I oktober 2009 ble han president i den internasjonale organisasjonen WorldDMB, som utvikler, promoterer og eier den digitale radiostandarden DAB. 


== Diskografi ==


=== Folque ===
Folque (1974)
Folques beste (1979)


=== Folk & Rackare ===
Folk och rackare (1976)
Rackarspel (1978)
Anno 1979 (1979)
Stjärnhästen (1981)
Rackbag (1985)
Folk & Rackare 1976–1985 (1996)


=== Kong Lavring ===
Kong Lavring (1977)


=== Byttingen ===
Prim (1991)


=== Deltar på ===
Lillebjørn Nilsen: Portrett (1973)
Kniplia Pukkverk: Fest i Kniplia (1977)
Geirr Lystrup: Grendevisur og danselåt (1977)
Roslagen: Ångbåtsmusik Live ombord på S/S Blidösund (1979)
Tonkraft: Tonkraft 1977–1978: Levande musik från Sverige (1982)
Lillebjørn Nilsen: Lillebjørn Nilsens utvalgte (1984)
Lillebjørn Nilsen: Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen (1986)
Lillebjørn Nilsen: 40 spor: Nilsens 40 beste (1996)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 5: Fra viserock til rock på norsk 1969-1977 (2004)
Lillebjørn Nilsen: Stilleste gutt på sovesal 1 (2010)
Lillebjørn Nilsen: Postkort fra Lillebjørn (2012)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)
Knut Kjøk: Fele (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
WorldDMB
Bodil Vidnes-Kopperud

Bodil Vidnes-Kopperud (født 15. desember 1975) er en norsk barnebokforfatter. Hun debuterte i 2007 med Ønskejenta, tett etterfulgt av Nora får en pappa. Begge bøkene er illustrert av Kåre Martens, og har vært dramatisert for NRK Barnetimen. Ønskejenta er senere blitt oversatt og utgitt i Danmark og på Færøyene. I 2009 kom Nora blir storesøster, illustrert av Julia M. Gilje. Bodil Vidnes-Kopperud har siden 2010 hatt et tett samarbeid med illustratør Anette V. Heiberg, og sammen har de skapt småbarnsserien Nilsen og Dina, som består av syv bøker. I 2012 var to av Nilsenbøkene hovedbok i Bokklubben Barn, og to av bøkene er solgt til utgivelse i Danmark.
Bodil Vidnes-Kopperud arbeider til daglig som lydbokprodusent og –innleser. Hun er utdannet ved skuespillerlinjen ved East 15 Acting School i London (2001), og har tidligere arbeidet blant annet som teaterinstruktør for barn og unge og som tegnefilmoversetter. Vidnes-Kopperud er oppvokst på Hadeland, og er datter av forfatter og journalist Gunnar Kopperud.


== Bibliografi ==
Ønskejenta (2007)
Nora får en pappa (2007)
Nora blir storesøster (2009)
Nilsen og stellebordet (2011)
Nilsen og lekegrinda (2011)
Nilsen og vottene (2011)
Nilsen og Ne (2011)
Nilsen og krokodillemamma (2012)
Nilsen og krabbene (2012)
Nilsen og julenissen (2012)


== Eksterne lenker ==
Nilsenbøkenes nettside
Cappelen Damm, forfatterside
Geodynamikk

Geodynamikk er vitenskapen rundt jordens indre og jordoverflatens dynamikk, og regnes som en underdisiplin av geofysikk og på mange måter den andre halvdelen til dynamisk meteorologi som sammen utgjør planetenes totale dynamikk. Vitenskapen fokuserer i hovedsak rundt oppførselen til mantelen, for fra det å forstå blant annet: vulkanisme, jordskjelv, forkastningsdannelse og litosfæreplatenes oppførsel som helhet. Flere metoder blir brukt i dette fagfeltet; blant annet måling av magnetfelter, gravitasjonsmålinger, måling av seismisk bølgebevegelse, analyse av mineralers isotopkomposisjon, med fler. 
Geodynamikk kan relateres til astronomi. For eksempel ved å påvise ut av andre planeters indre oppbygging, rotasjonsbevegelse og koordinater i sammenheng med referansesystemet. På månen er det utplassert en seismograf, som fra jordskjelv generert av meteorittnedslag har vist at månen ikke har en flytende mantel, slik som jorden.


== Forskning ==
Innen geodynamikk studeres ofte data samlet fra geodesi, GPS, InSAR, seismologi og datasimulering. Sentralt temaer for forskningen omhandler: deformasjon av bergarter fra stress, syklusen til superkontinentene slik som Pangea og Gondwanaland, observasjon av isbreer som analogi til manteloppførsel og ikke minst forståelse av drivkreftene rundt platetektonikken.


=== Norge ===
I Norge drives det forskning blant annet fra Centre for Earth Evolution and Dynamics (et senter for fremragende forskning) ved Universitetet i Oslo, og «system dynamics» ved Universitetet i Bergen.


== Jordens oppbygning ==

Fra Andrija Mohorovičić oppdaget moho i 1909, startet kartleggingen av jordklodens indre. Seismografene utviklet seg og ble mer fintfølende, men likevel var man avhengig av svært kraftige jordskjelv for å kunne kartlegge de dypeste områdene av jordens indre. Under den kalde krigen ble seismografer et viktig instrument for å overvåke militære prøvesprenginger. Dette førte til en bredere dekning av seismografer omkring jordoverflaten. Enkelte av prøvesprengningene ble så kraftige at de sendte seismisk bølge gjennom kjernen til jordkloden. Disse dataene har vært viktige for kartleggingen av jorden og mye arbeid har derfor skjedd i kjølvannet av den kalde krigen.
Jorden deles ofte opp i 4 lag: litosfæren som er 10-80 km tykk, mantel som er 2900 km, jordens indre kjerne og jordens ytre kjerne. Geodynamikk ser på oppførselen i disse lagene. En forenklet analogi er at man har en varm kjerne som fungerer som en "motor" for konveksjon i det veskelignende mantel-laget, mens på toppen av dette "flyter" litosfæreplatene mot hverandre i eks. subduksjonssoner eller fra hverandre i eks. midthavsrygger. Kjernen avkjøles som følge av konveksjonen, men det skjer svært sakte fordi litosfæren er som et lokk på systemet.


== Kilder ==
(no) Geodynamikk i Store norske leksikon