jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paul A. Rothchild

Paul A. Rothchild (født 18. april 1935 i Brooklyn i New York, død 30. mars 1995) var en amerikansk plateprodusent, kjent som produsent for artister som blant andre The Doors, John Sebastian, Joni Mitchell, Neil Young, Tom Paxton, Tom Rush og Janis Joplin. 
Han vokste opp i New Jersey, men startet sin karriere i Boston. Der spilte han inn og ga ut musikkalbum med lokale folkemusikkartister. Han ble ansatt som plateprodusent i plateselskapet Elektra Records i 1963, og etablerte et tett samarbeide med lydteknikerene Bruce Botnick, John Haeny, Fritz Richmond og William Gazecki. Rothchild var spesielt oppmerksom på musikkmiljøet i Los Angeles, og spilte blant annet inn Crosby, Stills & Nash' første demo. Opprinnelig besto trioen av David Crosby, Stephen Stills og John Sebastian, men Sebastian ble senere erstattet av Graham Nash. Han «oppdaget» The Doors under et besøk på Whisky a Go Go 10. august 1966, og bandet skrev platekontrakt med Elektra Records en uke senere.Rothchild er mest kjent som produsent av The Doors første fem album. Han trakk seg fra arbeidet med bandets sjette album, L.A. Woman, etter at han hørte låtene og mente det var «coctail-musikk». Han produserte Janis Joplins siste album Pearl, samt lydspor-albumet til filmen basert på Joplins liv, The Rose med Bette Midler i hovedrollen. Han produserte også lydsporet til Oliver Stones film The Doors, hvor han også hadde en liten rolle. Michael Wincott spilte rollen som Paul A. Rothchild.
Rothchild døde i 1995 av lungekreft.


== Eksterne lenker ==
(en) Paul A. Rothchild på Internet Movie Database 
(da) Paul A. Rothchild på Filmdatabasen 
(en) Paul A. Rothchild hos The Movie Database 
(en) Paul A. Rothchild på Discogs 
(en) Paul A. Rothchild på MusicBrainz 
(en) Paul A. Rothchild på AllMusic
Saint Kitts og Nevis’ kvinnelandslag i fotball

Saint Kitts og Nevis' kvinnelandslag i fotball representerer Saint Kitts og Nevis i internasjonal fotball for kvinner.
Saint Kitts og Nevis debuterte i mesterskapssammenheng Gold Cup 2006, der de først vant på walkover etter at Montserrat trakk seg. Deretter slo de Antigua og Barbuda i gruppespillet, før de tapte knepent for Saint Lucia og klart for Jamaica. Saint Kitts og Nevis deltok ikke i kvalifiseringen til OL i Beijing, men var tilbake til kvalifiseringen til Gold Cup i 2010, der de slo Dominica, og tapte klart for Puerto Rico.


== Se også ==
CONCACAF
CONCACAF Gold Cup for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball


== Fotnoter ==
Dronning (insekt)

Dronning er en zoologisk betegnelse på fertile (forplantningsdyktige) hunner hos sosiale insekter som bier, veps, maur og termitter. Disse er gjerne betydelig større enn de infertile (ikke-forplantningsdyktige)  hunnene som populært kalles arbeidere. Fordi dronninger er forplantningsdyktige har de ingen stikkebrodd, slik som hos arbeiderne.
Hos maur og termitter mister dronningene gjerne evnen til å fly etter paringen og lever videre nærmest som en kombinert «fødemaskin» og kommandosentral for insektsamfunnet idet den legger egg og utskiller luktstoffer (feromoner) som påvirker arbeidernes atferd.
Garifuna (språk)

Garifuna er et arawakspråk som snakkes av rundt 300 000 medlemmer av garifunafolket langs den karibiske kysten av Honduras (om lag 98 000 brukere), Guatemala (16 700) , Belize (16 100) og Nicaragua (1 500).
Garifuna har en svært kompleks morfologi. Det har også et skille i ordforrådet mellom ord som bare brukes av menn og ord som bare brukes av kvinner.
I 2009 ble språket tatt med på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.


== Eksterne lenker ==
Garifuna hos Ethnologue
Garifuna

Garifuna (garinagu i flertall) er et folk som er etterkommere av kariber, arawaker og vestafrikanske folk. Man regner med at det i dag er over 600 000 i Honduras, Belize, Guatemala, Nicaragua, sørlige Mexico og USA. Rundt 300 000 av dem snakker språket garifuna, som tilhører språkfamilien arawak, mens de fleste andre snakker engelsk eller spansk. Garifunaenes språk, musikk og dans står på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.
Forfedrene til garifunaene var slaver som ble frakta fra Nigeria til Karibia i to spanske skip som grunnstøtte i 1635 nær øya Saint Vincent. Slavene rømte fra skipa og søkte tilflukt på øya, hvor de ble tatt imot av urfolket karibene, som ga dem beskyttelse. Etterkommerne til nigerianerne og karibene utgjør folket garifuna. Da britene invaderte Saint Vincent i 1796, ble de «sorte karibene» sett på som fiender og ble deportert til øya Roatán, som i dag tilhører Honduras. Rundt 5000 ble deportert, men bare halvparten av dem overlevde overfarta til Roatán. Øya var likevel svært liten for så mange mennesker, og de fikk etter hvert tillatelse av honduranske myndigheter til å slå seg ned på fastlandet mot at de kunne bli brukt som soldater. På denne måten spredte de seg langs den karibiske kysten i Mellom-Amerika.


== Eksterne lenker ==
Garifuna Heritage Foundation
Saint Lucias kvinnelandslag i fotball

Saint Lucias kvinnelandslag i fotball representerer Saint Lucia i internasjonal fotball.
Saint Lucia debuterte i mesterskapssammenheng i 2002, da de spilte i kvalifiseringen til Gold Cup 2002. De endte på en andreplass, på målforskjell foran Den dominikanske republikk, men bare vinneren gikk videre. De stilte ikke til kvalifiseringen til OL i Athen. De var imidlertid med i Gold Cup 2006, der de ble forhåndskvalifisert  til hovedrunden i den karibiske kvalifiseringen. De endte på andreplass igjen, denne gangen bak Jamaica, men foran Saint Kitts og Nevis og Antigua og Barbuda. Igjen gikk bare vinneren videre. Saint Lucia sto over kvalifiseringen til OL i Beijing, men var med i Gold Cup i 2010. De vant sin førsterundegruppe, og gikk videre til hovedrunden, der de endte sist, bak Trinidad og Tobago, Guyana og noe overraskende Barbados.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
LobNobs

LobNobs er et spiseklart fiskeprodukt laget av renskåret og kvernet hvitfiskfilet (surimi). LobNobs inneholder 70% hvitfisk og har et høyt innhold av protein, omega-3, vitamin D og selen, samt et lavt innhold av fett, mettet fett og sukker. LobNobs kan spises som den er, eller den kan inngå som en ingrediens i andre matretter, som pålegg, salater og småretter. LobNobs tilhører den japanske produktgruppen "kanikama". Kanikama er en betegnelse på en rekke japanske spiseklare produkter hvor surimi inngår som en ingrediens. 


== Se også ==
Crabsticks


== Eksterne lenker ==
Norske oppskrifter med Lobnobs
Surimi

Surimi (japansk すり身, «oppmalt kjøtt») er japansk foredlet fiskefarse som brukes til produksjon av ulike fiskeprodukter i Japan og i resten av verden. Surimi er en proteinrik fiskefarse laget av renskåret hvitfiskfilet. Fisken hodekappes og sløyes, fileteres, trimmes for ben, skinnes og prosesseres videre til en stabil fiskefarse. Farsen tilsettes så stabilisatorer (ca. 4 %) slik at surimien inneholder ca. 96 % ren hvitfiskfilet. Fiskefarsen beholder sine opprinnelige verdier av saltløselige proteiner og har unike egenskaper når det gjelder stabilitet og bindingsevne. Det stilles strenge krav til hvordan surimi skal produseres, og det finnes ulike kvalitets- og prisklasser av surimi.


== Opprinnelse ==
Det ble på 1100-tallet oppdaget i Japan at fint opphakket fisk, gjæret og gelatinisert med sukker, ble mer holdbar. Ordet surimi siktet opprinnelig på tilberedelsesmåten. Det kan være at oppdagelsen var en overføring fra det østasiatiske fastland - i alle fall var metoden omtrent samtidig kjent også annetsteds. I Kina ble fiskemassen brukt til å lage en type fiskeboller (魚蛋/魚丸) og skulle inngå som ingrediens i en tykk suppe kjent som Geng (羹) og utbredt i Fujian-kjøkkenet. I Japan ble den benyttet til å lage flere slags kamaboko eller fiskepølser.
Industrialisert surimifremstilling ble utviklet i 1969 av Nishitani Yōsuke fra Hokkaidos institutt for fiskerieksperimenter.


== Se også ==
Crabsticks
Lobnobs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske oppskrifter på surimibaserte produkter
Crabsticks

Crabsticks er navnet på et fiskeprodukt (surimi) som ble introdusert på det norske markedet på slutten av 1970-tallet. Foruten å være et populært pålegg, brukes crabsticks i salater, småretter og i middagsretter. Surimi selges vanligvis i dypfryst tilstand, men tiner raskt. 


== Se også ==
LobNobs


== Eksterne lenker ==
Norske oppskrifter med Crabsticks
ISAFs militærbase i Ghowrmach

ISAFs militærbase i Ghowrmach er en ISAF militærbase i Ghowrmach Afghanistan. Taliban erobret basen fra afghanske regjeringsstyrker i august 2018.Den er en feltbase eller operasjonsbase, ifølge norsk militær-terminologi, og i NATO klassifiseres den som en  
forward operating base (FOB).
Stasjonert på basen er 500 soldater i ANA, som norske ISAF-offiserer har hatt ansvaret for å veilede siden januar 2009. Den fjerde kontingenten av mentorer (militære rådgivere), kalles OMLT 4, og er det første laget bestående av nordmenn, som har flyttet til basen.
Basen er omgitt av en Hesko-mur.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordmenn i krig, VG Helg, 14. august 2010, s. 16-28
Bjørnar Pedersen

Bjørnar Pedersen (født 28. juli 1962 i Oslo) er en norsk forfatter, journalist, og programleder. 
Han er programleder i Fru Larsen på NRK P13 og har også blant annet vært programleder i Herreavdelingen og BarBarene på NRK Petre, samt i P4 Bandit. Han har utgitt kriminalromanene Hillman Hunter, (Aschehoug 2000) Døde Ting (Aschehoug 2008) og Lysten til det onde (Aschehoug 2015) sammen med Egil Birkeland.


== Bibliografi ==
Hillman Hunter, medforfatter, krim, Aschehoug (2000)
Døde ting, medforfatter, krim, Aschehoug (2008)
Lysten til det onde, medforfatter, krim, Aschehoug, (2015)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Bjørnar Pedersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Sheila Coulson

Sheila Dawn Coulson (født 1949 i Canada) er førsteamanuensis i arkeologi ved Universitetet i Oslo.
Coulson har først og fremst arbeidet med steinalderen, og har blant annet vært med på en banebrytende analyse av en av boplassene på Høgnipen i Rakkestad, Østfold. 
Fra 2004 har hun vært involvert i et samarbeid mellom UiO og Universitetet i Botswana, i prosjektet The Collaborative Programme for Basarwa Research. Dette er del av et større forskningsprosjekt for å studere urbefolkninger i Botswana, i dette tilfellet basarwaene – også kjent som San-buskmenn. 
I forbindelse med dette arbeidet fant Coulson i 2006 spor av rituell virksomhet i form av helleristninger og hulemalerier i en hule i Tsodilofjellene i Kalahari, datert til ca. 70 000 år før nåtid. Dateringene var meget oppsiktsvekkende, og gjorde Coulson verdenskjent innen forskermiljøet.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sheila Coulson i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Sheila Coulson i BIBSYS
Saint Vincent og Grenadinenes kvinnelandslag i fotball

Saint Vincent og Grenadinenes kvinnelandslag i fotball representerer Saint Vincent og Grenadinene i internasjonal fotball.
Saint Vincent og Grenadinene var med i Gold Cup for første gang i 2002-mesterskapet. De endte på en andreplass bak Trinidad og Tobago, men foran Dominica og Grenada. I kvalifiseringen til OL i Beijing endte imidlertid Saint Vincent og Grenadinene sist, etter å ha tapt alle kampene, inkludert mot Grenada, igjen mot Trinidad og Tobago, og mot Surinam med et svært redusert lag, og som resultat stygge tap. I Gold Cup i 2010 stilte Saint Vincent og Grenadinene med et bedre mannskap, og enda laget røk ut i den første puljen med to tap mot Surinam og Guyana, var begge tap ettmålstap.


== Se også ==
CONCACAF
CONCACAF Gold Cup for kvinner
Liste over kvinnelandslag i fotball
Helen Sæter

Liv Helen Sæter (født 29. mars 1953) er en norsk jurist og dommer. Hun ble utnevnt til leder for Kommisjonen for gjenopptakelse av straffesaker i 2009. Hun var tidligere tingrettsdommer i Halden tingrett.


== Referanser ==
Dijle

Dijle (nederlandsk) eller Dyle (fransk) er ei elv i det sentrale Belgia. Den er ei venstre sideelv til Rupel og er 86 km lang. Den renner gjennom de belgiske provinsene Vallonsk Brabant, Flamsk Brabant og Antwerpen. Kildene ligger i Houtain-le-Val, nær Nivelles.
De viktigste byene langs Dijle er (regnet fra kilden) Ottignies, Wavre, Leuven og Mechelen. Den sistnevnte blir ofte kalt 'Dijlestad' (Dyleby). Dijles største sideelver er Demer (i Werchter i kommunen Rotselaar) og Zenne ved Zennegat helt i utkanten av Mechelen, hvor også kanalen Leuven-Mechelen begynner. Noen få hundre meter nedstrøms, ved Rumst, løper Dijle sammen med Nete og danner elva Rupel, som etter ytterligere 12 km munner ut i Schelde ved havna i Antwerpen. Dijle var tidligere farbar for små skip helt til Werchter, men all båttrafikk er nå begrenset til Mechelen, ettersom de øvre slusene der er stengt.
Slaget ved Leuven ble utkjempet i september 891 mellom frankere og vikinger fra nord. De frankiske styrkene ble ledet av kong Arnulf, og som vant en avgjørende seier. I all vesentlighet forhindret flere angrep fra denne fronten i Nederlandene.Krøniken Annales Fuldenses hevdet at det lå så mange like igjen etter nordboerne at de blokkerte elvens strøm. Etter denne seieren fikk Arnulf bygget en nye festning på en liten øy i elven Dijle. Den ble kalt for Luvanium på latin, lokalt for Lovon. Det er første gang Leuven er nevnt i de historiske kildene.


== Referanser ==
Rupel

Rupel er ei elv i provinsen Antwerpen i Belgia. Den er ei høyre sideelv til Schelde og er rundt 12 km lang. Den dannes ved samløpet av elvene Dijle og Nete i Rumst og munner ut i Schelde ved Rupelmonde. De største byene langs Rupel er Rumst, Boom og Niel. Rupel er farbar for skipstrafikk, og utgjør en del av vannveien til Brussel. Elva er påvirket av tidevannet i hele sin lengde.
Gelepalme

Gelepalme (Butia capitata) er en kuldeherdig fjær-palme i palmeslekten Butia og kommer opprinnelig fra Sør-Amerika der den vokser naturlig i et område som strekker seg fra sørlige Brasil til Paraguay og Uruguay.


== Beskrivelse ==
Palmen blir vanligvis ikke høyere enn 3,7 til 4,6 meter høy. Den har blågrønne buede fjærlignende blader som blir inntil 3 meter lange, og som har skarpe torner langs sidene på bladstilkene.
Navnet gelepalme kommer fra den modne skarpe oransje frukten som blir brukt til gele. Frukten har en hårete overflate og egner seg derfor dårlig til å spise rett fra treet. Den har en kraftig smak som minner om en blanding mellom eple og tropisk frukt, og er Sør-Amerikas svar på dadler.
Gelepalmen foretrekker en sandrik jord med god drenering, full sol til delskygge og tåler tørke bra. Palmen sises å være blant de mest kuldeherdige fjærpalmene, kun slått av den chilenske vinpalmen, og etablerte individ skal tåle temperaturer ned mot -10 til -12 grader i korte perioder om gangen kun med minimale frostskader. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gelepalme i Encyclopedia of Life 
(en) Gelepalme i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gelepalme hos ITIS 
(en) Gelepalme hos NCBI 
(en) Gelepalme hos The International Plant Names Index 
(en) Gelepalme hos Tropicos 
(en) Kategori:Butia capitata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Butia capitata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Butia capitata – detaljert informasjon på Wikispecies
Nea Kydonia

Nea Kydonia (gresk: Νέα Κυδωνία) er en kommune i prefekturet Khaniá i utkanten av Khaniá på øyen Kreta, Hellas. Området bliver mye besøkt fordi det finnes badestrender og er nært Khaniá. Det var heftige kamper her ved slaget om Kreta under andre verdenskrig og hovedkrigsfangeleiren for allierte soldater på Vest-Kreta var i Galatas i kommunen.
Sete for kommunen Nea Kydonia er i landsbyen Daratsos. Galatas har en populær strand i Kalamaki og en havn kalt Kato Galatas. Agia Marina, Stalos og Daratso er andre viktige tettbyggelser i kommunen, og dessuten den ubebodde øyen Agii Theodori. Den er en del av provinsen Kydonia.


== Oldtidshistorie ==
I den moderne byen Chania, som ligger nært kommunen, fantes oldtidsbyen Kydonia. Den moderne byen er bygget på ruiner av denne.  Kydonia var en mektig kretenisisk by i perioden 600 til 200 f.Kr.


== Se også ==

Kommuner i prefekturet Khaniá
Khaniásletten


== Referanser ==


== Kilder ==
National Statistical Service of Greece (ΕΣΥΕ). (Greek)
C. Michael Hogan, Cydonia, The Modern Antiquarian, Jan. 23, 2008


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nea Kydonia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alikianos

Alikianos (gresk: Αλικιανός) er hovedlandsbyen i kommunen Mousouri i prefekturet Khaniá, Kreta beliggende omtrent 12,5 kilometer sørvest for Khaniá. Alikianos er mest kjent utenfor øyen for de heftige kampene som fant sted under slaget om Kreta i 1941, hvor det 8. greske regimentet (provisoriske) hjalp med å dekke retretten til den 10. New Zealand divisjonen, som det var tilknyttet.


== Befolkningsutvikling ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon & foto
Norsk Tollmuseum

Norsk Tollmuseum er den norske Tolletatens eget museum. 
Tollmuseet holder til i Tollpakkhuset i Tollbugata 1 i Oslo, og ble åpnet i 1915. Museet inneholder en samling av Tolletatens uniformer gjennom 350 år, beslagt smuglerutstyr, og gir et lite innblikk i kampen mellom tollere og smuglere.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Safura Alizadeh

Safura Alizadeh (aserbajdsjansk: Səfurə Əlizadə, norsk transkripsjon: Säfurä Älizadä, født 20. september 1992 i Baku) er en sanger fra Aserbajdsjan. Hun endte på femteplass i Eurovision Song Contest 2010 med sangen «Drip Drop».
2. mars 2010 vant Alizadeh den aserbajdsjanske nasjonale finalen, og hun representerte Aserbajdsjan i Eurovision Song Contest 2010 på Fornebu.Noen uker før den internasjonale finalen gjennomførte Alizadeh en promoteringsturné, og hun besøkte blant annet Tyskland, Nederland, Belgia, Sveits, Polen, Russland og Sverige. Alizadeh signerte også en femårskontrakt med det svenske plateselskapet Euteria. Hennes første album, It's My War, ble utgitt 18. juni 2010 gjennom utgiveren Zaphire.Hun leste også opp de aserbajdsjanske poengene i Eurovision Song Contest 2011 og 2012.


== Referanser ==
Lituma i Andesfjellene

Lituma i Andesfjellene er en roman av Mario Vargas Llosa.


== Handling ==
Korporal Lituma og Tomasito er sendt til en avsides postering høyt oppe i Andesfjellene. Unge Tomasito tenker tilbake på ulykkelig kjærlighet, mens kystboeren Lituma forsøker å tilpasse seg det fremmede høyfjellsmiljøet blant Andesfjellenes folk og vesen, stadig under dødstrusler fra maoistgeriljaen som terroriserer trakten.


== Eksterne lenker ==
Lituma i Andesfjellene. Oslo : Gyldendal, 1995 - Tilgang for norske IP-adresser
Conrad Reventlow

Conrad Reventlow (født 21. april 1644 i København, død 21. juli 1708 på Clausholm) var en dansk adelsmann som var kammerherre hos Frederik III. Han ble utnevnt til storkansler i 1699. 
Reventlow var en av Danmarks rikeste menn på sin tid. Datteren Anna Sophie Reventlow ble dansk dronning.
Conrad Reventlow ble slått til ridder av Elefantordenen i 1681.
Han ligger begravet i Slesvig domkirke, i en sarkofag utført av billedhuggeren Thomas Quellinus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Conrad Reventlow hos Reventlov.dk
Nordisk Familjebok
Dansk biografisk leksikon
Dansk Kvindebiografisk leksikon – Christine Sophie Holstein
Ulrik III av Mecklenburg-Güstrow

Ulrik av Mecklenburg-Güstrow (født 5. mars 1527, død 14. mars 1603) var hertug av Mecklenburg fra 1555–56 til 1603. 
Gift med Elisabeth av Danmark. Deres datter Sophie giftet seg med Frederik II i 1572.


== Referanser ==
Anastasia Mikhailovna av Russland

Anastasia Mikhailovna av Russland (russisk: Анастасия Михайловна; født 16. julijul./ 28. juli 1860greg. i St. Petersburg i Russland, død 11. mars 1922 i Èze i Frankrike) var en russisk storhertuginne. Hun var datter av storhertug Mikael Nikolajevitsj av Russland og storhertuginne Olga Feodorovna av Baden.
Anastasia giftet seg med Fredrik Franz III av Mecklenburg-Schwerin i Vinterpalasset i St. Petersburg den 24. januar 1879, og det nygifte paret reiste deretter til Schwerin.Fredrik Franz hadde dårlig helse, så de reiste ofte til land med varmere klima. Anastasia mislikte Schwerin og ville gjerne bo utenlands. Ektemannen sørget for å få bygget en villa, Villa Wenden, for henne i Cannes. Der bodde de fra november til mai. Anastasias mann ble stadig sykere og han døde i april 1897. Han ble funnet sterkt skadet ved bunnen av villaens støttemur, og døde like etter. Avisene skrev at han hadde begått selvmord, men den offisielle versjonen var at han døde etter et uheldig fall.Noen år etter at Fredrik Franz døde, ble Anastasia involvert i en skandale hun selv var skyld i. Hun hadde innledet et forhold til sin sekretær, Vladimir Aleksandrovitsj Paltov, og fikk en sønn med ham, Alexis Louis de Wenden, som ble født i Nice 23. desember 1902.Da Anastasias far, storhertug Mikael, døde i 1909, arvet hun en stor formue, og kunne dyrke sin store interesse for spill, blant annet i Monte Carlo. Under første verdenskrig ble familien delt. Sønnen, Fredrik Franz, var regjerende storhertug av Mecklenburg-Schwerin; datteren var svigerinne av den tyske keiseren. Anastasias russiske familie kjempet på motsatt side. Anastasia slo seg ned i det nøytrale Sveits. Senere returnerte hun til Frankrike, til Nice. Der grunnla hun en veldedig organisasjon som hjalp russiske flyktninger. Vladimir Paltov var organisasjonens leder.Etter krigen returnerte hun til Frankrike. Som tysk statsborger var hun uønsket der, så hun brukte sitt russiske pass og kom nærmest ubemerket inn i landet som del av sin kusine, prinsesse Ekaterina Jurievskajas, følge.Hun slo seg ned i Villa Fantasia i Eze, nær Cannes. I 1922 falt hun om og døde etter et slagtilfelle. Hun ble begravet i Ludwigslust ved siden av sin mann, Fredrik Franz.


== Barn ==
Alexandrine (1879–1952) – gift med kong Christian X av Danmark
Fredrik Franz (1882–1945) - gift med Alexandra av Hannover
Cecilie (1886–1954) – 1906 gift med prins Wilhelm av Preussen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Scott (9. februar 2018). «Anastasia Mikhailovna of Russia, Grand Duchess of Mecklenburg-Schwerin». Unofficial Royalty (engelsk). Besøkt 4. april 2021.
John Andreas Olsen

John Andreas Olsen (født 4. juli 1968) er en norsk offiser og forfatter, kjent for sine bøker om strategi og luftkrig.  Olsen mottok Gill Robb Wilson-prisen i 2010 for sitt forfatterskap. I tillegg til arbeidet som offiser i Luftforsvaret er han på deltid professor i operasjonskunst og taktikk ved den svenske Forsvarshögskolan i Stockholm. Olsen ble sjef for Militærmaktsavdelingen ved Forsvarets stabsskole 1. mai 2006.Han startet sin militære karriere på Luftstasjon Sørreisa som radartekniker i perioden 1989 til 1992. Senere tjenestegjorde hans som prosjektoffiser på Kjeller mellom 1995 til 1997 og som assisterende hovedlærer i luftmakt ved Luftkrigsskolen mellom 2000 og 2003. Han har også være liaisonoffiser ved den norske ambassaden i Berlin mellom 2005 og 2006. I 2010 ble Olsen utnevnt til nestkommanderende ved NATOs hovedkvarter i Sarajevo, der han leder NATOs rådgivningsgruppe, som skal forberede Bosnia-Hercegovina på status som medlemskapskandidat i NATO.Olsens høyere utdanning omfatter gjennomføring av den tyske stabsskolen (Die Führungsakademie der Bundeswehr) mellom 2003 og 2005.  Han har også doktorgrad i strategiske studier fra De Montfort University, hovedfag i engelsk fra universitetet i Trondheim og mastergrad i britisk politikk og litteratur fra University of Warwick, samt ingeniør i elektronikk fra Trondheim ingeniørhøgskole.


== Utmerkelser ==


=== Merknader ===


== Bibliografi ==
The Evolution of Operational Art: From Napoleon to the Present, red. med Martin van Creveld, Oxford: Oxford University  Press, 2010. ISBN 9780199599486, ISBN 0199599483
A History of Air Warfare, red.,  Washington, D.C.: Potomac Books, 2009. ISBN 978-1-59797-433-2
John Warden and the Renaissance of American Air Power, Washington D.C.: Potomac Books, 2007. ISBN 978-1-59797-084-6
Strategic Air Power in Desert Storm (Studies in Air Power), med forord av Edward N. Luttwak, London: Frank Cass, 2003. ISBN 0-7146-5193-1, ISBN 0-7146-8195-4
Asymmetric Warfare (2002)
A Second Aerospace Century (2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på mil.no
Strategic Air Power in Desert Storm på Google Books