jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ringåsen

Ringåsen er en lav åsrygg (168,5 moh.) som utgjør høydedraget mellom Osloveien, Hadelandsveien, Åsaveien og Sørliveien sentralt i Norderhov i Ringerike kommune i Buskerud. Deler av åskammen er lagt ut til boligområder, som i stor grad er blitt bebygget med tildels store, moderne villaer. Ringåsen utgjør sammen med området rundt Norderhov kirke tettstedet Norderhov.Åsryggen inngår i det meget sjeldne kalkåslandskapet som finnes på Ringerike og er preget av rikholdig vegetasjon med blant annet kalkfuru og andre arter som trives på kalkholdig grunn.
Lengst nord i Ringåsen ligger den gamle storgården Hesleberg, og i sør ligger Steinsletta. Mot øst ligger Vakergårdene, og mot vest ligger Norderhov kirke fra 1100-tallet, Norderhov prestegård og Ringvoll med Norges største frukthage. Tilkomst til boligområdene går enten via Nordre Ringåsen, Ringåsveien eller Søndre Ringåsen. Noen boliger har også tilkomst via Sørliveien.


== Referanser ==
Matari’i i ni’a

Matari'i i ni'a er tilsynekomsten av stjerneformasjonen pleiadene i Polynesia og har vært feiret 20. november som en offentlig merkedag i Fransk Polynesia.
Stjerneformasjonen pleiadene heter matari'i på tahitisk og mataiki på marquesisk. Det ble forbundet med liv og fruktbarhet. I førkristen tid ble skifte av årstid markert med ritualer. Tilsynekomsten av pleiadene var tegn på skifte av årstid, fra den tørre årstiden, tau oe, med lite mat, til den nedbørrike årstiden tau 'auhune, innhøstingsperioden da det var godt med mat. Overflodsårstiden begynte rundt 20. november, med pleiadenes tilsynekomst, og varte til stjerneformasjonen forsvant ut av syne på stjernehimmelen, rundt 20. mai.I 2006 lanserte Oscar Temarus regjering 20. november som ny offentlig helligdag til erstatning for autonomidagen 29. juni. Tanken var at Matari'i i ni'a skulle feires som en panpolynesisk kulturfest. Det var dette året deltakere fra New Zealand, Tonga, Samoa, Tokelau, Hawaii og Rapa Nui i feiringen av merkedagen, som også inneholdt innslag av tradisjonell polynesisk religion. Feiringen er senere utvidet til flere dager.Det franskpolynesiske postvesenet utga i 2012 et frimerke i anledning Matari'i i ni'a.


== Se også ==
Matariki, ord på maori for pleiadene og høytidsdag i mai/juni.


== Referanser ==
Hinano

Hinano er et lyst øl som brygges av Brasserie de Tahiti i Fransk Polynesia.
Brygging av ølet  Aorai tok til i 1914. I 1955 skiftet produsenten navn på produktet og lanserte Hinano. Siden 1986 lages ølet i et moderne produksjonsanlegg i Punaruu i Punaauia. Hinano har en alkoholprosent på 5.Etiketten kjennetegnes av en tahitisk kvinnefigur, vahine. Motivet stammer fra illustratøren Pierre Heyman fra Göteborg, som bosatte seg på Tahiti, og ble første gravert på flaskene.Brasserie de Tahiti lager også ølmerket Tabu.


== Referanser ==
Aorai

Aorai var et øl som ble brygget i Papeete på Tahiti. Det eksisterte fra 1914 til 1955, da produsenten Brasserie de Tahiti i stedet lanserte ølmerket Hinano.


== Referanser ==
Tabu (øl)

Tabu er et øl som brygges av Brasserie de Tahiti i Punaruu i Punaauia i Fransk Polynesia. Det ble lansert i 2003.Brasserie de Tahiti lager også ølmerket Hinano.


== Referanser ==
Charles de Brosses

Charles de Brosses (født 7. februar 1709 i Dijon, død 7. mai 1777 i Paris) var en historiker og filolog fra opplysningstidens Frankrike.
De Brosses var adelig og hadde titlene greve av Tournai og baron av Montfalcon. Han utdannet seg til jurist. De Brosses var fra 1730 medlem av parlamentet i Burgund, ble i 1744 visepresident og i 1775 president i parlamentet.Han reiste i Europa, viet mye av sin tid til lærde sysler og utga arbeider om arkeologi, språk og religion. De Brosses bidro også til Den store franske encyclopedi. I 1750 kom Lettres sur l'état actuel de la ville d'Herculée. Ti år senere, i 1760, utga han Culte des dieux fétiches, fulgt av Traité de la formation mécanique des langues i 1765. I 1756 utga de Brosses Histoire des navigations aux terres australes der han oppsummerte det europeiske utforskere til da hadde funnet ut om det sørlige Stillehavet. I dette verket lanserte han navnene Australasia og Polynesia.


== Referanser ==
Stillehavsplaten

Stillehavsplaten er en tektonisk plate som dekker det meste av Stillehavet. Det er den største av platene i litosfæren.  Stillehavsplaten beveger seg i nordvestlig retning med en hastighet på mellom 5,6 og 10,2 cm i året.Stillehavsplaten består utelukkende av tunge bergarter og er derfor dekket av hav. Platen presses ned under kontinentalplatene omkring. Subduksjonen medfører at havbunnen bøyes ned, og dyphavsgropene som dannes i Stillehavet er de dypeste på Jorden. Plategrensene i vest er fragmentert; her er det blitt dannet en mengde små tektoniske plater (mikroplater). Stillehavsplatens grenser er ofte områder med stor vulkansk aktivitet og forekomst av jordskjelv (se ildringen i Stillehavet). Stillehavsplaten har flere indre varmepunkter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pacific tectonic plate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Stillehavsplaten i Store norske leksikon
Teahitia

Teahitia er en undersjøisk vulkan øst av Tahiti i Fransk Polynesia. Toppen befinner seg 1400 meter under havets overflate. Det er hydrotermale skorsteiner i skråningene. Siste utbrudd fant sted i 1985. Teahitia er en del av er en del av varmepunktet Teahitia-Mehetia ved Tahiti, der også Mont Rocard og Moua Pihaa inngår.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cheminee, J. L., R. Hekinian, J. Talandier, F. Albarede, C. W. Devey, J. Francheteau og Y. Lancelot: «Geology of an active hot spot: Teahitia-Mehetia region in the South Central Pacific», Marine Geophysical Researches, bd. 11, nr. 1, 1989, s. 27–50
Mont Rocard

Mont Rocard  er en undersjøisk vulkan øst av Tahiti i Fransk Polynesia. Toppen befinner seg 2100 meter under havets overflate. Siste utbrudd fant sted i 1972. Mont Rocard er en del av er en del av varmepunktet Teahitia–Mehetia ved Tahiti.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cheminee, J. L., R. Hekinian, J. Talandier, F. Albarede, C. W. Devey, J. Francheteau og Y. Lancelot: «Geology of an active hot spot: Teahitia-Mehetia region in the South Central Pacific», Marine Geophysical Researches, bd. 11, nr. 1, 1989, s. 27-50
Moua Pihaa

Moua Pihaa er en undersjøisk vulkan sørøst av Tahiti i Fransk Polynesia. Den stiger 3500 meter opp fra havbunnen og toppen befinner seg 160 meter under havets overflate. Den vulkanske aktiviteten her er en del av varmepunktet ved Selskapsøyene. Siste utbrudd fant sted i 1970. Moua Pihaa er en del av er en del av varmepunktet Teahitia-Mehetia ved Tahiti, der også Mont Rocard og Teahitia inngår.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cheminee, J. L., R. Hekinian, J. Talandier, F. Albarede, C. W. Devey, J. Francheteau og Y. Lancelot: «Geology of an active hot spot: Teahitia-Mehetia region in the South Central Pacific», Marine Geophysical Researches, bd. 11, nr. 1, 1989, s. 27–50
Macdonald

Macdonald eller Tamarii er et vulkansk undervannsfjell sørvest for Rapa Iti og Marotiri i Fransk Polynesia. Det stiger 1800 meter opp fra havbunnen og toppen befinner seg 27 meter under havets overflate. Den vulkanske aktiviteten her er en del av et varmepunkt, som er opphavet til Australøyene og Cookøyene. Før utbruddet i 1989 var toppen av Macdonald målt til 39 meter under havoverflaten. En artikkel fra 1989 regnet det for sannsynlig at Macdonald ville nå overflaten i nær framtid.Vulkanen er oppkalt etter vulkanologen Gordon Andrew Macdonald fra USA.


== Referanser ==
Ingeborg Bårdsdatter av Rein

Ingeborg Bårdsdatter av Rein var hertug Skule Bårdssons (1189 – 1240) søster. Hun ble gift med lendmann Alv Erlingsson av Tornberg (ca. 1190 – ca. 1240). Sønnen deres var lendmann Erling Alvsson (ca. 1230 – 1283).
Taiohae

Taiohae er en småby på Nuku Hiva i Marquesasøyene i Fransk Polynesia. Folketellingen i 2012 viste et innbyggertall på 2 132.Byen ligger ved  Taiohaebukta, restene av et vulkansk krater, som gir stedet en god havn.Under den den britisk-amerikanske krig anla USA i 1813 en base her for å forstyrre britisk skipsfart. Stedet ble da kalt Madisonville. Etter at Frankrike gjorde krav på Marquesasøyene i 1842, ble Taiohae hovedsete for den franske administrasjonen på Marquesasøyene.


== Referanser ==
Domus Sanctae Marthae

Domus Sanctae Marthae («St. Martas hus») er et moderne bygningskompleks fullført i 1996, beliggende umiddelbart ved siden av Peterskirken i Vatikanet. Det fungerer hovedsakelig som innkvarteringssted for medlemmer av presteskapet som er i Vatikanet på tjenestereise til Den hellige stol. Også legpersoner kan benytte stedet. Det ble også benyttet som innlosjeringssted for kardinalkollegiet under konklavet 2005 og konklavet 2013. Ved konklaver blir rommene fordelt ved loddtrekning, og alle kommunikasjonsmuligheter med omverdenen blir avstengt.


== Tidligere bygning på stedet ==
Pave Leo XIII fryktet at den femte store kolerapandemien i årene 1881–96 skulle nå Roma, og bygde derfor St. Martha Hospice på denne tomten i 1891, men byen ble forskånet for pandemien. Bygningen ble i stedet benyttet som sykehus for innbyggere fra Trastevere og Borgo, samt for syke pilegrimer. Det ble lagt inn strøm i 1901 og bygget et kapell i 1902. 
Under andre verdenskrig ble bygningen benyttet til å innlosjere flyktende jøder og diplomatisk personell fra allierte land som var strandet i Italia etter at de diplomatiske forbindelsene var brutt. Senere ble den i stadig større grad benyttet som gamlehjem for aldrende prester hvor de kunne bo sine siste år. Etter hvert ble det også benyttet for medlemmer av presteskapet som tjenestegjorde ved kontorer i Vatikanet.


== Standard ==
Losjihuset blir driftet av ordenen Daughters of Charity of St Vincent de Paul. Fasilitetene består av møblerte og utstyrte soverom, bad/toaletter og en arbeidsplass for hver beboer. Det er en spisesal tilgjengelig for alle måltider. Professor Mary Ann Glendon, den amerikanske ambassadøren til Den hellige stol i årene 2008–2009, beskrev innkvarteringen som «komfortable, men på ingen måte luksuriøs» («comfortable, but by no means deluxe»).


== Pavebolig ==
For tiden fungerer det også som bolig for den nåværende pave Frans, som ikke ønsker å flytte inn i Vatikanpalasset. Han er den første paven som ikke bor i Vatikanpalasset siden pave Pius X flyttet inn der i 1903. Pave Frans har i stedet blitt boende Domus Sanctae Marthae hvor han sammen med de andre kardinalene ble innlosjert under konklavet. Han har flyttet til et rom med en noe større stue, slik at han kan motta besøkende der. Han inntar sine måltider og gå til morgenandakt sammen med de andre beboerne i losjehuset. 
Han har opplyst at han har til intensjon å bli boende i Domus Sanctae Marthae og bruke lokalene i Vatikanpalasset som kontor hvor han kan ta imot besøkende og avholde møter.


== Referanser ==
Brasserie de Tahiti

Brasserie de Tahiti er et franskpolynesisk firma som driver ølbryggeri og produserer andre drikkevarer og leskedrikker. Bedriften ble etablert i 1914. Den har hovedkontor i Papeete på Tahiti.
Firmaet brygger øl, først merket Aorai, så fra 1955 ølmerket Hinano. Tabu er et annet ølmerke fra bryggerivirksomheten. Andre produkter er flaskevannet O'Tahiti. Firmaet lager internasjonale merkevarer på lisens, slik som Coca-Cola, Schweppes og Orangina. Det eksporterer til Ny-Caledonia, Wallis- og Futunaøyene, Frankrike, Australia, Chile, USA, Japan og Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Akto

Akto (kinesisk: 阿克陶县; pinyin: Ākètáo Xiàn; uigursk: ئاقتو ناھىيىسى / Akto Nahiyisi) er et fylke i det autonome prefektur Kizilsu i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Her er Kinas vestligste punkt.
Befolkningen var på 163 789 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kashgar-Hotan-jernbanen løper gjennom Akto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Akqi

Akqi (kinesisk: 阿合奇县; pinyin: Āhéqí Xiàn; uigursk: ئاقچى ناھىيىسى / Akçi Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Kizilsu i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 34 579 innbyggere i 1999.


== Referanser ==
Tollboden (Oslo)

Tollboden (Oslo) eller Oslo tollsted består av to bygninger som ligger i Tollbugata 1 i Oslo. Den eldste av disse er stenpakkhuset oppført i 1846–1850 etter tegninger av Johan Henrik Nebelong som  pakkhus for den tidligere tollboden. Bygningen er oppført i senklassisisme. 
Norsk Tollmuseum har hatt tilhold i bygningen siden 1915.
Administrasjonsbygningen fra 1891–1896 er tegnet av Adolf Schirmer i senrenessanse med rike detaljarbeider.
Begge bygningene ble fredet av Riksantikvaren i juni 2013 og av begrunnelsen fremgår det:

Tollbodens kontorbygning fra 1896 og Stenpakkhuset fra 1850 er begge påkostete og viktige offentlige formålsbygg. Begge bygningene er gode representanter for sin periodes stilretning, tegnet av Adolf Schirmer og Johan Henrik Nebelong, som begge er betydningsfulle arkitekter. Anlegget fremstår som et representativt og vesentlig innslag i Oslos bybilde. Videre har anlegget tollhistorisk verdi som et anlegg med kontinuerlig tollfunksjon siden tidlig 1800-tall. Bygningene er spesielt verdifulle i sammenheng med hverandre og hører funksjonelt og miljømessig sammen.


== Tidligere tollboder ==
Sjøtollstedets historie går tilbake til 1600-tallet da det var en tollbod på Nordre brygge som lå i forlengelsen av Tollbugata. I 1695 fikk man reist en ny tollbod, en tømmerbygning. Den lå rett nord for Nordre brygge. I 1770-årene ble den revet. Kort tid etter tegnet murmester Johan Hesler en ny tollbod i bindingsverk og to etasjer, men denne brant ned til grunnen i 1785. Allerede to-tre år etter kom en ny tollbod
på plass etter tegninger av Hans Christian Lind. Den ble revet i 1895 til fordel for oppføringen av Schirmers tollbod. 


== Litteratur ==
Dag-Ivar Rognerød (1998). Christiania: Kvadraturen i Oslo. Oslo: ARFO. s. 131–133. 
Oslo byleksikon: Tollboden
Fredningssak Tollbugata 1 fra Riksantikvaren


== Eksterne lenker ==
«Tollboden (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ulugqat

Ulugqat (kinesisk: 乌恰县; pinyin: Wūqià Xiàn; uigursk: ئۇلۇغچات ناھىيىسى / Uluğçat Nahiyisi) er et fylke i prefektiret Kizilsu i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
Innbyggertallet var 43 123 i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Vencelas Dabaya

Vencelas Dabaya (født 28. april 1981) er en fransk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass. Han har tidligere representert Kamerun under OL, men representerte Frankrike igjen under Sommer-OL 2008 der han tok sølv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vencelas Dabaya – Olympedia 
(en) Vencelas Dabaya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Vencelas Dabaya – Frankrikes olympiske komité 
(de) Vencelas Dabaya – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Bakhram Mendibaev

Bakhram Mendibaev (født 27. august 1983) er en usbekisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bakhram Mendibaev – Olympedia 
(en) Bakhram Mendibaev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Bakhram Mendibaev – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Midtøstlandsmål

Midtøstlandsmål eller midtøstlandsk er ei lita gruppe med talemål som tilhører flatbygdmåla innenfor østlandsk. Begrepet samler  blant annet målførene på Romerike, Ringerike og Modum.
Geografisk ligger midtøstlandsk sør for opplandsmålet, nord for vikværsk (som regnes som den nærmeste dialekten til midtøstlandsk), og øst for midlandsmålet.


== Midtøstlandske talemål ==
Moingmål
Eiker-dialekt
Ringeriksmål
Ådalsmål
Romeriksmål


== Referanser ==
Bünyamin Sezer

Bünyamin Sezer (født 4. juli 1988) er en tyrkisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 18.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bünyamin Sezer – Olympedia 
(en) Bünyamin Sezer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Afgan Bayramov

Afgan Bayramov (født 14. oktober 1983) er en aserbajdsjansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afgan Bayramov – Olympedia 
(en) Afgan Bayramov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Bernardin Matam

Bernardin Kingue Matam (født 20. mai 1990) er en fransk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, endte han opp uten gyldig resultat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernardin Kingue Matam – Olympics.com 
(en) Bernardin Kingue Matam – Olympic.org 
(en) Bernardin Kingue Matam – Olympedia 
(en) Bernardin Kingue Matam – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Bernardin Kingue Matam – Frankrikes olympiske komité 
(en) Bernardin Kingue Matam – IWF 
(de) Bernardin Kingue Matam – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting) 
(de) Bernardin Kingue Matam – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting) 
(de) Bernardin Kingue Matam – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting) 
(de) Bernardin Kingue Matam – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Daniel Godelli

Daniel Godelli (født 10. januar 1992) er en albansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Godelli – Olympics.com 
(en) Daniel Godelli – Olympic.org 
(en) Daniel Godelli – Olympedia 
(en) Daniel Godelli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniel Godelli – TheSports.org 
(de) Daniel Godelli – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Arakel Mirzojan

Arakel Mirzojan (armensk: Առաքել Միրզոյան; født 21. oktober 1989) er en armensk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 19.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arakel Mirzoyan – Olympic.org 
(en) Arakel Mirzoyan – Olympedia 
(en) Arakel Mirzoyan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arakel Mirzoyan – IWF 
(en) Arakel Mirzoyan – TheSports.org 
(de) Arakel Mirzoyan – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Gareth Evans (vektløfter)

Gareth Evans (født 18. april 1986) er en britisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 17.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gareth Evans – Olympics.com 
(en) Gareth Evans – Olympic.org 
(en) Gareth Evans – Olympedia 
(en) Gareth Evans – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gareth Evans – Storbritannias olympiske komité 
(en) Gareth Evans – IWF 
(en) Gareth Evans – IWF
Atthaphon Daengchanthuek

Atthaphon Daengchanthuek (født 19. desember 1990) er en thailandsk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 16.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atthaphon Daengchanthuek – Olympedia 
(en) Atthaphon Daengchanthuek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Katulu Ravi Kumar

Katulu Ravi Kumar (født 24. april 1988 i Berhampur i Odisha i India) er en indisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 15.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katulu Ravi Kumar – Olympedia 
(en) Katulu Ravi Kumar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Katulu Ravi Kumar – Commonwealth Games Federation
Doyler Sánchez

Doyler Sánchez (født 12. oktober 1988) er en colombiansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 14.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doyler Sánchez – Olympedia 
(en) Doyler Sánchez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Danijar Ismajlov

Danijar Ismajlov (født 3. februar 1992) er en turkmensk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 13.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danijar Ismajlov – Olympics.com 
(en) Danijar Ismajlov – Olympic.org 
(en) Danijar Ismajlov – Olympic.org 
(en) Danijar Ismajlov – Olympedia 
(en) Danijar Ismajlov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Deni

Deni (født 26. juli 1989) er en indonesisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 12.-plass.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 9.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Deni – Olympedia 
(en) Deni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Atlas (panamansk øl)

Atlas er et panamansk ølmerke som produseres av Cervecería Nacional. Det er av typen lager og har en alkoholprosent på 3,8. Merket blei lansert i 1926.


== Eksterne lenker ==
Atlas på nettstedet til Cervecería Nacional
Atlas hos Beeradvocate
Kim Kum-sok

Kim Kum-sok (født 19. august 1987) er en nordkoreansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 11.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Kum-sok – Olympedia 
(en) Kim Kum-sok – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mohamed Abdelbaki

Mohamed Abdelbaki (født 18. januar 1987) er en egyptisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 10.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohamed Abdelbaki – Olympedia
Balboa (øl)

Balboa er et panamansk ølmerke som produseres av Cervecería Nacional. Det er av typen lager og har en alkoholprosent på 4,8. Det er oppkalt etter den spanske oppdageren Vasco Núñez de Balboa, som kryssa Panama i 1513 og med det blei den første europeeren som nådde Stillehavet østfra.


== Eksterne lenker ==
Balboa på nettstedet til Cervecería Nacional
Balboa hos Beeradvocate
Briken Calja

Briken Calja (født 19. februar 1990) er en albansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 9.-plass.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Briken Calja – Olympics.com 
(en) Briken Calja – Olympic.org 
(en) Briken Calja – Olympedia 
(en) Briken Calja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Briken Calja – IWF 
(de) Briken Calja – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Sardar Hasanov

Sardar Hasanov (født 12. mai 1985) er en aserbajdsjansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 8.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sardar Hasanov – Olympedia 
(en) Sardar Hasanov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Sardar Hasanov – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Won Jeong-sik

Won Jeong-sik (født 9. desember 1990) er en sørkoreansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 7.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Won Jeong-sik – Olympedia 
(en) Won Jeong-sik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Won Jeong-sik – IWF
Mete Binay

Mete Binay (født 19. januar 1985) er en tyrkisk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 6.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mete Binay – Olympedia 
(en) Mete Binay – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mete Binay – TheSports.org
Junior Sánchez

Junior Sánchez (født 1. juni 1989) er en venezuelansk vektløfter som konkurrerer i -69 kg. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 5.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Junior Sánchez – Olympedia 
(en) Junior Sánchez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)