jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frem fra glemselen – Kjente viser fra en svunnen tid

Frem fra glemselen – Kjente viser fra en svunnen tid er den første visesamlingen fra Per Johan Skjærstad, mannen bak plateserien Frem fra Glemselen. Boken kom på Norsk Musikkforlag AS høsten 1975, og var mer hefte enn en bok. Plateserien «Frem fra Glemselen», som året før hadde kommet med det første kapitlet, hadde solgt mer enn noen hadde forventet, og med Frem fra Glemselen kap. 2 hadde skillingsvisene fått sin nye renesansse. Rita Engebretsen og Helge Borglund sang visene inn på plate, viser som Per Johan Skjærstad hadde reist rundt på østlandsområdet og samlet inn med båndopptaker. Han fikk eldre mennesker som husket disse visene til å synge de inn på kassett.
I denne første boken er det samlet 22 skillingsviser, og alle var i 1975 spilt inn på platene Frem fra Glemselen kap. 1 og Frem fra Glemselen kap. 2, og utgitt på plateselskapet Talent. Platene lå også høyt på VG-lista. 
I boka er de gjengitt med noter, og kommer i den rekkefølgen de er innspilt i på plate. Per Johan Skjærstad har og med notiser om visene, samt hvem han har fått de av. Blant annet hadde Rita Engebretsen bidratt med visa «Anna på søndagskolen». Opplaget på denne boken var ikke stort, og et eksemplar er nesten umulig å få tak i idag.


== Visene ==
«Ved Idas grav»
«En drankers hytte»
«Fisker-pikens sang»
«Burobengvisa»
«Tatervise ved bålet»
«Gale-Truls»
«Tullingen»
«I en sal på hospitalet»
«Lille mor»
«Brevet»
«Fant-Sonja»
«Lille Ragnhild»
«Moder, jeg er trett»
«Anna på søndagskolen»
«Vesleblakken»
«Bruno (Aftenbønnen)»
«Adjø, farvel»
«Elfsborgvisen»
«Lille, vakre Anna»
«Krigens offer»
«Mjøsvisen»
«Farvel, min venn»


== Utgivelser ==
1975 Norsk Musikkforlag (heftet)
Something’s Going On

Something's Going On er et engelskspråklig musikkalbum med Anni-Frid Lyngstad, utgitt i 1982. Albumet lå 14 uker på VG-lista og endte med 2.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Tell Me It's Over»
«I See Red»
«I Got Something»
«Strangers»
«To Turn the Stone»
«I Know There's Something Going On»
«Threnody»
«Baby Don't You Cry No More»
«The Way You Do»
«You Know What I Mean»
«Here We'll Stay» med Phil Collins
Bonusspor på 2005-utgivelse
«I Know There's Something Going On» (singelversjon)
«Here We'll Stay» (soloversjon)


== Eksterne lenker ==
(en) Something's Going On på Discogs 
(en) Something's Going On på MusicBrainz 
(en) Something's Going On på MusicBrainz
Stavkirkeprekenen

«Stavkirkeprekenen» er en norsk preken, antagelig fra 1100-tallet, kjent fra samlingen Gammelnorsk homiliebok. Teksten har antagelig vært brukt av prester som preken ved kirkeinnvielser, eller ved årsdagen for kirkens innvielser.
I prekenen tolkes alle deler av kirkebygget og kirkeinventaret symbolsk, som påminnelser om, eller representasjoner av elementer i den kristne tro, eller personer fra Bibelen.

De fire hjørnestavene i kirken er tegn på de fire evangeliene, for deres lære er de sterkeste støttene i hele kristendommen. Taket i kirken er tegn på de mennesker som i tankene hever sine øyne opp fra alle jordiske ting mot den himmelske ære, og med sine bønner verner kristenfolket mot fristelser slik taket verner kirken mot regn. [...] Kjærligheten fordeler seg på to bud: kjærlighet til Gud og kjærlighet til nesten. Denne tosidige kjærligheten er uttrykt i de to tverrveggene i kirken. [...] Syllstokkene i denne kirken er troen, for på den bjelke og grunnvoll som vi bygge alle gode gjerninger, slik at vi kan bli et tempel for Gud.Prekenen handler ikke bare om kirkebygget, men trekker også fram menneskene som «Åndens tempel», som trenger vedlikehold og sømmelig livsførsel.

«En slik teologisk-åndelig fortolkning av arkitekturelementer kan ha vært i pakt med tidens oppfatninger, det ble en egen sjanger innen prekenstoffet. Det er mulig slike prekener for dedikasjon ble skrevet av og sendt rundt som del av prekensamlinger. De kan ha blitt skrevet om for anledningen og kan derfor ha hatt beskrivelse av elementer kjent fra eksisterende kirker. Forfatterne kan på den måten ha overført litterære symboler fra en europeisk til en nordisk sammenheng, fra utenlandske til norske kirkebygninger, fra sten til tre»Tekstens opprinnelse er ikke avklart, men det er rimelig at den er latinsk og muligens flere hundre år eldre enn de norske håndskriftene. Teksten har gjennomgått en helhetlig bearbeiding for sitt norske/norrøne publikum, men det er uvisst om den først ble oversatt fra latin til islandsk, og deretter til norsk, eller om den gikk fra norsk til islandsk. Sannsynligvis har teksten vært skrevet for en steinkirke, men i utfra den kjente utforming prekenen har i homilieboken, kan kirken som beskrives i prekenen ha vært nokså lik Haltdalen stavkirke og lignende, tidlige norske trekirker.Teksten spiller delvis tilbake til den samme retoriske/pedagogiske tradisjonen som anbefalte bilder i kirkene som «de ulærdes lesebok», og som gjør bruk av visuelle elementer som hjelpemiddel for minne, kunnskap og forståelse:

«Enkelte forhold ved stavkirkeprekenen peker imidlertid lenger tilbake, til antikken. Vi tenker da først og fremst på det vi kan kalle bruken av memoria. I antikken som i middelalderen, var memoria et viktig begrep og et viktig organiserende prinsipp – ikke bare innenfor teologien, men i alle livets aspekter. Memoria kan oversettes med “hukommelse” eller “minne”, men innbefattet også de gjenstander og handlinger som bidro til å bevare minnet»


== Referanser ==
Lisa Edelstein

Lisa Edelstein (født 21. mai 1966 i Boston i Massachusetts) er en skuespiller fra USA. Hun har spilt i House M.D. i rollen som dr. Lisa Cuddy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Edelstein på Internet Movie Database 
(sv) Lisa Edelstein i Svensk Filmdatabas 
(fr) Lisa Edelstein på Allociné 
(en) Lisa Edelstein på AllMovie 
(en) Lisa Edelstein hos Turner Classic Movies 
(en) Lisa Edelstein hos Rotten Tomatoes 
(en) Lisa Edelstein hos The Movie Database 
(en) Lisa Edelstein hos Behind The Voice Actors
Deighton Lisle Ward

Deighton Lisle Ward (født 16. mai 1909, død 9. januar 1984) var en generalguvernør og politiker fra Barbados.
Han ble uteksaminert fra Harrison College i Bridgetown. I 1958 var han en av kandidatene til Arbeiderpartiet på Barbados, da dette partiet vant fire av de fem setene i Representantenes hus i det føderale parlamentet på Barbados. Han var også en kjent frimurer og satt som president i Barbados Football Association. 
Den 17. november 1976 ble Deighton Ward tatt i ed som generalguvernør på Barbados. Generalguvernør på Barbados er en innenlandsk representant som blir utpekt av dronningen av Barbados. Dronningen av Barbados er også statsoverhode i de femten andre samvelderikene,  landene i Samveldet av nasjoner som alle har felles statsoverhode med Storbritannia. 
Deighton Ward var generalguvernør på Barbados mellom 1976 og 1984, da han døde i embetet i januar. Han var utnevnt til Knight Grand Cross av Royal Victorian Order og av The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George. Han var derved opphøyet i ridderstanden og har rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn.


== Referanser ==
Gordon Wetherell

Gordon Wetherell (født 1948) er en britisk diplomat og statstjenestemann. Han var fra 2008 til 2011 guvernør i Turks- og Caicosøyene i Karibia. 
Wetherell ble utnevnt til guvernør den 5. august 2008 og etterfulgte Richard Tauwhare i denne stillingen. Den 14. august 2009 overtok han den direkte politisk kontroll da den britiske regjeringen innførte direkte styre på øyene da en rapport hadde funnet informasjon om systematisk korrupsjon og alvorlig uærlighet i styringen av øyene under statsminister Michael Misick.
Wetherell ble utdannet ved Bradfield College, University of Oxford og ved University of Chicago. Han har tjenestegjort i det britiske utenriksdepartementet og vært stasjonert i blant annet Øst-Berlin, Genève, New Delhi og Warszawa. Fra 1997 til 2000 var han den britiske ambassadøren i Etiopia. Han var ambassadør  i Luxembourg fra 2000 til 2004 og var britisk høykommissær i Ghana mellom 2004 og 2007.
Hans Johan Woxen

Hans Johan Woxen (født 8. februar 1824 i Skedsmo, død 28. juni 1887) var en norsk gårdbruker og politiker.
Woxen med familie flyttet til Østre Voksen gård i Aker kommune da han var syv, og overtok gården etter faren i 1853. Selv om Woxen i ungdommen hadde tatt eksamen artium med beste karakter og senere hadde studert jus, valgte han å vie seg til gårdsdriften etter press fra faren.
Ved siden av gårdsdriften var Woxen i alle år involvert i politikk og administrasjon i Aker. I 1859 ble han valgt inn i herredsstyret, og fra 1865 til 1869 og 1881 frem til sin død var han også medlem i formannskapet. Han var også kommunens overformynder igjennom 16 år, og også en periode forligelseskommisær. Fra 1876 var han valgmann for Vestre Aker, og gikk senere inn i partiet Høyre.
Fra 1871 til sin død var han medlem av Akers Sparebanks direksjon, og under Thomas Heftye var han også bankens formann.


== Kilder ==
Nekrolog i Skilling-Magazin 29. oktober 1887, gjenopptrykket i Vinderens Historielags medlemsblad nummer 51 (2004)
Paul Scoon

Paul Scoon (født 4. juli 1935 i Gouyave på Grenada, død 2. september 2013) var en grenadisk forfatter og politiker. Han var generalguvernør i Grenada i 14 år, mellom 1978 og 1992.
Scoon arbeidet som generalguvernør da Maurice Bishop og New Jewel Movement tok makten i et kupp i 1979. Grunnloven ble suspendert og generalguvernør Scoon ble først arrestert, men senere satt fri. Selv om 
Scoon var motstander av Bishops politiske linje, utviklet de to et samarbeidsforhold der Grenada forble et monarki med generalguvernør som kronens øverste representant i landet. Da Bishop ble avsatt og drept i et kupp i 1983 ble Scoon satt i fengsel av kuppmakeren Bernard Coard, som tok over makten på Grenada.
Den amerikanske invasjonen av Grenada ble lansert av amerikanske styrker i oktober 1983, og de avsatte de radikale elementene som hadde tatt kontroll over den grenadiske regjeringen. Før invasjonen hadde Scoon kommunisert med ledere for flere andre karibiske land, som oppmuntret til at USA skulle invadere Grenada og avsette Bernard Coard.
Da Operasjon Urgent Fury ble satt i gang var en av de første tingene som ble gjort å befri Scoon fra fengselet. Denne svært risikable oppgaven ble tildelt den amerikanske Navy SEALs. En tre-dagers beleiring ble satt i verk mot generalguvernøren residens, der Scoon var blitt plassert i husarrest. Scoon og hans familie ble til slutt satt fri, og de amerikanske og karibiske myndighetene gjeninnsatte ham straks som Grenadas eneste lovlige myndighet. Selv om han hadde konstitusjonell rett til å utøve full myndighet oppnevnte Scoon  Nicholas Brathwaite som midlertidig regjeringssjef inntil nyvalg kunne avvikles.
Scoon gikk av som generalguvernør i 1992.
Scoon ble i 1970 utnevnt til offiser (OBE) av Den britiske imperieordenen. I 1979 ble han utnevnt til storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden og derved opphøyet i ridderstanden. Han fikk derved rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Scoon ble utnevnt til storkorsridder av Den kongelige Victoriaordenen i 1985.


== Eksterne lenker ==
Biography: Sir Paul Scoon, Government of Grenada
Karate Kid II

Karate Kid II (The Karate Kid, Part II) er et amerikansk actiondrama og kampsportfilm fra 1986 med Ralph Macchio og Pat Morita i hovedrollene. Regi er ved John G. Avildsen. Filmen er en oppfølger til The Karate Kid, fra 1984.
Karate Kid II ble en stor publikumssuksess og endte opp som den fjerde mest innbringende filmen i USA i 1986. Den fikk blandet mottakelse av kritikerne.Filmens gjennomgangsmelodi var Peter Ceteras «Glory of Love». Sangen havnet på førsteplassen på den amerikanske Billboard-lista. Cetera ble (sammen med David Foster og Diane Nini) nominert til både en Oscar og en Golden Globe for sangen. Cetera vant en ASCAP Award ved ASCAP Film and Television Music Awards, mens David Foster vant en pris ved BMI Film & TV Awards. Filmen ble samme år tildelt en Young Artist Award.


== Handling ==
Denne gangen befinner Daniel og Miyagi seg på øya Okinawa i Japan. Her blir det et oppgjør med fortiden for Miyagi, noe som også Daniel blir involvert i. Samtidig med dette så utvikler det seg en romanse mellom Daniel og en jevnaldrende jente på øya.


== Om filmen ==
Innspillingssted var Hawaii.

MottakelseKarate Kid II fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 40% på Rotten Tomatoes.Den fikk middelmådig omtale av VGs anmelder som gav den terningkast tre. Anmelderen mente den var for sentimental. Den fikk dårlig mottakelse av Aftenpostens filmanmelder. Dagbladets anmelder gav den terningkast tre.
PublikumFilmen ble en stor publikumssuksess i USA, hvor den innbrakte over $115 millioner. Den ble den fjerde mest innbringende filmen i USA i 1986. Den første filmen innbrakte i overkant av $90 millioner i USA.


== Rollebesetning ==
Ralph Macchio ... Daniel LaRusso
Pat Morita ... Mr. Kesuke Miyagi
Nobu McCarthy ... Yukie
Tamlyn Tomita ... Kumiko
Yuji Okumoto ... Chozen
Joey Miyashima ... Toshio
Marc Hayashi ... Taro
Danny Kamekona ... Sato
Martin Kove ... John Kreese


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karate Kid II på Internet Movie Database 
(no) Karate Kid II hos Filmfront 
(sv) Karate Kid II i Svensk Filmdatabas 
(da) Karate Kid II i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Karate Kid II på Allociné 
(nl) Karate Kid II på MovieMeter 
(en) Karate Kid II på AllMovie 
(en) Karate Kid II på Turner Classic Movies 
(en) Karate Kid II på Rotten Tomatoes 
(en) Karate Kid II på Box Office Mojo
Treff

Treff er den første platen i Treff-serien. Det skulle bli 21 album i den etterhvert så populære serien, utgitt på plateselskapet Talent. De fire første platene kom imidlertid ut på RCA, hvor Arve Sigvaldsen jobbet som produsent. Treff-platene var coverlåter sunget av Arve Sigvaldsens «egne» artister og besto hovedsakelig av Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn og Stein Ingebrigtsen med gjesteartister.
Denne første platen kom ut i 1971 på RCA International. Artistene var Inger Lise Rypdal, Gro Anita Schønn, Nordre Sving og Helge Borglund. Borglund var i 1971 et nokså ubeskrevet blad, men få år senere skulle han virkelig slå igjennom med plateserien Frem fra Glemselen sammen med Rita Engebretsen. Låtutvalget på denne platen var alle store hiter i 1971, som «Rose Garden», «Chirpy Chirpy Cheep Cheep», og Monacos Eurovision Song Contest-bidrag i 1971 oversatt til norsk av Arne Bendiksen: «På en gammel benk». Omtalen av «Treff-platene» i starten var at det var et «vern» mot utenlandsk musikkbransje. Idéen var at man fremdeles skulle lytte til det som var populært ute i verden, men sunget av norske artister. Treff-serien solgte totalt over 500 000 eksemplarer og var et slags 1970-tallets svar på Absolute Music.


== Sporliste ==
«Rose Garden»  (South), sang: Gro Anita Schønn
«Funny Funny»  (Chinn/Chapman), sang: Nordre Sving
«Me And Bobby McGee»  (K. Kristoffersen/F. Foster), sang: Inger Lise Rypdal
«Knock Three Times»  (I. Levine/L. Russel Brown), sang: Helge Borglund
«På en gammel benk»  (J. P. Bourtayre/Y. Dessca/A. Bendiksen), sang: Gro Anita Schønn
«Chirpy Chirpy Cheep Cheep»  (Stott/Cassia), sang: Inger Lise Rypdal
«I'm Gonna Be a Country Girl Again»  (Buffy Saint Marie), sang: Gro Anita Schønn
«Have You Ever Seen The Rain»  (J. Fogerty), sang: Nordre Sving
«Jack In The Box»  (Myers/Worsly), sang: Inger Lise Rypdal
«Put Your Hand in the Hand»  (McClellan), sang: Gro Anita Schønn


== Andre medvirkende ==
Terje Fjærns Orkester
Produsent: Arve Sigvaldsen


== Utgivelser ==
1971 LP/MC8spors  RCA International INTS1291


== Eksterne lenker ==
(en) Treff på Discogs 
(en) Treff på Spotify
Yngve Frøyen

Yngve Frøyen (født 9. mai 1970) er en norsk forfatter.
Frøyen debuterte i 1999 med thrilleren Føniks. Han har siden skrevet barnebøker, grøssere for ungdom og en filmmbok for ungdom. Forfedrene (2006) og Gutten som hatet desember (2009) ble begge nominert til Uprisen.


== Bibliografi ==
Føniks – thriller (1999)
Fra idé til film – sakprosa/ungdomsbok (2001)
Landet bak døra – barnebok (2003) illustrert av Lars Tothammer
All makt til mumien – barnebok (2004) illustrert av Lars Tothammer
Gal manns kakao og andre historier fra landet bak døra – barnebok (2005) illustrert av Lars Tothammer
Forfedrene – ungdomsroman/grøsser (2006)
Gutten som hatet desember – ungdomsroman/grøsser (2009)
Landet bak døra – revidert samleutgave av Landet bak døra, All makt til mummien og Gal manns kakao (2010)
Den store tullingtesten – barnebok (2011) illustrert av Johan Egerkrans


== Eksterne lenker ==
Yngve Frøyens hjemmeside
Ole Brattekaas

Ole Brattekaas (født 18. mai 1863, død 15. oktober 1916) var en norsk salmedikter, legpredikant, redaktør og forfatter. Sangene hans finnes i Norsk Salmebok, Norsk salmebok 2013  (en salme i hver bok) og i «bedehusboken» Sangboken hvor han har fire sanger. Brattekaas jobbet som forkynner i Det norske Misjonsselskap og i Langesundfjordens Indremisjonsselskap.
Han gav ut boken Den lille sanger som var en samling av sangene hans i 1894. Da sangboken Evangelietoner kom i 1906 satt han i komiteen som valgte ut sangene, samt leste korrektur og redigerte sangene. Han skrev flere bøker, og da mange prekensamlinger, og var redaktør for bladet Mellom venner som etter hans død gikk inn i For fattig og rik.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0 Side 87.
Lundes sang- & salme-leksikon, "Bakgrunnen for sangskattene fra kirke og bedehus", red. Tobias Salmelid, Lunde forlag 1997, ISBN 82-520-4425-5.


== Eksterne lenker ==
Oppføring på Den frie norske salmesiden
Bjørn Braun

Bjørn Braun (født i Kristiansand 10. mai 1913, død 29. juli 1980) var en norsk salmedikter, prest og redaktør. 
Han var redaksjonssekretær for Santalmisjonens tidsskrift Santalen, og 3. september 1954 ble han utnevnt til major i feltprestkorpset og garnisonsprest for Sørlandet.
Braun skrev i 1968 teksten til salmen «Høstens Herre, når du sender» som man finner i Norsk Salmebok, i Antifonarium : musikk til tidebønnene (Den romersk-katolske kirke i Norge), og i sangboken Rop det ut (Lunde, 1982). Han skrev også «Jeg bor ved kanten av et hav» som ble satt musikk til av Knut Nystedt og spilt inn blant annet på platen Kärlekens lov i 1978.
Til vigslingen av orgelet i Oddernes kirke i 1950 skrev Braun en kantate. Organist Birger Reinertsen satte musikk til, og den ble fremført av et kor opprettet for anledningen. Kantaten er ikke skrevet ned, men det antas at det var en koralkantate.


== Bibliografi ==


=== Oversatte bøker ===
1939: Hesselbacher, Karl: Luthers Katharina, fra tysk, Norsk Forlagsselskap.
1950: Hellinger, Walter, t.: India - eventyrlandet og virkeligheten, Santalmisjonens forlag.
1951: Axelsson, Uno: Jungelbruden, fra svensk, Santalmisjonens forlag.
1951: Axelsson, Uno: Jungelbrudens sønn, Santalmisjonens forlag.
1952: Axelsson, Uno: Ropet i jungelnatten, Santalmisjonens forlag.
1953: Axelsson, Uno: Jungelstien, Santalmisjonens forlag.
1964: Hugo, Victor: De elendige, 4. oppl., Ansgar forlag.
1978: Coolidge, Susan: Katy på skolen, Ansgar forlag.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0 Side 113.


== Referanser ==
Niels Bredal

Niels Bredal (født på 1500-tallet, død etter 1578) var en dansk forfatter, salmedikter, rektor og munk. Han er mest kjent for å ha skrevet boken Børne Spiegel som kom ut i 1568 og regnes som Danmarks første barnebok. Boken er en samling av formaninger for god oppførsel, skrevet på rim. I 1542 ble han rektor på latinskolen i Vejle hvor han tidligere hadde vært munk i et kloster.
Bredal er representert med  salmen «I Jesu navn går vi til bords» i Norsk Salmebok og i Norsk salmebok 2013.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0 Side 31.


== Eksterne lenker ==
Oppføring på Danmarkshistoriskoversigt med utdrag fra Børne Spiegel
Faksimilie av Børne Spiegel hos Det Kongelige Bibliotek
Oppføring hos litteraturpriser.dk
Sri Lanka under Sommer-OL 2004

Sri Lanka under Sommer-OL 2004. Sju sportsutøvere, fire menn og tre kvinner fra Sri Lanka deltok i tre sporter, friidrett, svømming og skyting under Sommer-OL 2004 i Athen. De vant ikke noen medalje. Friidrettsutøveren Susanthika Jayasinghe var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 


== Medaljer ==
Lanzhou militærregion

Lanzhou militærregion (forenklet kinesisk: 兰州军区, pinyin: Lánzhōu jūnqū) er en av de syv militærregioner i Folkerepublikken Kina. Den dekker alle militære styrker (Folkets frigjøringshær) og dessuten alle væpnede polisiære styrker i Xinjiang, Qinghai, Gansu, Ningxia og Shaanxi, og dessuten Ali-området i det nordvestlige Tibet.
Beregninger fra International Institute for Strategic Studies anslår at militærregionen råder over rundt 220.000 mann.
Regionen har navn etter provinshovedstaden Lanzhou i provinsen Gansu.


== Kilder ==
International Institute for Strategic Studies, The Military Balance 2006
Chapter 8, PLA Ground Forces, by Dennis J Blasko, in The People's Liberation Army as Organisation, RAND, CF182
Anette Broberg Knudsen

Anette Broberg Knudsen (født Nielsen 1957 i Hejnsvig i Billund kommune) er en dansk forfatter og salmedikter. Knudsen er utdannet bibliotekar og diakonisse, og har fra 1994 jobbet som journalist for den kristne fagbevegelsen i Danmark. Hun debuterte som forfatter i 1980 og har gitt ut flere bøker.
I 1987 vant hun en salmekonkurranse lyst ut av Dansk Missionsråd. Hun skrev salmen «Når stjernerne skælver» som senere kom med i tillegget til Den Danske Salmebog. I 1989 vant hun en romankonkurranse lyst ut av Lohses Forlag med romanen Lemmingeland.
Knudsen blir kreditert en salme i de norske salmebøkene Salmer 1997 og Norsk salmebok 2013.


== Eksterne lenker ==
Profil på litteratursiden.dk
San Marino under Sommer-OL 2000

San Marino under Sommer-OL 2000. To mannlige sportsutøvere fra San Marino deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var tiende gangen som San Marino deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. 


== Medaljer ==
San Marino under Sommer-OL 2004

San Marino under Sommer-OL 2004. Fem sportsutøvere, fire menn og en kvinne fra San Marino deltok i tre sporter, friidrett, svømming og skyting under Sommer-OL 2004 i Athen. Det var ellevte gangen som San Marino deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. 


== Medaljer ==
Sierra Leone under Sommer-OL 2000

Sierra Leone under Sommer-OL 2000. Tre sportsutøvere, to menn og en kvinne fra Sierra Leone deltok i to sporter, friidrett og vektløftning under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var sjuende gangen som Sierra Leone deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. 


== Medaljer ==
McKeeva Bush

McKeeva Bush (født 20. januar 1955 i West Bay) en politiker fra Caymanøyene som var førsteminister fra 2009 til 2012.
Bush har hatt sin syvende periode i den lovgivende forsamlingen på Caymanøyene og har representert distriktet West Bay i den lovgivende forsamling på Caymanøyene kontinuerlig siden 1984. 
Bush ble utnevnt til æresdoktor og ble tildelt en mastergrad i humaniora fra International College i Caymanøyene, og har alltid vært involvert i det caymanske samfunnet, ungdom og menighetsarbeid. Dronning Elizabeth II utnevnte ham til offiser av Order of the British Empire i 1997 på grunn av hans arbeid for samfunnet på Caymanøyene og hans suksesser i regjeringen. 
Bush ble valgt til statsminister i Cayman Islands ved valget i 2009. Tidligere fungerte han som minister med ansvar for finansielle tjenester, turisme og utvikling i regjeringen utgått fra United Democratic Party. Han var minister for turisme, miljø og transport fra november 2000 til november 2001.
Bush var også leder for den politiske opposisjonen på Caymanøyene mellom mai 2005 og til mai 2009. I november 2001 var han en av grunnleggerne av United Democratic Party. Bush er en selvstendig næringsdrivende, og han er direktør og aksjonær i selskapet Cambridge Real Estate Company.
Han er gift med Kerry Bush, de har to barn sammen, datteren Tonya og sønnen Barry.


== Referanser ==