jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Warren Zevon (album)

Warren Zevon er et rock and roll-album gitt ut av Warren Zevon. Albumet blie spilt inn i 1975 og gitt ut i 1976. Warren Zevon Collector's Edition, en nyutgivelse av albumet med bonusspor, ble gitt ut i 2008 av Rhino Records.


== Sporliste ==
«Frank and Jesse James» – 4:33
«Mama Couldn't Be Persuaded» – 2:53
«Backs Turned Looking Down the Path» – 2:27
«Hasten Down the Wind» – 2:58
«Poor Poor Pitiful Me» – 3:04
«The French Inhaler» – 3:44
«Mohammed's Radio» – 3:40
«I'll Sleep When I'm Dead» – 2:56
«Carmelita» – 3:32
«Join Me in L.A.» – 3:13
«Desperados Under the Eaves» – 4:45


=== Collector's Edition bonus CD ===
«Frank and Jesse James» (Solo Piano Demo) – 4:39
«The French Inhaler» (Solo Piano Demo) – 3:23
«Hasten Down the Wind» (Band Demo) – 2:50
«Carmelita» (1974 Demo) – 3:58
«Mohammed's Radio» (Solo Piano Demo) – 2:52
«Backs Turned Looking Down the Path» (Take 1 – 1/28/76) – 2:33
«Join Me in L.A.» (Take 2 – 11/20/75) – 4:22
«Poor Poor Pitiful Me» (Alternate Version) – 3:24
«Frank and Jesse James» (Alternate Version) – 4:41
«Mohammed's Radio» (Take 2 – 11/6/75) – 4:02
«The French Inhaler» (Take 1 – 1/13/76) – 3:48
«Carmelita» (Alternate Version) – 3:38
«Desperados Under the Eaves» (Take 2 – 1/13/76) – 4:14
«Mama Couldn't Be Persuaded» (Live 10/13/76) – 2:01
«I'll Sleep When I'm Dead» (Alternate Version)  – 3:06
Fulvio Bernardini

Fulvio Bernardini (født 28. desember 1905 i Roma, død 13. januar 1984 i Roma) var en italiensk fotballspiller og fotballtrener som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Bernardini vant en olympisk bronsemedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det italienske landslaget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Uruguay og Argentina. Italias vei til bronsefinalen var seier over Frankrike med 4-3, uavgjort 1-1 mot Spania  i den første kvartfinalen, de vant omkampen tre dager senere med 7-1 men tapte semifinalen mot Uruguay med 2-3. I bronsefinalen møtte de Egypt som de beseiret med 11-3.
Bernardini spilte klubbfotball for SS Lazio, Inter og AS Roma.


== OL-medaljer ==
  1928  Amsterdam - Bronse i fotball  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fulvio Bernardini – Olympedia 
(en) Fulvio Bernardini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fulvio Bernardini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Fulvio Bernardini – Italias olympiske komité 
(en) Fulvio Bernardini – Transfermarkt 
(en) Fulvio Bernardini – national-football-teams.com 
(en) Fulvio Bernardini – WorldFootball.net 
(en) Fulvio Bernardini – EU-Football.info
Ulla Pia

Ulla Pia Nielsen, kjent som Ulla Pia, (født 17. februar 1945 i København, død 22. august 2020) var en dansk sanger. Hun debuterte som sanger svært ung innen jazz- og slagersang, og hun opptrådte med en rekke av de store danske orkesterlederne. Ulla Pia vant Dansk Melodi Grand Prix i 1966 med sangen «Stop – mens legen er go'», som endte på en 14. plass i Eurovision Song Contest 1966, Danmarks dårligste plassering i konkurransen til da.


== Karrieren ==
Utover i 1960-årene hadde Ulla Pia en rekke større og mindre hits, særlig på Danmarks Radios Dansktoppen og Pladeparade på tv. Blant hennes største hits var «Flower Power tøj», «Bade med og uden» og «Karina». Sistnevnte var en dansk utgave av sangen «Candida», som med tekst av Keld Heick ble skrevet om Ulla Pias datter Karina. Hun fikk også et par filmroller, og hun turnerte med Jørgen Fritzes moteshow.Ulla Pia ble også forsøkt lansert på det tyske platemarkedet under navnet Ulla Björn, blant annet med platen Eine Rose mach noch keinen Kavalier i 1967.På slutten av den gamle Dansktops storhetstid, trakk Ulla Pia seg gradvis fra rampelyset og opptrådte kun sporadisk etter 1980. Plateselskapet EMI tildelte henne en æresgullplate, og en upublisert selvbiografi Frihed er det bedste guld ble skrevet i 1995. En lang rekke av Ulla Pias innspillinger er også gitt ut på CD, og gruppen Sweethearts har opptrådt med flere av sangene hennes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulla Pia på Internet Movie Database 
(da) Ulla Pia på Filmdatabasen 
(da) Ulla Pia på danskefilm.dk 
(da) Ulla Pia på danskfilmogtv.dk 
(en) Ulla Pia hos The Movie Database 
(en) Ulla Pia på Discogs 
(en) Ulla Pia på MusicBrainz 
(en) Ulla Pia på Spotify
Pietro Genovesi

Pietro Genovesi (født 27. juni 1902, død 5. august 1980) var en italiensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Genovesi vant en olympisk bronsemedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det italienske landslaget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Uruguay og Argentina. Italias vei til bronsefinalen var seier over Frankrike med 4-3, uavgjort 1-1 mot Spania  i den første kvartfinalen, de vant omkampen tre dager senere med 7-1 men tapte semifinalen mot Uruguay med 2-3. I bronsefinalen møtte de Egypt som de beseiret med 11-3. Banchero scoret tre mål i bronsefinalen.
Han spilte 250 kamper og scoret 35 mål for Bologna FC 1909 i perioden 1919 til 1933. Han var med og vant Serie A to ganger med klubben, sesongene 1924/25 og 1928/29.


== OL-medaljer ==
  1928  Amsterdam - Bronse i fotball  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Genovesi – Olympedia 
(en) Pietro Genovesi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pietro Genovesi – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Pietro Genovesi – Italias olympiske komité 
(en) Pietro Genovesi – Transfermarkt 
(en) Pietro Genovesi – national-football-teams.com 
(en) Pietro Genovesi – EU-Football.info
Natasja Saad

Natasja Saad bedre kjent som Little T eller bare Natasja (født 31. oktober 1974 i København, død 24. juni 2007 i Kingston, Jamaica) var en dansk rapper og sangerinne.


== Utgivelser og medvirkning ==
Release (2005)
Købmanden – Teater oppført på Betty Nansen Teatret (2006)
I Danmark er jeg født (utgitt posthumt 24. september 2007)
Enur feat. Natasja - Calabria (2007)
Shooting Star (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natasja Saad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Natasja Saad på Internet Movie Database 
(da) Natasja Saad på Filmdatabasen 
(en) Natasja Saad på Discogs 
(en) Natasja Saad på Discogs 
(en) Natasja Saad på Discogs 
(en) Natasja Saad på MusicBrainz 
(en) Natasja Saad på Songkick 
(en) Natasja Saad på Genius — sangtekster 
(en) Natasja Saad på AllMusic 
Natasja Saad på Myspace
Petter Schramm

Petter Schramm (født 4. juni 1946 i Arendal, død 28. juni 2014 i Røyken) var en norsk lyriker.


== Biografi ==
Schramm var født i Arendal, vokste opp i Kristiansund 2.
Han var fra 1980 til sin død bosatt i Røyken.Han debuterte som lyriker i 1986 med diktsamlingen Gitarklode. Forlaget beskrev den gang Schramms poesi slik: «Diktene har en sjelden uttrykkskraft. De er murt opp av tette billedrekker som danner intrikate møstre, lekende og myndig på samme tid. Påvirkningen fra fransk og lantiamerikansk surrealisme er tydelig». Senere skrev han diktsamlingen Stoler ved havet, utgitt på Gyldendal, og utgav et utvalg av sine avisdikt på eget forlag. I tillegg skrev han avisartikler, anmeldelser av kunstutstillinger og foretok opplesninger av egne dikt i ulike sammenhenger. Lyrikken til Petter Schramm har vært brukt som tekster eller inspirasjon for musikk, komponisten Harald Sæther har skrevet en Ballettsuite med tekster fra Gitarklode


== Bibliografi ==
Gitarklode, lyrikk utgitt i 1986 (Gyldendal)
Stoler ved havet, lyrikk utgitt i 1987 (Gyldendal)
Havland og mennesketegn, utvalgte avisdikt 1971 – 1994 utgitt i 1995 (Eget forlag, trykk Nor-Pro AS, Kristiansund)
Stemmer i et hus, antologi – 10 dikt (Aschehoug)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verksliste på Harald Sæthers hjemmeside
Silvio Pietroboni

Silvio Pietroboni (født 9. april 1904 i Milano, død 18. februar 1987) var en italiensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Pietroboni vant en olympisk bronsemedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det italienske landslaget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Uruguay og Argentina. Italias vei til bronsefinalen var seier over Frankrike med 4-3, uavgjort 1-1 mot Spania  i den første kvartfinalen, de vant omkampen tre dager senere med 7-1 men tapte semifinalen mot Uruguay med 2-3. I bronsefinalen møtte de Egypt som de beseiret med 11-3.
Pietroboni spilte klubbfotball for Inter, 194 kamper i perioden 1921 til 1932 og scoret 9 mål. Han vant Serie A med klubben sesongen 1929/30. 


== OL-medaljer ==
  1928  Amsterdam - Bronse i fotball  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Silvio Pietroboni – Olympedia 
(en) Silvio Pietroboni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Silvio Pietroboni – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Silvio Pietroboni – Italias olympiske komité 
(en) Silvio Pietroboni – Transfermarkt 
(en) Silvio Pietroboni – national-football-teams.com 
(en) Silvio Pietroboni – EU-Football.info
Alfredo Pitto

Alfredo Pitto (født 25. mai 1906 i Livorno, død 16. oktober 1976 i Milano) var en italiensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Pitto vant en olympisk bronsemedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det italienske landslaget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Uruguay og Argentina. Italias vei til bronsefinalen var seier over Frankrike med 4-3, uavgjort 1-1 mot Spania  i den første kvartfinalen, de vant omkampen tre dager senere med 7-1 men tapte semifinalen mot Uruguay med 2-3. I bronsefinalen møtte de Egypt som de beseiret med 11-3.
Pitto spilte klubbfotball for ACF Fiorentina, AS Livorno Calcio og Bologna FC 1909. Han var med og vant Serie A sesongen 1928/29 med Bologna.


== OL-medaljer ==
  1928  Amsterdam - Bronse i fotball  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfredo Pitto – Olympics.com 
(en) Alfredo Pitto – Olympic.org 
(en) Alfredo Pitto – Olympedia 
(en) Alfredo Pitto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfredo Pitto – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Alfredo Pitto – Italias olympiske komité 
(en) Alfredo Pitto – Transfermarkt 
(en) Alfredo Pitto – national-football-teams.com 
(en) Alfredo Pitto – FootballDatabase.eu 
(en) Alfredo Pitto – EU-Football.info
Riksdagsvalget i Finland 2011

Det 36. riksdagsval i Finland ble avholdt den 17. april 2011. Man kunne forhåndsstemme i Finland fra 6. april til 12. april og utenlandsk fra 6. april til 9. april. Kandidater skulle varsles senest den 8. mars. Finlands riksdag (finsk Eduskunta) har 200 medlemmer. 
Den nye riksdagen samledes første gang den 27. april 2011. Etter regjeringsdannelsen den 22. juni 2011 ble Eero Heinäluoma valgt til riksdagens president (Eduskunnan puhemies), Finlands svar på stortingspresidenten.
Piratpartiet og Frihetspartiet stilte til valg for første gang. Liberalerna stilte kandidater på Piratpartiets liste. 


== Referanser ==
Magnus Meidell Wassvik

Magnus Meidell Wassvik (født 1921, død 1989) var en lokal nord-norsk forfatter, dikter, tegner, maler og uavhengig journalist.
Han ble født på Meløy i Nordland fylke og bodde store deler av sitt liv i Glomfjord der han jevnlig foret lokalavisen med alt fra forskjellige typer journalistisk stoff til historikk, noveller, prosatekster, dikt og illustrasjoner. I tillegg til dette produserte han flere hundretalls malerier og veggmalerier. 
I 1984 ga han ut diktsamlingen Dikt i dur og moll, som han også illustrerte selv, på Th. Blaasværs Forlag.


== Bibliografi ==
Dikt i dur og moll, 1984
Tellror, 1985
Sjarkfiskeren Samuel, 1986
Nabokrangel, 1986
Bølgelek, 1987


== Eksterne lenker ==
Liste over nord-norske forfattere, Gratangsværingen
Haugesundregionen

Haugesundregionen er et begrep som ble definert av storbymeldingen til Stortinget (2002–2003), hvor Norge ble delt inn i èn storbyregion og 15 byregioner, åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet. De åtte på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De åtte byregionene utenfor Østlandet er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene er definert ved en bykommune som senter og med et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon.Haugesundregionen består av de fem kommunene Haugesund, Bokn, Tysvær, Karmøy og Sveio og har til sammen 95 831 innbyggere per 1. januar 2021.


== Se også ==
Liste over norske storby- og byregioner
Stor-Osloregionen
Byregioner i Norge
Region
Byregion
Næringsregion
Liste over norske byer
Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
Liste over Norges største tettsteder


== Referanser ==
Ålesundregionen

Ålesundsregionen består av kommunene Ålesund, Ørskog, Skodje, Sula og Giske. Den har til sammen 69 854 innbyggere per 1. januar 2021.


== Byregion ==
I storbymeldingen til Stortinget (2002–2003) ble Norge delt inn i èn storbyregion og 15 byregioner, åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet. De åtte på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De åtte byregionene utenfor Østlandet er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene er definert ved en bykommune som senter og med et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon.


== Se også ==
Liste over norske storby- og byregioner
Stor-Osloregionen
Byregioner i Norge
Region
Byregion
Næringsregion
Liste over norske byer
Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
Liste over Norges største tettsteder


== Referanser ==
Bodøregionen

Bodøregionen som begrep ble definert av storbymeldingen til Stortinget (2002–2003), hvor Norge ble delt inn i èn storbyregion og 15 byregioner; åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet.


== Byregionene ==
De åtte byregionene på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De andre åtte er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene har en bykommune som senter og et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon.


== Om Bodøregionen ==
Bodøregionen bestod i 2002 av de fire kommunene Bodø, Gildeskål, Beiarn og Skjerstad. Den 1. januar 2005 ble Skjerstad innlemmet i Bodø, og regionen omfattet deretter tre kommuner.
Bodøregionen har til sammen 53 257 innbyggere per 1. januar 2021.


== Se også ==
Liste over norske storby- og byregioner
Stor-Osloregionen
Byregioner i Norge
Region
Byregion
Næringsregion
Liste over norske byer
Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
Liste over Norges største tettsteder


== Referanser ==
Volga-Ural-skjoldet

Volga-Ural-skjoldet er et 3,0 – 2,7 milliarder år gammelt grunnfjellsområde som dekker nesten hele Russland vest for Ural, med unntak av Karelen, Kolahalvøya og områdene i nord opp mot Kvitsjøen og Barentshavet. Siden kratonet er overdekket av yngre sedimenter, utgjør det strengt tatt en geologisk plattform. Det er den stabile kjernen i et tidligere kontinent, kalt Volgo-Uralia. Volga-Ural-skjoldet er det østre av i alt tre grunnfjellsprovinser som utgjør det østeuropeiske kraton. De to andre er det baltiske skjold i vest og det sarmatiske skjold i sørvest. Disse hang sammen i Rodinia, og kollisjonssoner mellom disse fra proterozoikum er om lag 2,0 – 1,8 milliarder år gamle - fra dannelsen av det enda eldre superkontinentet Columbia. Det baltiske skjold i Norden og det sarmatiske skjold i Ukraina er de eneste som stikker opp og dekker overflaten, ellers er det østeuropeiske kratonet en enorm plattform som er dekket av 1,9 – 1,6 mrd år gamle proterozoiske sedimenter.
Det volgo-uralske skjoldet inneholder to separate, gamle arkeiske) kratonprovinser i vest, og avgrenses i øst av Uralfjellene, foldesonen mot det tidligere Siberia-kontinentet som det østeuropeiske kraton kolliderte med i perm-tiden. Donbass-foldesonen avgrenser Volga-Ural-skjoldet mot det sarmatiske skjold helt i sørvest.


== Eksterne lenker ==
Artemieva, Irina M: «Lithospheric structure, composition, and thermal regime of the East European Craton:implications for the subsidence of the Russian platform», i Earth and Planetary Science Letters, 213, 2003. Side 431–446
Bogdanova, Svetlana V: «Palaeoproterozoic Accretion of Sarmatia and Fennoscandia», Europrobe News, 13. juni 2000, p. 7–9
Bogdanova, Svetlana V: «The East European Craton: Some Aspects of the Proterozoic Evolution in its South-West». Polskie Towarzystwo Mineralogiczne – Prace Specjalne Mineralogical Society of Poland – Special Papers, Zeszyt 26, 2005; nummer 26. Online-versjon (PDF)
Ruban, Dmitry A., og Yoshioka, Shoichi: «Late Paleozoic – Early Mesozoic Tectonic Activity within the Donbass (Russian Platform)», Trabajos de Geologia,  25, 2006. Univ. de Oviedo, side 101-104.
Sarmatia (andre betydninger)

Sarmatia kan ha flere betydninger:

Sarmatia, urkontinent bestående av det sarmatiske skjold (Ukraina).
Sarmatia, landet til oldtidsfolket sarmaterne, nord for Kaukasus og øst for Svartehavet, beskrevet av greske og romerske forfattere i antikken.
Funkenhauser Productions

Funkenhauser Productions var et norsk TV-produksjonsselskap som ble startet i 2010 av Bård Tufte Johansen, Harald Eia, Stina Greaker og Lars Hognestad. Deres første TV-produksjon var Storbynatt med Tufte Johansen og Eia som programledere, som ble sendt på NRK høsten 2010. Funkenhauser produserte både TV-programmer, reklamefilm og oppdragsfilm. I 2012 omsatte selskapet for 35,7 millioner kroner, en oppgang fra 26,3 millioner kroner i 2011. Resultat før skatt endte på 7,3 millioner kroner i 2012, mot 3,7 millioner i 2011.Sommeren 2013 ble selskapet kjøpt av Feelgood Scene Film & TV. Oppkjøpet gjorde at mange av «landets fremste komikere» ble samlet i ett selskap.


== Utvalgte produksjoner (alfabetisk rekkefølge) ==
20:00 med Raske Menn (2012, TV 2)
Brille (2012, NRK/TVNorge)
Harde fakta (2012, TV2)
I kveld med Ylvis (2011, TVNorge)
Norges beste fest (2012, VGTV)
Storbynatt (2010, NRK)
Verdens beste ferie (2013, VGTV)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bastian Stabell

Bastian Danielsen Stabell (født 20. mai 1988 i Stuttgart) er en norsk skuespiller og sanger som debuterte sju år gammel ved Det norske teatret som Slikkepinnegutt i Daniel Bohrs oppsetning av Trollmannen fra Oz. Som barneskuespiller medvirket han i flere stykker ved blant annet Oslo Nye Teater, Den Norske Opera og Det norske teatret.
Som sanger begynte han i St. Halvardsguttene men forlot koret til fordel for Sølvguttene som på dette tidspunktet var ledet av Torstein Grythe. I Sølvguttene fungerte han som en av hovedsolistene og fikk dermed vært med på utallige opptredener i Oslo og omegn samt en turne til Berlin. Han fikk i tillegg gjestet Den Norske Opera ved flere anledninger som guttesopran.
Bastian Stabell har også bakgrunn fra voice-acting og har blant annet dubbet Gus i Friminutt, Hathi i Jungelungene og Mowgli i Jungelboken - Mowglis Historie.
Fra januar 2011 til juli samme år var Stabell teatersjef for Teater Neuf som holder til på Chateau Neuf. I august 2011 spilte han Tony i Teater Neufs oppsetning av West Side Story.


== Rolleliste ==
2011 – West Side Story – Chateau Neuf – Tony
2011 – Lulu – Den Norske Opera – Jesus og klovn
2010 – Jorden rundt på 80 dager (opera) – Den Norske Opera – Fangevokteren
2009 – Hair – Chateau Neuf – Claude
2006 – Østafor Sol – Stabekk Teater – Kvitebjørn
2002 – Tosca – Den Norske Opera – Gjetergutten
2001 – Tryllefløyten – Den Norske Opera – Førstegutt
2001 – Pinocchio – Det Norske Teateret – Ensemble
2001 – Lille Eyolf – NRK Radioteateret – Eyolf
2001 – Vengier flyr i natten – NRK Radioteateret – Espen
2000 – Macbeth – Den Norske Opera – Banquos sønn
2000 – Cabaret – Oslo Nye Teater – Gutt
1999 – Mini-tryll – Den Norske Opera – Førstegutt
1999 – Emil i Lønneberget – Det Norske Teateret – Emil
1999 – Macbeth – Det Norske Teateret – Sønnen til MacDuff og budbærer
1998 – La bohème – Den Norske Opera – Gutt
1997 – Historia om ein landsby – Det Norske Teateret – Ensemble
1995 – Trollmannen fra Oz – Det Norske Teateret – Slikkepinnegutt/Ensemble
Charles Dilke, 1. baronett

Charles Wentworth Dilke, 1. baronett (født 18. februar 1810 i London, død 10. mai 1869 i St. Petersburg) var en britisk Whig politiker, sønn av Charles Wentworth Dilke, innehaver og redaktør av The Athenaeum.
Dilke ble født i London. Han ble utdannet ved Westminster School og Trinity Hall, Cambridge. Han hjalp til med å få igjennom den parlamentariske reformloven av 1832 som ble vedtatt under Whig administrasjon til den 2. jarl Grey. 
Dilke studerte juss og i 1834 tok han graden LL.B., men praktiserte ikke. Han hjalp sin far i hans litterære verk, og var i noen år formann i Society of Arts, foruten å ta en fremtredende rolle i  Royal Horticultural Society og andre organer. I 1841 var han med grunnla The Gardeners 'Chronicle sammen med Joseph Paxton, John Lindley og William Bradbury. Han var en av de mest ivrige arrangører av Verdensutstillingen i 1851 (hvorav Paxton var igjen en integrert del), og medlem av konsernledelsen. Etter at utstillingen var over ble han hedret av utenlandske statsoverhoder, og dronningen tilbød ham å bli ridder, som imidlertid han ikke tok imot, han avviste også en stor godtgjørelse som ble tilbudt av den kongelige kommisjonen. I 1853 var Dilke en av de engelske kommisjonærer i New York Industrial Exhibition, og utarbeidet en rapport om den. Han nektet på nytt å motta pengebelønning for hans tjenester.
Dilke ble utnevnt til en av de fem kongelige kommissærene for Verdensutstillingen i 1862, og kort tid etter dødsfallet av prinsgemalen ble han gjort til baronett. I 1865 gikk han inn parlamentet som medlem for Wallingford. I 1869 ble han sendt til Russland som representant for England på gartneriutstillingen holdt i St. Petersburg. Hans helse, derimot, hadde vært over tid blitt dårligere, og han døde brått i den byen, den 10. mai 1869. Et utvalg av hans skrifter, Papers av en kritiker (2 volum, 1875), inneholder en biografisk skisse av hans sønn.


== Referanser ==

Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Kidd, Charles, Williamson, David (editors). Debrett's Peerage and Baronetage (1990 edition). New York: St Martin's Press, 1990.
Leigh Rayments liste over baronetter  
Leigh Rayments historiske liste over parliamentsmedlemmer  


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Dilke hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Charles Dilke hos The Peerage
«Svenner» (jager) (1944–1944)

«Svenner» var en jager av den engelske S-klassen, hun var sjøsatt 1. juni 1943 og overtatt av den norske marinen 11. mars 1944. Skipet var godt bevæpnet og hadde ASDIC-sonar.
«Svenner» deltok i invasjonen i Normandie som støttefartøy utenfor Sword-sektoren. Hun ble truffet av to torpedoer avfyrt av en tysk torpedobåt den 6. juni 1944 klokka 05.30. «Svenner» ble truffet midtskips, brakk i to og sank nesten øyeblikkelig. Av mannskapet på 230 mann mistet 34 livet, 32 nordmenn og to briter.
I 2003 ble vraket av «Svenner» lokalisert og blant annet et av ankrene ble hentet opp. Det står i dag på land i den lille byen Hermanville-sur-Mer, rett innenfor stedet for forliset, som en vesentlig del av et monument over de falne fra skipet.


== Se også ==
Liste over den Kongelige Norske Marines skip


== Eksterne lenker ==
(en) KNM Svenner (G03) (ship, 1943) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Svenner – Krigsseilerregisteret