jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eastern Warbirds of Norway

Eastern Warbirds of Norway (til 2022: Russian Warbirds of Norway) er en flyhistorisk forening med fokus på fly med østlig historikk, i hovedsak tidligere militære fly fra Sovjetunionen og Østblokken.
Foreningen har base i hangar nr 2 på Geiteryggen flyplass (vestsiden) i Skien og driftes av medlemmene på frivillig basis. Formålet med foreningen er å bidra med «østlige» innslag på flystevner i inn- og utland, og lokalt bidra til å øke interessen for fly og flyging. Foreningen er assosiert forening med Warbirds of Norway.


== Historie ==
Eastern Warbirds of Norway ble formelt stiftet våren 2002, men startet i allerede i 2000 av flygere og eiere av tidligere østeuropeiske fly som i dag opereres i Norge. 
Natt til 29. september 2016 gikk flere fly tapt da hangaren brant ned. En Antonov An-2 ble berget, mens mens to Aero L-29 Delfin og to Jakovlev Jak-52 ble ødelagt.Siden brannen har foreningen klart å skaffe tilbake alle flytypene som gikk tapt, og opererer per 2023 et Aero L-29 Delfin  jagerfly, en Antonov An-2 (verdens største enmotors dobbeltdekker), og et Jakovlev Jak-52 militært treningsfly / aerobatikkfly. Gjennom foreningen tilbys interesserte muligheten til å fly med alle maskinene, inkludert jagerflyet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eastern Warbirds of Norway
Jon Daly

Jonathan Daly (født 8. januar 1983 i Dublin) er en irsk fotballspiller som i sesongen 2009-2010 spiller for Scottish Premier League-klubben Dundee United, hvor han debuterte i en kamp mot Rangers 13. januar 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Daly – UEFA 
(en) Jon Daly – Transfermarkt 
(en) Jon Daly – WorldFootball.net 
(en) Jon Daly – Soccerbase.com 
(en) Jon Daly – Soccerway 
(en) Jon Daly – FBref 
Spillerprofil hos Dundee United
Serge Elisséeff

Serge Elisseeff (Сергей Григорьевич Елисеев, Sergej Grigorjevitsj Jelisejev; født 1. januarjul./ 13. januar 1889greg. i St. Petersburg i Russland, død 13. april 1975 i Paris) var en fransk-russisk orientalist som virket ved Harvard University, men hadde Paris som foretrukket oppholdssted. Han var en ledende japanolog og sinolog. 
Elisséeff var den første direktør for Harvard-Yenching Institute (HYI), en uavhengig stiftelse grunnlagt i 1928 for fremme av kunnskap og forskning vedrørende Østasia og Sørøstasia. 


== Utvalgte verker ==
Elementary Japanese, Cambridge: Harvard University Press, 1944. 10-ISBN 0-674-24403-6; 13-ISBN 978-0-674-24403-0
(med Takaaki Matsushita) Japan: Ancient Buddhist Paintings. Greenwich, Connecticut: UNESCO & New York Graphic Society, 1959.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Reischauer, Edwin O. "Serge Elisséeff," Harvard Journal of Asiatic Studies, Vol. 20, No. 1/2 (Jun., 1957), pp. 1–35.
Rogala, Joseph. (2001). "A Collector's Guide to Books on Japan in English: A Select List of Over 2500 Titles. London:Routledge.
"Serge Elisséeff: 1889-1975," Harvard Journal of Asiatic Studies, Vol. 35, 1975 (1975), pp. 12–13.
West, Philip. (1976).  Yenching University and Sino-Western Relations, 1916-1952. Cambridge: Harvard University Press.
Zurndorfer, Harriet Thelma. (1995). China Bibliography: A Research Guide to Reference Works About China Past and Present. Leiden: Brill Publishers. 10-ISBN 9-004-04487-6; 10-ISBN 9-004-10278-7; 13-ISBN 978-9-004-10278-1 (cloth) [reprinted by University of Hawaii Press, Honolulu, 1999. 10-ISBN 0-824-82212-9; 13-ISBN 978-0-824-82212-5 (paper)
Biografi, Terminologisk ordbok (russisk)
Skjemtegauken

Skjemtegauken er et norsk humoristisk underholdningsprogram som gikk på NRK-TV fra 1968 til 1970. Programleder var Harald Tusberg, assistert av tekstforfatter Tore Ryen. Regien var ved Ola Neerberg og Kent Nilssen. Skjemtegauken var typisk lørdagsunderholdning for hele familien og sendte fra Centralteatret. Programmet hadde en varighet på 45 minutter. Det var her at det berømte Smil til det skjulte kamera så dagens lys. 


== Innhold ==
Et gjengangstema var at kjendiser skulle opptre i uvante roller. Man hadde en fortsettelse av Smil til det skjulte kamera og tidligere innslag fra Kunden har alltid rett.  Skjemtegaukens nyhetsmagasin var ledet av Svein Byhring. Programmets faste orkester var ledet av Kjell Halvorsen alias Salvador Melis.
En som TV-debuterte var Øivind Blunck med egen sketsj. I det første program deltok Wenche Foss, Espen Skjønberg og Henki Kolstad. Andre program sang Kristian Trægde komposisjonen Top hat fra musikalen ved samme navn. I Skjult kamera var man forvirret flyger i Lade.
Tredje program inneholdt sang av Rolv Wesenlund og Erik Diesen, en duett fra Romeo og Julie etterfulgt av en fekteduell.  Programmets faste dirigent Salvador Melis sang med Melis Brothers. I nest siste program deltok Ottar Wicklund og Svein Byhring i uvanlig situasjon. I skjult kamera skulle folk ta over en stor boremaskin. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjemtegauken på Internet Movie Database 
(no) Skjemtegauken på NRK TV
Rubisko

Ribulose-1,5-bisfosfat karboksylase-oksygenase, bedre kjent som rubisko, er et enzym involvert i Calvinsyklusen hvor det fungerer som katalysator i det første større trinnet i karbonassimilasjon (karbonfiksering), en prosess der atomene av atmosfærisk karbondioksid gjøres tilgjengelig for organismer i form av energirike molekyler sånn som sukrose. Rubisko katalyserer enten karboksyleringen eller oksygeneringen av ribulose-1,5-bisfosfat (også kjent som RuBP) med karbondioksid eller oksygen.
Rubisko er verdens vanligste protein, utgjør ofte 50% av alt proteinet i et blad. Består av 16 polypeptidkjeder som er kveilet sammen med et metallion, magnesium er kofaktor. I calvinsyklusen senker rubisko enzymet aktiveringsenergien betraktelig, men det øker reaksjonsfarten kun 3 ganger.


== Referanser ==
Bait-un-Nasr

Baitun Nasr moské, også kjent som Furuset moské, ligger i Søren Bulls vei 1 på Furuset i bydel Alna, og tilhører islams ahmadiyya-menighet i Oslo. Moskéen er Nordens største, med plass til nærmere 5 000 personer. Bygget har en minaret på sørsiden mot E6. Inne er det to bønnesaler, én for menn og én for kvinner. Furuset-moské ble brukt som begrep første gang 28. juni 1994 av Einar Lonstad (Frp) fra Furuset bydelsutvalg. 


== Utforming ==
Moskeen har totalt et areal på 4 200 m2, noe som gjør den til Nordens største moské. Minareten på sørsiden er 21 meter høy, og kuppelen har en diameter på 11 meter. Det er to bønnesaler, én for menn og én for kvinner. Bygget inneholder også en flerbrukshall, kjøkken, spisesal, kontorer og en leilighet for misjonærer.


== Historie ==
Tomten på Furuset, hvor det i dag står Furuset Forum, ble opprinnelig kjøpt opp av ahmadiyya-menigheten. Før menigheten hadde kommet i gang med byggearbeidene fikk den tilbud om å bytte denne tomten med tomten rett over veien. Det skyldtes at tomten som menigheten hadde kjøpt var blitt en del av en større plan hvor IKEA, Toms Bud og bydelsledelsen hadde blitt enige om å bygge et aktivitetsbygg for ungdom. Menigheten gikk med på dette byttet mot et vederlag.Det viste seg imidlertid at tomten som kommunen hadde tilbudt rett over veien på andre siden av Søren Bulls vei hadde vært søppeldynga i flere tiår, helt opptil 1970-tallet. Grunnmassen var meget løs så menigheten måtte bruke store summer på fundamentering. Prosessen med bygging ble betydelig forsinket da den norske entreprenøren, som menigheten hadde kontrakt med, gikk konkurs. Menigheten prøvde siden da å skaffe entreprenør til prosjektet både i Norge, Sverige og Danmark, men uten hell. I 2008 fikk menigheten napp hos en tysk entreprenør, Ligbau. I november 2010 sto moskeen ferdig. I september 2011 ble den offisielt åpnet av ahmadiyyasamfunnets åndelige overhode, Hadrat Mirza Masroor Ahmad.Under oppføring ble det gjort betydelig dugnad av ungdomsorganisasjonen til menigheten, MKA Norge. Menigheten har allerede inntatt en aktiv rolle i lokalsamfunnet blant annet i forbindelse med forskjellig typer dugnadsarbeid slik som Rusken, Nyttårsdugnad og annet humanitært arbeid. Menigheten er dessuten aktiv i å holde arrangementer for å fremme respekt og forståelse på tvers av religioner, blant annet gjennom Religionenes dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bait-un-Nasr Mosque – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Furuset moské
Ahmadiyya Muslim Jamaat Norge (tidligere: Islams ahmadiyya-menighet)
MKA Norge(Majlis Khuddam-ul-Ahmadiyya Norge) Arkivert 4. oktober 2009 hos Wayback Machine.
Furuset moské på Google+
Furuset moské på Facebook
Varmeøy

En varmeøy er et område som er signifikant varmere enn det omliggende området. Som regel er det snakk om en urban varmeøy, der byområdet er mye varmere enn det omliggende landlige området. Temperaturforskjellene er vanligvis større om natten enn om dagen, og større om vinteren enn om sommeren. Forskjellen er også størst når vinden er svak. Hovedårsaken til varmeøyeffekten er at jordoverflaten har blitt endret på grunn av byutbygging. En annen årsak er spillvarme fra energiforbruk i byene. Ettersom folketallet øker pleier byområdene å vokse, og varmeøyeffekten øker ytterligere. Delvis på grunn av varmeøyeffekten, så øker månedsnedbøren med om lag 28 % mellom 30 og 50 km nedenfor på lesiden av byene, sammenlignet med losiden.Et panel som gjennomgikk forskningsmetodikken brukt av East Anglia University Climatic Research Unit konkluderte med at det var bevis for at overflatetemperaturer er høyere rundt byer. Panelet sa at det er åpenbart fra mange studier at overflatetemperaturer er høyere rundt byer og det pågår forskning som forsøker å forstå dette i større grad.


== Referanser ==
Innforjævlig

Innforjævlig er debutalbumet til Bjørn Hellfuck.
Albumet ble utgitt 15. februar 2010 på plateselskapet Universal. Morten Ståle Nilsen i Verdens Gang ga albumet et terningkast 2, og skrev at «...evnen til å hisse meg opp av Bergens Bjørn Hellfucks tull og ball, besitter jeg ikke. Snarere er problemet at «Innforjævlig» ikke er tullete nok. » 


== Sporliste ==
«Krabbeklo»
«Oi oi oi»
«Pissen»
«Sweet N´ Sour Christina»
«Å for en do»
«Bjørn Bifil»
«Bleikfeit hyse»
«Ikke gråt når du har mensen»
«Blod i barten»
«Snabb»
«Koselig»
«Eg knulte en»
«Eg blir så forbanna»
«30% bøge»
«Kjør deg opp»
«Essemus»


== Eksterne lenker ==
(en) Innforjævlig på Discogs 
(en) Innforjævlig på MusicBrainz
William Hung

William Hung (kinesisk:  洪業, pinyin: Hóng yè, Wade-Giles: Hung Yeh; født 27. oktober 1893 i Fuzhou i provinsen Fujian i Kina, død 22. desember 1980) var en historiker og sinolog tilknyttet Yenchinguniversitetet i Beijing, og senere Harvard-Yenching Institute i Massachusetts i USA.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
William Hung, som var sønn av en mandarin, som gjorde karriere under Qing-dynastiets siste årtier. 
I 1901 kom Hung sammen med sin familie fra Fuzhou til Shandong, der Hungs far var blitt fylkesmagistrat. Han begynte på sine konfucianske studier som fireåring, men begynte også med å lese tradisjonelle romaner. Han begynte på Shandongs læreskole etter å ha fått beste score ved opptakseksamenen. Han fikk et månedlig stipend på to sølvtael, men ble nødt til å skifte til en residerende gjesteskole ettersom de lokale studenter fra Shandong plaget ham på grunn av sørkinesiske aksent og misunte ham hans forsprang innen konfuciansk lærdom. 
Han fluttet så tilbbake til fødebyen, og ble kristen mens han studerte ved The Anglo-Chinese College i Fuzhou.


=== Akademiker ===
William Hung ble viktig for åpningen av kinesiske dokumentarkiver for moderne historisk granskning. Han var med på å forme en av det postkeiserlige Kinas viktigste akademiske institusjoner, det protestantiske Yanchinguniversitetet i hovedstaden Beijing. 
Etter at den japanske hær okkuperte Beijing i juli 1937 fortsatte Hung sin sinologiske forskning under stadig vanskeligere forhold. I 1940 publiserte hen Index to Du Fu's Poetry. I 1940 dro Hung i USA til Ohio Wesleyan for å ta i måt en æresdoktorat. I 1941 okkuperte japanerne selve Yenching. Hung og hans kolleger arbeidet så i hemmelighet ved det sino-franske universitet (中法大学, l'Université Franco-Chinoise). 
Da krig brøt ut mellom Japan og USA i desember 1941 arresterte den japanske hør 12 Yenching-professorer, og Hung var blant dem. De ble brutalt forhørt, slått, holdt i kalde fengselsceller, og utsultet. Selv om de etterhvert ble løslatt, fikk de ikke vende tilbake til universitetet. Hung nektet å samarbeide med japanerne.
Etter kommunistenes maktovertakelse i landet kom han seg til USA der han fortsatte sin undervisning og forskning. Blant hans samtidige som han var i kontakt med var ledende skikkelser som Hu Shi, H. H. Kung, Henry Winter Luce, John Leighton Stuart, Timothy Lew og Lu Chihwei.
Hans arbeider reflekterer også hans egen blanding av konfucianisme, mystisk kristendom og vilje til akademisk ikonoklasme.


== Verker i utvalg ==
Combined Indices to Shih Chi and the Notes of P'ei Yin, Ssu-ma Cheng, Chang Shou-chieh, and Takigawa Kametaro, Harvard-Yenching Institute Publications, 1947, ISBN 0-674-14350-7
A Concordance to Chuang Tzu, Harvard-Yenching Institute Publications, ISBN 0-674-15850-4
A Supplementary Volume of Notes for Tu Fu – China's Greatest Poet, Harvard-Yenching Institute Publications, 1952, ISBN 0-674-85605-8


== Referanser ==


== Litteratur ==
Susan Chan Egan: A Latterday Confucian: Reminiscences of William Hung 1893-1980, Harvard East Asian Monographs, Harvard University Asia Center, 1988 ISBN 0674512979
Magnus Rosén

Klas Magnus Rosén (født 10. juni 1963 i Göteborg) er en svensk bassist.
Han er mest kjent for å ha vært medlem av Hammerfall fra 1997 til 2007. Han har også spilt bassgitar i det norske progressiv metal-bandet Jorn, og deltok på albumet Out to Every Nation (2004).


== Band ==
Lazy Babe's
Shame
Kung Sune
Van Rosen
Billionaires Boys Club
Hammerfall
Jorn
Keegan
Planet Alliance
X-World/5
Full Force
Revolution Renaissance


== Diskografi ==
HammerfallLegacy of Kings (1998)
Heeding the Call (1998) (EP)
I Want Out (1999) (EP)
The First Crusade (1999)  (video)
Renegade (2000) (single)
Renegade (2000)
Always Will Be (2001) – single
The Templar Renegade Crusades (2002) (video)
Hearts on Fire (2002) (EP)
Crimson Thunder (2002)
One Crimson Night (2004) (video)
Blood Bound (2005) (single)
Chapter V: Unbent, Unbowed, Unbroken (2005)
Threshold (2006)SoloImagine a Place (2001)
Reminiscence (2002)
Empty Room (2003)
Set Me Free  (2007) -AnnetShame – Shame (1980)
Kung Sune – Sunes bar och grill (1982)
Von Rosen – Like a Dream (1987)
Von Rosen – Someone Like You (1988)
Billionaires Boys Club – Something Wicked Comes (1993)
Keegan – Mind No Mind (1995)
Jorn – Out to Every Nation (2004)
X-World/5 – New Universal Order (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Magnus Rosén på Discogs 
(en) Magnus Rosén på MusicBrainz 
(en) Magnus Rosén på Encyclopaedia Metallum 
(en) Magnus Rosén på Songkick 
Magnus Rosén på Myspace
Partialtrykk

Partialtrykk er det trykket en enkelt gass utøver dersom det var den eneste gassen i et volum. I en blanding av gasser bidrar hver enkelt gass med et partialtrykk pi:

  
    
      
         
        
          p
          
            i
          
        
        =
        
          p
          
            t
            o
            t
            a
            l
          
        
        
          x
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle \ p_{i}=p_{total}x_{i}}
  hvor xi er molfraksjonen til den hver enkelt gass i blandingen og p er totaltrykket i blandingen.


== Referanser ==
Ivan Babikov

Ivan Sergejevitsj Babikov (russisk: Иван Сергеевич Бабиков; født 4. juli 1980 i Syktyvkar) er en canadisk tidligere langrennsløper. Han er født i Russland, men har byttet statsborgerskap og siden 2008 konkurrert for Canada.Han debuterte i verdenscupen i langrenn 10. desember 2005, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 4.-plass i 15 km fri teknikk fra 2005. Han har imidlertid også en etappeseier fra Tour de Ski 2008/09.
Babikov deltok for Russland under Vinter-OL 2006, og for Canada under Vinter-OL 2010 og 2014.
Han har vunnet totalt ti individuelle gull i canadiske mesterskap i langrenn.


=== Resultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Babikov – Olympedia 
(en) Ivan Babikov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ivan Babikov – FIS (langrenn)
Academia Sinica

Academia Sinica (tradisjonell kinesisk: 中央研究院; pinyin: Zhōngyāng Yánjiūyuàn) er det nasjonale vitenskapsakademi for Republikken Kina, og ligger i Taipei.
Det ble grunnlagt i 1928, på det kinesiske fastland av Kuomintangregjeringen, med den ledende akademiker og reformator Cai Yuanpei som sin første leder. Etter den kinesiske borgerkrig ble det reetablert i Taipei etter at Republikken Kinas regjering flyttet fra Nanjing til Taipei. 
Det deler tidlig historie med Det kinesiske vitenskapsakademi i Beijing i Folkerepublikken Kina, som også i mange sammenhenger fører det latinske navnet Academia Sinica.
Academia Sinica var i mellomkrigstiden bla. ledende i utforskningen av Kinas arkeologi, under ledelse av direktør Fu Sinian ved Institutt for Historie og Filologi. Blant de som bidro til instituttets arkeologiske arbeid var også svenske Johan Gunnar Andersson.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Academia Sinica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Roberto Carcelén

Roberto Carcelén (født 8. september 1970) er en peruansk langrennsløper bosatt i Seattle, USA.
Han har ikke deltatt i verdenscupen i langrenn, men har gått en rekke regionale renn i Nord-Amerika.
Carcelen representerte Peru under Vinter-OL 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Carcelen – Olympedia 
(en) Roberto Carcelen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Roberto Carcelen – FIS (langrenn)
Darko Damjanovski

Darko Damjanovski (født 15. juli 1981 i Gostivar) er en makedonsk langrennsløper.
Han har ikke deltatt i verdenscupen i langrenn, men har gått en rekke FIS-renn i Europa.
Damjanovski deltok i Vinter-OL 2006, 2010 og 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darko Damjanovski – Olympedia 
(en) Darko Damjanovski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Darko Damjanovski – FIS (langrenn) 
(en) Darko Damjanovski – IBU
Kein Einaste

Kein Einaste (født 22. februar 1985 i Pärnu) er en estisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 8. januar 2005, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 7.-plass i klassisk sprint fra 2010.
Einaste representerte Estland under Vinter-OL 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kein Einaste – Olympedia 
(en) Kein Einaste – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kein Einaste – FIS (langrenn)
Remo Fischer

Remo Fischer (født 13. august 1981 i Bäretswil) er en sveitsisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 7. desember 2002, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 3.-plass i 50 km fristil fra 2008.
Fischer deltok i Vinter-OL 2006, 2010 og 2014.


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Remo Fischer – Olympedia 
(en) Remo Fischer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Remo Fischer – FIS (langrenn) 
(de) Offisielt nettsted 
(en) Remo Fischer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sigurd Aske

Sigurd Aske (født 20. juli 1914 på Brunlanes i Vestfold, død 6. oktober 1991 i Kristiansand) var en norsk misjonær og misjonsleder. Han var også generalsekretær for Kirkens Nødhjelp.


== Biografi ==
Aske gikk på folkehøyskole og bibelskole. 1935-1936 gikk han på Livingstone College i London.
22 år gammel reiste Aske til Kina som misjonær for Den Evangelisk-Lutherske Frikirke (Frikirken). Han var prest og bibelskolelærer i Ankang fra 1936 til 1944, deretter var han et par år i Chongqing før han kom til Hankou i 1946 og ble den første studentsekretær for den lutherske kirke i Kina. I 1947 måtte han forlate Kina på grunn av kommunistenes maktovertakelse i landet. Han reiste da til USA, og i fra 1947 til 1950 tok han magistergrad i kinesisk kultur, historie og språk og doktorgrad i missiologi (misjonsvitenskap) ved amerikanske universiteter.
Deretter ble han misjonær i Japan, hvor han fra 1951 til 1957 var lærer i teologi og tilsynsmann for misjonen (Frikirkens Israels- og Ytremisjon).
I 1957 ble Aske etter initiativ fra Fridtjov Birkeli knyttet til Det Lutherske Verdensforbunds kringkastingstjeneste i Genève. Han ledet oppbyggingen av organisasjonens internasjonale radiomisjonsarbeid – Radio Evangeliets Røst. Stasjonen fikk sendere i Etiopia og Det fjerne østen og Aske ledet arbeidet i Etiopia i tre år før han vendte tilbake og ble direktør i Genève.
Fra 1974 var han generalsekretær i Kirkens Nødhjelp i fire år. Han tok deretter initiativ til opprettelsen av Internasjonalt Masse Media Institutt (IMMI) i Kristiansand, og var instituttets første leder fra 1978. Han var også leder for det offentlige kabel-TV-utvalget som la fram sin innstilling i 1982.


== Utmerkelser ==
Sigurd Aske var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, og hadde flere utenlandske utmerkelser.


== Bibliografi ==
Tilbakeblikk for fremtiden : Frikirkens ytremisjon 75 år, 1916-1991, redigert av Sigurd Aske 1992
Kabel-fjernsyn (Norges offentlige utredninger 1982:34) ISBN 82-00-70769-5
Evangeliets røst i den tredje verden, Nomi 1971
Men Herren sto hos dem : beretninger fra misjonsmarken, Ansgar 1962
The South Shensi Lutheran Mission : A thesis submitted to the Hartford Seminary Foundation in partial fulfillment of the requirements for the degree of Doctor of Philosophy. Vol. I&II / Sigurd Aske. – Hartford, Connecticut
Religions in Japan 1948


=== Om Sigurd Aske ===
Helge Kjøllesdal: Vingespenn: beretningen om Sigurd Aske ISBN 82-531-4212-9


== Kilder ==
Knud Jørgensen: Sigurd Aske. Nekrolog i Aftenposten Morgen 10. oktober 1991 side 15


== Eksterne lenker ==
Om Sigurd Aske i Norsk biografisk leksikon
Beijinggazetten

Beijinggazetten (Jing Bao, 京报, pinyin: Jīngbào, «Hovedstadsrapport», eller etter at Beijing ble hovedstad i Vesten kjent som Gazette de Pékin eller Peking Gazette) var en publikasjon utgitt av det kinesiske keiserhoff. Den går tilbake helt til Tangdynastiet på 700-tallet (Kaiyuan Za Bao), og ble utgitt omtrent daglig fra da av og frem til 1912, kort etter at Qing-dynastiet var falt og Republikken Kina ble etablert. 
På kinesisk ble publikasjonen kalt Jing Bao, og den informerte om memorialer presentert for keiseren, og om beslutninger som var blitt fattet eller utsatt til senere. Den fungerte således som keiserdømmets offisielle kunngjøringstidende.  
Forfatteren J.C. Sun skriver i sin bok Modern Chinese Press (publisert i 1946), at gazetten synes å ha vært 

designed entirely for officers of the Chinese Government, and its publication to the people was merely by connivance contrary to law, as was formerly the case with regard the publication of parliamentary speeches in England. The recommendation of individuals for promotion, the impeachment of others, notices of removal from office and of rewards or degradations — these were the chief topics which filled its columns.
Drew Goldsack

Drew Goldsack (født 23. august 1981 i Red Deer, Alberta) er en canadisk langrennsløper.
Han debuterte i verdenscupen i langrenn 26. februar 2004, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 12.-plass i sprint fristil fra 2008.
Goldsack deltok i Vinter-OL 2006 og 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Drew Goldsack – Olympedia 
(en) Drew Goldsack – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Drew Goldsack – FIS (langrenn) 
Offisielt nettsted 
(en) Drew Goldsack – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tor Erik Myhre

Tor Erik Myhre er en norsk gitarist, kjent fra Jorn og Wild Willy's Gang.
Myre driver i tillegg til å være musiker selskapene Enigmatic Solutions og We Rock Media, som lager nettløsninger innen musikkindustrien. Myhre har laget nettsidene til blant annet Pagan's Mind og Jorn.


== Eksterne lenker ==
Enigmatic Solutions
We Rock Media