jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blåbærsigdvikler

Blåbærsigdvikler (Ancylis myrtillana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter) vikler med sigdformede vinger. Arten kan kjennes på at den mørke flekken ved forvingens bakkant er nærmest trekantet, ikke oval. Når den sitter med lukkede vinger danner flekkene på de to vingene er pilformet tegning med små "vinger" på hver side. Forvingens grunnfarge er brunhvit, ved bakkanten med en stor, trekantet, mørkbrun flekk som har en rundet utposing ved framhjørnet. Utenfor denne flekken er det et V-formet, mørkbrunt tverrbånd, og vingespissen er mørk, med korte, hvite skråstreker langs framkanten. Bakvingen er gråhvit.


== Levevis ==
Arten flyr på heier der larvene utvikler seg på blåbær (Vaccinium myrtillus) og blokkebær (Vaccinium uliginosum). De voksne sommerfuglene flyr på ettermiddagen og også fra skumringen og utover i mai-juli.


== Utbredelse ==
Den er utbredt over det meste av Europa, unntatt i sørøst, i det nordlige Asia, og finnes over hele Norge.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
delgruppe Enarmoniini
slekt Ancylis Hübner, 1825
blåbærsigdvikler, Ancylis myrtillana (Treitschke, 1830)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Ancylis myrtillana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Ancylis myrtillana i Encyclopedia of Life 
(en) Ancylis myrtillana i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ancylis myrtillana hos Artsdatabanken 
(sv) Ancylis myrtillana hos Dyntaxa 
(en) Ancylis myrtillana hos Fauna Europaea 
(en) Ancylis myrtillana hos NCBI 
(en) Kategori:Ancylis myrtillana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Stripesigdvikler

Stripesigdvikler (Ancylis apicella) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 13-17 millimeter) vikler med sigdformede vinger. Noen ganger har den en markert, mørk flekk ved forvingens bakkant (som på bildet i taksoboksen), andre ganger ikke. Det beste kjennetegnet på denne arten er en bred, hvit lengdestripe som går fra roten av forvingen og ca. to tredjedeler ut i vingen. Forvingen er mer eller mindre gråbrun på farge, ved vingespissen er det noen korte, hvite skråstreker som vanlig for sigdviklere. Bakvingen er brunhvit.


== Levevis ==
Arten finnes helst i fuktig løvskog der larvene utvikler seg på trollhegg (Frangula alnus) og geitved (Rhamnus catharticus).


== Utbredelse ==
Den er utbredt over hele Europa og i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig nord til Hordaland, og er dessuten funnet i Sør-Trøndelag.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
delgruppe Enarmoniini
slekt Ancylis Hübner, 1825
stripesigdvikler, Ancylis apicella (Denis & Schiffermüller, 1775)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Ancylis apicella på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) stripesigdvikler i Encyclopedia of Life 
(en) stripesigdvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stripesigdvikler hos Artsdatabanken 
(sv) stripesigdvikler hos Dyntaxa 
(en) stripesigdvikler hos Fauna Europaea 
(en) stripesigdvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Ancylis apicella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancylis apicella – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Changyang

Changyang for tujiaene (kinesisk: 长阳土家族自治 ; pinyin: Chángyáng tǔjiāzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i byprefekturet Yichang i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Befolkninger var på 417 100 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Kunståret 1803

Kunståret 1803 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1803.


== Hendelser ==


== Verk ==

Thomas Douglas Guest – «Portrett av Joseph Wilton»
Philip James de Loutherbourg – «Lavine»


== Utstillinger ==


== Priser ==
Prix de Rome, maleri: Merry-Joseph Blondel


== Fødsler ==
3. mars – Alexandre-Gabriel Decamps, fransk maler (død 1860)
23. april – H.G.F. Holm, dansk kunstner (død 1861)
19. mai – Martinus Rørbye,  dansk maler (død 1848)
13. juni – Treffle Berthlaume, canadisk billedhugger (død 1884)
24. juni – Alexander Jackson Davis, amerikansk arkitekt og illustratør (død 1874)
23. august – Egide Charles Gustave Wappers, belgisk maler (død 1874)
13. september – Jean Ignace Isidore Gérard (J.J. Grandville), fransk karikaturtegner (død 1847)
28. september – Adrian Ludwig Richter,  tysk maler  (død 1884)
25. november – Sofia Ahlbom, svensk tegner og maler  (død 1868)
18. januar – Francis Grant, skotsk maler (død 1878)


== Dødsfall ==
24. april – Adélaïde Labille-Guiard, fransk portrettmaler (født 1749)
29. april – Thomas Jones, landskapsmaler fra Wales (født 1742)
14. juni – José Camarón y Bononat, spansk maler (født 1731)
ukjent dato
Joseph Wilton, billedhugger (født 1722)
Xi Gang, kinesisk kalligraf (født 1746)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1803 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wufeng

Wufeng (kinesisk: 五峰土家族自治县; pinyin: Wǔfēng tǔjiāzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tujiaer i byprefekturet Yichang i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Fylket hadde 207 877 innbyggere i 1999.I dette fylket er Qilinguan-demningen anlagt, en buedam i elva Daquan (Nanhe) som besørger kraftproduksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 15. oktober 2019 hos Wayback Machine.
De fantastiske 4

Fantastic Four er en fiktiv gruppe superhelter som opptrer i tegneserier publisert av Marvel Comics. Gruppen ble skapt av Stan Lee og Jack Kirby og dukket for første gang opp i Fantastic Four #1 i 1961. Dette var første gang Lee og Kirby samarbeidet på en tegneserie.
De fire opprinnelige medlemmene av Fantastic Four er Mister Fantastic, Invisible Woman, Human Torch og Thing. Medlemmene fikk superkrefter som følge av et oppdrag i verdensrommet der de ble eksponert for kosmisk stråling.
Fantastic Four var den første tegneserien om superhelter fra Marvel, og ble en viktig del av forlagets videre vekst i bransjen. Fantastic Four har blitt filmatisert fire ganger.


== Tegneseriens historie ==


=== Utviklingen ===
Stan Lee, daværende redaktør i Marvel, fikk i oppgave av forlagets grunnlegger, Martin Goodman, å komme opp med en ide til en ny superheltgruppe. Konkurrenten DC Comics opplevde på det tidspunktet stor suksess med Justice League of America.Lee gikk sammen med Jack Kirby for å diskutere ulike ideer. Sammen jobbet de seg frem til en historie om fire romfarere på reise i verdensrommet som blir eksponert for kosmisk stråling med ulik påvirkning. Fantastic Four har lignende trekk som andre superhelter med superkrefter og alter egoer, men Lee tilførte noen andre ting til figurene. Alle hadde mangler ved seg og opplevde personlige problemer. Dette mente Lee gjorde figurene mer interessante.


=== 1961-1970 ===
Den første utgaven av Fantastic Four kom i november 1961 og ble en umiddelbar suksess. Dette overrasket Lee, som egentlig var klar for å slutte i bransjen. Han fortsatte på grunn av gode tilbakemeldinger fra leserne. Den naturlige dialogen og de fargerike tegningene appellerte til datidens målgruppe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fantastic Four på Marvel Comics offisielle nettside
Carl Erik Soya

Carl Erik Soya (født 30. oktober 1896 i København, død 10. november 1983 i Rudkøbing) var en dansk forfatter. Han var sønn av akvarellmaleren Carl Martin Soya-Jensen og hans ektefelle.Soya debuterte i bokform i 1923 med Kvinderne i Persien og andre Æventyr. Han var en svært produktiv forfatter og forfatterskapet omfatter romaner, noveller, aforismer, skuespill og dikt, alt preget av en rask replikk og et ønske om å provosere og forarge. 
Flere av hans verk er filmatisert og/eller manus er basert på Soyas produksjon, blant annet skuespillet Brudstykker af et Mønster som er filmatisert under navnet Soldaten og Jenny, romanen Sytten er filmatisert under samme navn, og filmen Mazurka på sengekanten som er basert på en av hans noveller.
Soya kom på Finansloven allerede i 1941, det vil si at han ble mottaker av Statens Kunstfonds hædersydelse. Han ble fratatt ytelsen under andre verdenskrig da han stilte seg kritisk til okkupasjonsmakten.


== Bibliografi ==


== Utmerkelser ==
I tillegg til at han fikk Statens Kunstfonds hædersydelse i 1941 ble han tildelt Dannebrogordenen i 1948 og i 1971 mottok han Ingenio et arti.


== Litteraturpriser og legater (utvalg) ==
1931 – Emma Bærentzens Legat
1937 – Astrid Goldschmidts Legat
1940 – Holger Drachmann-legatet
1940 – Det anckerske Legat
1945 – Jeanne og Henri Nathansens Fødselsdagslegat
1947 – Otto Benzons Forfatterlegat
1947 – Holberg-medaljen
1949 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
1950 – Herman Bangs Minnelegat
1952 – Tørsleff & Co.s litterære Hæderslegat
1954 – Jeanne og Henri Nathansens Minnelegat
1956 – Kollegernes ærespris for Blodrødt og blegrødt
1961 – Adam Oehlenschläger Legatet
1962 – Alexander Foss-prisen
1963 – Jeanne og Henri Nathansens Minnelegat
1968 – Johannes Ewalds Legat
1971 – Otto Rungs Forfatterlegat
1975 – Det Danske Akademis Store Pris
1978 – Adam Oehlenschläger Legatet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Carl Erik Soya i BIBSYS
(en) Carl Erik Soya på Internet Movie Database 
(da) Carl Erik Soya på Filmdatabasen 
(da) Carl Erik Soya på danskefilm.dk 
(da) Carl Erik Soya på danskfilmogtv.dk 
(en) Carl Erik Soya hos The Movie Database
Kirwanveggen

Kirwanveggen er en fjellrekke i Dronning Maud Land, beliggende mellom Amundsenisen i sør og Ritscherflya og Pencksøkket i nordlige del av Maudheimvidda. Kirwanveggen strekker seg om lag 150 kilometer fra nordøst til sørvest og består av en rekke klipper og markante tinder, spekket med isbreer og bratte ishellinger.
Den nordlige enden av fjellrekken, Neumayerskarvet, ble flyfotografert av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39, men kartene som ble produsert på bakgrunn av disse gjenga ikke fjellkjeden korrekt. Kirwanveggen ble kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og oppkalt etter Laurence P. Kirwan, direktør i Royal Geographical Society.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 7570
Nordisk mesterskap i fotball 1956–59

Nordisk mesterskap i fotball 1956–59 var syvende gang Nordisk mesterskap i fotball ble arrangert. Fire nordiske land deltok: Danmark, Finland, Norge og Sverige.
Turneringen begynte dårlig for Sverige. Sverige fortsatte imidlertid dominansen i nordisk fotball og vant turneringen for femte gang på rad, femte gang totalt. Mesterskapet ble arrangert av Norges fotballforbund og premiepokalen het Eventyr og lek. 


== 1956 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1957 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1958 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== 1959 ==


=== Kamper ===


=== Tabell ===


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (ed.) (2004). 100 år: Svenska fotbollförbundets jubileumsbok 1904-2004, del 2: statistiken. Vällingby: Stroemberg Media Group. ISBN 91-86184-59-8. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link)
Aarhus, Lars (6. februar 2001). «Nordic Championships». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. Besøkt 24. februar 2007.
Henrik Stangerup

Henrik Stangerup (født 1. september 1937 på Frederiksberg, død 4. juli 1998) var en dansk forfatter, journalist og 
filminstruktør. Han var sønn av Hakon Stangerup og skuespiller Betty Söderberg,
bror til forfatteren Helle Stangerup og søskenbarn av forfatteren Klaus Rifbjerg. Stangerups morfar var den svenske forfatteren Hjalmar Söderberg.
Stangerup var gift med skuespilleren Lotte Tarp 1967-1976 og sammen fikk de sønnen  Jacob Stangerup.  I 1982 giftet Henrik Stangerup seg med kunstmaler Susanne Krage.
Stangerup debuterte i 1958 med boken Lille Håbs rejse. Senere ga han ut en rekke bøker samt mottok flere priser for sitt forfatterskap. Han var i tillegg manusforfatter og instruktør på flere filmer. 


== Bibliografi  - utvalg ==
1958 – Lille Håbs rejse
1961 – Grønt og sort
1969 – Slangen i brystet
1971 – Løgn over løgn
1973 – Manden der ville være skyldig
1974 – Kunsten at være ulykkelig
1978 – Fjenden i forkøbet
1981 – Vejen til Lagoa Santa
1985 – Det er svært at dø i Dieppe
1989 – Den kvarte sandhed
1991 – Jacob den Danske (Jacob den Danske)
1995 – Datter af. Scener om en mor
1999 – At skrive eller dø. En essayrejse København-Paris-Rio-Langebæk


== Filmografi ==
1967 – Asta Nielsen
1969 – Manden der tænkte ting, manuskriptforfatter
1970 – Græsset må ikke betrædes
1970 – Giv Gud en chance om søndagen, manuskriptforfatter og instruktør
1972 – Farlige kys , manuskriptforfatter og instruktør
1977 – Jorden er flad, (manus også i bokform), manuskriptforfatter og instruktør
1990 – Manden der ville være skyldig, manuskriptforfatter


== Priser og utmerkelser ==
1964 – Madame Hollatz' Legat
1971 – De Gyldne Laurbær
1981 – Kritikerprisen
1982 – Amalienborgprisen
1985 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
1986 – Det Danske Akademis Store Pris
1992 – Jeanne og Henri Nathansens Mindelegat
1994 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
1995 – Holberg-medaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Henrik Stangerup på bibliografi.dk
(en) Henrik Stangerup på Internet Movie Database 
(sv) Henrik Stangerup i Svensk Filmdatabas 
(da) Henrik Stangerup på Filmdatabasen 
(da) Henrik Stangerup på danskefilm.dk 
(da) Henrik Stangerup på danskfilmogtv.dk 
(da) Henrik Stangerup på Scope 
(en) Henrik Stangerup på AllMovie 
(en) Henrik Stangerup hos The Movie Database
Storkjeft

Storkjeft (Stomias boa) er en art i gruppen strålefinnede fisker.
Den holder til på over 1000 meters dyp, men kan komme nærmere overflaten om natten.
Den lever av andre fisk og krepsdyr. 
Den blir opptil 32 cm lang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Storkjeft – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Storkjeft i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Storkjeft hos Artsdatabanken 
(en) Storkjeft hos FishBase 
(en) Storkjeft hos Fossilworks 
(en) Storkjeft hos ITIS 
(en) Storkjeft hos NCBI 
(en) Kategori:Stomias boa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stomias boa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stomias boa boa (Risso, 1810) Boa dragonfish - FishBase
Tour Down Under 2011

Tour Down Under 2011 var den 13. utgaven av sykkelrittet Tour Down Under. Det ble arrangert fra 18. januar til 23. januar 2011. Rittet ble vunnet av australieren Cameron Meyer fra Garmin-Cervélo.


== Etapper ==


=== 1. etappe ===


=== 2. etappe ===


=== 3. etappe ===


=== 4. etappe ===


=== 5. etappe ===


=== 6. etappe ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Spurttrøya ===


=== Klatretrøya ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2011 Tour Down Under – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tour Down Under 2011 - ProCyclingStats
Liste over polske skulptører

Liste over polske skulptører:


== Eksterne lenker ==
(en) Sculptors from Poland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
[1] Lista rzeźbiarzy polskich-WikiArt (pl)
Passion, Pain & Pleasure

Passion, Pain & Pleasure er det fjerde musikkalbumet til R&B artisten Trey Songz.
Albumet ble sluppet 14. september 2010. Albumet er produsert av hans mentor Troy Taylor, Stargate, Bryan-Michael Cox og Mario Winans og flere. Albumet debuterte som nummer 2 på Billboard 200-listen. De ble sluppet to singler fra albumet, «Can't Be Friends» og «Bottom's Up».  Trey Songz vant en iTunes-pris for albumet.


== Sporliste ==
«Here We Go Again» (Intro)
«Love Faces»
«Massage»
«Alone»
«Bottom's Up (med Nicki Minaj)»
«Pain» (Interlude)
«Can't Be Friends»
«Please Return my Call»
«Made To Be Together»
«Pleasure» (Interlude)
«Red Lipstick»
«Usual» (med Drake)
«Doorbell»
«Passion» (Interlude)
«Unfortunate»
«Blind»
«You Just Need Me»
«Already Taken»*
«Panty Droppa» (Full)*
«Love Me Better»**Spor 18, 19 og 20 er bare på iTunes-deluxe versjonen


== Eksterne lenker ==
(en) Passion, Pain & Pleasure på Discogs 
(en) Passion, Pain & Pleasure på MusicBrainz 
(en) Passion, Pain & Pleasure på Spotify 
(en) Passion, Pain & Pleasure på AllMusic
Olavi Alakulppi

Olavi Alakulppi (født 17. juli 1915 i Rovaniemi landkommune, død 19. august 1990) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Alakulppi tjenestegjorde i den finske hæren under fortsettelseskrigen og vinterkrigen, og i 1942 ble han tildelt Mannerheimkorset. Etter andre verdenskrig gjorde han karriere i USAs hær.
I 1945 dro han til USA sammen med sin kone og sønn.


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Kari Kallonen: Guerrilla Lieutenant - Olavi Alakulppi: Knight of the Mannerheim Cross and World Skiing Champion. Bok hos amazon.com
Apoteker Aas gate (Molde)

Apoteker Aas gate er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Rutebilholdeplassen og går østover over til Moldeelva. Gaten har fått navn etter Jens Olsen Aas, som var apoteker i Molde tidlig på 1800-tallet.
I gaten ligger det bank og i området ligger også Molde politistasjon og hovedbygget til MRF. og ender i Elvemoloen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
LO-Aktuelt

LO-Aktuelt er LOs offisielle organ. Bladet kom ut første gang i 1905, og kommer ut med 20 utgaver i året. I 1986 fikk LO-Aktuelt en egen formålsparagraf og den ansatte redaktøren ble ansvarlig redaktør. 
I formålsparagrafen heter det blant annet «LO-Aktuelts hovedformål er å bidra til debatten om LOs og LO-forbundenes hovedstrategier, informere om og vurdere deres holdninger på sentrale samfunnspolitiske områder, belyse viktige økonomiske, faglige og politiske spørsmål og være et debattorgan for norsk fagbevegelse.»
LO-Aktuelt følger Redaktørplakaten og Vær Varsom-plakaten.
Redaktør er Svein-Yngve Madssen. Bladet blir utgitt av stiftelsen LO Media.
Ansvarlig redaktør er Tore Ryssdalsnes. Han er også daglig leder i stiftelsen LO Media.


== Eksterne lenker ==
LO-Aktuelt kan lastes ned i pdf her
Saker fra LO-Aktuelt publiseres på nettportalen frifagbevegelse.no
Astrupvegen (Molde)

Astrupvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Fannestrandvgen og går nordover. Gaten har fått navn etter Hans Rasmus Astrup som satt på stortinget i 1889–1891 og 1895–1897.
I gaten ligger Kviltorp videregående skole og gaten ender ved Legrovik gård.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Statsråd Astrups gate (Molde)

Statsråd Astrups gate er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Gørvellalléen og går vestover. Gaten har fått navn etter Hans Rasmus Astrup som satt på stortinget i 1889–1891 og 1895–1897.
Gaten går over gamle St. Carolus sykehus (nå tannlegesenter) og ender i Bjørnstjerne Bjørnsons veg. I gaten ligger også Kulturhuset i Molde.


== Se også ==
Liste over gater i Molde
Aukravegen (Molde)

Aukravegen (6–34, 13–37) er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Moldelivegen og går nordvestover. Gaten har fått navn etter Aukra som er en kommune like utenfor Molde.
Gaten går i en halvsirkel  og møter Snarvegen før den ender i Moldelivegen igjen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Referanser ==
Banehaugskogen (Molde)

Banehaugskogen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Fannestrandvegen og går østover. Gaten har fått navn etter området Banehaugen, som igjen har navn etter en gammel reperbane som lå i området.
Gaten går i en halvsirkel og ender i Fannestrandvegen igjen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Banehaugvegen (Molde)

Banehaugvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Fannestrandvegen og går nordøstover. Gaten har fått navn etter området Banehaugen, som igjen har navn etter en gammel reperban som gikk i området.
Gaten møter Hans Thiis Møllers gate og Batian Widths gate før den ender i Moldegårdsvegen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Bastian Dahls veg

Bastian Dahls veg er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Lars Dahles veg og går østover. Den har fått navn etter forfatteren Bastian Dahl, som var fra byen. Han er også kalt «Molde-turismens far», da han skrev bøker om Molde og Romsdal som turistattraksjon på 1800-tallet.
Gaten går like øst for Langmyra skole og ender i Langmyrvegen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Bastian Widths gate (Molde)

Bastian Widths gate er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Frænavegen og går østover. Gaten har fått navn etter politikeren Bastian Width som var byens ordfører i 1841, før han slo seg til rette som forretningsmann på 1850-tallet.
Gaten ender i Banehaugvegen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Liste over vinnere av Sahitya Akademis litteraturpris

Sahitya Akademi litteraturpris er en årlig prisutdeling for skribenter i 24 indiske språk, som foretas av Indias akademi for skjønnlitteratur, Sahitya Akademi. Prisen ble grunnlagt og første gangen utdelt i 1955. Den innebærer en premie på 50,000 indiske rupier og en litterær omtale. Prisen for sanskrit ble første gang gitt i 1956. Utdelingene fra 1961 til 1964 gikk til andre språk. Siden 1967 har prisen utelukkende blitt utdelt til verker i sanskrit.


== Liste over vinnere av Sahitya Akademi litteraturpris ==
(Ingen prisutdelinger i 1955, 1957, 1958, 1959, 1960, 1962, 1965, 1969, 1971, 1972, 1975, 1976 og 1978)


== Referanser ==
Prithvi (missil)

Prithvi (sanskrit: पृथ्वी, «jord») er et taktisk bakke-til-bakke, kortdistanse ballistisk missil som er utviklet av Defense Research and Development Organization i India i Integrated Guided Missile Development Program. Missilet ble operativt i 1994.
Agni (missil)

Agnī (sanskrit: अग्नि, «ild», kognat med latin ignis, roten til engelsk ignite) er en familie av bakke-til-bakke-, mellomdistanse- og interkontinentale ballistiske missiler som er utviklet av Defense Research and Development Organization i India under Integrated Guided Missile Development Program. Missilet ble satt i tjeneste i 1999. Siste versjon er Agni-VI, som antas å være ferdig utviklet innen 2014.


== Eksterne lenker ==
CSIS Missile Threat - Agni 1
CSIS Missile Threat - Agni 2
CSIS Missile Threat - Agni 3
CSIS Missile Threat - Agni 4
CSIS Missile Threat - Agni 5