jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brekka ungdomslag

Brekka ungdomslag ble stiftet 22. mai 1887 i daværende Østre Moland kommune. Formålet med foreningen var å fremme ungdommens opplysning og utvikling for på den måten bidra til å gjøre livet rikere og fyldigere. Foreningens samlingsted heter Heimtun.
Foreningen hadde et eget medlemsblad som het "Freidig". Her kunne medlemmene skrive ned tanker og ideer om ulike emner som opptok dem.
Foreningens første formann var Erling Noddeland.


== Arkivet ==
Arkivet etter Brekka ungdomslag befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet etter foreningen omfatter perioden 1897-1993. Arkivet omfatter bl.a møtebøker, regnskapsbøker og klubbavisen ”Freidig”. 


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Brekka ungdomslag på Arkivportalen
Knut Andreas Knutsen

Knut Andreas Knutsen (født 24. januar 1979 i Haugesund) er en norsk multikunstner og arkitekt. Han er oppvokst i Haugesund, og på Karmøy. Knutsen er mest kjent som frontmann (låtskriver/vokalist/gitarist) i populærkunst-bandet Syntax TerrOrkester. 
Etter å ha flyttet til Bergen i 1999, har han fullført utdanning ved BAS (Bergen Arkitektskole, master i arkitektur og landskap, 2007). I 2004 startet han Syntax TerrOrkester, sammen med nåværende sivilarkitekt Mats Odin Rustøy (bass), Knut Olav Holvik (gitar) og Ronny Berdinesen (trommer). Orkesteret har endret besetning mange ganger siden, mens den faste kjernen består idag av Hein Berdinesen, Atle Meyer Andersen og Arne Nordhammer. Første utgivelse til Syntax TerrOrkester kom i 2007 (Syntax Ether Demo), og besto den gang av medlemmer fra både daværende Syntax Terror og bandet the Ether. 
Knutsen jobber som byplanlegger, tekstforfatter, komponist, musiker, musikkprodusent, og kunstner. Han var medredaktør av Syntax TerrOrkesters bokutgivelse «Vårsår», utgitt våren 2012 (Kapabel Forlag, Young Aspiring Professionals). Syntax TerrOrkester har gitt ut tre musikkalbum: «Familien Min Forstår Ingenting Av Det» (2008), «Land Her O» (2010), og «Vårsår» (2012). Knutsen er ansvarlig komponist og tekstforfatter for alle disse. Syntax TerrOrkester har spilt over 100 konserter i til sammen fem land (Norge, Danmark, Tyskland, England, USA).


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Andreas Knutsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Knut Andreas Knutsen på Discogs
Scheffel

Scheffel kan vise til blant annet:

Johan Henrik Scheffel (1690-1781), tysk maler som er kjent for sitt virke i Sverige
Joseph Victor von Scheffel (1826-1886), tysk forfatter av dikt og romaner
Norske festivaler

Norske Festivaler (Norway Festivals) er en genreovergripende paraply- og nettverksorganisasjon for norske kulturfestivaler, festspill og spel. Organisasjonen ble startet i 1997 og skal bidra til økt kunnskap om og blant festivalene, formidling og kompetansebygging gjennom bl.a. konferanser, forskningsprosjekt og erfaringsutveksling. 
Norske Festivaler har mer enn 80 medlemsfestivaler. Organisasjonen er med i den internasjonale organisasjonen European Festivals Association. Blant styrelederne har vært: Thorstein Granli, Randi Thorsen, Øivind Pedersen, Kjersti Stenseng og Svein Eriksen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Festivals of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steinheimskallen

Steinheimskallen, eller Homo steinheimensis, er betegnelsen på en fossil menneskeskalle av arten Homo heidelbergensis. Skallen ble funnet den 24. juli 1933 av Karl Sigrist (1885–1986) i midten av et 15 meter høyt grustak i Sigristschen Kiesgrube i nærheten av Steinheim an der Murr i Oberamt Marbach, 20 km nord for Stuttgart.Skallen antas å ha tilhørt en 25 år gammel kvinne som levde for mellom 250 000 og 350 000 år siden.Skallens form er lett avflatet i pannen. Kraniekapasiteten er av fagfolk estimert litt forskjellig fra å være mellom 1110 og 1200 cm 3, 1179 ±30 og 1270 ±10 cm 3.


== Referanser ==
Tiebreak

Tiebreak («skille ved uavgjort») er en prosedyre for å kåre vinneren når stillingen er uavgjort ved slutten av en konkurranse eller en del av en konkurranse.I noen tilfeller kan tiebreak bestå av en ny runde med spill, for eksempel i en uavgjort spørrekonkurranse hvor deltagerne kan få tilleggsspørsmål for å kåre vinneren. I andre tilfeller – ofte i idrett – må deltagerne konkurrere i en ekstra omgang med spill for å kåre vinneren. Denne ekstraomgangen har gjerne andre regler enn ordinære omganger, slik som straffesparkkonkurranser i fotball.
I tennis kommer tiebreak til anvendelse når de to spillerne begge har nådd seks partier. I tennis ble tiebreak funnet opp av Jamen Van Alen i 1965 med det argument at det ville gjøre tennissporten mere seervennlig. Uten tiebreak kunne man aldri vite hvor lang tid en kamp ville vare. Sporten ville ikke anerkjenne hans argument inntil to tennisspillere i 1969 spilte en ganske besynderlig kamp i Wimbledon-mesterskapet. Gonzalez beseiret Pasarell: 22–24, 1–6, 16–14, 6–3, 11–9. Senest har man sett Roger Federer beseire Andy Roddick 16–14 i siste sett i Wimbledon-finalen i 2009. Grunnen til dette er at tiebreak stadig ikke spilles i siste sett i Davis Cup og tre av de fire grand slam-turneringene, alle bortsett fra US Open. Opprinnelig kom tiebreak først ved 8–8, en regel som ATP endelig aksepterte i 1971. Senere kom det dog ned på 6–6 i 1979.


== Se også ==
Ekstraomgang
Overtid
Playoff
Straffesparkkonkurranse
Sudden death


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tennis for «dummies» – Artikkel om tennisterminologi hos NRK
Delativ

Delativ (fra latin: delatus, passiv perfektum partisipp av deferre («å fjerne, å bære bort») er en kasus som betegner et stedsforhold mellom to substantiver, hvor det ene fjerner seg fra overflaten til det andre. Denne kasus opptrer først og fremst på ungarsk, som markerer bøyningen med suffikset -ról/ről. Delativ er i slekt med sublativ, som angir en bevegelse i retning av et annet objekts overflate, samt superessiv, som angir en posisjon på et annet objekts overflate og elativ, som angir at et substantiv kommer ut av et objekt. I lingvistikk forkortes den vanligvis til del.


== Eksterne lenker ==
«Hungarian Delative case: -ról -ről» (engelsk). HungarianReference.com. Besøkt 8. august 2012.
På veien til Buenos Aires

På veien til Buenos Aires (originaltittel: Las Acacias) er en argentinsk dramafilm regissert av Pablo Giorgelli.


== Handling ==
Den ordknappe Rubén jobber som trailersjåfør, og har i mange år hatt motorveien mellom Buenos Aires og Paraguays hovedstad Asunción som arbeidsplass. En dag får han beskjed om at han skal ha med en ekstra passasjer på reisen til Argentina; alenemoren Jacinta skal til Buenos Aires for å arbeide. Det Rubéns sjef imidlertid ikke har fortalt ham er at hennes åtte måneder gamle datter også skal være med på turen. For den folkesky Rubén er dette på ingen måte noen ideell situasjon. Men etter hvert som kilometerne forsvinner i bakspeilet, begynner den innadvendte trailersjåføren omsider å sette pris på reisefølget.


== Medvirkende ==
Germán de Silva som Rubén
Hebe Duarte som Jacinta
Nayra Calle Mamani som Anahí


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) På veien til Buenos Aires på Internet Movie Database 
(fr) På veien til Buenos Aires på Allociné 
(nl) På veien til Buenos Aires på MovieMeter 
(en) På veien til Buenos Aires på AllMovie 
(en) På veien til Buenos Aires på Turner Classic Movies 
(en) På veien til Buenos Aires på Rotten Tomatoes 
(en) På veien til Buenos Aires på Metacritic 
(en) På veien til Buenos Aires på Box Office Mojo
Nick Jr.

Nick Jr. er en TV-kanal fra Nickelodeon som fokuserer på målrettet innhold for barn i alderen 3-5 år.
Kanalen ble lansert for Canal Digital og Viasat i Norge i november 2005. sendes også på Get.Kanalen sender reklamefritt hele døgnet, med innhold som er ment for å stimulere til både læring og underholdning for den minste målgruppen. Serier som Dora utforskeren, Umizoomi og Supertrioen er blant innholdet kanalen sender.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nick Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jay Pasachoff

Jay Myron Pasachoff (født 1943) er en amerikansk astronom og professor i astronomi ved Williams College. Han er også forfatter av en rekke tekstbøker innen astronomi, fysikk, matematikk og andre vitenskaper.
Pasachoff studerte ved Harvard og fikk sin bachelor i 1963, sin mastergrad i 1965 og doktorgraden i 1969. Han arbeidet ved Harvard College Observatory og Caltech før han begynte ved Williams College i 1972. Han har også arbeidet ved University of Hawaiis institutt for astronomi, instituttet for astrofysikk i Paris, Institute for Advanced Study i Princeton, New Jersey og Harvard–Smithsonian Center for Astrophysics i noen perioder.


== Utvalgte publikasjoner ==
The Solar Corona, 2. utg., sammen med Leon Golub (Cambridge University Press, 2009) ISBN 978-0-521-88201-9
Innovation in Astronomy Education, sammen med Rosa M. Ros og Naomi Pasachoff (Cambridge University Press, 2008) ISBN 978-0-521-88015-2
Peterson Field Guide to the Stars and Planets (Houghton Mifflin, 2006) ISBN 978-0-395-93431-9
Teaching and Learning of Astronomy: Effective Strategies for Educators Worldwide, sammen med John Percy (Cambridge University Press, 2005) ISBN 0-521-84262-X
The Complete Idiot's Guide to the Sun (Alpha Books, 2003) ISBN 1-59257-074-7
Nearest Star: The Exciting Science of Our Sun, sammen med Leon Golub (Harvard University Press, 2001) ISBN 978-0-674-00467-2
The Teaching of Astronomy, sammen med John Percy (Cambridge University Press; Reprint edition, 1992) ISBN 978-0-521-84262-4
Earth Science, sammen med Naomi Pasachoff og Tim Cooney (Scott Foresman, 1990) ISBN 0-673-42183-X
Physical Science, sammen med Naomi Pasachoff og Tim Cooney (Scott Foresman, 1990) ISBN 0-673-42184-8
The Cosmos: Astronomy in the New Millennium, sammen med Alexei V. Filippenko (3. utg., Brooks/Cole Thomson Learning, 2007) ISBN 978-0495013037


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Pasachoffs nettsted hos Williams
(engelsk) Solarcorona.com
(engelsk) Biografi for Jay M. Pasachoff hos Meade 4M Communitys nettside
(engelsk) Why I Never Miss a Solar Eclipse, av Jay M. Pasachoff, utgitt: 9. juli 2010
(engelsk) 9 Things You Should Know about Our Universe, Williams Alumni Bulletin, av Jay M. Pasachoff, utgitt: 30.–31. september
Carl Hester

Carl Hester (født 29. juni 1967 på Sark) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2012 i London.
Hester ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Han var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i dressur foran Tyskland og Nederland. Deltakerne på det britiske laget var; Hester på hesten «Uthopia», Laura Bechtolsheimer på «Minstral Hojris» og Charlotte Dujardin på «Valegro»
Han tok sølv under Sommer-OL 2016.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 8 individuelt og tok bronse i lagkonkurransen.


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, dressur lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Hester – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Hester på Internet Movie Database 
(en) Carl Hester – Olympedia 
(en) Carl Hester – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carl Hester – Storbritannias olympiske komité 
(en) Carl Hester – FEI
Laura Bechtolsheimer

Laura Tomlinson (født 31. januar 1985 i Mainz i Tyskland) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.
Bechtolsheimer ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Hun var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i dressur foran Tyskland og Nederland. Deltakerne på det britiske laget var; Bechtolsheimer på hesten «Minstral Hojris», Carl Hester på «Uthopia»  og Charlotte Dujardin på «Valegro». I den individuelle konkurranse i dressur ble hun nummer tre. 


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, dressur lag  Storbritanna
 2012  London - Bronse i hestesport, dressur individuelt  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laura Tomlinson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laura Bechtolsheimer på Internet Movie Database 
(en) Laura Bechtolsheimer – Olympedia 
(en) Laura Bechtolsheimer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Laura Bechtolsheimer – Storbritannias olympiske komité 
(en) Laura Bechtolsheimer – FEI 
(en) Laura Bechtolsheimer – TheSports.org
Charlotte Dujardin

Charlotte Dujardin (født 13. juli 1985) er en britisk rytter. Hun har vunnet flere OL-gull.
Dujardin ble olympisk mester i hestesport to ganger under OL 2012 i London. Hun vant den individuelle konkurransen i dressur med hesten «Valegro». Hun var også med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i dressur foran Tyskland og Nederland. Deltakerne på det britiske laget var; Dujardin på hesten «Valegro», Laura Bechtolsheimer «Minstral Hojris» og Carl Hester på «Uthopia».
Hun tok gull under Sommer-OL 2016.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun bronse både individuelt og lag.Nyttårsaften 2016 ble Dujardin forfremmet til kommandør av Order of the British Empire.


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, dressur individuelt  Storbritanna
 2012  London - Gull i hestesport, dressur lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Charlotte Dujardin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Charlotte Dujardin – Olympics.com 
(en) Charlotte Dujardin – Olympedia 
(en) Charlotte Dujardin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charlotte Dujardin – Storbritannias olympiske komité 
(en) Charlotte Dujardin – FEI
Scott Brash

Scott Brash (født 5. desember 1985) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 2012 i London.
Brash ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Han var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i sprangridning foran Nederland og Saudi-Arabia. Deltakerne på det britiske laget var; Brash på hesten «Hello Sanctos», Peter Charles på «Vindicat», Ben Maher på «Tripple X» og Nick Skelton på «Big Star».
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 7 individuelt.


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, sprangridning lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Scott Brash – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Scott Brash – Olympedia 
(en) Scott Brash – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Scott Brash – Storbritannias olympiske komité 
(en) Scott Brash – FEI
Peter Charles

Peter Charles (født 1. januar 1960) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2012 i London.
Charles ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Han var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i sprangridning foran Nederland og Saudi-Arabia. Deltakerne på det britiske laget var; Charles på hesten «Vindicat»,Scott Brash på «Hello Sanctos», Ben Maher på «Tripple X» og Nick Skelton på «Big Star».


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, sprangridning lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Charles – Olympedia 
(en) Peter Charles – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Charles – Storbritannias olympiske komité
Ben Maher

Ben Maher (født 30. januar 1983) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.
Maher ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Han var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i sprangridning foran Nederland og Saudi-Arabia. Deltakerne på det britiske laget var; Maher på hesten «Tripple X» Peter Charles på «Vindicat», Scott Brash på «Hello Sanctos» og Nick Skelton på «Big Star».
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han gull individuelt.


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, sprangridning lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ben Maher – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ben Maher – Olympedia 
(en) Ben Maher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ben Maher – Storbritannias olympiske komité 
(en) Ben Maher – FEI
Venetia Burney

Venetia Phair (født Burney 11. juli 1918, død 30. april 2009) var den første personen til å foreslå navnet Pluto for det som på den tiden var den niende planeten, men som nå er omklassifisert som en dvergplanet. Burney var elleve år gammel da hun foreslo navnet.
Burney har fått asteroiden 6235 Burney oppkalt etter seg. Student Dust Counter, et instrument ombord på New Horizons-sonden ble også oppkalt etter henne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) The girl who named a planet (BBC News Online)
(engelsk) Parents' Union School Diamond Jubilee Magazine: The Planet 'Pluto' by K.M. Claxton
(engelsk) What Planet is This?: Venetia Burney and Pluto
(engelsk) NASA interview with Venetia Phair
Nick Skelton

Nicholas David Skelton (født 30. desember 1957 i Bedworth i Warwickshire) er en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul, 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta, 2004 i Athen, 2008 i Beijing og 2012 i London.
Skelton ble olympisk mester i hestesport under OL 2012 i London. Han var med på det britiske laget som vant i lagkonkurransen i sprangridning foran Nederland og Saudi-Arabia. Deltakerne på det britiske laget var; Skelton på hesten «Big Star», Ben Maher på  «Tripple X» Peter Charles på «Vindicat» og Scott Brash på «Hello Sanctos».
Skelton ble i 2012 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire. Nyttårsaften 2016 ble han forfremmet til kommandør av samme orden.Han tok gull under Sommer-OL 2016.


== OL-medaljer ==
 2012  London - Gull i hestesport, sprangridning lag  Storbritanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nick Skelton – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nick Skelton – Olympedia 
(en) Nick Skelton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nick Skelton – Storbritannias olympiske komité 
(en) Nick Skelton – FEI
Herbert Hall Turner

Herbert Hall Turner (født 13. august 1861 i Leeds, død 20. august 1930 i Stockholm) var en britisk astronom og seismolog.
Herbert Hall Turner ble utdannet ved Clifton College og Trinity College i Cambridge. I 1884 aksepterte han en stilling som Chief Assistant ved Greenwich-observatoriet og ble der i ni år. I 1893 ble han professor i astronomi og direktør ved observatoriet ved Oxford University, en stilling han hadde i 37 år frem til han døde brått i 1930.


== Referanser ==
Sandeid middelalderkirkegård

Sandeid middelalderkirkegård er et kulturminne i ved det gamle kirkestedet i Sandeid i Vindafjord kommune i Rogaland.
Sandeid gamle kirke var den først kirken i Sandeid. Den ble bygget ca. 1100 på det gamle offerstedet på middelalderkirkegården, like ved der bedehuset ligger i dag. Dette var en stavkirke som ble utvidet i 1625, men forfalt på 1700-tallet. 
I 1814 ble stavkirken revet og erstattet av en liten kirke uten tårn. Denne kirken ble brukt fram til 1904, da nåværende kirke ble bygd. Så ble den gamle, dårlige kirken revet. I hefte fra Sandeid sokneråd i anledning 75-årsjubileet for den nye kirken, er et bilde av den gamle kirken på middelalderkirkegården. Den gamle altertavlen fra den gamle kirken og talerstolen er bevart og på museum. Da den gamle kirken ble revet, ble det funnet rester av et krusifiks av en Kristusfigur. Dette krusifikset er fra tiden før reformasjonen, dvs fra før 1536. Dette er nå bevart ved Bergen museum. 
Da den gamle kirken ble revet, ble det også funnet en kvit stein, eller fallosstein. Det er svært sjelden det er førkristne gjenstander inne på kirkegårdene. På  den gamle kirkegården er det blant annet et gammelt steinkors uten innskrift og en fallosstein. Det er lite igjen på Sandeid middelalderkirkegård. Arkeologisk museum har laget en informasjonsplakat for Sandeid middelalderkirkegård.Jens Zetlitz var prest i Vikedals prestegjeldt fra 1800-1811, og var derfor også prest i Sandeid og virket i Sandeid stavkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mellomalderkyrkjegard, Skilta fornminner i Rogaland
«Sandeid middelalderkirkegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ben Sharpsteen

Ben Sharpsteen (1895–1980) var en amerikansk filmregissør og produser for Disney. He regisserte 31 filmer mellom 1920 og 1980.


== Utvalgt filmografi ==
Pinocchio (1940 – produser)
Dumbo (1941 – produser)
Seal Island (1948 – produser)
Water Birds (1952 – produser)
Bear Country (1953 – produser)
The Living Desert (1953 – produser)
The Vanishing Prairie (1954 – produser)
Men Against the Arctic (1955 – produser)
White Wilderness (1958 – produser)
Ama Girls (1958 – produser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Sharpsteen på Internet Movie Database 
(sv) Ben Sharpsteen i Svensk Filmdatabas 
(da) Ben Sharpsteen på Filmdatabasen 
(da) Ben Sharpsteen på Scope 
(fr) Ben Sharpsteen på Allociné 
(en) Ben Sharpsteen på AllMovie 
(en) Ben Sharpsteen hos The Movie Database
Eduard Jakob von Steinle

Eduard Jakob von Steinle (også Edvard von Steinle eller Edvard Steinle) (født 2. juli 1810 i Wien, død 19. september 1886 i Frankfurt am Main) var en østerriksk historiemaler og en del av den nasarenske bevegelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på tysk Wikisource - fra Allgemeine Deutsche Biographie
Om Steinle fra Salmonsen
Daniel Hartmann

Daniel Hartmann (født 5. november 1854 i Leimen i storhertugdømmet Baden, død 21. januar 1952) var en arbeider i et grustak i kommunen Mauer i Storhertugdømmet Baden, omkring 10 km sørøst for Heidelberg. Den 21. oktober 1907 oppdaget han den såkalte underkjeven fra Mauer i grustaket. Kjeven er et fossil og et typeeksemplar av en underkjeve av arten Homo heidelbergensis.
I 1948 ble han utnevnt til æresborger i Mauer, og en gate ble oppkalt etter han.


== Referanser ==
Candace Hilligoss

Candace Hilligoss (født 14. august 1935 i Huron i Sør-Dakota) er en amerikansk skuespiller.


== Karriere ==
Etter 3 år ved Universitetet i Iowa kom hun til New York City for å studere drama ved American Theatre Wing og hun fikk sin profesjonelle debut ved et sommerteater i Pennsylvania. Hun spilte ved Cape Cod Playhouse; opptrådte i en turnéproduksjon av Idiot's Delight, et skuespill fra 1936 skrevet av Robert E. Sherwood, sammen med Nina Foch; opptrådte i fjernsynsprogram produsert i New York, og danset i nattklubben Copacabana,
Hun er best kjent for sitt portrett av Mary Henry, en kirkeorganist hjemsøkt av ånder, i Carnival of Souls (1962), en lavbudsjettert film som siden har fått et kultstempel. Hun opptrådte også i skrekkfilmen The Curse of the Living Corpse (1964).


== Personlig liv ==
Hilligoss var gift med den britiske skuespilleren Nicolas Coster, som hun fikk to barn sammen med. De ble skilt i 1981.


== Eksterne lenker ==
(en) Candace Hilligoss på Internet Movie Database 
(sv) Candace Hilligoss i Svensk Filmdatabas 
(fr) Candace Hilligoss på Allociné 
(en) Candace Hilligoss på AllMovie 
(en) Candace Hilligoss hos The Movie Database 
Candace Hilligoss hos AllRovi
Intervju med Candace Hilligoss