jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
National Gallery of Scotland

National Gallery of Scotland, i Edinburgh, er Skottlands nasjonale kunstmuseum. Museet er konstruert i neoklassisk stil og står plassert mellom de to delene av Edinburghs Princes Street Gardens, på toppen av den kunstige forhøyningen, The Mound. Bygningen, som ble designet av den skotske arkitekten William Henry Playfair, åpnet for offentligheten i 1859.Nasjonalmuseet deler The Mound med The Royal Scottish Academy Building. I 1912 ble begge bygningene remodellert av William Thomas Oldrieve. Når museet åpnet igjen begynte de arbeidet med å starte en skotsk nasjonalsamling av skotsk og europeisk kunst. 
Museets arkiv og studiefasiliteter inkluderer også en kobberstikksamling med mer enn 30.000 verk helt ifra den tidlige renessansen til sent på 18-hundretallet, samt et bibliotek som dekker perioden 1300-1900 og har en samling på rundt 50.000 bøker, tidsskrifter, fotografier, etc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Scottish National Gallery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Mound

The Mound er et kunstig høydedrag i sentrum av Edinburgh i Skottland. Det ligger mellom bydelene New Town og Old Town og består av 1 501 000 trillebårlass med jord som ble fjernet under anleggingen av New Town og dumpet i den drenerte innsjøen Nor Loch som i dag utgjør Princes Street Gardens. The Mound ble offisielt åpnet i 1781. Da jernbanen mellom Glasgow og Edinburgh ble utvidet til Waverley jernbanestasjon i 1846 ble det gravd tunneler under The Mound.
Noen av Edinburghs mest kjente bygninger og institusjoner ligger på The Mound. Blant annet National Gallery of Scotland, Royal Scottish Academy og hovedkvarteret til Bank of Scotland.
Traralgon (Victoria)

Traralgon er en by i delstaten Victoria i Australia. Byen ligger i Latrobe Valley i Gippslandområdet rundt 161 kilometer øst for delstatshovedstaden Melbourne. Administrativt er Traralgon del av City of Latrobe.
Området ble bosatt av europeere i 1840-årene. De tidlige nybyggerne oppdaget at Latrobe Valley hadde et godt klima for jordbruk med mye regn. Jernbanelinjen til Melbourne åpnet i 1877 og resulterte i økonomiske oppgangstider i byen.


== Kjente personer ==
Frank Macfarlane Burnet, nobelprisvinner i medisin.
Paavo Haavikko

Paavo Haavikko (født 25. januar 1931 i Helsingfors, død 6. oktober 2008 i Helsingfors) var en finsk forfatter av prosa, dikt og drama.
Haavikko debuterte som forfatter i 1951 med diktsamlinga Tiet etäisyyksiin. I 1960 ga han ut teaterstykket Münchhausen. Novellesamlinga Lasi Claudius Civiliksen salaliittolaisten pöydällä (1964) vakte oppsikt i litterære kretser. Teaterstykket Sulka (1970) ble møtt med interesse. Paavo Haavikko skrev også aforismer, og libretto til de finske operaene Ratsumies (1974) og Kuningas lähtee Ranskaan (1984), begge av Aulis Sallinen. Hans lyriske forfatterskap har blitt beskrevet som forsøk på å finne uttrykk for det ubehagelige og paradoksale.Han skrev Urho Kekkonens memoarer Vuosisatani i 1981 og tre binds selvbiografi: Yritys omaksikuvaksi (1987), Vuosien aurinkoiset varjot (1994) og Prospero (1995).
Haavikko arbeidet som eiendomsmegler i et familieeid selskap før han i 1967 ble ansatt i forlaget Otava, her ble han sjef for litterær avdeling der han sluttet i 1983. Drev senere det egne forlaget Art House. Han var først gift med forfatteren Marja-Liisa Vartio (1924–1966) og senere med Ritva Rainio.


== Priser ==
Eino Leino-prisen 1963, nektet mottatt
Aleksis Kivi-prisen 1966
nominert til Nordisk råds litteraturpris 1967 for diktsamlinga Puut, kaikki heidän vihreytensä
nominert til Nordisk råds litteraturpris 1969 for dramaet Agricola ja kettu
æresdoktor ved Helsingfors universitet 1969
nominert til Nordisk råds litteraturpris 1970 for dramaet Audun ja jääkarhu
nominert til Nordisk råds litteraturpris 1980 for Kansakunnan linja, en personlig og polemisk versjon av finsk 1900-tallshistorie
Neustadtprisen 1984
Svenska Akademiens nordiska pris 1993


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paavo Haavikko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paavo Haavikko på Internet Movie Database 
(no) Paavo Haavikko hos Sceneweb 
(en) Paavo Haavikko hos The Movie Database 
(en) Paavo Haavikko på Discogs 
(en) Paavo Haavikko på MusicBrainz 
«Paavo Haavikko». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5020-1416928957626.
Hedda Foss Five

Hedda Foss Five (født 22. mars 1976) er en norsk politiker fra Skien som representerer Arbeiderpartiet. Hun ble valgt til ordfører i Skien i 2011, ble gjenvalgt i 2015, og ble ordfører for tredje gang for perioden 2019–2023.Hun er født i Oslo og vokste opp i Skien. Hun har vært leder for Telemark AUF, gruppeleder for Arbeiderpartiet i Skiens bystyre, nestleder i Skien Arbeiderparti og medlem av Telemark fylkesting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hedda Foss Five – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Hedda Foss Five på Twitter 
(no) Hedda Foss Five på Facebook
Vestvolden

Vestvolden (opprinnelig Vestenceinten og Husumenceinten) var en del av Københavns befestning og  ble oppført i 1888-1892 som et ca. 13 km langt vollanlegg vest for København. Det strakk seg fra  Køge Bugt i syd til Utterslev Mose i nord. Det ligger i flere kommuner: Københavns kommune, Brøndby kommune, Rødovre kommune og Hvidovre kommune.
Vestvolden er konstruert ut fra et revolusjonerende system som bygget på flankerende kasematt-beskytning. Dette systemet ble utviklet av den danske oberstløytnanten E.J. Sommerfeldt etter inspirasjon av den belgiske generalen Henri Alexis Brialmont (befestningen av Antwerpen, Liège og Namur). Systemet kjennes også internasjonalt som den Sommerfeldtske eller den Danske front. Vestenceinten inngikk sammen med Husumenceinten, de nordligere fort og batterier samt et antall sjøfort i Københavns befestning. Bak vollen lå/ligger en rekke batterier, bl.a. Paradis batteri.
Vestvolden var for sin tid et imponerende byggverk med vollgraver, skanser, magasiner og underjordiske ganger. Opprinnelig var det også en jernbane bak vollen. Det var danmarkshistoriens største anleggsarbeid inntil oppføringen av Storebæltsforbindelsen. Men den artilleristiske og teknologiske utvikling under første verdenskrig medvirket til at Vestvolden mistet sin militære betydning og ble derfor nedlagt i 1920 som følge av Forsvarsforliget 1909.
Under første verdenskrig ble befestningen bygget ut med Tunestillingen mellom Køge Bugt og Roskilde Fjord, da kanonene hadde fått lenger rekkevidde og derfor kunne nå København utenfor rekkevidden av Vestvoldens kanoner. Vestvolden var bemannet under hele første verdenskrig og det ble samtidig utført en del armeringsarbeider, f.eks. ble det bygget standplasser for skyttere som kunne dekke de delene av graven som kaponierene ikke kunne dekke, det ble bygget flere ammunisjonsmagasiner og lagt ut kilometervis med piggtråd, bl.a. foran kaponierene og standplassene samt langs hele vollen ved vannkanten og ved alle batardeauer.


== Eksterne lenker ==
Københavns befæstning 1880-1920
Vestvolden
Stednavneudvalget

Stednavneudvalget er et dansk offentlig utvalg som fastsetter den offisielle skrivemåten av danske stedsnavn. Utvalget ble nedsatt i 1910.
Stednavneudvalget ligger under Kulturministeriet.


== Eksterne lenker ==
Stednavneudvalget
Angolas kvinnelandslag i håndball

Angolas kvinnelandslag i håndball er det angolanske landslaget i håndball for kvinner. Laget har deltatt flere ganger i VM og Sommer-OL og deres beste plassering i begge turneringer er en 7.-plass i 2007 og 1996. I de afrikanske mesterskaper har de vært dominerende i de senere år og har, bortsett fra i 2014, vunnet uavbrutt siden 1998.


== Resultater ==


=== Sommer-OL ===
1996: 7.-plass
2000: 9.-plass
2004: 9.-plass
2008: 12.-plass
2012: 10.-plass
2016: 8.-plass


=== VM ===
1990: 16.-plass
1993: 16.-plass
1995: 13.-15.-plass
1997: 15.-plass
1999: 15.-plass
2001: 13.-plass
2003: 17.-plass
2005: 16.-plass
2007: 7.-plass
2009: 11.-plass
2011: 8.-plass
2013: 16.-plass
2015: 16.-plass
2017: 19.-plass
2019: 15.-plass


=== Afrikamesterskapet ===
1989: 1.-plass
1991: 2.-plass
1992: 1.-plass
1994: 1.-plass
1996: 3.-plass
1998: 1.-plass
2000: 1.-plass
2002: 1.-plass
2004: 1.-plass
2006: 1.-plass
2008: 1.-plass
2010: 1.-plass
2012: 1.-plass
2014: 3.-plass
2016: 1.-plass
2018: 1.-plass


== Kjente spillere ==
Nair Almeida
Marcelina Kiala


== Se også ==
Angolas herrelandslag i håndball


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Profil på IHF.info
Hareskoven

Hareskoven er et skogsområde som ligger nordvest for København i Furesø, Gladsaxe og Ballerup kommune.

Byen Hareskovby befinner seg midt i skogene som kløves av en jernbane og en motorvei. Fægyden er en vei mellom Hareskovby og Værløse og ble tidligere brukt til kvegdrift. Veien deler skogen i Lille Hareskov vest for veien og Store Hareskov øst for den.
Lille Hareskov grenser opp til skogen Jonstrup Vang og Store Hareskov grenser opp til en rekke skoger mellom Furesøen og Bagsværd Sø og skogene utgjør dermed et stort sammenhengende skogsområde.
Hareskoven er en del av parforsejaktlandskapet på Nord-Sjælland som ble oppført på UNESCOs liste over verdensarven i 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hareskoven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hareskovene fra Miljøministeriet
Hareskoven fra AOK
Vejdirektoratet

Vejdirektoratet er et dansk direktorat under Transportministeriet som har ansvar for drift og vedlikehold av statsveinettet. Vejdirektoratet står i tillegg for planlegging og anlegg av nye motorveier. Direktoratet ble opprettet 1. april 1949.


== Eksterne lenker ==
Vejdirektoratet
Dødsboskifte

Dødsboskifte eller arveoppgjør er prosessen hvor man overfører en avdød persons eiendommer til dens arvinger. I tiden fra man har en dødsattest til eiendelene er overført til arvingene så kalles boet for et dødsbo og benevnes som «(Avdødes navn)'s bo».
Noe av det første man gjør i et arveoppgjør er å avklare hvem som tar ansvar for forvaltningen av skiftet og for boets totale innhold inkludert dets gjeld, og dette bekreftes av Tingretten med en skifteattest. Det er ofte praktisk å gi en person fullmakt til å utføre avtaler for dødsboet og ordne praktiske ting.
Underveis i skiftet kan man bruke den tiden man trenger for å føre skiftet i havn. Et skifte kan være krevende, mye fordi man må håndtere både pengemessige verdier, bruksverdier og affeksjonsverdier. Hvis skiftet blir vanskelig så kan en part i skiftet kreve offentlig skifte. 
Skiftet avsluttes med at det sendes inn en arvemelding til Skatteetaten. Det er også vanlig å tinglyse de faste eiendommene som overføres.
Auction Hunters

Auction Hunters var et amerikansk dokumentarisk realityserie.
Serien hadde premiere 9. november 2010 på TV-kanalen Spike, og omhandler Allen Haff og Clinton «Ton» Jones, som reiser rundt på selvbetjente minilager-auksjoner. Hver dag er det over 10 000 auksjoner på forlatte lagerrom i USA, og Haff og Jones lever av å kjøpe opp og selge det som de måtte få tak i. Reglene for auksjonene er at man ikke kan gå inn i lagerrommet, man kan ikke røre noe, og kjøpe kun ut ifra det man ser. Man må betale kontant, og man kan maks by det beløpet man har med seg av kontanter.
Haff er andregenerasjons antikvitetshandler, mens Jones har sitt felt innen fisking, jakt, våpen og militaria. De har sin base i California.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Auction Hunters på Internet Movie Database 
Auction Hunters hos Spike
Auction Hunters hos Discovery Channel
Dino Prohic

Dino Prohic (født 5. september 1971 i Beograd i Jugoslavia (nå Serbia)) er en norsk-bosnisk journalist og forfatter som vokste opp i Bosnia-Hercegovina. 
Prohic ble utdannet som journalist ved Høgskolen i Oslo i 2001, og har siden arbeidet som journalist ved flere norske redaksjoner. I 2005 ble han fastansatt ved Lokalavisene Oslo. I 2008 ble han kommunikasjonsrådgiver i Integrerings- og mangfoldsdirektoratet (IMDi). I perioden 1995- 1998 jobbet Prohic med Nansenskolens prosjekt "Demokrati, menneskerettigheter og fredelig konfliktløsning". Fra 1998 til 2001 var han involvert i Norsk Folkehjelps mineryddingsprosjekter på Balkan (BiH og Kosovo). 
Prohic har laget flere kortfilmer og har skrevet flere bøker som er gitt ut i Bosnia og Hercegovina.


== Bibliografi ==
Bez izlaza- (Ingen utvei) Diktsamling 1995
Stranci (De fremmede), noveller 2007
Velika Prevara- Roman 2010


== Filmografi ==
Living With Danger (Zivjeti sa opasnosti) 2001
Drømmen om hjemlandet (San o domu) 2002
Kort og godt: Menneske! (Covjek, kratko i jasno) 2003
Verken her eller der (Ni tamo ni ovamo) 2004
Gjennfunnet hjem (Pronadjeni dom) 2007
Et annet Irak (Druga slika Iraka) 2008


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Liste over norske arkitekturtidsskrifter

Liste over norske arkitekturtidsskrifter omfatter arkitektur- og planleggingstidsskrifter og tidsskrifter innen beslektede fagområder, som interiør- og landskapsarkitektur.
Arkitekturfaget spenner fra arkitekturhistorie og -teori, via forvaltning og vern til nyskapende, eksperimentell arkitektur. Dette gjenspeiles i fagets tidsskrifter. De fleste inneholder en blanding av bygningspresentasjoner, arkitekturteori, -debatt og -kritikk.


== Innhold ==
Listen omfatter norske tidsskrifter som presenterer arkitekter, deres teorier og verk, byggeskikk, materialbruk og -teknologi. Listen inneholder derfor forskningstidsskrifter, nyhets-, bransje- og debattorganer, studentpublikasjoner og enkelte årbøker og serier. Listen omfatter også avsluttede tidsskrift. Internordiske fagtidsskrifter inkluderes.
Bransjepublikasjoner fra BA-næringen er relevante for arkitekturfaget hvis de legger vekt på å presentere arkitektur i tilknytning til det faget eller i det materialet bransjen beskjeftiger seg med. Tidsskrifter som har selvbyggere, hytteeiere og designinteresserte personer som målgruppe, tas med dersom de har presentasjoner av arkitektur og arkitekter som del av sin redaksjonelle profil. Likeledes inkluderes enkelte lokalhistoriske årbøker og andre serier som inneholder artikler om arkitektur utover det rent lokale, for eksempel om bygninger som har en sentral arkitekturhistorisk betydning.


== Liste over norske arkitekturtidsskrifter ==


==== Første utgave av fem norske arkitekturtidsskrifter 1883–2009 ====

		
		
		
		


== Listen omfatter ikke ==
Norske arkitekter publiserer også i utenlandske arkitekturtidsskrifter, og norsk arkitektur presenteres både i norske og utenlandske tidsskrifter. Slike tidsskrift er ikke tatt med ovenfor; og listen over norske arkitekturtidsskrifter gir derfor ikke en fullstendig oversikt over dokumentasjonen av norske arkitekters virksomhet.
Dagspresse og ukepresse har intervjuer, nekrologer og omtale av arkitekter, arkitektkontorer og arkitektur. Disse finnes i betalingsbasen Retriever (Atekst).


== Referanser og fotnoter ==


== Se også ==
Norsk kunstnerleksikon
Liste over norske tidsskrifter
Liste over norske vitenskapelige tidsskrift


== Eksterne lenker ==
NAL-bibliotekets informasjon om artikkeldatabasen ARKDOK og oversikten over norske arkitektkonkurranser i KONKDOK Arkivert 15. juni 2017 hos Wayback Machine.
Google scholar – Akademisk litteratur (gratis)
Norart – Norske og nordiske tidsskriftartikler (gratis)
RIBA Library Catalogue online (gratis)
Grensetraktaten av 1751

Grensetraktaten av 1751 også kalt Strømstadtraktaten, inngått mellom Danmark-Norge og Sverige fastla riksgrensen mellom Norge og Sverige (med Finland) fra Kornsjø i Østfold til Nesseby i Finnmark. I og med denne traktaten ble det fastslått hvordan Norge og Sverige skulle fordele det omstridte samiskbosatte området fra Femunden og nordover.
I den anledning ble det laget en særskilt del av traktaten, «Lappekodisillen», for å verne samiske rettigheter og fastsette statenes plikter. Grensen fra 1751 er fortsatt gyldig, og Lappekodicillen på visse områder fortsatt rettskraftig.


== Beskrivelse ==
Etter omfattende utredninger, for det meste under ledelse av Peter Schnitler, ble grensetraktaten undertegnet under Fredrik V 21. septemberjul./ 2. oktober 1751greg..  Det er et dokument basert på rekognoseringer, kartleggingsarbeid, målinger, funderinger og forhandlinger. Traktaten som består av 8 artikler og 2 vedlegg (kodisiller) og har dannet grunnlag for senere grenseoppganger helt til våre dager.

Art. 7 (s.21) -straff for endring av grenseforløpet, ødelegging av grenserøyser m.m. blir straffet med henging på stedet
s.22 her blir forholdene omkring lappene tatt opp, med regler for deres virksomhet
§9 (s.36) uthogging av grensegate i 16 alners bredde (10 m).
§18 regler for plassering av røys i myr (fundamentering)
§20 hovedrøysene skal være 3 alen høye (1,9 m) og 9 alen (5,7 m) i omkretsKodisill inneholder bestemmelser omkring samene (Lappekodisillen).
Kodisill av 7. oktoberjul./ 18. oktober 1751greg. beskriver selve grensa fra «Hisøe» i Nordre Kornsjø til «Fieldet Kolmisoifvi Madakietza». Grensemerke 349 Gålmesoaivi er nå også felles grensepunkt mellom kommunene Nesseby (Unjárga suohkan) og Sør-Varanger og mot Finland.Det var uenighet om hvor Idre og Særna og Lierne skulle tilhøre. Dette ble løst etter forhandlinger, slik at Särna og Idre kom til Sverige og Lierne til Norge. 
Fjellbygdene Idre og Særna hadde i praksis tilhørt Sverige siden 1644. Men tilhørigheten til Lierne var ganske åpen. Den bofaste delen av befolkningen var i hovedsak svensk, men deres kirke Sørli hørte til det norske bispedømmet, og derfor ble denne "bulken" på riksgrensen til. Basert på traktaten ble varder utplassert langs hele strekningen fra Kornsjø til Nesseby og de fleste står fortsatt i dag.


== Eksterne lenker ==
Utvalg fra grensearkiv ca. 1750 i Riksarkivet.
Pølsevogn

Pølsevogn er en vogn hvorfra det servereres varme pølser i brød. Allerede før første verdenskrig var det pølsevogner på gaten i større tyske byer som for eksempel Berlin. Grunnlaget for denne spesielle restauranttypen var oppfinnelsen av petroleumsbrenneren, som gjorde det mulig å oppvarme kar og beholdere mobilt.
Pølsevognen var opprinnelig en trekkvogn med en kobberkjele som ble varmet opp med en primusbrenner. Det var en trekasse rundt kjelen. Den inneholdt blant annet pølsebrød, som den gangen var et rundstykke. Kassen, som var hvitmalt, var montert på et understell med to store hjul og trekkstenger.
Som de første i Danmark, gav Københavns borgerrepresentasjon den 4. mars 1920 tillatelse til å selge varme pølser på gaten. Tirsdag den 18. januar 1921 ble det solgt varme pølser i brød fra i alt seks mobile pølsevogner og siden bredte pølsevognene seg til resten av landet.
Særlig mellom 1950 og 1970 hadde pølsevognene sin storhetstid. Vognene ble større og mer moderne, men tapte fra 1970 markedsandeler til stasjonære hurtigmatrestauranter. 
Pølsevognene står i dag i de fleste større danske byer. I 1970-årene var det omkring 700 pølsevogner i Danmark, men i dag er antallet nede på litt over 100. Noen pølsevogner har også endret utseende litt idet de er blitt stasjonære og er uten hjul. I København er antallet falt fra ca. 400 i 1950 til 93 i 2007 og 60 i 2010.Vognene var i gamle dager mer eller mindre drevet av selvstendig næringsdrivende, men i dag er de fleste overtatt av de store slakteriene som for eksempel Danish Crown.
En moderne pølsevogn har hjul under og er uavhengig av fast strøm- og vannforsyning, og hver 19. time lades den opp. Den har egen motor og kan pakkes sammen på 15 minutter. Pølsevognen kan også være en tilhenger, som ved flytting kan kobles til en bil med tilhengerfeste.
Det er kun København, Odense, Slagelse og Hørsholm kommuner som har holdt fast på kravet om invaliditet, samt regelen om at vognene skal kjøres i garasje hver kveld. I resten av landet er det nå mer eller mindre faste pølsekiosker som står for salget av varme pølser, det total salget er på omkring 116 millioner stk. i året. En moderne pølsevogn selger blant annet pølse i brød, kokte eller ristede wiener- og knekkpølser, franske hotdogs, hamburgere, brus og øl m.v.
Pølsevognen er også blitt en eksportvare, blant annet er det solgt over 100 til Russland og ca. 70 til Sverige.


== Se også ==
Pølsebod


== Litteratur ==
Allan Mylius Thomsen (1995). Cafe Fodkold ‑ Eventyret om den danske pølsevogn. Sommer & Sørensen. ISBN 87-90189-159. 
Indius Pedersen, En hotdog tak, BT 20/11-11.
Jacob Stenz, MJA.dk smasker sig igennem pølsepraktik, Midtjyllands Avis 28/2-11
Jesper Conrad, Mads Vangsø, Adam Duvå Hall, Skinkelingo. En pølsevognsparlør. DR Multimedia (2004) 80 sider.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den danske pølsevogn
Vejledning om egenkontrol i fødevarevirksomheder
Kulturimperialisme

Kulturimperialisme er en kulturs dominans over en annen. Kulturimperialisme kan ta form av en generell holdning eller en aktiv, formell og bevisst politikk, som inkluderer (eller er resultat av) militære handlinger. Økonomiske og teknologiske faktorer kan også spille en rolle. En metafor fra kolonialismen kan bli brukt: Det kulturelle produktet av den først verden «invaderer» og «erobrer» den lokale kulturen. I sterkere varianter av begrepet er verdensdominans (i kulturell betydning) det eksplisitte målet av at nasjonalstatene eller de multinasjonale selskapene eksporterer sin kultur. Uttrykket er til vanlig brukt på en nedsettende måte, ofte i forbindelse med en oppfordring til å avvise slik innflytelse.