jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skålformede spenner

Skålformede spenner, også kjent som ovale spenner, er en type smykker som er karakteristisk for yngre jernalder i Norden. De er bygget opp som en fibula med et halvrundt skall over bøylen. Formen kan minne om et skilpaddeskall, og de kalles da også tortoise-shaped brooches på engelsk.
De første spennene av denne typen finnes i tidlig merovingertid, da ganske små og med glatt skall. De ble etter hvert dekorert i dyrestil, noen av de tidligste får form av et krypdyrliknende dyr. Ved overgangen til vikingtiden får spennene dekor i mer konvensjonell flatedekkende dyreornamentikk. I løpet av 900-tallet  kommer de dobbeltskallede spennene, der selve spennen har glatt overflate, og et ekstra skall over med gjennombrutt dekor i sene dyrestiler.
Spennene hører sammen med datidens kvinnedrakt, serk med en fotsid overkjole festet med bånd over skuldrene. Båndene festes til forstykket av kjolen med en skålformet spenne på hver side. Midt mellom dem var det vanlig med en tredje spenne, men da av en annen type.
I Norge ble skålformede spenner blant annet produsert i Kaupangen i Skiringssal.


== Referanser ==
All the Best – The Hits

All the Best – The Hits er det femte samlealbumet til Tina Turner som ble gitt ut i 2005.


== Sporliste ==
«I Don't Wanna Fight» - 4.26
«What's Love Got to Do with It» - 3.48
«Proud Mary» - 5.26
«Open Arms» - 4.01
«Private Dancer» - 4.02
«The Best» - 5.29
«Better Be Good to Me» - 5.10
«Let's Stay Together» - 5.17
«Nutbush City Limits» - 2.57
«Missing You» - 4.39
«Complicated Disaster» - 3.42
«It's Only Love» - 3.16
«Look Me in the Heart» - 3.44
«On Silent Wings» - 4.20
«Two People» - 4.09
«Typical Male» - 4.16
«We Don't Need Another Hero (Thunderdome)» - 4.17
«What You Get Is What You See» - 4.26


== Referanser ==
Ecce Cor Meum

Ecce Cor Meum er et musikkalbum med klassisk musikk komponert av Paul McCartney, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
Komponert av Paul McCartney

«Spiritus» – 12:00
«Gratia» – 10:50
«Interlude (Lament)» – 3:56
«Musica» – 15:14
«Ecce Cor Meum» – 14:50


== Eksterne lenker ==
(en) Ecce Cor Meum på Discogs 
(en) Ecce Cor Meum på MusicBrainz 
(en) Ecce Cor Meum på MusicBrainz
Kalamdalen

Kalamdalen er en dal nær utspringet til Swatelva øverst i Swatdalen i Swat (Pakistan). Administrativt ligger dalen i Khyber Pakhtunkhwaprovinsen. Dalen er kjent for sine fosser, innsjøer, vakre grønne åser og snødekte fjell. Den ligger 270 km fra Islamabad og er et populært turistområde, velegnet for jakt og fiske, men også for fotturer i fjellet. Dalen har 160 små og store hoteller, men mistet nesten alle turistene da Taliban hadde makten i Swatdalen, noe som berørte jobbene til 20 000 personer. Veiene har ikke fast dekke, bare grus, noe som skaper store problemer for biltrafikk. Turistbransjen har derfor arbeidet for å få etablert en helikopterrute fra Islamabad til Kalam. 
Om lag 29 km fra Bahrein, om lag 2000 meter over havet, åpner dalen seg og gir plass til et lite men fruktbart platå over elva. I denne dalen kommer også elvene Ushu og Utrot inn i Swatelva. Fra Matiltan, hvor det også er et kraftverk, er det enestående vakker utsikt til Falaksir (5918 meter) og en annen topp, den er uten navn, på 6096 meter. Byen Kalam ligger om lag 100 km fra Mingora, største byen i Swat.
I dalen snakker man Kalam, et språk som også brukes av fjellfolk i Upper Dir og som derfor totalt brukes av et par hundre tusen mennesker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Film fra august 2010 som viser flommen i Kalam
Billedgalleri fra Kalamdalen hos apnaswat.com
Liverpool Sound Collage

Liverpool Sound Collage er en musikk-EP med Paul McCartney, utgitt i 2000.


== Sporliste ==
«Plastic Beetle» – 8:23 – The Beatles
«Peter Blake 2000» – 16:54 – Super Furry Animals, The Beatles
«Real Gone Dub Made In Manifest In the Vortex of the Eternal Now» – 16:37 – Youth
«Made Up» – 12:58 – The Beatles
«Free Now» – 3:29 – Super Furry Animals, The Beatles


== Eksterne lenker ==
(en) Liverpool Sound Collage på MusicBrainz
Icopal

Icopal AS (tidligere Fjeldhammer Brug AS) ble etablert i 1895. Icopal utvikler, produserer og markedsfører byggevarer som tak, piper, grunnplater, radonsperrer m.m. for boliger, bygg og anlegg.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Edward Barker

John Edward Barker (31. mai 1950 – 18. april 1997) var en engelsk tegneserietegner, best kjent for sine tegninger i International Times og The Observer på slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet, inkludert tegneserien «The Largactilites» (senere omdøpt til «The Galactilites»). Han er blitt beskrevet som «den vittigste og mest idiosynkratisk serietegneren som oppsto fra den britiske undergrunnspresse.»” Tegneseriene sine undertegnet han ganske enkelt med «Edward».


== Liv og karriere ==
Barker ble født i Birmingham, studerte ved Moseley School of Art før han ble med på et avantgardistisk kunstprosjekt, Birmingham Arts Lab. I 1969 ble han rekruttert av Graham Keen for å bli en del av redaksjonen av undergrunnsavisen International Times (IT). Her introduserte han en fast tegneserie, The Largactilites – «en samling av kjegleformede vesener som gjorde svært lite og sa enda mindre». I 1970 ble han tilbudt muligheten å tegne serier for avisen The Observer, men fikk øyeblikkelig kritikk for dens tittel, «The Largactilites» – «Largactil» (også kjent som klorpromazin eller thorazine), et legemiddel som demper psykotiske symptom ved for eksempel schizofreni). Seriens navn ble derfor endret til «The Galactilites» (som refererer til et mineral, galaktitt). Etter et par uker ble Barker fristilt fra sin kontrakt med avisen etter å ha tegnet en tegneseriestripe på fire ruter som besto utelukkende av horisontale streker. Det ble også den første tegneserien som ble trykket i «Pseuds Corner» hos vittighetsmagasinet Private Eye.Han fortsatte å arbeide for ulike undergrunns- og musikkaviser, blant annet IT og New Musical Express, men formga også en rekke musikkalbum og utga tegneseriehefter. Blant heftene var også Edward's Heave Comics, som utkom under den konservative regjeringen til Edward Heath, og Nasty Tales, utgitt sammen med Mick Farren, i 1971. Sistnevnte ble straffeforfulgt for uanstendighet, men ble til sist frikjent i 1973, den første av slike søksmål i britisk rettshistorie. Barker og Farren organiserte også Phun Citys frie festival i 1970 og utga sammen Watch Out Kids (1972), «en håndbok for ungt opprør som sporer opprinnelsen til ungdomskulturen fra Elvis og James Dean til MC5, hvite pantere og Angry Brigade.»Barker bodde senere i Cornwall og Kent inntil han døde av hjertesvikt i en alder av 46 år. Farren skrev om ham at «Edward kan ha drukket selv til døde i 1997, men han var også en av de vennligste og mest uskyldige vesener som noen gang har gått på denne jorden, noe som muligens grunnen til at den samme jorden viste seg å være for mye for ham.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Edward Barker gallery
Rodney Wilkes

Rodney Adolphus Wilkes (født 11. mars 1925, død 24. mars 2014) var en vektløfter fra Trinidad og Tobago som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Wilkes vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på andreplass i den nest letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg. Det var totalt seks vektklasser, en mer enn under de fire foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris, Los Angeles og Berlin. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Wilkes løftet sammenlagt 317,5 kilo, femten kilogram mindre enn gullvinneren Mahmoud Fayad fra Egypt som vant med 332,5 kg som var ny verdensrekord.
Han vant en gullmedalje vektløfting i fjærvekt under de første Panamerikanske leker 1951 i Buenos Aires i Argentina.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i vektløfting, fjærvekt  Trinidad og Tobago
1952  Helsingfors -  Bronse i vektløfting, fjærvekt  Trinidad og Tobago


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rodney Wilkes – Olympedia 
(en) Rodney Wilkes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rodney Wilkes – databaseOlympics.com (arkivert)
Eivind Engelstad

Eivind Stenersen Engelstad (født 21. juni 1900, død 16. februar 1969) var en norsk arkeolog og kunsthistoriker. Engelstad tok i 1934 doktorgraden i nordisk arkeologi med avhandlingen Østnorske ristninger og malinger av den arktiske gruppe. Ellers har han bl.a. utgitt Senmiddelalderens kunst i Norge ca. 1400-1535 (1936)  og Kunstindustrien, tidsmiljø, teknikk, form og dekor (1950). 
I 1948 ble han ansatt som førstekonservator ved Norsk Folkemuseums byavdeling, fra 1960-67 direktør ved Kunstindustrimuseet i Oslo, og som Statens museumsdirektør fra 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Eivind Engelstad i BIBSYS
Eivind Stenersen Engelstad hos Store norske leksikon
Liste over kardinaler utnevnt av Innocens IX

Liste over kardinaler utnevnt av Innocens IX er en liste over de to kardinalene pave Innocens IX utnevnte under konsistoriet i 1591.


== 18. desember 1591 ==
Filippo Sega
Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce d.y.


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 4. januar 2018 hos Wayback Machine.
Unplugged (The Official Bootleg)

Unplugged (The Official Bootleg) er et akustisk konsertalbum med Paul McCartney, utgitt i 1991. Albumet lå 2 uker på VG-lista og endte med 13.-plass som beste plassering. Albumet består av coverlåter av personlige favoritter fra 1950- og 1960-tallet, låter fra The Beatles og fra McCartneys solokarriere. Dette var en av de første albumene i MTV Unplugged-serien.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Paul McCartney, unntatt hvor annet er notert

«Be-bop-a-lula» (Gene Vincent/Davis) – 4:04
«I Lost My Little Girl» – 1:45
«Here, There and Everywhere» (John Lennon/Paul McCartney) – 3:16
«Blue Moon of Kentucky» (Bill Monroe) – 4:21
«We Can Work It Out» (John Lennon/Paul McCartney) – 2:48
«San Fransisco Bay Blues» (Jesse Fuller) – 3:29
«I've Just Seen a Face» (John Lennon/Paul McCartney) – 3:01
«Every Night» – 3:24
«She's a Woman» (John Lennon/Paul McCartney) – 3:39
«Hi-Heel Sneakers» (Robert Higgenbotham) – 4:08
«And I Love Her» (John Lennon/Paul McCartney) – 4:17
«That Would Be Something» – 4:02
«Blackbird» (John Lennon/Paul McCartney) – 2:09
«Ain't No Sunshine» (Bill Withers) – 4:05
«Good Rockin' Tonight» (Roy Brown) – 3:42
«Singing the Blues» (Melvin Endsley) – 3:46
«Junk» – 2:26


== Personell ==
Paul McCartney: vokal, akustisk gitar, trommer på «Ain't No Sunshine»
Linda McCartney: piano, indisk tråorgel, perkusjon, vokal
Hamish Stuart: akustisk bassgitar, akustisk gitar, vokal
Robbie McIntosh: akustisk gitar, piano, dobro, vokal
Paul «Wix» Wickens: piano, keyboard, trekkspill, perkusjon, akustisk bassgitar, vokal
Blair Cunningham: trommer, perkusjon


== Eksterne lenker ==
(en) Unplugged på Discogs 
(en) Unplugged på MusicBrainz
Liste over kardinaler utnevnt av Bonifatius VIII

Liste over kardinaler utnevnt av Bonifatius VIII er en liste over de to kardinalene pave Bonifatius VIII utnevnte under fem konsistorium i perioden fra 23. januar 1295 til 15. desember 1302.


== Mellom 23. januar og 23. mai 1295 ==
Benedetto Caetani d.y.


== 17. desember 1295 ==
Giacomo Tomasi Caetani O.F.M.
Francesco Napoleone Orsini
Giacomo Caetani Stefaneschi
Francesco Caetani
Pietro Valeriano Duraguerra


== 4. desember 1298 ==
Gonzalo Gudiel
Teodorico Ranieri
Niccolò Boccasini O.P.
Riccardo Petroni


== 2. mars 1300 ==
Leonardo Patrasso
Gentile Partino O.F.M.
Luca Fieschi


== 15. desember 1302 ==
Pedro Rodríguez
Giovanni Minio da Morrovalle O.F.M.


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 12. juli 2017 hos Wayback Machine.
Kim Seong-jip

Kim Seong-jip (født 13. januar 1919, død 20. februar 2016) var en sørkoreansk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Kim vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt opp til 75,0 kg. Det var totalt seks vektklasser, en mer enn under de fire foregående olympiske vektløftingskonkurransene. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Kim løftet sammenlagt 380,0 kilo, 10,0 kilo mindre enn gullvinneren Frank Spellman fra USA.
Fire år senere, under Sommer-OL 1952 i Helsingfors, vant han en ny bronsemedalje i vektløfting i mellomvektklassen.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i vektløfting, mellomvekt  Sør-Korea
1952  Helsingfors -  Bronse i vektløfting, mellomvekt  Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Seong-jip – Olympedia 
(en) Kim Seong-jip – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Give My Regards to Broad Street

For filmen, se Give My Regards to Broad Street (film)Give My Regards to Broad Street er et soundtrack-album av Paul McCartney, utgitt i 1984. Albumet lå 12 uker på VG-lista med 4.-plass som beste plassering. Musikere som David Gilmour fra Pink Floyd og John Paul Jones fra Led Zeppelin, medvirker på dette albumet. Filmen Give My Regards to Broad Street ble en økonomisk katastrofe, men albumet solgte godt. Både albumet og filmen ble spilt inn i perioden november 1982 til juli 1983. 


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Paul McCartney, unntatt hvor annet er notert

«No More Lonely Nights» – 5:13
«Medley» – 2:33
«Good Day Sunshine» (Lennon/McCartney)
«Corridor Music»
«Yesterday» – 1:43 (Lennon/McCartney)
«Here, There and Everywhere» – 1:43 (Lennon/McCartney)
«Wanderlust» – 4:07
«Ballroom Dancing» – 4:51
«Silly Love Songs/Reprise» – 5:27
«Not Such a Bad Boy» – 3:29
«So Bad» – 3:25
«No Values» – 4:12
«Medley» – 2:12
«No More Lonely Nights»
«For No One» (Lennon/McCartney)
«Medley» – 9:10
«Eleanor Rigby» (Lennon/McCartney)
«Eleanor's Dream»
«The Long and Winding Road» – 3:57 (Lennon/McCartney)
«No More Lonely Nights (Playout Version)» – 5:03
«Goodnight Princess» – 3:58


== Eksterne lenker ==
(en) Give My Regards to Broad Street på Discogs 
(en) Give My Regards to Broad Street på MusicBrainz 
(en) Give My Regards to Broad Street på Spotify 
(en) Give My Regards to Broad Street på AllMusic
Zhengzhou Xinzheng internasjonale lufthavn

Zhengzhou Xinzheng internasjonale lufthavn (IATA: CGO, ICAO: ZHCC) (forenklet kinesisk: 郑州新郑国际机场, pinyin: Zhèngzhōu Xīnzhèng Guójì Jīchǎng) er hovedflyplass for Zhengzhou i provinsen Henan i Folkerepublikken  Kina.
Xinzheng lufthavn ligger 37 km sørøst for Zhengzhou. Den ble åpnet 28. august 1997 som den til da 21. internasjonale lufthavn i Kina. Den ble bygd for å erstatte  Zhengzhou Dongjiao lufthavn, som ligger rett innved Zhengzhous sentrum.


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside for Zhengzhou Xinzheng internasjonale lufthavn
Abraham Charité

Abraham «Bram» Charité (født 25. august 1917 i Haag, død 26. februar 1991 i Haag) var en nederlandsk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Charité vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 82,5 kg. Det var totalt seks vektklasser, en mer enn under de fire foregående olympiske vektløftingskonkurransene. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Charité løftet sammenlagt 412,5 kilo, 40,0 kilo mindre enn gullvinneren  John Davis fra USA.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i vektløfting, mellomtungvekt  Nederland


== Eksterne lenker ==
(en) Abraham Charité – Olympedia 
(en) Abraham Charité – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
John Brownlie

John Brownlie også skrevet Brownlee (født 3. august 1857, død 18. november 1925), var en skotsk pastor og salmedikter. For salmediktningen sin fikk han et æresdoktorat fra Glas­gow Un­i­ver­si­ty i 1908. Han gav ut flere salmesamlinger, både med egne salmer og med oversettelser. I Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 er han representert med salmen «Kom, konge, kom med morgenglans» som han har skrevet etter en gresk salme.
Brownlie var pastor i Portpatrick i Skottland, og fikk etterhvert også en karriere i byens skolestyre. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 109


== Eksterne lenker ==
Profil på cyberhymnal.org
Ivan Udodov

Ivan Vasiljevitsj Udodov (russisk: Иван Васильевич Удодов; født 20. mai 1924 i Gluboky i Rostov oblast, død 16. oktober 1981) var en sovjetisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Udodov ble olympisk mester i vektløfting under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den letteste vektklassen, bantamvekt, opp til 56 kg, foran to iranske vektløftere Mahmoud Namdjou og Ali Mirzai. Udodov løftet sammenlagt 315,0 kg, 7,5 kg mer enn sølvmedaljevinneren.    
Udodov ble verdensmester  i vektløfting i vektklassen bantamvekt 1953 i Stockholm.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i vektløfting, bantamvekt (56 kg)  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Ivan Udodov – Olympedia 
(en) Ivan Udodov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vassfjellkapellet

Vassfjellkapellet er et sportskapell og leirsted i Trondheim kommune, på nordsiden av Vassfjellet mellom Tiller og Klæbu. Kapellet er eid og drevet av Trondheim kristelige studentlag (TKS), et lokallag i Norges kristelige student- og skoleungdomslag. Det er et populært leirsted for speidergrupper og andre ungdomsgrupper i Trøndelag. Kapellet ble bygget på dugnad av TKS og ble vigslet i 1974 av biskop Tord Godal. 


== Historie ==
Vassfjellkapellet ble tegnet av arkitektstudentene Steinar Romedal, Jan Oddvar Hareide, I. Tolo og O. Holen.  Byggekomiteen besto av Tormod Nødtvedt, Jan Oddvar Hareide, Kjell Egil Helgøy. Første del av hovedbygget (kapellstue, kjøkken og bad) ble tatt i bruk 16. september 1973 etter stort dugnadsarbeid fra studentene i TKS gjennom hele våren og sommeren 1973.
Selve kapellet ble vigslet av biskop Tord Godal, søndag 4. mars 1974. 
Byggetrinn 2, Annekset ble reist i perioden 1975-1977. Det var arkitekt Steinar Romedal som tegnet dette byggetrinnet. Byggetrinn 3, lederrommene og bønnerom i hovedhuset ble startet i 1977. Og siste prosjekt var å reise klokketårnet i 1980. Klokketårnet ble tegnet av arkitekt Risan.
I 2005 ble det boret ny brønn og kjøkkenet ble oppgradert for 500.000 kr.


== Bygningen ==
Kapellet består av hovedbygg med kapellstue, kjøkken, bad, hems og lederfløy med fire sengeplasser. Annekset består av 35 sengeplasser fordelt på 6 rom. 


== Adkomst ==
Den vanlige er å gå fra parkeringsplassen på Skjøla som ligger ca. 4 km etter avkjøringen fra E6 på Rv704 mot Klæbu. Det går rutebuss til Skjøla. Fra parkeringsplassen kan man følge en merket traktorsti ca. 1 km sørover før man kommer til Vassfjellkapellet.


== Eksterne lenker ==
Vassfjellkapellet.no
Trondheim kristelige studentlag
«Vassfjellkapellet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
VHF Data

VHF Data er en kommunikasjonsløsning markedsført av Telenor Maritim Radio som gir dataforbindelse ved norskekysten. Systemet benytter frekvensbåndet 156-162 MHz, og har en oppgitt rekkevidde på 50-70 km fra kysten samt 35 km fra oljeplattformer med reléstasjon.VHF data ble lansert i 2006, og full dekning langs hele kysten kom i 2007.
VHF Data finnes i to forskjellige kapasiteter: en smalbåndsversjon på 21kbit/s samt en bredbåndsversjon på 140kbit/s.VHF Data ble lagt ned 1. januar 2020.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://presse.telenor.no/PR/200605/1048383_1_1.html (pressemelding fra Telenor)
http://maritimradio.no/index.php?pid=191
http://www.racom.eu/eng/products/morse_main.html Utstyrsleverandør RACOM
Samuel Olsen Bruun

Samuel Olsen Bruun (født i Arendal omkring 1656, død 8. januar 1694 i Kragerø) var en norsk prest og salmedikter. Han var sønn av borger og handelsmann Oluf Jensen på Haavegaard i Arendal. I 1677 ble han student i Ålborg, og deretter studerte han videre til prest i København. Fra 1686 til sin død arbeidet Bruun først som residerende kapellan og deretter som sogneprest i Kragerø. Han skal ha hatt svak helse, og kjent på seg at han ikke ville leve så lenge – han døde 38 år gammel Konen Pernille Jensdatter døde i Langesund ti år senere.
Bruun diktet og oversatte salmer og ga ut salmesamlingen Den Siungende Tids-Fordrif eller Korsets Frugt. Den ble utgitt i totalt 22 opplag, det første ble utgitt i København i 1695 og det siste i Odense i 1865. Om den ble det sagt at «Hans lille Salmesamling vandt megen Yndest baade i Norge og i Danmark og er hyppig bleven optrykt, sidste Gang i 1865»Landstad moderniserte den aftensalmen han er representert med i flere salmebøker, blant annet Frikirkens Ære være Gud fra 1984 nr. 41, Nynorsk salmebok nr. 658, Landstads reviderte nr. 829, og senere i Norsk Salmebok (1985 nr. 809) og Norsk salmebok 2013 nr. 814, «Nå solen går ned».  
Han er også representert i lyrikkantologien Norsk lyrikk gjennom tusen år fra 1950 med diktet «Den bedrøvedes længsel efter en naadig bønhørelse».  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barkved, Holger (1936): «Samuel Olsen Bruun» i Soga um norsk salmesong, Stavanger : Dreyer, 225 s. ill. (bokhylla.no).
Norsk lyrikk gjennom tusen år (1950). Bind I., 2. utg. Oslo : Aschehoug, 1950, 276 s. (bokhylla.no).
Steffens, Haagen Krog (1916): Kragerø By's Historie, 1666-1916 : Jubilæumsskrift, Kristiania : Grøndahl, XVI, 504 s. ill. (bokhylla.no).
Svendsen, H. Blom (1935): Norsk salmesang: Arven fra gammel tid. Bergen s. 153-157.
Terland, Ingrid (1988): «Bruun, Samuel Olsen, ca. 1656 – 08.01.1694» i ADH-serien. 1 : Agder-forfattere gjennom tidene en bibliografi Skjønnlitterære forfattere født før 1900, s. 8-9, Kristiansand : Agder distriktshøgskole, 220 s. ISBN 8271172093 (bokhylla.no).
Øverland, O.A. (1891-1895): «Literære Forhold i Slutningen af det 17de Aarhundrede.» i Illustreret Norges Historie. 1 : Fra Enevoldsmagtens Indførelse (1660) til Norges Forening med Sverige (Novbr. 1814) Første Afdeling, Kristiania : Folkebladet, L, 1072 s. ill. (bokhylla.no).


== Eksterne lenker ==
Oppføring i Rockipedia
Rafael Tsjimisjkjan

Rafael Arkadu Tsjimisjkjan (russisk: Рафаэль Аркадьевич Чимишкян; født 20. august 1929 i Tbilisi) var en sovjetisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Tsjimisjkjan ble olympisk mester i vektløfting under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den nest letteste vektklassen, fjærvekt opp til 60 kg, foran sin landsmann Nikolaj Saksonov og Rodney Wilkes fra Trinidad og Tobago. Tsjimisjkjan løftet sammenlagt 337,5 kg, 5,0 kg mer enn sølvmedaljevinneren.    
Tsjimisjkjan ble verdensmester  i vektløfting i vektklassen fjærvekt to ganger, 1954 i Wien og 1955 i München.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i vektløfting, fjærvekt (60 kg)  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rafael Tsjimisjkjan – Olympedia 
(en) Rafael Tsjimisjkjan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rafael Tsjimisjkjan – databaseOlympics.com (arkivert)
Trofim Lomakin

Trofim Fjodorovitsj Lomakin (russisk: Трофим Фёдорович Ломакин; født 2. august 1924 i Altaj, død 13. juni 1973 i Moskva) var en sovjetisk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma.
Lomakin ble olympisk mester i vektløfting under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den tredje tyngste vektklassen, lett tungvekt opp til 82,5 kg, foran amerikanske Stanley Stanczyk og Arkadi Vorobjov fra Sovjetunionen. Lomakin løftet sammenlagt 417,5 kg, 2,5 kg mer enn sølvmedaljevinneren.    
Åtte år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, kom han på andreplass i vektklassen mellomtungvekt bak sin landsmann  Arkadi Vorobjov.
Lomakin ble verdensmester  i vektløfting to ganger, 1957 i Teheran og 1958 i Stockholm.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Gull i vektløfting, lett tungvekt (82,5 kg)  Sovjetunionen
1960  Roma -  Sølv i vektløfting, mellomtungvekt (90,0 kg)  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Trofim Lomakin – Olympedia 
(en) Trofim Lomakin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)