jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det kronistiske historieverket

Det kronistiske historieverket består av begge Krønikebøkene, Esras bok og Nehemjas bok, og er den delen av Det gamle testamente som er lettest å identifisere som en helhet, trolig fordi det er blitt ferdigredigert så sent (antagelig på 300-tallet f.Kr.) at man ikke rakk å endre det vesentlig. Navnet er avledet av navnet på Krønikebøkene (gresk kronos = tidsforløp).På sitt vis er det kronistiske historieverket en parallell til Tetrateuken («Firerboken» = 1.-4. Mosebok) og det deuteronomistiske historieverket, som begge spenner over tiden fra skapelsen og frem til skrivende stund; men hos «kronisten» (betegnelsen på kretsen som forfattet dette) oppsummeres historien fra skapelsen til Saul i rene navnelister og slektstavler. Det er tydelig at kronisten har brukt de to førnevnte historieverkene, men også tok inn annet stoff som trolig ble hentet fra prestene i Jerusalem etter fangenskapet i Babylon. Der deuteronomisten tar sikte på en redaksjon som rammer inn stoffet i dogmer, preger Tetrateuken og kronisten stoffet selv ved sine utelatelser og tilføyelser.


== Referanser ==
Jaroslava Bajerová

Jaroslava Bajerová (født 1. april 1910, død 23. august 1995) var en tsjekkoslovakisk turner. Ett av Bajerovás største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaroslava Bajerová – Olympedia 
(en) Jaroslava Bajerová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jaroslava Bajerová – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Jaroslava Bajerová – Tsjekkias olympiske komité
Anna Hřebřinová

Anna Hřebřinová (født 11. november 1908, død 6. desember 1993) var en tsjekkoslovakisk turner. Ett av Hřebřinovás største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Hřebřinová – Olympedia 
(en) Anna Hřebřinová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna Hřebřinová – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Anna Hřebřinová – Tsjekkias olympiske komité
Matylda Pálfyová

Matylda Pálfyová (født 11. mars 1912, død 23. desember 1944) var en tsjekkoslovakisk turner. Ett av Pálfyovás største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.


== Eksterne lenker ==
(en) Matylda Pálfyová – Olympics.com 
(en) Matylda Pálfyová – Olympic.org 
(en) Matylda Pálfyová – Olympedia 
(en) Matylda Pálfyová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matylda Pálfyová – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Matylda Pálfyová – Tsjekkias olympiske komité
Marie Větrovská

Marie Větrovská (født 26. juni 1912, død 21. mai 1987) var en tsjekkoslovakisk turner. Ett av Větrovskás største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Větrovská – Olympics.com 
(en) Marie Větrovská – Olympic.org 
(en) Marie Větrovská – Olympedia 
(en) Marie Větrovská – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marie Větrovská – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cz) Marie Větrovská – Tsjekkias olympiske komité
Hamat (Libanon)

Hamat er en kristen landsby i Libanon. Den omfatter det historiske byggverket Vår Frue av Nourieh. I landsbyen er også klosteret i Saint Elie, med utsikt over dalen og elven Joze, og den industrielle kystbyen Chekka.
Sayuri Yoshii

Sayuri Yoshii (japansk: 吉井 小百合, født 28. november 1984 i Chino i Nagano) er en japansk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i 2 påfølgende OL med sin olympiske debut i 2006 i Torino.


== Karriere ==
I Yoshiis verdenscupdebut i desember i 2003 i Calgary fikk hun en delt 8.-plass på 500m som beste plassering. Helgen etter i neste verdenscupstevne, skulle fremgangen fortsette med ny Junior-verdensrekord for damer på 500m. En rekord hun senere samme sesong skulle forbedre til 38,09 i Calgary.
Den japanske rekorden på 1000m damer innehas for tiden av Yoshii, med 1.14,05.
Yoshii har også flere ganger forbedret banerekorder rundt om i Japan, på sprint-sammenlagt og på distansene 500m og 1000m. 


=== Personlige rekorder ===


== Meritter ==


=== Verdensrekorder ===
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Sayuri Yoshii.


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i 2 OL (ved 5 konkurranser)

Torino 2006 på 500m og 1000m, Vancouver 2010 på 500m, 1000m og 1500m.beste resultat 5.-plass på 500m i Vancouver 2010Sprint-VM på skøyter (deltatt 6 ganger)

Salt Lake City 2005, Heerenveen 2006, Hamar 2007, Heerenveen 2008, Moskva 2009 og Obihiro 2010.beste resultat 2.-plass sammenlagt i 2010 i Obihiro.Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 4 VM (ved 7 konkurranser)

Inzell 2005 på 500m og 1000m, Salt Lake City 2007 på 1000m, Nagano 2008 på 500m og 1000m, Richmond 2009 på 500m og 1000m.beste resultat 4.-plass på 500m i Inzell 2005.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sayuri Yoshii – Olympics.com 
(en) Sayuri Yoshii – Olympic.org 
(en) Sayuri Yoshii – Olympedia 
(en) Sayuri Yoshii – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sayuri Yoshii – Speedskatingbase.eu 
(en) Sayuri Yoshii – SpeedSkatingNews.info 
(en) Sayuri Yoshii – SpeedSkatingStats.com 
(en) Sayuri Yoshii – TheSports.org 
(en) Profil på Jakub Majerski's speedskating database.
(en) Profil på ISU sine sider.
(en) Profil på SpeedSkatingResults.com
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(ja) Profil 2006 og Profil 2010 på Japans OL-komité nettsider.
(nl) Profil på Effesport.nl (ikke komplett oversikt, men noen resultater → gir feil personlige rekorder)
(en) Profil på NBC Olympics 2010
(en) Profil på BBC Sport Olympics 2010
Kiyoura Keigo

Kiyoura Keigo (født 14. februar 1850, død 5. november 1942) var en japansk politiker som ble utpekt til den 23. statsministeren for Japan i 1924.

Kiyoura var Japans statsminister fra 7. januar 1924 og til 11. juni 1924. Han var den femte sønnen til en buddhistisk prest og studerte ved den private skolen i Hirose Tanso fra 1865 til 1871. I løpet av denne tiden ble han en nær venn med guvernør Nomura Morihide og han begynte å bruke navnet «Kiyoura Keigo».I en alder av 27 år sluttet Kiyoura seg til det japanske Justisdepartementet og han satt senere som justisminister under flere statsministere. Han var en nær alliert av Yamagata Aritomo. Kiyoura ble i 1924 av keiseren utnevnt til den neste statsministeren for Japan etter at Gonnohyoe Yamamoto måtte gå av i 1924. Han ble allerede samme år erstattet av Takaaki Kato som satt i dette embetet frem til 1926. Kanskje den viktigste hendelsen i hans periode som statsminister var det kongelige bryllupet til kronprins Hirohito (den fremtidige keiser Showa) og hans forlovede Nagako Kuniyoshi, som ble avholdt den 26. januar 1924. Kiyoura døde i november 1942, da han var 92 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keigo Kiyoura – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Patrick Bond

Patrick Bond (født 1961 i Belfast, Nord-Irland) er en sørafrikansk professor og aktivist. Bond har et professorat ved universitetet i KwaZulu-Natal. Bond har vært en uttalt kritiker av ANCs politikk i Sør- Afrika siden apartheids fall, og har kritisert partiets reformer for å være for små, og for å ta for lang tid. I boken «Talk left - walk right» anfører Bond at ANC fører en politikk med radikal retorikk, som de feiler i å omsette til praktisk politikk.Høsten 2010 deltok Bond på Globaliseringskonferansen i Oslo, hvor han blant annet snakket om hvordan finanskrisen til slutt har blitt en belastning for vanlige folk.


== Referanser ==
Beijing ungdomsdagblad

Beijing ungdomsdagblad (kinesisk: 北京青年报, pinyin: Běijìng qīngnián bào, offisielt engelsk navn Beijing Youth Daily) er Den kommunistiske ungdomsligas Beijingkomités offisielle avis. Den ble etablert i 1949.


== Nettsted ==
Offisielt nettsted 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hydra Tidal Energy Technology

Hydra Tidal Energy Technology AS er en innovasjonsbedrift i Harstad som jobber med utviklingen av tidevannskraftverk. Selskapet ble grunnlagt i 2000 av gründer Svein Henriksen, som idag er direktør for forskning og utvikling i selskapet. Henriksen var lenge eneste ansatte i Hydra Tidal, men selskapet har idag en total stab seks personer. Målsetningen er salg og eksport av teknologi og installasjoner, nasjonalt så vel som internasjonalt.


== Morild II ==
Hydra Tidal har utviklet tidevannskraftverket Morild II. Dette er en fullskala prototype på et flytende tidevannskraftverk som for tiden testes ut i Gimsøystraumen i Lofoten. Kraftverket ble åpnet av tidligere olje- og energiminister Terje Riis Johansen onsdag 23.11.2010. Morild II er dermed verdens første flytende tidevannskraftverk. 


=== Teknologi ===
Morild II er bygget og satt sammen i Harstad, og har en turbindiameter på 23 meter. Rotorbladene er laget i limtre, noe som er med på å gi kraftverket oppdrift. Det er enda usikkerhet knyttet til hvor store strømmengder som kan produseres fra kraftverket, men gründer Svein Henriksen påstår at kraftverket skal kunne forsyne halve Norge med kraft. Det foreligger konkrete planer for en større utbygging i Moskstraumen i Lofoten. Den prosjekterte utbyggingen i Moskstraumen kan gi en strømproduksjon i Lofoten som er langt større enn hva regionen bruker av strøm idag.


=== Kostnader og ringvirkninger ===
De totale kostnadene til utvikling og bygging av Morild II har kommer på tilsammen 100 millioner kroner. Dette er kostnader som er ventet å gå ned når kraftverket kommer i serieproduksjon. Det er knyttet store forventninger til ringvirkningene prosjektet vil kunne føre med seg for regionen hvor krafrtverket bygges. Planen er at kraftverket skal kunne bygges i moduler, med leveranser fra ulike steder i landsdelen, og det er ventet at automatisert serieproduksjon kan gi flere hundre arbeidsplasser i Harstad. Forventningene er også store til at en utbyggning i Moskstraumen vil kunne bety store muligheter for ringvirkninger lokalt der kraftverket settes i produksjon, og det opereres med anslag på 50-60 arbeidsplasser.


=== Støtte ===
Utviklingen av prototypen har fått støtte fra det statlige Enova og Innovasjon Norge.


=== Problemer ===
I mars 2011 fant man feil på det strukturelle fagverket som var forårsaket av utmatting. Dette medførte at en del av verket falt av. Kraftverket måtte derfor tas til Svolvær i Lofoten for utbedringer. Selskapet insisterer på at de er et innovasjonsselskap, og at feil er forventet å oppstå når man driver med testing og utvikling.


=== Miljø ===
Selskapet oppgir selv at 80% av anlegget kan resirkuleres etter sin levetid på 30 år. I en studie utarbeidet i samarbeid med Høgskolen i Harstad og Kunnskapsparken Nord AS oppgis det også at produksjon av kraftverket genererer 40% av klimagassutslippene sammenlignet med produksjon av installasjoner til landbasert vindkraft.


== Referanser ==
Mor Gohjertas vei (Oslo)

Mor Gohjertas vei (1–29, 10–22) er en blindvei på Bjølsen i Oslo som går nordøstover fra krysset Maridalsveien/Sarpsborggata. Veien ble i 1947 oppkalt etter Mor Go'hjerta som hadde en matvarebutikk i området og som var så hjelpsom mot fattige at hun fikk dette tilnavnet.

Nummer 1 og 3 er to murgårder fra rundt 1870–1900. Begge er lokalt listeførte kulturminner. Bygningene hadde tidligere adresse til Maridalsveien. Nummer 3 ligger på hjørnet mot Riflegata, som går ned til Heftyeløkken.
På samme side av veien ligger to femetasjes boligblokker med nummer 11-13-15 og 17-19-21. Dette er Bjølsenhagen borettslag som er tilknyttet OBOS. Blokkbebyggelsen er fra 1957 og er tegnet av arkitekt Victor Schaulund. Opprinnelig var dette personalboliger for ansatte i Oslo Sporveier. Borettslaget består av 65 leiligheter.På den andre siden av veien ligger to femetasjes boligblokker med nummer 10-12-14 og 16-18-20. Disse tilhører borettslaget Nordvoll og er tegnet av samme arkitekt som Bjølsenhagen borettslag. Disse blokkene er imidlertid noe eldre, de var ferdigstilt i 1950 og består av 60 leiligheter.
Nummer 22 ligger i enden av veien, ved rundkjøringen og huser Akerselva sykehjem. Blokken har 10 etasjer og er fra 1958. Opprinnelig var det blant annet trygdeboliger og studentboliger i blokken, men den ble fraflyttet og bygget om til sykehjem. Sykehjemmet ble innviet i 2002.
Nummer 23 og 25-27-29 ligger på den andre siden av borettslaget Nordvoll og vender på baksiden ut mot det opparbeidede parkanlegget kalt Bjølsendumpa som ligger ved Akerselva.
Nummer 23 inneholdt tidligere Bjølsen servicesenter, men den ble solgt på 2000-tallet og rehabilitert.
I nummer 25-27-29 er det leiligheter i tillegg til at Bjølsendumpa barnehage holder til i deler av første etasje. Barnehagen har adresse nummer 29.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Mor Go'hjertas vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 367. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Mor Go’hjerta

Mor Go'hjerta (egentlig Anne Nilsen, født Anne Ellingsdatter 27. august 1829 på Jevnaker, død 13. juni 1918) var handelskvinne i Kristiania på slutten av 1800- og begynnelsen av 1900-tallet.
Anne Nilsen giftet seg 13. april 1857 med stenhugger Lars Nilsen (født 1833 i Sverige) i Vestre Aker kirke (registrert i kirkebok for Vestre Aker 1857 side 34, nr. 42). Sammen fikk de angivelig 7 barn, men hvor bare 3 av dem kom til voksenalder. Dette var en tid hvor barnedødeligheten var påtakelig; Josefine Bernadine (født 10. august 1857, døpt i Oslo domkirke 6. september samme år, registrert i kirkebok for Oslo domkirke 1857, side 45, nr. 399) Nils er registrert med fødselsåret 1859/1860, ifølge folketelling fra Vestre Aker 1865 og Halvar Theodor (født i 1865). 
I 1860 fikk de Caroline som døde i 1861. I 1864 mistet de nok et barn med navnet Caroline, bare ti dager gammelt. I 1873 dør deres datter Fanny Emilie, ett år gammel, og i 1874 dør Anne Louise, seks år og ti mnd.Frem til de omsider flyttet til Maridalsveien 242 (husnummer kom for øvrig først rundt århundreskiftet) på Sagene i 1872, bodde familien på Stranden gård i Aker sogn. Det kan se ut til at Anne bodde her frem til sin død i 1918. Hun ble enke i 1891. I folketellingen fra 1910, står sønnen Halvor oppført med samme bosted. Fra flere kilder, inkludert fra dagens slekt, startet Anne Nilsen med med stor sannsynlighet sin egen melke- og delikatesseforretning i 1875. Hennes mann ble beskrevet som med redusert helse, og hun var nødt til å finne et levebrød for seg og sine. Hun fikk sitt tilnavn da hun var raus med å gi kreditt til fattigfolk, som det var mange av i arbeiderstrøkene på Bjølsen og Sagene. Og når det viste seg at kundenes evne til å betale tilbake var mindre enn viljen til å gjøre opp, slettet hun gjerne gjelden, men fortsatte å gi betalingshenstand.I 1947 bestemte Oslo kommune at en blindvei på Bjølsen, nordover fra krysset Maridalsveien/Sarpsborggata, skulle oppkalles etter Annes tilnavn «Mor Go’hjertas vei». Det er også en barnehage i området som har fått tilnavnet.
Hun ble begravet den 18. juni 1918 på Nordre gravlund.


== Referanser ==
Springvannsdammen (dam)

Springvannsdammen er en dam på Stinta i Arendal. 
Dammen ligger ikke langt fra Stinta skole, og er et populært sted for skoleelever og barn i nabolaget, hvor de fanger fisk, rumpetroll og paddeunger. Om våren er det paddevandring og paddeparring ved dammen, noe som ofte samler mange tilskuere.
Dammen har Norges eneste viltlevende bestand av gullfisk (Carassius auratus), som ble utsatt i 1790-årene. Det er også karusser i dammen, og den rødlistede arten Småsalamander.


== Kilder ==
Nils Petter Vigerstøl, artikkel i Agderposten
Kjell Magne Olsen: Biofokus-rapport 2008-7 – Rødlistede ferskvannsorganismer i Aust-Agder – status 2008 10. desember 2008


== Se også ==
Springvannsdammen, en vei på Stinta i Arendal


== Eksterne lenker ==
Skoleutflukt til Springvannsdammen
Death Is Not Glamorous

Death is not Glamorous er et hardcore punk-band fra Oslo.


== Historie ==
Bandet begynte å spille sammen i 2004, og ga ut en demo i september 2005. Denne ble plukket opp av det amerikanske plateselskapet State of Mind Recordings og re-utgitt i 2006. I 2006 kom også bandets andre EP Undercurrents på britiske Dead And Gone Records. Bandet turnerte i Europa og USA en rekke ganger i årene 2006-2009, og ga ut fullengderen Soft Clicks i 2008. Etter en lengre pause, slapp bandet Spring Forward 
våren 2011, og turnerte Europa med det amerikanske bandet La Dispute. Bandet kansellerte sin konsert på Hevy Fest i England grunnet festivalens samarbeid med Port Lympne Zoo og mannebladet Front.


== Diskografi ==
Demo CD-R, MC, 7", CD (True North Records 2005/2007, State of Mind Recordings 2006).
Undercurrents 7", CDEP (Dead & Gone Records 2006)
Split 7" EP m/Another Year (Soulcity records 2007)
Split 7" EP m/Down & Outs (Dead and Gone Records 2007)
Wide Eyes CD (Run for Cover Records 2007)
Soft Clicks CD, LP, MC (Fysisk Format 2008, Dead & Gone Records 2008)
Spring Forward CD, LP (Fysisk Format 2011, Cobra Records 2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Death Is Not Glamorous på Discogs 
(en) Death Is Not Glamorous på MusicBrainz 
(en) Death Is Not Glamorous på Songkick 
(en) Death Is Not Glamorous på Last.fm 
(en) Death Is Not Glamorous på AllMusic 
(en) Death Is Not Glamorous på Facebook 
(en) Death Is Not Glamorous på Myspace
Norges Rytterforbund

Norges Rytterforbund ble stiftet i 1915, og er et særforbund for utøvere av ridesport. Forbundet har ca. 35 000  medlemmer og omfatter ni ulike grener: Sprangridning, dressurridning, feltritt, distanseridning, kjøring, voltige, ridning for funksjonshemmede, mounted games og islandshest. Hver gren har sitt eget grenutvalg, mens islandshest har sin egen forening. Norges Rytterforbund er tilsluttet Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og Det internasjonale ridesportforbundet, Fédération équestre internationale (FEI). Presidenten i Norges Rytterforbund er Tore Sannum. Norges Rytterforbund utgir medlemsbladet Hestesport, med åtte utgivelser i året. Hestesport har også egen nettside med nyheter fra norsk og internasjonal ryttersport.


== Eksterne lenker ==
Norges Rytterforbund
Hestesport
Det internasjonale ridesportforbundet, FEI
Norsk Islandshestforening
Shiretoko nasjonalpark

Shiretoko nasjonalpark (知床国立公園, Shiretoko Kokuritsu Kōen) er en nasjonalpark i prefekturet Hokkaidō på øya Hokkaidō i Japan. Byen fikk status som verdensarv av Unesco i 2005. Ordet "Shiretoko" kommer fra order sir etok fra språket Ainu og betyr slutten på moder jord.
Fra parken kan man se Kunashiriøyene, en del av Kuriløyene, som både Russland og Japan mener de har krav på. UNESCO mente i deres evalueringsrapport for nasjonalparken at verdensarvstatusen kunne utvides til å innbefatte Kuriløyene for å skape en verdensarv fredspark dersom Japan og Russland gikk sammen for å utbedre området.
Shiretoko halvøya er en av de mest avsidesliggende regionene i Japan, og store deler av parken er derfor kun mulig å nås til fots eller med båt. Parken er kjent for å ha Japans største populasjon av brunbjørn. Parken har fosser som stammer fra varme kilder som går under navnet Kamuiwakkafossene. Kamui wakka betyr "gudenes vann" i språket Ainu. I parken finner man også fjellet Rausu


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Shiretoko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stinta skole

Stinta skole er en grunnskole i Arendal.
Skolen ble bygget i 1958 og ligger i bydelen Stinta, og er en del av Stinta oppvekstområde. Skolen har elever fra 1. til 10. trinn. Den er regionens største med omtrent 500 elever. 
Skolen har skolefritidsordning og skolekorps (Stinta skolemusikkorps), samt svømmehall. Avdelingsleder på skolen er Reidun Pihlmann.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Utdanningdirektoratet - Stinta skole
Arkitekturåret 1950

Arkitekturåret 1950 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1950.


== Hendelser ==


== Bygninger ==
Eames House i Santa Monica, tegnet av Charles og Ray Eames ble ferdigstilt.
Hyart Theater ble bygget i Lovell, Wyoming av Hyrum "Hy" Bischoff. Hyart Theater ble tatt opp på National Register of Historic Places i 2009.


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – Patrick Abercrombie
Eckersbergmedaljen – Børge Mogensen
Royal Gold Medal – Eliel Saarinen


== Fødsler ==
31. oktober – Zaha Hadid, britisk arkitekt


== Dødsfall ==
6. februar – Nicolai Beer, norsk arkitekt (født 1885)
1. juli – Eliel Saarinen, finsk arkitekt (født 1873)
6. april – Osvald Almqvist, svensk arkitekt (født 1884)


== Referanser ==
Arkitekturåret 1953

Arkitekturåret 1953 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1953.


== Hendelser ==


== Bygninger ==


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – William Adams Delano
Royal Gold Medal – Le Corbusier


== Fødsler ==
8. april – Kjell Kosberg, norsk arkitekt
17. november – Eva Gabrielsson, svensk arkitekt
ukjent dato – David Chipperfield, engelsk arkitekt


== Dødsfall ==
15. september – Erich Mendelsohn, tysk arkitekt (født 1887)
2. juni – Henrik Bull, norsk arkitekt (født 1864)


== Se også ==
Arkitekturåret 1954

Arkitekturåret 1954 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1954.


== Hendelser ==
Richard Buckminster Fuller tok patent på sine geodetiske kupler.


== Bygninger ==
Le Corbusier ferdigstilte kapellet Notre Dame du Haut i Ronchamp, Frankrike


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – ikke utdelt
Prix de Rome – Robert Venturi
Royal Gold Medal – Arthur George Stephenson


== Fødsler ==
28. mars – Kim Herforth Nielsen, dansk arkitekt
22. mai – Tone Lindheim, norsk landskapsarkitekt
26. september – Kristin Jarmund, norsk arkitekt


== Dødsfall ==
28. mars – Kaare Klint, dansk arkitekt (født 1888)
Arkitekturåret 1955

Arkitekturåret 1955 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1955.


== Hendelser ==


== Bygninger ==


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – Willem Marinus Dudok
Prix de Rome – Ngo Viet Thu
Royal Gold Medal – John Murry Easton


== Fødsler ==
25. februar – Enric Miralles, spansk (katalansk) arkitekt (død 2000)
14. april – Robert Couturier, fransk arkitekt og interiørdesigner, designer av Cuixmala
2. juli – Francine Houben, nederlandsk arkitekt
17. november – Amanda Levete, britisk arkitekt
desember – Dave Vikøren, norsk møbeldesigner og interiørarkitekt, professor ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen
Miroslav Grčev, makedonsk arkitekt og grafisk designer
Alan Powers, britisk moderne arkitektur- og designhistoriker


== Dødsfall ==
7. februar – Carl Rubin, israelsk arkitekt født i Galicia (født 1899)
16. april – George Howe, arkitekt og pedagog fra USA (født 1886)
29. november – Rene Paul Chambellan, arkitektur-billedhugger fra USA (født 1893)


== Referanser ==
Arkitekturåret 1958

Arkitekturåret 1958 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1958.


== Hendelser ==
Verdensutstillingen i Brussel fant sted i tidsrommet 17. april til 19. oktober.


== Bygninger ==
Atomium i Brussel ble ferdigstilt til verdensutstillingen.
Kulturhuset i Helsingfors tegnet av Alvar Aalto ble ferdigstilt.
Palácio da Alvorada i Brasília tegnet av Oscar Niemeyer ble ferdigstilt.


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – John Wellborn Root
Royal Gold Medal – Robert Schofield Morris


== Fødsler ==
14. juni – Kjetil Trædal Thorsen, norsk arkitekt


== Dødsfall ==
18. mars – Magnus Poulsson, norsk arkitekt (født 1881)
17. juni – Wells Coates, canadisk-britisk arkitekt (født 1895)
5. november – Edvard Heiberg, norskfødt dansk arkitekt og motstandmann (født 1897)