jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Luxembourg under Sommer-OL 1900

Luxembourg under Sommer-OL 1910. Én sportsutøver fra Luxembourg deltok i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris, Michel Théato som vant maratonøvelsen.
Det ble lenge antatt at Théato var fransk, først mot slutten av 1900-tallet ble det kjent at han faktisk var fra Luxembourg. Dermed er han den første olympiske medaljevinneren fra Luxembourg. I IOKs medaljedatabase var han tidligere registrert som deltaker for Frankrike, men dette ble endret i juli 2021 slik at Théato nå er oppført som gullmedaljevinner for Luxembourg.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Luxembourg under Sommer-OL 1900: Resultater og profilside Arkivert 4. mars 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Verdensrekordhistorikk på 5000 m hurtigløp skøyter menn

Oversikt over utviklingen av verdensrekorder på 5 000 m hurtigløp for menn som er godkjent av International Skating Union:

* = Godkjent av ISU først i 1955.


== Eksterne lenker ==
5000m Men World Record Progression på International Skating Unions nettsider
Utviklingen av Verdensrekordene 1880–2015 – Menn 5 000 m på skoyte.klubb.nif.no
(en) Evolution of the world record 5000 meters Men på SpeedSkatingStats.com
Sagaen om forbundsfellene

Sagaen om forbundsfellene, tidligere Sambandsmennenes saga (norrønt Bandamanna saga) er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Miðfjörður ca. 1050–1055 og handler om Oddr Ófeigsson og faren Ófeigr Skíðason. Sagaen er kort, og har blitt beskrevet som «eit av dei største kunstverka i den islandske sogelitteraturen», og som den eneste komedie blant sagaene.Odd har vunnet mye rikdom, men står i fare for å miste denne gjennom juridiske renkespill, satt i scene av en gruppe på åtte høvdinger, som er tittelens «sambandsmenn». Odd berges to ganger av farens veltalenhet og lovkyndighet. «Hovuddelen i soga og det mest originale er hendingane på Alltinget, der Ófeigs fantastiske retorikk sigrar i dei mest vonlause situasjonar.» Ofeig gjør seg først til venns med hver enkelt av de åtte - med smiger og smisking, før han deretter spiller dem ut mot hverandre.Sagaen er kjent fra håndskriftet Möðruvallabók fra ca 1340. Det er skrevet på 1200-tallet; en forkortet versjon er kjent fra 1400-tallet. Med sin satire over rettsvesenet har sagaen noen fellestrekk med Soga om Ølhette.Verket er utgitt på riksmål i Sigrid Undsets oversettelse: Sambandsmændenes saga (1923), senere Sambandsmennenes saga. Den er oversatt til nynorsk som Soga um Ofeig den Sløge ved Gustav Indrebø (1920) og som Soga om sambandsmennene ved Hallvard Magerøy (1956, 1976). Magerøy tok også sin doktorgrad på verket. Siste norske utgave Sagaen om forbundsfellene ved Arnhild Mindrebø i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Se også ==
Tåtten om Odd Ofeigsson, med den samme hovedpersonen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

heimskringla.no, dansk fulltekst
Løvenørn

Løvenørn var en dansk adelsslekt tilhørende sverd- og lavadelen. Slekten er utdødd.


== Våpenskold ==
Skjoldet delt av gull og rødt ved et nedadvendt sverd. I 1. felt oppreist blå løve som holder sverdet. I 2. felt en kronet dobbeltørn i gull. På den kronede hjelm en åttetakket stjerne i gull mellom to jernkledte armer som hver svinger en nedadvendt sabel. 


== Familiemedlemmer ==
Slektens stamfar geheimeråd Poul Vendelbo Løvenørn, ble i 1711 opptatt i adelstanden med det ovennevnte våpen. 
Hans sønn, konferensråd Frederik de Løvenørn (1715-1779) var far til generaladjutant og premiermajor Ditlev Løvenørn (1743-1788) og til kontreadmiral Poul de Løvenørn (1751–1826). Sistnevntes sønn, ministerpresident ved de frie hansasteder og generalkonsul i Hamburg, geheimelegasjonsråd, kammerherre Frederik Ernst Vendelbo de Løvenørn (1789–1849), ble far til slektens siste mann, gesandt i Wien og Petrograd, Poul Ludvig Ernst de Løvenørn (1839-1922).


== Referanser ==
Loreen

Lorine Zineb Nora Talhaoui (født 16. oktober 1983 i Åkersberga i Stockholms län), mer kjent under artistnavnet Loreen (tidligere også Lorén), er en svensk sanger og produsent. Hun deltok i 2004 i svenske Idol.
Loreen vant Melodifestivalen 2012 med sangen «Euphoria» og representerte Sverige i Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Aserbajdsjan. Loreen vant konkurransen med 372 poeng. Rekorden i antall poeng før poengsystemet ble endret i 2016 var på 387, som Alexander Rybak fikk i 2009 med låta «Fairytale». Hun slo den gamle rekorden i antall tolvere, som Rybak hadde før henne. Hun fikk 18 tolvere.
Hun gikk til andre sjansen i  Melodifestivalen 2017 med sangen «Statements». Denne hadde hun skrevet sammen med Anton Hård af Segerstad, Joy og Linnea Deb, som også skrev  Heroes, som Måns Zelmerlöw vant Eurovision Song Contest 2015 med.


== Diskografi ==
Album

2012 - Heal
2017 - RIDEEP

2017 - NUDESingler (utvalg)

2011 - «My Heart Is Refusing Me»
2011 - «Sober»
2012 - «Euphoria»
2012 - «Crying Out Your Name»
2012 - «My Heart Is Refusing Me» (album versjon)
2013 - «We Got the Power»
2015 - «I'm in It With You»
2015 - «Under ytan»
2017 - «Statements»
2017 - «Body»
2017 - «Jungle» (med Elliphant)
2017 - «71 Charger»
2017 - «Hate the Way I Love You»
2017 - «Ride»
2019 - «Walk with Me»
2019 - «Fiction Feels Good»
2021 - «Sötvattentårar»Utmerkelser

Gaygalan 2013 - "Årets svenska låt" («Euphoria»)
Gaygalan 2012 - "Årets svenska låt" («My Heart is Refusing Me")
Marcel Bezençon Award - "Press Award" (Melodifestivalen 2012)
Marcel Bezençon Award - "Artistic Award" (Melodifestivalen 2012)
Marcel Bezençon Award - "Artistic Award" (Eurovision Song Contest 2012)
Marcel Bezençon Award - "Composer Award" (Eurovision Song Contest 2012)
Rockbjörnen 2012 for "Bästa svenska låt" («Euphoria»)
Rockbjörnen 2012 for "Bästa kvinnliga liveartist"


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Loreen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Loreen på Internet Movie Database 
(en) Loreen hos The Movie Database 
(en) Loreen på Apple Music 
(en) Loreen på Discogs 
(en) Loreen på MusicBrainz 
(en) Loreen på SoundCloud 
(en) Loreen på Spotify 
(en) Loreen på Songkick 
(en) Loreen på Last.fm 
(en) Loreen på Genius — sangtekster 
(en) Loreen på AllMusic 
Loreen på Twitter 
Loreen på Facebook 
Loreen på Instagram 
Loreen på YouTube 
Loreen på Myspace
Sommerhielm

Sommerhielm, opprinnelig von Sommer, er en dansk og norsk adelsslekt. Slekten ble i 1764 adlet med rittmester Otto von Sommer, som deretter het Otto von Sommerhielm. Hans sønn var statsminister Mathias Sommerhielm. Slekten er idag utdødd.


== Historikk ==
Otto Mathias von Sommer kom i 1748 i dansk militærtjeneste, hvor han steg i gradene. Han ble i 1764 adlet med navnet Sommerhielm. Dette var en berikelse av navnet Sommer. Han giftet seg med Anne de Leth, datter av generalløytnant Mathias de Leth til Sanderumsgård og Cathrine Hevedig Brockenhuus von Löwenhielm. Hun nedstammet fra både ny og gammel adel.
Deres eneste sønn var Mathias Otto Leth von Sommerhielm eller bare Mathias Sommerhielm. Han var tre ganger gift, men hadde ingen barn.


== Våpen og slagord ==
Blasonering: Skjoldet er delt av blått og rødt med i 1. felt tre sølv liljer og i 2. felt en gull krone med tre blad og to perler.
Som ridder av Serafimerordenen hadde Mathias Sommerhielm valgspråket «Semper idem» (alltid den samme).


== Se også ==
Danske adelsslekter
Norske adelsslekter


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
H. Storck: Dansk Vaabenbog, København 1910
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener, København 1973


== Eksterne lenker ==
Bilde av Sommerhielms våpen Arkivert 3. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Maleri av Mathias Sommerhielm
Gyldenpalm

de Gyldenpalm var en dansk og norsk adelsslekt med opprinnelig navn Hagerup. Hans Hagerup ble den 23. februar 1781, noen dager etter sin død, tatt opp i den dansk-norske adelsstanden. Dette gjorde likeledes hans barn og etterkommere adelige. Slekten døde ut med Hans Hagerup de Gyldenpalms sønnesønn, diplomat Andreas Dedekam Hagerup de Gyldenpalm (1777–1832).
Den danske adelshistorikeren Albert Fabritius anså adelskapet til Gyldenpalm (og Anker) som å være «solgt» av kongen, det vil si tildelt mot innbetaling av betydelige beløp til kongens privatkasse «partikulærkassen» .


== Våpenskjold ==
Ved adlingen fikk slekten et skjold med gull skjoldbord og skjoldet kvadrert med hjerteskjold; 1. og 4. felt blått med en gull krone, 2. og 3. felt sølv med et rødt mantuakors, hjerteskjoldet har gull skjoldbord og er rødt med to krysslagte gull palmegrener. Hjelmen har krone og hjelmtegnet er to krysslagte gull palmegrener. Skjoldholdere er en naturfarget ulv og en naturfarget gaupe, begge tilbakeseende.
Skjoldets kors og krone er fra Hagerups slektsvåpen, mens hjerteskjoldets våpen og hjelmtegnet er et såkalt talende våpen for Gyldenpalm.


== Litteratur ==
Bernt Moe: «Familien Gyldenpalm», Tidsskrift for den norske Personalhistorie, 1. hefte, Christiania 1840, side 63 ff
A. Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
H. Storck: Dansk Vaabenbog, København 1910
Albert Fabritius: Danmarks Riges Adel, København 1946, side 57
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener, København 1973
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976) med Hagerups slektsvåpen
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978


== Eksterne lenker ==
Bilde av slekten de Gyldenpalms våpenskjold
Estadio Universitario

Estadio Universitario er en stadion som tilhører Universidad Autónoma de Nuevo León, som befinner seg i San Nicolás de los Garza i den meksikanske delstaten Nuevo León. Stadionet åpna 30. mai 1967 og har i dag en kapasitet på 42 00o tilskuere. Kapasiteten under VM var på 52 000. Det er hjemmebanen til blant annet fotballaget Tigres de la UANL. Stadionet har kallenavnet El Volcán («Vulkanen»).
Estadio Universitario var en av areanaene under Fotball-VM 1986. Det hevdes at den berømte «bølgen» på tribunen ble oppfunnet på dette stadionet under 1–1-kampen mellom Mexico og Argentina 18. september 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Estadio Universitario på Tigres de la UANLs hjemmesider
Christian Henrik Hoff-Rosencrone

Christian Henrik Hoff-Rosencrone, baron  (født 25. februar 1768 i Holsten, død 5. november 1837 i København) var friherre til Rosendal og kammerherre hos kong Christian Frederik.Han var sønn av sekondløytnant Hans Edward von Hoff (1730–1779) og Cathrine Koppe og nedstammet fra en slekt som på 1600-tallet var innvandret til Danmark fra Bøhmen. Hans farfar var Christian von Hoff (1690-1746) (mor: Cathrine von Horn) og hans farmor var Maria Margrethe Londemann af Rosencrone (1711-62), en halvsøster av den barnløse utenriks- og statsminister Marcus Gerhard Londemann de Rosencrone til Rosendal og en datter av sogneprest og godseier Edvard Londemann af Rosencrone (1680-1749) og 1. hustru Marie Christine Pedersdatter Wielandt (+ 18. mai 1721), som han hadde blitt gift med i 1706. Sognepresten ble andre gang gift i 1737 med Anna Christine Nyegaard (1711-43), enke etter biskop Marcus Müller (1684-1731), og med henne ble han far til ovennevnte Marcus Gerhard Londemann de Rosencrone (1738-1811), som ble gift i 1773 med Agnete Marie Hielmstierne (1752-1838). 
Han valgte den militære løpebane, og avanserte gjennom forskjellige grader til major i det holstenske infanteriregiment. I 1808 ble han forflyttet til Norge, og i 1812 fikk han tillatelse til å bære navn og tittel baron av Hoff-Rosenkrone til Baroniet Rosendal, som han hadde arvet. I kong Christian Frederiks korte regjeringstid, ble han utnevnt til kammerherre.


== Ekteskap ==
Han var gift tre ganger, først med Dorothea Elisabeth Sophie Schow (1774–1806), datter av oberst Jørgen Schow og Anna Sophie von Scheel, deretter med Cecilie Hoff (døpt 2. mai 1785 i Halden; + 1816) , datter av generalmajor Engelbret v. Hoff, kommandant på Bergenshus, og til sist den 31. januar 1817 på Rosendal med Karen Henriette Fleischer (1786–1861), datter av Herman Reinhold Fleischer og Marte Finde Astrup. Med sistnevnte fikk han barna:
Agnete Marie Hoff-Rosencrone (1817–1890)
Sophie Cecilie Hoff-Rosencrone (1819-1890)
Edvardine Reinholdine Hoff-Rosencrone (1820–1901)
Marcus Gerhard Hoff-Rosencrone til Rosendal (1823–1896)
Hermann Reinhold Hoff-Rosencrone til Rosendal (1829–1900)Hoff-Rosencrone var boksamler og filantrop, og Henrik Wergeland skrev et dikt om ham for å minnes hans arbeide til fordel for ubemidlede, både overfor studenter og almuen generelt. Annet vers lyder:

Den gamle Bonde, haard og rusom Folgefonden, græder nu;
thi død er Rosenkrone.
Han seer mod næste Aar med Skræk;
thi hvo skal nu, naar Han er væk,
den strenge Fogd forsone?

Hoff-Rosencrone døde i København i 1837, og ble begravet i Holmens kirkes korsurtegård9. Den eldste sønnen Marcus Gerhard arvet sin far, og bodde på Rosendal med sin ugifte bror og søstre.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Danmarks Adels Aarbog 1988–1990, København 1991
Estadio Morelos

Estadio Morelos er et fotballstadion i Morelia i den meksikanske delstaten Michoacán. Det åpna 9. april 1989 og har en kapasitet på 41 500 tilskuere, noe som gjør det til landets sjuende største stadion. Det er oppkalt etter frigjøringshelten José María Morelos y Pavón. Stadionet er hjemmebanen til Monarcas Morelia.


== Eksterne lenker ==
Estadio Morelos Arkivert 7. mars 2012 hos Wayback Machine. hos World Stadiums
Farlig farvann

Farlig farvann er en norsk action-thrillerfilm fra 1995, regissert av Lars Berg.


== Handling ==
Et sett håndjern klappes over hendene på Falken (Nils Ole Oftebro), en langtidsfange med flere væpnede ran på samvittigheten. Han skal overføres til strengere soning. Hodet er nesten glattbarbert, ansiktet uttrykksløst. Falken er lei fengselslivet og vil ut, bli fri. Og han har planer om å gjøre nettopp det, koste hva det koste vil...


== Mottakelse ==
VG, Dagbladet og Dagsavisens anmelder ga filmen terningkast fire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig farvann på Internet Movie Database 
(no) Farlig farvann i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Farlig farvann hos Filmfront 
(no) Farlig farvann på NRK TV 
(sv) Farlig farvann i Svensk Filmdatabas 
(en) Farlig farvann på Rotten Tomatoes
Kjeld Nuis

Kjeld Nuis (født 10. november 1989 i Zoeterwoude, Zuid-Holland) er en skøyteløper fra Nederland.
Han debuterte i verdenscupløpene på skøyter på Hamar den 21. november 2009 i B-gruppa på 1 500 meter, hvor han vant med tiden 1.46,90 og rykket opp i A-gruppa til neste løp som gikk i Calgary. Der satte han personlig rekord på 1 500 meter med 1.44,43, men der ble han ikke bedre enn nr 13 blant 20 løpere.
Nuis ble den første til å vinne den nye sammenlagt cupen i verdenscupen på skøyter Grand World Cup i sesongen 2011/12.
Han er tildelt Oscarstatuetten for 2019 for sin verdensrekord på 1 500 meter i verdenscupfinalen 2018/19.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert per 10. mars 2019.


== Meritter ==


=== Verdensrekorder ===
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Kjeld Nuis.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2020/21.

Sort-markert rubrikk = ikke avholdt konkurranser for sesongen.
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kjeld Nuis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Kjeld Nuis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kjeld Nuis – Olympics.com 
(en) Kjeld Nuis – Olympic.org 
(en) Kjeld Nuis – Olympedia 
(en) Kjeld Nuis – Speedskatingbase.eu 
(en) Kjeld Nuis – SpeedSkatingNews.info 
(en) Kjeld Nuis – SpeedSkatingStats.com 
(nl) Kjeld Nuis – TeamNL.org 
(en) Kjeld Nuis – TheSports.org 
Kjeld Nuis på Twitter
«PyeongChang 2018 : Speed Skating Athlete Profile – Kjeld Nuis» (engelsk). pyeongchang2018.com. Arkivert fra originalen (.htm) 6. februar 2018. Besøkt 21. april 2018. 
(en) Kjeld Nuis på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Kjeld Nuis (gammel) og (ny) på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Kjeld Nuis på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Kjeld Nuis på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(nl) Kjeld Nuis på Effesport.nl (noen resultater, ikke komplett som gir feil personlige rekorder -oversikt)
(en) Profil og resultater på www.OSTA.nlBilder(en) Bilder av Kjeld Nuis på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Downtown Manhattan Heliport

Downtown Manhattan Heliport (IATA: JRB, ICAO: KJRB), også kjent som Downtown Manhattan/Wall St. Heliport, er en helikopterplass ved Pier 6 lokalisert i East River, Manhattan, New York. 
Helikopterplassen åpnet 8. desember 1960 og har i dag regelmessig trafikk til Newark Liberty International Airport, Teterboro Airport, Morristown Municipal Airport og andre flyplasser i New York-regionen, samt flyvninger for sightseeing. Nærmeste stasjon på New Yorks undergrunnsbane er South Ferry - Whitehall Street.
Cañón del Sumidero

Cañón del Sumidero er en smal og dyp canyon fem kilometer for Tuxtla Gutiérrez i den meksikanske delstaten Chiapas. Veggene er på det meste over 1000 meter høye. I bunnen går elva Grijalva, som er over 250 meter dyp. Formasjonsprosessen starta for omkring 35 millioner år siden. Området har vært nasjonalpark siden 1980. Dene dekker et areal på 21 789 hektar.
Canyonen er et viktig landemerke i Chiapas, og er blant annet avbilda i delstatens våpen. Den er et populært turistmål, og det går båtturer langs elva fra Chiapa de Corzo. Langs ruta er det en rekke spesielle fjellformasjoner, og man ser vanligvis krokodiller.


== Eksterne lenker ==
(en) Cañón del Sumidero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cañón del Sumidero – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tavurvur

Tavurvur er en aktiv stratovulkan nær Rabaul i provinsen East New Britain i Papua Ny-Guinea. Den ligger i den østre delen av Rabaulkalderaen. Den er 223 meter høy. Den hadde sitt siste utbrudd i januar 2009.


== Eksterne lenker ==
Tavurvur hos Volcano World
Sarkis

Sarkis (egentlig Sarkis Zabunyan, født 26. september 1938 i Istanbul) er en tyrkisk-armensk konseptkunstner, som siden 1962 har bodd og arbeidet i Paris.Han er utdannet fra Mimar Sinan-universitetet i Istanbul. Etter at han flyttet til Paris vant han tidlig – i 1966, en pris ved Parisbiennalen for unge kunstnere. Han var lærer ved École supérieure des arts décoratifs de Strasbourg fra 1980 til 1990. Hans debututstilling var i hjembyen i 1960, og hans første utstillinger i utlandet var i Paris 1967 og i Götbeborg 1968. Siden 1971 har han stilt ut over hele Europa, og han deltok i kollektivutstillingen «Møter med Munch» på Henie Onstad kunstsenter i 2005. Han mottok Grand prix National de sculpture i 1991.

Sarkis begynte som maler, og arbeidet fra 1969 med installasjoner. Siden 1997 har han arbeidet med videokunst.Han har bidratt til Skulpturlandskap Nordland med den hus-lignende installasjonen «Dager og netter» i Hadsel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sarkis Zabunyan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sarkis på Internet Movie Database
Lee Jung-hee

Lee Jung-hee (født 22. desember 1969 i Seoul) er en sørkoreansk politiker og en av tre partiledere i nyetablerte Det forente framskrittspartiet. Lee har sin politiske bakgrunn fra Demokratisk arbeiderparti, ett av de tre partiene som slo seg sammen til Det forente framskrittspartiet.


== Referanser ==
Ekari

Ekari (mee), også kjent som ekagi eller kapauku, er et trans-ny-guinea-språk som snakkes av rundt 100 000 mennesker (1985) ved Panaisjøene i Papua-provinsen i Indonesia.


== Eksterne lenker ==
Ekari hos Ethnologue
Park Se-il

Park Se-il (født 12. mai (Månekalender 4. april) 1948 i Seoul, død 13. januar 2017 i Seoul) var en sørkoreansk politiker og var siden 13. februar 2012 partileder i K-partiet, et nyetablert sørkoreansk politisk parti som stiller til valg i parlamentsvalget 11. april 2012. Park var leder i den konservative tenketanken Hansun Foundation. Han satt som parlamentsrepresentant for det konservative Det store nasjonalpartiet i Sør-Koreas nasjonalforsamling mellom 2004 og 2005.
Sim Dae-pyung

Sim Dae-pyung (født 7. april 1941 i Gongju i Sør-Chungcheong i det daværende japanskokkuperte Korea) er en sørkoreansk politiker og partileder i Frihetspartiet. Partiet ble etablert den 1. februar 2008 av Lee Hoi-chang, tidligere leder og presidentkandidat for Det store nasjonalpartiet, som en reaksjon på at Lee ikke ble nominert til partiets presidentkandidat i 2008.
Sim var parlamentsmedlem for People First Party fra 2006 og leder for samme parti fra 2007 fram til det ble innfusjonert i Frihetspartiet i 2008.
Estadio Tecnológico

Estadio Tecnológico er et stadion i Monterrey i den meksikanske delstaten Nuevo León. Det åpna 17. juli 1950 og tilhører universitetet Tecnológico de Monterrey. Det er hjemmebanen til fotballaget CF Monterrey. Det har en kapasitet på 32 854 tilskuere.
Stadionet var en av arenaene under VM i fotball 1986.


== Eksterne lenker ==
(en) Estadio Tecnológico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gemma McCluskie

Gemma McCluskie (født i 1983 i London, myrdet i mars 2012) var en britisk skuespillerinne. I 2012 ble McCluskie myrdet og hennes kropp ble funnet i en kanal i London. Hennes bror Tony ble dømt for drapet på henne. McCluskie er mest kjent for sin rolle som Kerry Skinner i BBC sin såpeoperaserie EastEnders, som hun var med i sesongen 2000–2001. 
McCluskie forsvant fra sitt hjem i Øst-London den 29. februar 2012. Det ble først antatt at hun sist hadde blitt sett i sitt hjem av broren Tony i løpet av ettermiddagen, men videre undersøkelser avdekket at hun hadde blitt sett på handletur rundt kl. 20:00 som kvelden 1. mars. Skuespillere som Martine McCutcheon, Brooke Kinsella og Natalie Cassidy som spilte med McCluskie i TV-serien EastEnders, la ut meldinger på twitter om hennes forsvinning i håp om å få informasjon om hvor hun befant seg. Den 5. mars organiserte to av McCluskies fettere et søk sammen med 100 frivillige for å finne henne. En hodeløs overkropp av en kvinne ble funnet i Hackney 6. mars 2012. Den 9. mars 2012 kunngjorde politiet at kroppen var formelt identifisert som McCluskie. Den 10. mars 2012, ble Tony McCluskie offisielt siktet for drapet på søsteren. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gemma McCluskie på Internet Movie Database
Estadio Víctor Manuel Reyna

Estadio Víctor Manuel Reyna er et fotballstadion i Tuxtla Gutiérrez i den meksikanske delstaten Chiapas. Det ble bygd i 1982 og har i dag en kapasitet på 31 500 tilskuere. Det er hjemmebanen til Jaguares de Chiapas.


== Eksterne lenker ==
(en) Estadio Víctor Manuel Reyna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stadionets historie på Jaguares de Chiapas' offisielle hjemmesider