jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Enan

Enan (Enaälven) er en elv i vestre Jämtland, en av Indalsälvens kildeelver. Dens lengde er ca. 60 km. Enan har kildene i nordskråningen til Sylan og forlater Norge etter 330 meter. Den går først nordvestover mot  norskegrensen og renner der over en strekning på 372 m i Norge (63°08′26″N 12°05′24″Ø), før den renner tilbake til Sverige og forsetter nordover. Litt lenger nord løper den sammen med Rangla som kommer fra Norge. Etterhvert snur Enan skarpt i retning nordøst, krysser Europavei 14 ved Enkroken og løper sammen med Visjöån, som kommer fra nordvest. Deretter renner den østover og krysser Europavei 14 på nytt ved Enafors for til slutt å munne ut i Ånnsjön ved Handöl. 
Da Armfeldts karolinerne i januar 1719 gikk sin dødsmarsj over fjellet fra Norge, hugget man hull i isen på Enan for å se i hvilken retning vannet rant – ettersom i den retningen befant redningen seg. Men få orket å ta seg helt fram til Ånnsjön og Handöl der et monument er rest til minne om hendelsen.


== Referanser ==
Karl Reverud

Karl Reverud (født. 19. oktober 1948) er en fiktiv person skapt av Tore Ryen, og som spilles av Nils Henning Vogt. Reverud opptrer i de norske situasjonskomediene Mot i brøstet (1993–1997), Karl & Co (1998–2001) og Karl III (2009), samt videoutgivelsen Tusenårsfesten (2000). 
Karl er en veldig amper og opprørt mann som blir veldig lei og forbannet på sine naboer: Ulf Rasch Ludviksen (Knut Lystad), Ruth Frandsen (Grethe Kausland), og Daniel Gasman Smestad (Harald Heide-Steen jr.). Karl har hjemmekontor og er selvstendig næringsdrivende. Etter å ha mistet jobben sin som økonom starter han eget konsulentfirma ved navn K-Consult, og ender opp som svært suksessfull. 

I Karl III har Karl Reverud tjent seg rik på svenskehandel og blitt mangemilliardær på nettopp dette.
C/o Segemyhr

C/o Segemyhr (uttales «Care of Segemyhr») er en svensk situasjonskomedie som gikk på TV4 fra 1998 til 1999 og fra 2003 til 2004. Serien var en svensk versjon av norske Mot i brøstet, og manuset var skrevet av Fredrik Lindström og Eric Haag.


== Eksterne lenker ==
(en) C/o Segemyhr på Internet Movie Database
Kloster Grafschaft

Kloster Grafschaft befinner seg i Grafschaft i byen Schmallenberg i Hochsauerlandkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Klosteret ble grunnlagt i 1072 av Kölns erkebiskop Anno II von Köln som et Benediktinerabessi oppkalt etter  martyren Alexander av Rom.
I den første tiden orienterte det seg etter Clunyreformen. Etter en nedgangsperiode ble det på 1500-tallet reformert innenfor rammene av Bursfeldekongregasjonen. Økonomisk opplevde det et oppsving på 1600-tallet, som på 1700-tallet la grunnlaget for byggingen av et nytt kloster. Klosteret ble nedlagt under sekulariseringen i 1804, men er siden 1948 blitt tatt i bruk av nonneordenen De barmhjertige søstre av St. Borromäus, som bruker det som sitt moderhus. Ordenen driver Spesialsykehuset Kloster Grafschaft som lungespesialist-klinikk.
Wormbach

Wormbach er en Ortsteil i bykommunen Schmallenberg i Hochsauerlandkreis i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Wormbach var tidligere en selvstendig kommune. Den ble innlemmet i Schmallenberg den 1. januar 1975.
Niederhessen

Niederhessen er en historisk benevnelse på et område i det nordlige Hessen eller Nordhessen. Betegnelsen oppstod i middelalderen om det såkalte «nedre fyrstedømmet» (Niederfürstentum) Landgrevskapet Hessen, som ble utskilt fra «overfyrstedømmet» (Oberfürstentum) grevskapet Ziegenhain (Oberhessen). Det omfattet området nedenfor elvene Fulda og Eder, landskapet Schwalm, elvene Werra og Oberweser, med sete i Kassel, såvel som byene Homberg, Melsungen og Rotenburg an der Fulda.
Etter delingen av Landgrevskapet Hessen i kjølvannet av bortgangen til Landgreven Philipp av Hessen i 1567, ble området kjernelandet til det nye Landgrevskapet Hessen-Kassel.
Valbert

Valbert er en Ortsteil i bykommunen Meinerzhagen i Märkischer Kreis i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Valbert var tidligere en selvstendig kommune. Den ble innlemmet i Meinerzhagen den 1. januar 1969. Valbert og  Meinerzhagen utgjorde frem til 1975 Amt Valbert.
Cocabamba (distrikt)

Cocabamba er et distrikt i provinsen Luya i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktet Yambrasbamba i nord, til distriktet Pisuquia i øst, til provinsen Chachapoyas i sør og til distriktene María, Santo Tomás og San Francisco del Yeso og til regionen Cajamarca i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010503 og hovedstaden er Cocabamba.
Distriktet ble opprettet den 5. februar 1861.


== Landsbyer i distriktet Cocabamba ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
INEI: Dispositivo Legal de los Distritos
Pueblos del Peru: Cocabamba Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Colcamar (distrikt)

Colcamar er et distrikt i provinsen Luya i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktet Inguilpata i nord, til provinsen Chachapoyas i øst, til distriktene Tingo og Longuita i sør og til distriktet Ocumal i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010504 og hovedstaden er Colcamar.
Distriktet ble opprettet den 5. februar 1861.


== Landsbyer i distriktet Colcamar ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
INEI: Dispositivo Legal de los Distritos
Pueblos del Peru: Colcamar
Conila (distrikt)

Conila er et distrikt i provinsen Luya i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til provinsen Utcubamba i nord, til distriktene Luya Viejo, Santa Catalina og Luya i øst, til distriktene Lonya Chico og Ocalli i sør og til distriktet Camporredondo i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010505 og hovedstaden er Cohechan.
Distriktet ble opprettet den 5. februar 1861.


== Landsbyer i distriktet Conila ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
INEI: Dispositivo Legal de los Distritos
Pueblos del Peru: Conila Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Inguilpata (distrikt)

Inguilpata er et distrikt i provinsen Luya i regionen Amazonas i Peru. Distriktet grenser til distriktet Lonya Chico i nord, til provinsen Chachapoyas i øst, til distriktet Colcamar i sør og til distriktene Ocalli og Ocumal i vest. Distriktets nasjonale statistikkode er 010506 og hovedstaden er Inguilpata.
Distriktet ble opprettet den 21. oktober 1942.


== Landsbyer i distriktet Inguilpata ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
INEI: Dispositivo Legal de los Distritos
Pueblos del Peru: Inguilpata
Yoann Kowal

Yoann Kowal (født 28. mai 1987) er en fransk langdistanseløper innen friidrett og terrengløp. Han er fransk mester på 1500 meter og i terrengløp, og har en bronse fra EM innendørs i 2009.


== Karriere som junior ==
Kowal deltok ved junior-VM i friidrett 2006 i Beijing. Her kom han på niendeplass i kvalifiseringsheatet, med tiden 8.58,74, og nådde ikke finalen. Willy Rutto Komen vant gullet i denne øvelsen.Året etter deltok han ved U23-EM i friidrett 2007 i Debrecen, der han vant sitt kvalifiseringsheat, med ny personlig rekord på 8.36,11, men endte sist av de som fullførte finalen. Han løp på 9.41,75 og endte på 11.-plass.


== Karriere som senior ==
I 2008 ble han fransk mester på 1500 meter, men greide ikke å kvalifisere seg til Beijing-OL. Året etter markerte han seg internasjonalt, da han fikk bronse på 1500 meter ved EM i friidrett innendørs 2009 i Torino, bak Rui Silva og Diego Ruiz. Han deltok også ved U23-EM i friidrett 2009 i Kaunas, der han kom på sjetteplass. Ved Lag-EM i friidrett 2009 kom han på tredjeplass på 1500 meter, igjen slått av Silva og Ruiz. Han ble også fransk mester i terrengløp, lang løype, dette året.
I 2010 deltok han ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der han kom på femteplass, og IAAF Continental Cup i Split, der han kom på syvendeplass. Som i 2008 ble han fransk mester på 1500 meter.
Han deltok ved EM i friidrett innendørs 2011, der han ble slått ut i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen. Ved VM i friidrett 2011 ble han slått ut i semifinalen på 1500 meter.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 nådde han finalen på 3000 meter, og endte på tiendeplass med tiden 7:47,81.
I det franske mesterskapet i 2017 tok han gull på 3000 m hinder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Yoann Kowal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yoann Kowal – Olympics.com 
(en) Yoann Kowal – Olympic.org 
(en) Yoann Kowal – Olympedia 
(en) Yoann Kowal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Yoann Kowal – Frankrikes olympiske komité 
(en) Yoann Kowal – World Athletics 
(fr) Yoann Kowal – Fédération française d athlétisme 
(en) Yoann Kowal – Diamond League 
(en) Yoann Kowal – Track and Field Statistics 
(fr) Offisiell hjemmeside
(en) Profil hos European Athletics
(fr) Profil hos FFA
Elroy Gelant

Elroy Gelant (født 25. august 1986) er en sørafrikansk friidrettsutøver, som løper mellom- og langdistanseløp.


== Karriere ==
Gelant fikk bronse på 5000 meter ved Sommeruniversiaden 2009 i Beograd i Serbia, bak Halil Akkaş og Piedra Bayron.
Han deltok ved VM i friidrett 2011, men kvalifiserte seg ikke til finalen på 5000 meter der. Tiden hans var 13.48,33.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 nådde han finalen på 3000 meter. Der løp han på ny sørafrikansk rekord, med tiden 7:48,64, og kom sist i mål i finalen, og endte på 12.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elroy Gelant – Olympedia 
(en) Elroy Gelant – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elroy Gelant – World Athletics 
(en) Elroy Gelant – Diamond League 
(en) Elroy Gelant – Track and Field Statistics
Gargina

Gargina er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Middelsstore stjertvinger. Bakvingen har to stjerter, den forreste er kort og tann-lignende, den bakerste lengre og tynn. Hos hannene er oversiden metallisk blå eller blåfiolett, vingespissen er bredt brun, noen ganger er hele forvingen brun. I forvingen er det en oval, lysbrun grop. Hunnene er brune, av og til med blå metalliske skjell på bakvingen. Undersiden er lyst brunlig med en brun tverrstripe og en oransje flekk ved bakhjørnet.


== Utbredelse ==
Disse artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Paraguay i sør.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger (Theclinae)
stamme Eumaeini Doubleday, 1847
Tmolus-gruppen – Neotropisk
slekten Gargina Robbins, 2004
Gargina caninius (Druce, 1907)
Gargina emessa (Hewitson, 1867)
Gargina gargophia (Hewitson, 1877)
Gargina gnosia (Hewitson, 1868)
Gargina humber (Schaus, 1902)
Gargina panchaea (Hewitson, 1869) – usikker plassering
Gargina thoria (Hewitson, 1869) – usikker plassering
Gargina thyesta (Hewitson, 1869)
Gargina sp. – ubeskrevet art


== Eksterne lenker ==
(en) Gargina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gargina hos NCBI 
(en) Kategori:Gargina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gargina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Gargina i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Gargina
Butterflies of America – Gargina gargophia [1]
Butterflies of America – Gargina gnosia [2]
Søren H. H. Larsen

Søren H. Hagerup Larsen (født 9. juni 1920 i Kristiania, død 30. august 1997) var en norsk fysiker som arbeidet med måling av ozonlaget.Etter Einar Tønsberg og Kaare Langlo sine målinger med Dobson-instrument over Tromsø i 1937, og Sigurd Einbu og sønnen Per sine over Dombås fra 1940-46, ble Larsen den tredje ozonmåler i landet da han i 1948 målte  over Longyearbyen, og arbeidet (under veiledning av Kaare Langlo) med ytterligere måling over Tromsø, ga Larsen en cand.real. 1950 fra Universitetet i Oslo.  Larsens målinger fra Svalbard i 1951 varierte annerledes enn de andre gjorde på Antarktis noen år senere. Han fortsatte like godt med en dr.philos. 1958 på avhandlingen A study of atmospheric ozone, men under ozonpionér Gordon M. B. Dobson ved Oxford University, selv om han var amanuensis ved Nordlysobservatoriet i 1955, etterfulgt av et stipendiat fra NAVF som muliggjorde oppholdet i Oxford. Med doktorgraden i lomma var han universitetslektor og førsteamanuensis i Oslo fra 1959 til 1987, dog avbrutt da han dro til USA for å oppholde seg ved University of Chicago 1962-63, der han studerte ozonmåling ved hjelp av satellitt.  Året efter var han ved National Center for Atmospheric Research i Boulder 1963-64.
I 1968 gjorde han de første forsøk med ballong. For nevnte NAVF var han seniorforsker fra 1987 til 1990. Larsen mottok diplom på Ozonsymposiet i Göttingen 1988, og vant sågar Framkomiteens Nansenbelønning på 15 000 kroner i 1989.  I 1993 mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull. Ikke uventet ble han medlem av den internasjonale ozonkommisjon i 1970 og satt der til 1976.


== Referanser ==
Georg Wetzell

Georg Wetzell (født 5. mars 1869 i Frankfurt am Main, Hessen, død 3. januar 1947 i Augsburg, Bayern) var en tysk general og sjef for den militære overkommandoen Truppenamt i Weimarrepublikken. Han var avdelingsleder ved hærens overkommando under første verdenskrig og arbeider som rådgiver i Nanjing etter at han pensjonerte seg fra militæret.
Wetzell gikk inn 1. oktober 1889 som Fahnenjunker i et ingeniørregiment i Metz. Her ble han 18. november året etter utnevnt til fenrik og 22. august 1891 utnevnt til sekondløytnant. Han ble da overført til Vereinigte Artillerie- und Ingenieurschule.
Som major ble han 22. mars 1913 ble han overført til generalstaben ved III armekorps som assistent for øverstkommanderende, og tjenestegjorde her ved utbruddet av første verdenskrig. Fra 5. mars 1915 fungerte han som leder av korpsets generalstab, og fra 1916 ble han overført til hærens overkommando som avdelingsleder for operasjonsavdelingen. For sin innsats under planleggingen av felttoget i Italia ble han 11. desember 1916 tildelt Pour le Mérite. 1. november 1917 ble han tildelt ordenens ekeløv. Mot slutten av krigen var han generalstabssjef for Femte armé.
Han gikk inn i det nyopprettede Reichswehr etter krigen og var inspektør for Reichswehrs sambandsstyrker fra 1921 og ble 1. desember 1923 utnevnt til generalmajor. Han var sjef for Truppenamt 1925 til 1926 og ble 1. februar 1927 utnevnt til generalløytnant og tjenestegjorde i stabsfunksjoner til han gikk av med pensjon i oktober samme år. Han ble da utnevnt til General der Infanterie. Fra 1930 tilbrakte han fire år i Nanjing som militær rådgiver for den kinesiske regjeringen og den kinesiske hæren, innenfor den sino-tyske samarbeidsavtalen (1911–1941).
Fra oktober til desember 1942 arbeidet han som redaktør for Militär-Wochenblatt som var et ledende tysk militært fagtidsskrift, og på denne tiden hadde blitt et offisielt organ for Wehrmachts ledelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Akten der Reichskanzlei, de tyske statsarkivene
Biografi
Biografi på www.lexikon-der-wehrmacht.de
Joel Courtney

Joel Courtney (født 31. januar 1996 i Monterey, California) er en amerikansk skuespiller.


== Tidlig liv ==
Courtney vokste opp i Moscow i Idaho, hvor begge foreldrene er lærere på en privatskole i byen. Han har tre eldre søsken, to brødre ved navn Caleb og Josh, samt søsteren Chantelle (som er den aller eldste i søskenflokken).


== Karriere ==
Courtney kom inn i skuespillerlivet via sin bror, som bodde i Los Angeles og satset på en skuespillerkarriere. Da Joel var 14 var han med broren på en skuespillertime, og han likte det så godt at han bestemte seg for å gi det en sjanse selv. Han gikk på opptaksprøve for en reklamefilm og håpet med det å tjene 100 dollar.
En castingagent rådet ham imidlertid til å gå på en opptaksprøve for en topphemmelig J.J. Abrams-film. Dette viste seg å være Super 8. Courtney fikk hovedrollen som Joe Lamb, filmen ble en kjempesuksess og han fikk sitt gjennombrudd i sin aller første film.
I 2013 spiller han Tom Sawyer i en ny versjon av eventyret om Tom Sawyer & Huckleberry Finn, romanklassikeren av Mark Twain. Jake T. Austin spiller Huckleberry Finn. Han spiller tvillingbroren til Isabelle Fuhrman i The Between i 2012. Han har også fått en viktig rolle i skrekkfilmen Mercy med blant andre Chandler Riggs og Dylan McDermott. Denne filmen er basert på en novelle av Stephen King. I tillegg spiller han i Dear Eleanor (2014), der han igjen spiller mot Isabelle Fuhrman. Jessica Alba og Luke Wilson er andre som er med i filmen. I 2018 spiller han Lee Flynn, en av hovedrollene, i den romantiske komedien The Kissing Booth.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
2011 : Super 8 ... Joseph "Joe" Lamb
2013 : The Between ... Nick Madsen
2014 : Sins of Our Youth ... David
2014 : Mercy ... Buddy Bruckner
2015 : Tom Sawyer & Huckleberry Finn ... Tom Sawyer
2016 : Dear Eleanor ... Billy Hobgood
2016 : Replicate ... Zach Henderson
2016 : The River Thief ... Diz
2016 : Don't Let Me Go ... Nick Madsen
2017 : F*&% the Prom ... Cole
2018 : The Kissing Booth ... Lee Flynn


=== Fjernsyn ===
2011 : R.L. Stine's The Haunting Hour ... John Westmore
2012 : Rogue ... Griffin Jones
2015 : The Messengers ... Peter Moore
2016 : Agents of S.H.I.E.L.D. ... Nathaniel Ma


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Joel Courtney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joel Courtney på Internet Movie Database 
(sv) Joel Courtney i Svensk Filmdatabas 
(da) Joel Courtney på Filmdatabasen 
(da) Joel Courtney på Scope 
(fr) Joel Courtney på Allociné 
(en) Joel Courtney på AllMovie 
(en) Joel Courtney hos Rotten Tomatoes 
(en) Joel Courtney hos The Movie Database
Rausteinshytta

Rausteinshytta er et utfartssted på Totenåsen i Innlandet. Hytta ligger 820 moh.
Den er et av de mest benyttede turmål på Totenåsen. Hytta eies og driftes av Orienteringslaget Toten-Troll, som på dugnad har enkel servering lørdager og søndager i skisesongen samt enkelte søndager på høsten.


== Historikk ==

Den første Rausteinshytta som ble bygget sto ferdig i 1964 og brant ned 4. mars 1976. 
Hytta ble bygget opp igjen og innviet i november samme året. Etter kraftig uvær med lynnedslag over store deler av Totenåsen 5. juli 2016 brant hytta på nytt ned. Et lynnedslag i strømtrafoen som forsyner hytta ble truffet og førte til ulmebrann som la hytta i ruiner i løpet av få timer. 
Ny moderne hytte ble åpnet 16. juni 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Orienteringslaget Toten-Trolls nettside om Rausteinshytta Besøkt 8. februar 2021
Paderborn erkebispedømme

Paderborn erkebispedømme er et katolsk erkebispedømme i de tyske delstatene Nordrhein-Westfalen, Niedersachsen og Hessen med sete i Paderborn. Det var bispedømme fra 799 til 1802, og igjen fra 1821 til 1930. I 1930 ble det opphøyd til erkebispedømme. Fra 1281 til 1802 var Fyrstbispedømmet Paderborn også en stat innenfor det hellige romerske rike av den tyske nasjon.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Archdiocese of Paderborn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mental Helse

Mental Helse er en medlemsorganisasjon for mennesker med psykiske helseproblemer, pårørende og andre interesserte. Organisasjonen har 19 fylkeslag og 260 lokallag over hele landet. Mental Helse har om lag 7500 medlemmer.
3. september 1978, under Øystein Vinje sin ledelse ble «Norsk Forening For Mental Helse» stiftet. Øistein Vinje ble foreningens første leder – 150 mennesker deltok. Økonomien var vanskelig de første årene. I 1981 ble det bevilget penger fra sosial og helsedepartmentet. I 1983 kom Norsk Forening for Mental Helse på statsbudsjettet og det ble avsatt midler til kampanjen «Snakk om det: Nerver». I 1984 ble Lars Nygaard valgt som organisasjonens første landssekretær. På slutten av 1980-tallet ble det vanskelig økonomi igjen: kun en stilling i Skien. I 1991 blir Einfrid Halvorsen ansatt som daglig leder og senere som generalsekretær. Mental Helse Norge flyttet til Frogner gård i Skien. Under Einfrid Halvorsen sin ledelse ble foreningen for alvor en kraft å regne med. I 1992 skiftet Norsk Forening for Mental Helse navn til Mental Helse. Samme år ble Hjelpetelefonen opprettet som følge innsamlede midler fra Nrk sin årlige TV-aksjon.
Organisasjonen utgir bladet Sinn & Samfunn, og deler hvert år ut Åpenhetsprisen på Verdensdagen for psykisk helse 10. oktober. Landsleder er Jill Arild og nestleder er Bente Holm Mejdell. Generalsekretær er Linda Berg-Heggelund og kommunikasjonssjef er Kristin Bergersen.
Organisasjonen har bidratt til opprettelsen av flere landsdekkende lavterskeltilbud for mennesker som trenger støtte i hverdagen. Det mest kjente er trolig Hjelpetelefonen, en døgnåpen telefontjeneste for de som ønsker noen å prate med. Som en videreføring av denne er nett-tjenesten sidetmedord.no kommet på plass for å møte dem som synes det er lettere å skrive enn å prate om vanskelige ting.
I tillegg har organisasjonen opprettet en telefontjeneste rettet mot arbeidslivet, Arbeidslivstelefonen.

Mental Helse står også bak ungdomsprogrammet Venn1, et undervisningsprogram for ungdom om det å håndtere psykiske helseproblemer.
Sinn & Samfunn er et medlemsblad for foreningen, men det er også mulig å tegne abonnement. Bladet utkommer 5 ganger årlig. Redaktør er Grethe Ettung.


== Fylkeslag ==
Mental Helse Nordland ble stiftet 12.12.1979 og er et fylkeslag av Mental Helse.Mental Helse Nordland er en frivillig organisasjon for alle mennesker med psykiske helseproblemer, pårørende og andre interesserte.
Foreningen arbeider for økt åpenhet, forebygging av psykiske helseplager og et bedre helsetilbud. Brukere og pårørende har erfaring og kunnskap om psykisk helse som vi vil formidle til offentlige myndigheter, fagmiljøer, organisasjoner og enkeltpersoner.
Foreningens leder er Andreas Lund


== Se også ==
Mental Helse Ungdom
Verdensdagen for psykisk helse
Arbeidslivstelefonen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Mental Helse
Aries Merritt

Aries Merritt (født 24. juli 1985) er en amerikansk hekkeløper. Han er regjerende USA-mester og verdensmester innendørs på 60 meter hekk.


== Karriere som junior ==
Merritt gikk ved University of Tennessee, og vant NCCA-mesterskapet i 2006, på 110 meter hekk. Da løp han på 13,21, og slo med det Greg Fosters forrige stevnerekord fra 1978. Han ble utnevnt til «NCAA All-American» syv ganger, og satte til sammen 14 skolerekorder, mesterskapsrekorder og banerekorder. I 2005, mens han gikk på University of Tennessee ble han tildelt både «Ed Murphey Award» og «Most Valuable Track Athlete Award».
Han vant gull på 110 meter hekk ved junior-VM i friidrett 2004 i Grosseto i Italia, foran Dayron Robles og Kevin Craddock.


== Karriere som senior ==
Ved IAAF World Athletics Final 2008 kom han på fjerdeplass, og ved VM i friidrett 2009 greide han ikke å kvalifisere seg til semifinalen.
I 2011 nådde han finalen på 110 meter hekk ved VM i friidrett i Daegu. Han vant sitt innledningsheat med tiden 13,36, og kom på tredjeplass i sitt semifinaleheat. I finalen greide han bare 13,67, og endte på femteplass. Landsmannen Jason Richardson vant gull i denne øvelsen.
Ved VM i friidrett innendørs 2012 vant han gull på 60 meter hekk. Han løp på 7,44.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aries Merritt – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aries Merritt – Olympedia 
(en) Aries Merritt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aries Merritt – USAs olympiske komité 
(en) Aries Merritt – World Athletics 
(en) Aries Merritt – Diamond League 
(en) Aries Merritt – USATF 
(en) Aries Merritt – Track and Field Statistics