jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eugene Fama

Eugene Francis «Gene» Fama (født 14. februar 1939) er professor i økonomi ved universitetet i Chicago. Fama er særlig kjent for sine arbeider innen finans, ikke minst porteføljeteori og prising av verdipapirer. Fama er anerkjent som en av de fremste økonomer innen sitt fag og mottok Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 2013.


== Utdannelse og karriere ==
Eugene Fama avla en bachelorgrad ved Tufts University i 1960, deretter en master of business administration og en doktorgrad ved University of Chicago Booth School of Business i 1964. Doktoravhandlingens tema var «The Behavior of Stock Market Prices».
Han har vært ansatt ved University of Chicago siden 1963, fra 1968 som professor i finans.
Han har skrevet to bøker og publisert over 100 artikler i vitenskapelige tidsskrifter.


== Økonomiske teorier ==
Den kjente hypotesen om effisiente markeder blir ofte knyttet til Fama. Denne hypotesen sier at det ikke er mulig å forutse hvordan prisen på et verdipapir vil utvikle seg i fremtiden, fordi all relevant informasjon er reflektert i markedskursene på ethvert tidspunkt. Man skiller i blant mellom sterk, halv-sterk og myk markedseffisiens. En sentral konsekvens dersom hypotesen stemmer er at prisutviklingen fremover ikke kan "spås" ved hjelp av tidligere utvikling.
Fama har også utviklet den såkalte Fama-French-modellen, som brukes til å analysere avkastningen på ulike aksjer, basert på ulike egenskaper ved selskapene som har utstedt dem. Den opprinnelige modellen inneholdt tre faktorer: selskapets størrelse, forholdet mellom markedsverdi og bokført verdi av egenkapitalen i tillegg til såkalte fra kapitalverdimodellen, som angir i hvor stor grad bransjen til selskapet varierer i takt med de generelle konjunkturene.


== Publikasjoner ==


=== Bøker ===
The Theory of Finance (med Merton Miller). 1972. Holt, Rinehart and Winston. ISBN 0030867320
Foundations of Finance: Portfolio Decisions and Securities Prices 1976. New York: Basic Books ISBN 0465024998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eugene Fama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eugene Fama på Internet Movie Database 
(en) Eugene F. Fama Arkivert 12. desember 2012 hos Wayback Machine. Hjemmeside ved University of Chicago
(en) John Cassiday: Interview with Eugene Fama The New Yorker
Mauro Fiore

Mauro Fiore (født 1964 i Marzi i Italia) er en italiensk-amerikansk filmfotograf.


== Biografi ==
Mauro Fiore ble født i Italia, før familien emigrerte til USA i 1971. Han studerte ved Columbia College i Chicago og gikk ut med en BA i 1987. Etter studiene jobbet Fiore i Europa, før han slo følge med studiekompisen Janusz Kamiński til Hollywood. Mens Kamiński jobbet seg opp som sjefsfotograf, jobbet Fiore for han som gaffer og lyssetter. I 1993 ble Kamiński sjefsfotografen til Steven Spielberg, og Fiore fulgte med som ansvarlig lyssetter og andre-kameramann. Fiore jobbet også under John Schwartzman på Michael Bay-filmene The Rock og Armageddon.
Siden 1995 jobbet han også som sjefsfotograf, men i hovedsak på mindre filmer, før han fikk sitt gjennombrudd i 2000 med Janusz Kamińskis regidebut, Lost Souls. Etter dette har han jobbet med bl.a. Michael Bay (igjen), Renny Harlin og Joe Carnahan. 
Fra oktober 2007 til februar 2008 jobbet Fiore på James Camerons Avatar. Fiores arbeid utgjorde 30% av den ferdige filmen. Han vant Oscar for beste kinematografi for arbeidet.


== Utvalgt filmografi ==
2000: Lost Souls – Regi: Janusz Kamiński
2000: Get Carter – Regi: Stephen T. Kay
2001: Driven – Regi: Renny Harlin
2001: The Center of the World – Regi: Wayne Wang
2001: Training Day – Regi: Antoine Fuqua
2003: Tears of the Sun – Regi: Antoine Fuqua
2005: The Island – Regi: Michael Bay
2006: Smokin’ Aces – Regi: Joe Carnahan
2007: The Kingdom – Regi: Peter Berg
2009: Avatar – Regi: James Cameron


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mauro Fiore på Internet Movie Database 
(sv) Mauro Fiore i Svensk Filmdatabas 
(da) Mauro Fiore på Filmdatabasen 
(da) Mauro Fiore på Scope 
(fr) Mauro Fiore på Allociné 
(en) Mauro Fiore på AllMovie 
(en) Mauro Fiore hos The Movie Database 
Mauro Fiore bei cinematographers.nl
Elissar Zakaria Khoury

Elissar Zakaria Khoury (arabisk: إليسار زكريا خوري) (født 27. oktober 1972 i Deir el Ahmar i Libanon), kjent som Elissa (arabisk: إليسا) er en libanesisk sanger. Hun har vunnet flere arabiske og internasjonale priser, og hun var den første libanesiske musikeren som vant World Music Award i 2005 og 2006 for bestselgende album i Midtøsten. Khoury omtales ofte er som «Queen of Romance» og «Queen of Feelings». .


== Biografi ==
Elissar Zakaria Khoury har libanesisk far og syrisk mor. Hun vokste opp i  Bekaadalen i Libanon. Hun tok en grad i statsvitenskap fra det libanesiske universitetet. Hun er maronittisk katolikk. Elissas far, Zakaria Khoury, som studerte og lærte arabisk litteratur, døde av kreft i 2004. Hun har 3trebrødre og to søstre. Broren Kamel Khoury er DJ.


== Eksterne lenker ==
(en) Elissa (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elissar Zakaria Khoury på Internet Movie Database 
(en) Elissar Zakaria Khoury på Discogs 
(en) Elissar Zakaria Khoury på MusicBrainz 
(en) Elissar Zakaria Khoury på Spotify 
(en) Elissar Zakaria Khoury på Songkick 
Elissar Zakaria Khoury på Twitter 
Elissar Zakaria Khoury på Facebook 
Elissar Zakaria Khoury på Instagram 
Elissar Zakaria Khoury på YouTube
Kenneth Jonassen

Kenneth Jonassen (født 3. juli 1974 i Herning) er en dansk badmintonspiller. Han tok i 2008 EM-gull på hjemmebane, og har også en rekke mindre internasjonale titler. Jonassen var tatt ut til å representere Danmark under Sommer-OL 2008, der han røk ut i andre runde mot Lee Hyun-il fra Sør-Korea. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Jonassen – Olympedia 
(en) Kenneth Jonassen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kenneth Jonassen – BWF (bwf.tournamentsoftware.com) 
(en) Kenneth Jonassen – BWF (bwfbadminton.com) 
(en) Kenneth Jonassen – TheSports.org
Przemysław Wacha

Przemysław Wacha (født 31. januar 1981 i Głubczyce) er en polsk badmintonspiller. Hans største internasjonale triumf er en bronsemedalje i EM i 2008 som gikk i Danmark. Wacha var tatt ut til å representere Polen under Sommer-OL 2008, der han røk ut i tredje runde mot Bao Chunlai fra Kina. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Przemysław Wacha – Olympedia 
(en) Przemysław Wacha – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Przemysław Wacha – Polens olympiske komité 
(en) Przemysław Wacha – BWF (bwf.tournamentsoftware.com) 
(en) Przemysław Wacha – BWF (bwfbadminton.com) 
(en) Przemysław Wacha – TheSports.org
Sandnes Turnforening

Sandnes Turnforening er den største turnforeningen i Sandnes kommune.


== Historie ==
Turnforeningen ble stiftet 3. desember 1890 av Ingebret Mossige, Reiar Kluge, J. Sørbø, O. Anfindsen og O. J. Ikdal.


== Formål ==
Turnforeningens formål er å drive idrett organisert i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF).
Arbeidet skal preges av frivillighet, demokrati, lojalitet og likeverd. All foreningens aktivitet skal bygges på grunnverdier som idrettsglede. Helse og ærlighet.


== Konkurransegrener ==
Sandnes Turnforening konkurrerer i flere grener i Norges Gymnastikk- og Turnforbund sin regi. Blant annet Turn menn, Turn kvinner og troppsgymnastikk. Foreningen har hevdet seg i norgestoppen i alle grenene.
Innen turn har Sandnes Turnforening bl.a hatt OL vinner Nils Voss som var med på å skaffe gullmedalje til Norge i Olympiaden i Stockholm i 1912. 


== Turnhallen ==
Det første treningslokale til Sandnes Turnforening var Sandnes Forsamlingslokale. Dette ble leid frem til 1912 da Sandnes Turnforening fikk lokalet i gave fra kommunen. Bygget ble da omdøpt til "Turnhallen". I 1956 ble Sandnes kommune interessert i Turnhallen som lå i Langgaten 78 og 80 på grunn av gateregulering. De inngikk da en avtale med Sandnes Turnforening der den Langgaten 78 og 80 ble byttet mot tomten Langgaten 91 samt 200 000. I 1959 startet byggingen av den nye turnhallen, og 11. juni 1960 åpnet turnveteranen Martin O. Anfindsen den nye Turnhallen. 
I september 2010 flyttet Sandnes Turnforening inn i ny turnhall i Vågen i Sandnes. Denne ligger i forbindelse med Vågen videregående skole og er spesielt tilrettelagt for turn.


== Kilder ==

Turnforenings hjemmeside
Sandnes Turnforening 1890-1990 100 år.
Frank Znort Quartet

Frank Znort Quartet (FZQ) er et jazz/punk-storband fra Oslo. De er kjent for å ha holdt konsert hver søndag siden starten i 1998. 
De begynte å holde søndagskonserter på St. Hallvards bistro i Gamlebyen, men flyttet etter hvert konsertene til Grønlandshagen. Midt på 2000-tallet spilte de en kort periode på Café Con Bar. Siden 2007 har de hatt sine opptredener på BLÅ. Da konsertsteder var pålagt stengt for publikum under Koronapandemien ble konsertene fortsatt gjennomført hver søndag og direkte-strømmet på internett. 
FZQ har aldri vært en kvartett og består i dag av 18 faste musikere og et stadig økende antall gjesteartister. 
Det er blitt laget to filmer om og med bandet. I 2005 kom dokumentaren Tamburinmannen, regissert av Kari Anne Moe, om FZQs tamburinspiller og sanger Willy Shanty, hans reise tilbake til fødelandet Uganda og hans mor. I 2007 kom Gunnar Knutsens dokumentarfilm Folkefor som tar for seg hele historien bak FZQ.
FZQ har gitt ut tre studioalbum, det siste "Perler Fra Svin", et dobbeltalbum, er innspilt i Abbey Road Studios. 
På hver konsert lodder de også ut tre eksemplarer av foregående søndags konsertopptak (ca. 500 fullverdige CD album er utgitt pr. 16. februar 2014). 
Bandet har i gjennomsnitt 30 000 tilskuere pr. år fordelt på 52 søndager.


== Diskografi/Studioalbum ==
«Perler Fra Svin»  (album, Frank Znort Records 2012 / Nordic Records)
«Kjönsliga Kalsonger» (album, Znort Records 2007)
«Frank Znort Quartet» (album, Znort Records 2002)


== Turnéer ==
FZQ har i alle sine aktive år søkt å gjennomføre turnéer/turer til uvanlige destinasjoner. Omsetningen har i alle år blitt satt til å finansiere dette, fremfor å lønne medlemmer.

1999: Tenerife
2001: Cuba
2003: Gambia
2004: England, nærmere bestemt Northamptonshire
2005: Uganda
2008: Jamaica
2008: Tanzania - Zanzibar International Film Festival
2009: Spania
2009: Tanzania
2010: Tyskland
2012: Uganda
2015: Japan
2016: Ungarn
2017: Kapp Verde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frank Znort Quartets hjemmeside
Folkefor – en brun film om Frank Znort Quartet
Frank Znort Quartet synger Grønlandsvisa
Frank Znort Quartet på YouTube
Evald Solbakken

Evald O. Solbakken (født 15. desember 1898 i Vang, død 4. mars 1967) var en norsk journalist og politiker (NKP/AP).
Han ble med i AP i 1917, og var formann for Hamar sosialistiske ungdomslag. Han arbeidet som sekretær i det faglige opplysningskontoret på Hamar i 1920, og deltok dette året som elev ved den sosialistiske dagskolen som ble startet i hovedstaden. Han gikk på det andre tremånederskurset som kom i gang i august. Året etter ble han redaksjonssekretær i Hamar-avisen Arbeideren, og deretter redaktør i Østerdal Arbeiderblad i 1923.
Ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923 fulgte han Norges Kommunistiske Parti, og ble igjen redaksjonsekretær i Arbeideren som også hadde fulgt NKP.I januar 1927 forlot han sammen med 32 andre Hamar kommunistiske parti og meldte seg inn i AP. I slutten av februar samme år ble han redaksjonssekretær i Hamar Arbeiderblad, før han fikk redaktørjobben i Tidens Krav i Kristiansund i årene 1928 til 1931. Fram til 1934 jobbet han så som redaksjonssekretær i Fremtiden i Drammen, før han begynte i Arbeiderbladet.
Under okkupasjonen av Norge ble han arrestert av tyskerne to ganger: 4. desember 1940 ble han fengslet og satt i Oslo fengsel frem til 4. mars 1941. 27. januar 1942 ble han igjen arrestert, og satt i Møllergata 19 til 23. april, da han ble flyttet til Grini fangeleir. Han slapp ut 2. juni 1942, og dro til Sverige. På slutten av krigen hjalp han til i flyktningmottaket Kjesäter.Han var redaktør i Hamar Arbeiderblad fra 1947 til 1961.


== Politikk ==
Fra 1927 var han aktiv i Arbeiderpartiet på stedene han jobbet, som sekretær i både Hamars og Drammens AP-lag, og som formann i arbeiderungdomslaget på Hamar og AP-laget i Kristiansund.
Solbakken var valgt inn i Oslo bystyre fra 1937 til 1947. Han var valgt inn i Hamar kommunestyre fra 1956 til 1961. Der satt han også i formannskapet.


== Bibliografi ==
Finlands kamp (1940)
I fengsel og landflyktighet (1945)
50 års samvirke i hovedstaden (1946)
Hamar Arbeiderblad gjennom 25 år : trekk av Arbeiderpartiets pressehistorie i Hedmark fra 1909 (1950)
Det røde fylke : trekk av den politiske arbeiderbevegelse i Hedmark gjennom 100 år (1951)


== Referanser ==
Kikinda

Kikinda er en by og kommune i provinsen Vojvodina i Serbia. Kikinda kommune har ca. 67.000 innbyggere. 40.000 av disse bor i byen, de resterende bor fordelt i de 9 landsbyene rundt Kikinda.
Kikinda ligger på 45.84° N, 20.45° E.  
Kikinda er vennskapsbyen til Narvik. Disse to byene ble vennskapsbyer hovedsakelig etter andre verdenskrig. Partisanske krigsfanger og soldater som dro fra Kikinda for å kjempe i Narvik ble fanget og drept i de to fangeleirene rundt Narvik.
Kikinda og området rundt er rikt på jorder, og oljemarker. Da oljen ble oppdaget tidlig, etablerte flere oljeselskaper seg i området, dette bidro til enorm befolkningsvekst og økonomisk vekst. Dette førte til etterhvert at Kikinda ble den tredje rikeste by og kommune i Jugoslavia på den tiden.
Nå lider byen av arbeidsledighet, korrupsjon, og outsourcing av tidligere industri.
Within the Realm of a Dying Sun

Within the Realm of a Dying Sun er det tredje albumet til Dead Can Dance, utgitt den 27. juli 1987 på plateselskapet 4AD. På albumets cover er et bilde av den franske sosialistiske politikeren og kjemikeren Francois Raspails grav i Père Lachaise.

Albumet er i stor grad todelt, med de fire første sporene sunget av Brendan Perry og de fire siste av Lisa Gerrard. Brendan Perrys bidrag begynner med sporet «Anywhere Out of this World», som, akkurat som flere spor i det forrige albumet, er en referanse til Charles Baudelaire, spor nummer 2, «Windfall» er et rent instrumentalspor med bruk av fløyter. Spor nummer fire, «Xavier» er foreslått å handle om den oppdiktede Rosanna Xavier som blir straffet for et lovbrudd mot en uskreven lov, og at hun lider under et mannsdominert styre. I denne sammenhengen er Rosanna Xavier symbolet på alle undertrykkede kvinner. Perrys sangstemme er blirr sammenliknet både med Jim Morrison og med Eddie Vedder.Albumets andre halvdel består av sanger fremført av Lisa Gerrard. Disse er sunget i glossalia, det vil si at det ikke er noen forståelige ord i tekstene. I stedet er stemmen brukt som et instrument. Som Brendan bruker også Gerrard trommer, strykere, messingblåsere og treblåsere for å få fram en stil som høres ut som en blanding av en rekke stilarter, flesteparten av hvilke flere hundre år gamle. Hennes stil på det femte sporet, «Dawn of the Iconoclast» ble sammenliknet både med Richard Wagner og Laibach. Samtlige spor, men spesielt sjettesporet «Cantara» er blitt beskrevet som en blanding mellom arabisk, aborginsk-australsk, klassisk europeisk og en rekke andre stilarter.
Brendan Perry uttalte til Rolling Stone at de to bevisst unngikk kategorisering i sjangre. Tradisjonelt har verdensmusikk og new age ofte blitt brukt for å beskrive albumet.


== Sporliste ==
«Anywhere Out of the World» – 5:08
«Windfall» – 3:30
«In the Wake of Adversity» – 4:14
«Xavier» – 6:16
«Dawn of the Iconoclast» – 2:06
«Cantara» – 5:58
«Summoning of the Muse» – 4:55
«Persephone (The Gathering of Flowers)» – 6:36


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Within the Realm of a Dying Sun på Discogs 
(en) Within the Realm of a Dying Sun på MusicBrainz 
(en) Within the Realm of a Dying Sun på AllMusic
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1928 – 1500 meter herrer

1500 meter hurtigløp på skøyter var en øvelse med hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1928 programmet. Konkurransen ble avholdt tirsdag, 14. februar 1928.
30 skøyteløpere fra 14 nasjoner deltok på øvelsen.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Dette var gjeldende rekorder verdens og olympisk rekorder (i sekunder) før Vinter-OL i 1928:

(*) Rekorden ble satt ved høy høyde (mer enn 1000 meter over havet) og på naturis.


== Resultater ==


== Kilder ==
Offisiell olympisk rapport
Wudarski, Pawel (1999). «Wyniki Igrzysk Olimpijskich». Besøkt 19. mai 2008.  Arkivert 16. februar 2009 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1928 – 1500 meter herrer – Olympedia
Xyzzy

Xyzzy er et magisk ord fra det tekstbaserte videospillet Colossal Cave Adventure. I spillet blir det brukt på samme måte som «sesam sesam» blir brukt andre steder. I matematikk blir XYZZY brukt som huskehjelpemiddel (magisk ord) for å huske hvordan man regner ut kryssproduktet av to tredimensjonale vektorer.


== Referanser ==
Antigoniddynastiet

Antigoniddynastiet var en slekt av hellenistiske konger som nedstammet fra Aleksander den stores hærfører og general Antigonos I Monofthalmos («den enøyde»).


== Historie ==
Ved å etterfølge antipatridedynastiet i det meste av oldtidens Makedonia hersket Antigonos over det meste av Anatolia og nordlige Syria. Hans forsøk på ta kontroll over hele Aleksanders etterlatte verdensrike mislyktes da han led nederlag og døde i slaget ved Ipsos i år 301 f.Kr. Antigonos’ sønn Demetrios Poliorketes overlevde slaget og greide å ta kontroll over Makedonia noen få år senere, men tapte til slutten tronen og døde i fangenskap. Etter en periode preget av forvirring og uro var det Demetrios’ sønn Antigonos II Gonatas i stand til å etablere familiens kontroll over det gamle kongeriket Makedonia ved år 276 f.Kr., foruten også over de fleste greske bystatene.


== Arv ==
Antigoniddynastiet var det ene av fire riker som ble dannet av Aleksanders etterfølgere, de andre var Selevkid-dynastiet, Ptolemeerdynastiet og Attaliddynastiet. Det siste skudd på dynastiet, Perseus av Makedonia, regjerte mellom 179-168 f.Kr., ble anerkjent som en forkjemper av gresk frihet overfor Romerriket. Han var uansett ikke i stand til å stå imot de avanserende romerske legionene og det greske nederlaget i slaget ved Pydna som signaliserte slutten på dynastiet og en æra.


== Dynastiet ==

Medlemmen av Antigoniddynastiet var:

Antigonos I Monofthalmos
Demetrios I Poliorketes (294 f.Kr. -287 f.Kr.)
Antigonos II Gonatas (276 f.Kr. -239 f.Kr.)
Demetrios II (239 BC-229 f.Kr.)
Antigonos III Doson (229 f.Kr. – 221 f.Kr.)
Filip V (221 f.Kr. -179 f.Kr.)
Perseus (179 f.Kr. -168 f.Kr.)Den greske opprøreren mot Romerriket, og den siste kongen av Makedonia, Andriskos, hevdet å være en sønn av Perseus.


== Referanser ==


== Se også ==
Konger av Makedonia
Robert Richardson

Robert Bridge Richardson (ASC), (født 27. august 1955) er en amerikansk Oscarvinnende filmfotograf. Oscarprisene er vunnet for filmene JFK, The Aviator, og Hugo Cabret, og han samarbeider ofte med Oliver Stone og Martin Scorsese.
Richardson ble født i Hyannis i Massachusetts. Han ble uteksaminert fra Rhode Island School of Design med en BFA i Film/Animasjon/Video, og mottok en MFA fra AFI Conservatory. Richardson jobbet som kameraoperatør og 2nd unit fotograf på filmer som Alex Cox' Repo Man, Dorian Walkers Making the Grade og Wes Cravens A Nightmare on Elm Street. Han jobbet også som kameramann på TV-dokumentarer og dokudramaer. Mens han filmet The Front Line: El Salvador møtte han Oliver Stone, som ansatte han til å "skyte" Salvador (1986), Stones første store regijobb.
Richardson fortsatte å jobbe med Stone, på filmer som Platoon (som ga Richardson hans første Oscar-nominasjon), Wall Street (1987), Født 4. juli (1989) (Oscar-nominert), JFK (1991) (vant Oscar) og The Doors (1991).
I 1995 jobbet han med Martin Scorsese på Casino, og startet et annet langt regissørforhold.
Richardson er skilt med tre barn.


== Filmografi som filmfotograf ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Richardson på Internet Movie Database 
(sv) Robert Richardson i Svensk Filmdatabas 
(da) Robert Richardson på Filmdatabasen 
(da) Robert Richardson på Scope 
(fr) Robert Richardson på Allociné 
(en) Robert Richardson på AllMovie 
(en) Robert Richardson hos Turner Classic Movies 
(en) Robert Richardson hos The Movie Database
Peters stol

Peters stol, også kalt Per varmestein og Per heitstein, er en merkedag som blir feiret 22. februar til minne om apostelen Peter.  I Den katolske kirken skal feiringen være et uttrykk for  kirkelig samling om paven i Roma.Denne minnedagen er avmerket på den norske primstaven som Peters stol, Petrus Cathedratus eller «Per varmstein». Dagen er også kjent som «Petersmesse om våren».   Primstavmerket er en stein eller en nøkkel. Dagen har blitt regnet som den første vårdagen:  Fra denne dagen går ikke telen djupare, og fra denne dagen begynner vannet å tære på isen.  I folketroen het det at St. Peter kastet varme steiner ned på isen og at han la varme steiner i jorda.
Uttrykket «Peters stol» viser også til et konkret møbel, en stol, Cathedra, i Peterskirken.
Begrepet Cathedra betydde etter hvert biskopens læresete og autoritet, og kirkene som ble bygd over disse setene, ble kalt katedraler. Pavens spesielle petrinske lærestol fikk navnet «Den hellige Stol» (Sancta Sedes).


== Referanser ==
Per Lundgren

Per Trygve Lundgren (født 9. juli 1959 i Kragerø i Telemark) er en norsk kunstmaler. 
Per Lundgren henter ofte motiver fra hjemtraktene i Kragerø. Han har portrettert mange norske og utenlandske berømtheter, blant andre kong Haakon VII. Arbeidene hans er innkjøpt til blant annet Krigsskolen og Hotel Continental.
Lundgren er også aktiv medlem i Gimle Rotary Klubb hvor han også har vært president.


== Referanser ==
Betejordloppe

Betejordloppe (Chaetocnema concinna) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på forskjellige tungras og syrer.
Betejordloppe er mellom 1,8-2,4 mm lang. Den har et brunlig eller messingfarget, nesten svart hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Oversiden er skinnende, men ikke metallisk. Halskjoldet har en grunn, men ganske grov og tett punktur, dekkvingene har flere langsgående rekker av grov punktur. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er brunlige, mens lårene kan være mørkere. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Betejordloppe tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) betejordloppe i Encyclopedia of Life 
(en) betejordloppe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) betejordloppe hos Artsdatabanken 
(sv) betejordloppe hos Dyntaxa 
(en) betejordloppe hos Fauna Europaea 
(en) betejordloppe hos ITIS 
(en) betejordloppe hos NCBI 
(en) Kategori:Chaetocnema concinna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chaetocnema concinna – detaljert informasjon på Wikispecies 
Betejordloppe Chaetocnema concinna - Fauna Europaea
Norsk entomologisk forening