jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leif Johan Holand

Leif Johan Holand (født 12. mars 1970) er en norsk filmprodusent, luftfotograf og drone-gründer. Han leder selskapet Griff Aviation, og har tidligere arbeidet i selskapene Fuglefjellet og Magic Air.
Holand var gründer av film- og designselskapet Fuglefjellet, der han var daglig leder fram til 2010. Han gikk deretter over til å være «Aerial Manager» og luftkameraoperatør. Holand forlot Fuglefjellet i 2014 og etablerte selskapet Magic Air. Magic Air ble senere solgt til Griff Aviation.
Holand og Fuglefjellet/Magic Air, filmet mellom annet Ski-VM i Oslo 2011 fra luften for NRK og Den europeiske kringkastingsunion. Holand filmet i januar 2010 over Sunnmørsalpene til BBC-produksjonen Wonders of the Universe med fysikeren Brian Cox som programleder. I 2011 inngikk Holand og Magic Air kontrakt på helikopterfilming til mer enn ti programserier for TvNorge.Holand er gründer bak drone-selskapet Griff Aviation. Dette ble etablert desember 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leif Johan Holand på Internet Movie Database
Rigshospitalets kirke

Rigshospitalets kirke, er en kirkesal beliggende i Rigshospitalet i København. Til kirken er knyttet tre prester som alle er tilknyttet Folkekirken.
Da kirken er bygget samtidig med selve hospitalsbygningen, kan det antas at den er innrettet av de samme arkitektene som står for resten av byggeriet, nemlig Kay Boeck-Hansen og Jørgen Stærmose. Kirkens orgel er av I. Starup & Søn og har syv stemmer på et manual og pedal. 


== Renovering ==
Etter en grundig renovering, ble kirken gjeninnviet i 2008. Det gamle alterbord i teglsten er sammen med prekestol og knefall, erstattet av mørkpatinert tombak. Bak selve alterbordet er montert en lysvegg, og taket er bestrødd med lysdioder som ligner stjerner. Sølvsmeden Claus Bjerring har utstyrt kirken med nytt sølvtøy med levende overflater. 
Overfor kirken er det innrettet et bederom, primært for muslimer.


== Eksterne lenker ==
Rigshospitalets Kirke
Claus Bjerring om det nye sølvtøyet
Kourou

Kourou er en by og en kommune i Fransk Guyana, et fransk oversjøisk department i Sør-Amerika. Byen ligger ved kysten av Atlanterhavet rundt 60 km nordvest for hovedstaden Cayenne ved munningen av elva Kourou. 
Kourou er hjemsted for Centre spatial guyanais («Guyana romfartssenter»), Frankrike og ESAs viktigste romhavn. Romfartssenteret ligger utenfor og litt nordvest for byen. Deler av byen blir stengt av under rakettoppskytinger. Kourous økonomi er i stor grad dominert av romfartssenteret, der de europeiske Ariane-rakettene skytes opp fra, og fra 2009 også den russiske Sojuz og den italienske Vega.
Ved folketellingen i 1999 hadde kommunen 19 107 innbyggere, og befolkningstallet øker raskt. Innbyggerne kan deles inn i tre omtrent like store etniske grupper:

Innfødte (hovedsakelig kalina, kreoler og marooner),
Hvite (hovedsakelig franske), og
Utlendinger (brasilianere, surinamerer, hmong, haitianere, guyanere, etc.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kourou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kourou – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Centre Spatial Guyanais (CSG)
Matchstick Productions

Matchstick Productions er et filmselskap fra Colorado, USA som hovedsakelig produserer skifilmer. Selskapet ble opprettet i 1992 av Steve Winter og Murray Wais. Selskapet har gitt ut helaftens skifilmer årlig siden 1997 og gjennombruddet kom med Ski Movie i 2000.


== Atleter ==
Eric Hjorleifson
Ingrid Backstrom
Simon Dumont
TJ Schiller
Shane McConkey
Seth Morrison
Sprinkle Network

Sprinkle Network var et svensk pyramidespill som opererte fra Göteborg i 2003 og 2004. Selskapet ble ledet av Stefan Byding.Med utsikter til rask fortjeneste investerte tusenvis av personer opptil 240.000 kroner i konseptet. Selskapets visjon var å selge billige merkevarer på internett. Dette viste seg å kun være et skalkeskjul for å kunne verve nye personer som kunne investere i selskapet. I 2004 ble selskapet slått konkurs.
Kjente idrettsprofiler ble rekruttert som toppselgere av Sprinkle Network. Det ble også bløffet om avtaler med kjente selskaper som IKEA og Statoil.I praksis var Sprinkle Network en gjenoppståelse av Svenska Konsumentgruppen som var navnet som ble brukt i markedsføringen av Global Consumer Group i Sverige. Ved kollapsen av Sprinkle Network forsvant mange av medlemmene over til pyramideselskapet Eurosmart.


== Referanser ==
Konsernbidrag

Konsernbidrag er en overføring av skattepliktig inntekt fra et konsernselskap til et annet. Et konsernbidrag vil vanligvis bestå av penger, men kan i prinsippet også bestå av andre formuesgoder som eksempelvis naturalia. Reglene om konsernbidrag finnes i skattelovens kapittel 10 §§ 10-2 – 10-4.


== Konsernbidragets funksjon og virkning ==
Hovedregelen i norsk skatterett er at konsernselskaper er egne og selvstendige skattesubjekter. Norge praktiserer ikke konsernligning, noe som innebærer at hvert enkelt konsernselskap lignes særskilt. Dette innebærer også at et konsernselskap ikke kan ta nytte av et annet konsernselskaps skatteposisjon.
Reglene om konsernbidrag modifiserer det ovennevnte utgangspunktet betraktelig, ved at konsernselskapene kan utnytte hverandres skatteposisjoner. Skattelovens § 10-2 gjør et konsernbidrag fradragsberettiget for giverselskapet, mens det anses som skattepliktig inntekt for mottakerselskapet jf. skattelovens § 10-3. Et praktisk eksempel er at et konsernselskap har et overskudd på 10 millioner kroner, mens et annet konsernselskap har et underskudd på 2 millioner kroner. Reglene om konsernbidrag gir her overskuddsselskapet anledning til å overføre eksempelvis 2 millioner kroner til underskuddsselskapet, slik at sistnevnte selskap får et resultat på 0 kroner. Giverselskapet vil her få fradragsført 2 millioner kroner. Ved en slik ordning vil giverselskapet i prinsippet få fradragsført det opprinnelige tapet til mottakerselskapet, og man kan dermed si at underskuddsselskapets skatteposisjon (underskuddet) overføres til overskuddselskapet. Alternativet ville vært at underskuddselskapet først fikk fradragsført sitt tap et senere år når det har et overskudd, såkalt framførbart underskudd. Ved reglene om konsernbidrag får konsernet som sådan på en effektiv måte utnyttet de ulike konsernselskapenes skatteposisjoner, og i det nevnte eksempelet blir alt underskudd fradragsført i inneværende år.
Norsk skatterett

Norsk skatterett er de skatterettslige regler i norsk rett. Norsk skatterett er en del av den norske forvaltningsrett.
De praktisk viktigste reglene finnes i skatteloven, skatteforvaltningsloven, merverdiavgiftsloven og de særlige lover om særavgifter, herunder eksempelvis tolloven. I tillegg står Stortingets skattevedtak hvert år sentralt.


== Skatterettens plassering i det norske rettssystem ==
Skatteretten blir omtalt som spesiell forvaltningsrett, og det er en rekke særegne regler som gjelder på skatterettens område som avviker fra de generelle forvaltningsrettslige regler. Blant annet får ikke forvaltningslovens regler anvendelse på skatteloven. I stedet får skatteforvaltningsloven anvendelse. De generelle forvaltningsrettslige prinsipper får likevel anvendelse i stor grad, slik som legalitetsprinsippet og domstolskontroll med forvaltningen.Skatteretten har også en side mot norsk statsforfatningsrett. Det rettslige grunnlag for skatteretten er gitt av Grunnloven § 75 bokstav a, som gir Stortinget myndighet til å pålegge skatter.
Det er også flere kontaktpunkter mellom norsk privatrett og skatterett. Skattelovgivningen bruker mange privatrettslige ord og uttrykk, og det er som regel privatrettslige disposisjoner som ligger til grunn for hvordan ting bedømmes etter skatteretten.


== Se også ==
Skatt i Norge


== Litteratur ==
Frederik Zimmer Lærebok i skatterett 7. utgave 2014 ISBN 9788215022505


== Referanser ==
Christina Hendricks

Christina Rene Hendricks (født 3. mai 1975 i Knoxville i Tennessee) er en amerikansk skuespiller best kjent for rollen som Joan Holloway i TV-serien Mad Men, og som karakteren Saffron i TV-serien Firefly. 


== Biografi ==
Hendricks vokste opp i Twin Falls, Idaho, fra tredje til åttende klasse. Hun har dobbelt statsborgerskap – både britisk og amerikansk – ettersom hennes far opprinnelig var fra Storbritannia.
Mens hun bodde i Twin Falls begynte hun på sin skuespillerkarriere ved Junior Musical Playhouse Company, med roller i oppsetninger som Joseph, Amazing Technicolor Dreamcoat og Grease. I 1989 flyttet familien hennes til Fairfax, Virginia, hvor Hendricks opptrådte i flere oppsetninger ved Fairfax High School og ved teateret i lokalsamfunnet. 
Hendricks har gjort en rekke gjesteopptredener på fjernsyn og hun påbegynte sin profesjonelle skuespiller-karriere med serien Beggars og Choosers. Siden har hun spilt i flere serier som The Big Time og The Court, hvor hun spilte mot Sally Field og Craig Bierko, i tillegg til at hun opptrådte i det juridiske TV-dramaet Kevin Hill. 
Hendricks har også hatt periodiske roller i serier som for eksempel ER, Firefly, Angel, Tru Miss Match Calling, Without a Trace og Las Vegas. Hun spilte også i flere musikkvideoer for «The Ghost Inside» av Broken Bells, og Everclears film One Hit Wonder. Hennes mest kjente rolle er som Joan Holloway på den prisbelønte AMC-serien Mad Men. Hendricks' karakter er kontorsjef i reklamebyrået Sterling Cooper Draper Pryce (SCDP).
Hendricks ble kalt «den mest sexy kvinnen i verden» i 2010 i en undersøkelse av kvinnelige lesere av Esquire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christina Hendricks på Internet Movie Database 
(no) Christina Hendricks hos Filmfront 
(sv) Christina Hendricks i Svensk Filmdatabas 
(da) Christina Hendricks på Filmdatabasen 
(da) Christina Hendricks på danskfilmogtv.dk 
(da) Christina Hendricks på Scope 
(fr) Christina Hendricks på Allociné 
(en) Christina Hendricks på AllMovie 
(en) Christina Hendricks hos Turner Classic Movies 
(en) Christina Hendricks hos Rotten Tomatoes
John Lie

John Lie eller Jon Lie (født 1846 i Fyresdal, død 1916) var en norsk forfatter, lærer og bonde. Han var far til forfatteren og forstmannen Haakon Lie (1884–1970), bror til Hallvor Lie (1856–76) og svigerfar til Johannes Skarprud. 


== Biografi ==
Han skrev både på norsk og dansk. En del av bøkenes hans ble publisert som fortsettelsesfortellinger i norskamerikanske blad og gjorde sitt til å styrke språkfølelsen for det norske språket blant utvandrerne.
John Lie skrev dikt og fortellinger som hadde mange lesere på sin tid. Han skrev enkle fortellende dikt på telemål med tema fra norsk natur og folkeliv i diktsamlingen «Aarolilja» og vellykkede fortellinger og dyrehistorier: «Paa fjell og fynne». 
Han utga også en rekke folkelivsskildringer på dansk i stilen til Bjørnstjerne Bjørnson, blant andre «Staale Storlid» og «En Gaardmandssøn fra Telemarken». 
John Lie var også medarbeider i bladet Fedraheimen som ble startet av Arne Garborg.


== Bibliografi ==
1874 – diktsamlingen «Hugaljo» (sammen med Hallvor Lie)
1878 – «Knut Trondson, fortælling fra Telemarken» (dansk)
1879 – «Aarolilja» (diktsamling)
1880 – «Staale Storli : En fortælling fra Telemarken» (dansk)
1889 – «Grindal-Saga : Fortælling» (Norge) eller «Grindal-Saga : en Fortælling fra Thelemarken» (USA)
1890 – «Magnhild og Olav : fortælling»
1891 – «Fra Fjeldbygden : fortællinger»
1896 – «Hølge Latfant og andre Fortællinger» (særtrykk Fra Fjeldbygden)
1896 – «Fille-Værn : Fortællinger fra Telemarken» (særtrykk Fra Fjeldbygden)
1896 – «Et Lig paa Ryggen : Fortælling» (særtrykk Fra Fjeldbygden)
1896 – «En Omvendelse : Fortællinger fra Telemarken» (særtrykk Fra Fjeldbygden)
1896 – «Trofast Kjærlighed : Fortællinger fra Telemarken» (særtrykk Fra Fjeldbygden)
1892 – «Signe og Hermod : Fortælling fra Telemarken»
1893 – «Paradiset paa Jorden eller det sande Hjem, dets Grundvold og Velsingelser»
1894 – «Olav Bøen : Fortælling» ("Varden"s føljeton)
1895 – «Staale Storlid, en Gaardmandssøn fra Telemarken» (dansk)
1897 – «Paa Fjell og Fynne : forteljingar og Dyre-Sogur fraa Telemarken»
1898 – «Helsing til Amerika : song-leik»
1902 – «Junker og Bonde : Fortælling fra Syvaarskrigens Tid»
1903 – «Bôtil : fortælling fra Telemarken»
1909 – «Bondekvelder»
1911 – «Egil Bakken : fortælling om en gut»
1912 – «Hermod og Signe : fortælling fra Telemarken»Nynorske oversettelser1914 – «Bondekveldar»
1946 – «Ståle Storli» oversettelse ved sønnen Haakon LieDiktsamling brukt på CDI 1874 ga John Lie ut diktsamlingen «Hugaljo» sammen med broren, Hallvor Lie. I 2004 ble dikt fra denne samlingen benyttet på CD-en «Det hjartet ser» av og med Veslemøy Solberg, Jon Solberg og Sven Ohrvik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Lie i Store norske leksikon
John Lie hos Telemarksportalen
John Lie hos Aasentunet
Dikt av John Lie
John Lie hos Bibsys
Glenn Slater

Glenn Slater (født 1968) er en amerikansk sangtekstforfatter. Han skriver for det meste tekster til musikalmusikk, og er særlig kjent for sitt samarbeide med Alan Menken.
Slater er utdannet ved Harvard University. Hans første teaterjobb var i 2001, og han jobbet første gang med Menken i 2004, for filmmusikken til Disney-filmen Q-gjengen og i 2006 for musikalversjonen av Sister Act.
I 2008 erstattet han den originale tekstforfatteren Howard Ashman, som døde i 1991, på musikaloppsetningen av Den lille havfruen. Denne jobben ble han nominert til en Tony Award for. 
Slater skrev teksten og deler av handlingen til Love Never Dies, Andrew Lloyd Webber sin oppfølger til musikalen Operafantomet, som hadde premiere i 2010.
Han ble nominert til en Oscar for beste sang sammen med Menken for «I See the Light», fra filmen To på rømmen (2010).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Slater på Internet Movie Database 
(en) Glenn Slater hos The Movie Database 
(en) Glenn Slater hos Internet Broadway Database 
(en) Glenn Slater på Discogs 
(en) Glenn Slater på MusicBrainz
Hjalti í Jákupsstovu

Stein Hjalti í Jákupsstovu (født 24. november 1942) er en færøysk marinbiolog.
Han gikk reallinjen ved gymnaset i Tórshavn. Han er cand.real. i marinbiologi fra Universitetet i Bergen fra 1971 og spesialist på dyreplankton. Han var forsker ved Havforskningsinstituttet i Bergen 1970–1977, forsker ved Fiskirannsóknarstovan i Tórshavn 1977–1988 og direktør ved Fiskirannsóknarstovan/Havstovan 1988–2010.Han har vært sentral i utviklingen av Færøyenes offentlige havbruksforskningsselskap Fiskaaling, der han var styreformann 1988–1995 og styrets nestformann 1995–2008. Han var formann i vitenskapsselskapet Føroya Fróðskaparfelag 1993–1997.I 2009 ble Hjalti í Jákupsstovu kåret til årets leder innen offentlig sektor på Færøyene.Han er sønn av Edith Lamhauge og adoptivsønn av fiskernes fagforeningsmann Jákup í Jákupsstovu. Hans biologiske far døde da han var spedbarn. Flere av hans slektninger har gjort seg bemerket innen kunst og vitenskap. Hjalti í Jákupsstovu giftet seg i 1962 med kontorist Elin Hentze. Deres sønn Sigurð í Jákupsstovu har vært universitetsrektor.


== Referanser ==
Miles O’Brien

Miles O'Brien III (født 9. juni 1959 i Detroit i Michigan) er en amerikansk pilot og nyhetsjournalist som har spesialisert seg på nyheter angående luftfart, romfart og teknologi.Hans far, en privat pilot, lærte sønnen å fly småfly i tidlig alder. Hans første flyturer ble gjennomført i småfly som Cessna og Piper, som ble leid av hans far. O'Briens familie har en lang historie innen amerikansk luftfart: Både hans fars og mors bestefedre var også utdannet piloter.
O'Brien hadde sin hovedbase som journalist i New York City, der han var ansatt i CNN som korrespondent innen teknologi og miljø. Det ble kunngjort 3. desember 2008 at O'Brien ville forlate CNN, sammen med seks andre produsenter.
Den 15. oktober 2009 hadde O'Brien en opptreden på Fox Business News der han dekket nyhetene når det gjaldt historien om en løpsk heliumballong i delstaten Colorado som angivelig skulle ha fanget barn inne i ballongen. Den 27. oktober 2009 offentliggjorde O'Brien at han hadde blitt medlem av NASA Advisory Council (NAC), som leder for en komité for utdanning og formidling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Miles O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Føroya Fróðskaparfelag

Føroya Fróðskaparfelag (dansk: Færøernes Videnskabelige Selskab) er et vitenskapelig selskap på Færøyene. Det har som formål å fremme samarbeid mellom vitenskapsfolk på Færøyene, drive folkeopplysning og fremme færøysk som akademisk språk.Selskapet ble stiftet 17. desember 1952 med det hovedmål å skape en institusjon for vitenskap og forskning på Færøyene, og fra starten har selskapet utgitt tidsskriftet Fróðskaparrit. Føroya Fróðskaparfelag initierte grunnleggelsen av Academia Færoensis i 1965. I 1990 fikk akademiet universitetsstatus og navnet Fróðskaparsetur Føroya. I 2006 grunnla universitetet og vitenskapsselskapet i fellesskap universitetsforlaget Fróðskap.


== Formenn ==
Hans Debes Joensen 1952–1974
Jóannes Rasmussen 1974–1977
Høgni Debes Joensen 1977–1985
Jóhan Hendrik W. Poulsen 1985–1988
Jóan Pauli Joensen 1988–1990
Arne Nørrevang 1990–1992
Bogi Hansen 1992–1993
Hjalti í Jákupsstovu 1993–1997
Eyðun Andreassen 1997–2000
Danjál Petur Højgaard 2000–2002
Lis E. Mortensen
Firouz Gaïni 2010–2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Paul Harrison (panteist)

Paul Harrison (født 1945 i Oldham i Lancashire i England) er en britisk miljøvernaktivist, panteist (en metafysisk filosofi og religiøs lære som hevder at Gud er alt og alt er Gud) og forfatter av flere bøker og rapporter om miljø og utvikling. Han er også grunnlegger og president for organisasjonen Verdens panteistiske bevegelse.
For det meste av hans liv, har Harrison arbeidet som journalist og forfatter om emner innenfor miljø og utviklingen til land i den tredje verden. Hans mest kjente bøker er Inside The Third World (1979) og The Third Revolution (1993) (omhandler befolkning og miljø). Han skrev også boken The Greening of Africa (1987) om bærekraftig utvikling for Afrika. Hans bok om panteisme, Elements of Pantheism, ble utgitt ved forlaget Element Books i 1999.
Harrison har jobbet i flere forskjellige organer innen FN og har i årenes løp reist til mange land i den tredje verden som har inkludert mange reiser til land i Asia, Afrika og Latin-Amerika. I 1988 mottok han en pris for Environment Programme Global 500 fra FNs miljøprogram for hans forfatterskap om miljøet. Harrison har mastergrader i europeiske språk og litteratur fra Universitetet i Cambridge og politisk sosiologi fra London School of Economics, og han har en Ph.D. fra Cambridge innen geofag og geografi. Siden 2002 har han bodd i California, USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paul Harrisons nettside Arkivert 26. oktober 2014 hos Wayback Machine.
Scientific Pantheism
Elements of Pantheism
Atlas of Population and Environment Arkivert 9. mars 2011 hos Wayback Machine.
UNEP Geo Yearbook
Lars Martin Kaupang

Lars Martin Kaupang (født 1952 i Larvik) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Larvik Turn. Han var president i Norges Friidrettsforbund fra 1986 til 1997, og var medlem av Norges olympiske komité 1990 til 1994.Han hadde den norske rekorden på 1500 meter i 36 år, satt på Bislett stadion i 1976.


== Meritter ==


=== Norgesmester ===
1974: 1500 m.
1975: 1500 m.
1976: 1500 m.


=== Norgesrekorder ===
1976: 1500 m.: 3,37,4. Bislett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Martin Kaupang – Olympedia 
(en) Lars Martin Kaupang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lars Martin Kaupang – World Athletics 
(en) Lars Martin Kaupang – Track and Field Statistics
Ruth Krefting

Ruth Krefting (født 22. september 1900 i Kristiania, død 19. desember 1987 i Oslo) var norsk kunstmaler og hørespillforfatter. Hun var gift med teatersjefen og dramaturgen Anton Rønneberg og mor til blant annet skuespilleren og filologen Maja Lise Rønneberg, som var ansatt ved Nationaltheatret på 1950-tallet.Krefting var elev ved Statens håndverk- og kunstindustriskole og ved Statens kunstakademi under Christian Krohg og Halfdan Strøm. Hun malte særlig landskap og interiører.
Krefting er reresentert i Nasjonalgalleriet/Nasjonalmuseet i Oslo med Hvitt hus, Moret (1938). Hun debuterte som hørespillforfatter med Blått lys i 1957 og skrev en biografi om skuespilleren Aase Bye i (1963).


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Ruth Krefting i BIBSYSBøker«Skuespillerinnen Aase Bye Oslo : Gyldendal, 1963, 201 sider». HørespillBlått lys (produsert 1957, reprise 1958)
En klar dag (produsert 1958, reprise 1960)
Sand og spindelvev (produsert 1962, reprise 1963)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ruth Krefting på Store norske leksikon
Berre piss

«Berre piss» er en coverlåt med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 på musikkalbumet Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt). Sangen ble innspilt 6.-11. september 1982 i Arne Bendiksens Studio. Musikerne på dette sporet var Geir Holmsen (bass), Marius Müller (gitar), Magne Lunde (trommer), Geir Langslet (synth).Originalen heter «More Than This» og ble utgitt på singel i april 1982 med Roxy Music. Gruppens vokalist Bryan Ferry var komponist og tekstforfatter. Sangen handler om et forhold som ble brutt.I starten av 1980-tallet begynte utesteder å ta betaling når gjestene skulle benytte toalettet. Prima Vera følte for å gjøre narr av dette på sin måte. Tekstens jeg i Prima Veras versjon er toalettvakt på et utested. De fikk med seg Øivind Blunck på vokal inkludert en verbal avslutning hvor han føler seg forpliktet til å hjelpe en gjest. Blunck var også med og mimet til musikkvideoen som ble med på VHS videoen De gærne har'e godt.

En liten sang må til for å sette en ekstra piss på tilværelsen.

«Berre Piss» ble også utgitt i 1994 på Absolute Prima Vera.


== Referanser ==
Tahrirplassen

Tahrirplassen (arabisk: ميدان التحرير DIN: Mīdān at-Taḥrīr, «Frigjøringsplassen») er en stor offentlig plass i Egypts hovedstad Kairo. Plassen ble først kalt Midan Ismailia, oppkalt etter Egypts leder mellom 1863 og 1879, Khedive Ismail. Etter den egyptiske revolusjonen i 1952 ble navnet endret til Tahrirplassen.
18. september 1997 ble ni tyske turister og en egyptisk bussjåfør drept i et bombeangrep på plassen.Under opprøret i Egypt i 2011 var Tahrirplassen det viktigste samlingspunktet for de som demonstrerte mot Hosni Mubaraks styre.


== Referanser ==
Min gamle flamme

«Min gamle flamme» er en sang med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 som siste spor på musikkalbumet Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt). Sangen ble innspilt 6.-11. september samme år i Arne Bendiksens Studio.Tom Mathisen spiller to akustiske gitarer (en i hver høyttaler) og en sologitar, mens Jahn Teigen spiller keyboard. Mathisen synger de to første versene, mens Herodes Falsk tar seg av de to siste versene på sin måte. Teksten får en uventet avslutning.

Gammel kjærlighet ruster ikke, den bare går opp i røyk.

«Min gamle flamme» ble utgitt september 2000 på samlealbumet Rest of the best vol 2,5.


== Referanser ==