jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kōbō Abe

Kōbō Abe (japansk: 安部公房, Abe Kōbō, født 7. mars 1924 i Tokyo, død den 22. januar 1993) var en japansk forfatter. Han skreiv romaner og skuespill. Navnet Kōbō Abe er et pseudonym for Kimifusa Abe.
Han arbeidet som lege før han ble forfatter på heltid. Hans litterære stil står nær den europeiske absurdismen. Abe skrev i en allegorisk stil for å framheve fremmedgjøringen i det moderne samfunnet. 
I 1951 ble Abe belønnet med den prestisjefylte japanske Akutagawa-prisen.


== Bibliografi ==


=== Verk oversatt til norsk ===
Suna no onna, 1962; utgitt på norsk som Kvinnen i sanden, oversatt fra engelsk av Halfdan Freihow (Cappelen, 1986)


=== Andre sentrale verk ===
Dai yon kan pyōki, 1958 (Engelsk tittel:  Inter Ice Age 4)
Tanin no kao, 1964 (The Face of Another)
Hako-otoko, 1973 (The Box Man)
Mikkai, 1986 (Secret Rendez-vous)
Moetsukita chizu, 1967 (The Ruined Map)


=== Verk oversatt til svensk ===
En annans ansikte 2004, (Tanin no kao)
Kvinnan i sanden, 1981 (Suna no onna, 1962)
Den förstörda kartan, 1971 (Moyetsukita chizu, 1967)
Kartongmänniskan, 1976 (Hako-otoko, 1973)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Japans litteratur hos Store norske leksikon
(en) Kobo Abe på Internet Speculative Fiction Database
Kobo Abe hos Internet Book List
Kobo Abe Arkivert 9. mars 2012 hos Wayback Machine. hos The Internet Book Database of Fiction
(en) Kōbō Abe på Internet Movie Database 
(sv) Kōbō Abe i Svensk Filmdatabas 
(en) Kōbō Abe på AllMovie 
(en) Kōbō Abe hos The Movie Database 
Abe Kobo hos ibiblio.org
LitWeb.net: Kobo Abe Biography
The Modern Word: Kobo Abe
Interview with Goro Masaki about Japanese Science Fiction, large part devoted to Kobo Abe's work
Kōbō Abes grav
Kvinnen i sanden

Kvinnen i sanden (砂の女, Suna no onna) er en roman fra 1962 av Kōbō Abe.


== Handling ==
Boken handler om en insektsinteressert lærer som reiser vekk en helg for å bruke tid på sine store interesser, insekter og sand. Men fridagene hans blir ikke som han hadde tenkt seg. Han blir tatt til fange, og satt til å jobbe med en kvinne, som graver seg dypere ned i sanden for hver dag.


== Filmatisering ==
Romanen ble filmatisert i 1964 av regissøren Hiroshi Teshigahara.


== Eksterne lenker ==
Kvinnen i sanden hos Bibsys
Kvinnen i sanden hos Nasjonalbiblioteket
Fjordfly

Fjordfly var en bedrift på Sandane i Gloppen, grunnlagt i 1957 av Arne Henden som det første flyselskapet i Sogn og Fjordane. Selskapet Førdefly ble det neste, etablert i 1966. Fjordfly opphørte etter konkurs i 1975, og flyene ble overtatt av selskapet Firdafly som drev frem til år 2000. 
Arne Hendens Fjordfly drev hovedsakelig innen ambulanse- og postflyging, de første årene med sjøfly av typen pongtongfly. For det meste var det frakt av aviser og pakker til steder ved fjord og vann i områdene på vestlandet som for øvrig var lite fremkommelige. Midt på 1960-tallet hadde selskapet tre sjøfly, blant annet Cessna 180 Skywagon (LN-BDG). I 1967 fikk selskapet bygge egen flyhangar på Elvaneset, ved elveosen til Gloppeelva, mellom Sandane og Bukta.
I 1971 kjøpte selskapet sitt første landfly. Det ble etablerte egen avdeling på Bergen lufthavn, Flesland, med tanke på oppdrag til en oljeindustri i rask vekst. Etter åpningen av Sandane lufthamn, Anda i 1975 ble det stor aktivitet fra Firdafly også der. I denne perioden ekspanderte selskapet til fire landfly. Blant annet av typen Piper PA-31 Navajo (LN-MTB). Satsingen ble mer enn selskapets likviditet kunne håndtere, og selskapet ble erklært konkurs samme år. Drift av flyene fortsatte under navnet Firdafly AS frem til 2000, da også det selskapet opphørte.


== Galleri ==

		
		


== Kilder ==
NRKs fylkesleksikon
Elsje Christiaens

Elsje Christiaens (født ca. 1646 i Jylland, død 1. mai 1664 i Amsterdam) var en utvandret 18-årig pike fra Danmark, som drepte sin husvertinne i Amsterdam, og som ble henrettet for det. Liket ble fremvist på nordsiden av IJ hvor Rembrandt utførte to tegninger av henne. 


== Drapssaken ==
Ved sin ankomst til Amsterdam, hvor Elsje Christiaens søkte arbeide som tjenestepike, leiet hun seg inn på et billig pensjonat i nærheten av kanalen Damrak. Etter et par uker hadde Elsje ikke funnet arbeide, og kunne derfor heller ikke betale husleien. 
Det oppsto en heftig krangel med vertinnen som tok en kost frem og truet med å ta pant i hennes få eiendeler. Elsje grep i panikk fatt i en øks og slo til vertinnen som falt ned i kjelletrappen og ble liggende død.


=== Dømt til døden ===
Else flyktet deretter i panikk og kom til å springe rett i Damrakkanalen, hvorfra hun ble reddet opp av forbipasserende og brakt til rådhuset. Hun ble stillet for retten og omsider dømt til døden ved garrottering. Dertil kom at skarpretteren skulle tildele henne et par slag med mordvåpenet i hodet. Liket og øksen ble senere stillet til offentlig skue ved Volewijk, hvor offentlig henrettede normalt ble hengt opp til spott og spe.


== Rembrandt ==
Da Rembrandt hørte om Elsjes skjebne, rodde han selv samme dag til skueplassen ved IJ, hvor han utførte to tegninger av henne: Et i profil og et en-face. Pga. tegnestilen ble de to avbildningene lenge regnet for å være fra 1655, hvilket senere er blitt korrigert ved å sammenligne motivet med de historiske arkiver.


== Referanser ==


== Litteratur ==
de Moor, Margriet: De schilder en het meisje, Amsterdam, 2010
Jaroslav Kvapil (forfatter)

Jaroslav Kvapil (1868–1950) var en tsjekkoslovakisk dikter og dramatiker.
Fra 1900 var han direktør og dramaturg ved Nasjonalteateret i Praha der han satte opp verk av Anton Tsjekhov, Henrik Ibsen og Maksim Gorkij. Senere var han direktør ved «Teateret i vinbergene» (1921–1928).
Kvapil debuterte i 1889 med diktsamlingen Padající hvězdy («Fallende stjerner»), fulgt av Ružový ker («Rosenbusken», 1890), Tichá láska («Stille kjærlighet», 1891), Liber aureus (1894) og Oddanost («Hengivenhet», 1896).
Kvapil skrev seks sagalitterære skuespill i en nyromantisk symbolistisk stil, deriblant Princezna Pampeliška (1897), den lyriske trilogien Memento (1897) og Bludička («Alvelys», 1896) og to operalibretti. I dag blir han hovedsakelig husket for librettoen til  Antonín Dvořáks Rusalka. Også skuespillet Princezna Pampeliška («Løvetannprinsessen») gjorde suksess.
Kvapil var hovedforfatteren av de tsjekkiske forfatternes manifest (Manifest českých spisovatelů, 1917) om tsjekkisk selvstyre som over to hundre ledende tsjekkere signerte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaroslav Kvapil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jaroslav Kvapil på Internet Movie Database 
(en) Jaroslav Kvapil hos The Movie Database 
(en) Jaroslav Kvapil hos Internet Broadway Database 
(en) Jaroslav Kvapil på Discogs 
(en) Jaroslav Kvapil på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Jaroslav Kvapil i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

Kvapil, Jaroslav i Nordisk familjebok (2. utgave, 1911)
Bibliografi
Rosshavet (rederi)

A/S Rosshavet var et norsk selskap som ble stiftet i Sandefjord i 1923 for å drive hvalfangst. Bak etableringen stod Magnus Konow og Johan Rasmussen.
Selskapet drev pionérvirksomhet innen pelagisk hvalfangst. I 1922 ble lasteskipet DS «Mahronda» (bygd 1905) kjøpt fra britiske eiere og ombygd til hvalkokeri ved Framnæs Mekaniske Værksted. Skipet fikk navnet «Sir James Clark Ross». Første kaptein og fangstbestyrer var Carl Anton Larsen. Første fangstsesong i Rosshavet i Antarktis var vinteren 1923/1924. Larsen døde ombord i 1924.
Selskapets andre kokeri, FLK «C. A. Larsen», ble ombygd ved Fredrikstad Mekaniske Verksted og satt i drift i 1926, oppkalt etter Larsen.
Selskapets tredje kokeri FLK «Sir James Clark Ross» (1930) ble bygd 1930 og var i drift til 1963.
Selskapet fikk bygd en del av sine hvalbåter ved Kaldnes Mekaniske Verksted i Tønsberg, blant annet DS «Star X» (1927), DS «Star XIX» (1930) og DS «Star XX» (1930) , mens DS «Star IV» (1948), DS «Star V» (1948) og DS «Star X» (1951) ble levert fra Fredrikstad Mekaniske Verksted. Hvalfangsten ble avviklet etter sesongen 1964–1965. Selskapets flåte hadde da fanget 42 161 hval og produsert over 500 millioner liter hvalolje.Selskapet drev siden rederivirksomhet, og fikk levert tankskipet MT «Ross Hill» fra Fredrikstad Mek Verksted i 1954 og stykkgodsskipet MS «Ross Mount» fra Framnæs i 1962. På 1970- og 1980-tallet engasjerte rederiet seg i oljevirksomheten og bygde boreplattformer, blant annet «Ross Rig» (Framnæs 1975) og «Ross Isle» (Kaldnes 1983).
Selskapsnavnet Rosshavet AS og relaterte selskaper er i dag en del av Lorentzensfæren.


== Referanser ==
Maria Kristina av Savoia

Maria Kristina av Savoia (Maria Christina Carlotta Giuseppina Gaetana Elisa di Savoia, født 14. november 1812 i Cagliari, Kongedømmet Sardinia, død 21. januar 1836 i Napoli) var gift med Ferdinand II av De to Sicilier og dronning av De to sicilier. Hun døde i barsel da hun fødte sønnen Frans, som senere ble Frans II av De to Sicilier.
Hun var den yngste datter av  Viktor Emanuel I og Maria Theresia av Østerrike-Este.
Hun var kjent ved hoffet som stille og sky, beskjeden og reservert, og trivdes ikke ved det kongelige hoff. Forholdet til ektemannen var ikke så godt da han ikke hadde tålmodighet med hennes tilbaketrukkethet. Hennes undersåtter satte imidlertid pris på hennes beskjedenhet og ydmykhet.Hun ble erklært Guds tjener 9. juli 1859 av pave Pius IX, og ærverdig 6. mai 1937. 2. mai 2013 autoriserte pave Frans prefekten for Kongregasjonen for helligkåringer, Angelo Amato å utstede et dekret som førte til at hun ble saligkåret i basilikaen Santa Chiara i Napoli 25. januar 2014 i Napoli.


== Referanser ==
Victor Pürschel

Victor August Alexander Pürschel (født 28. august 1877 i København, død 13. januar 1963 samme sted) var en dansk dommer og politiker, i periodene 1920–1924 og 1924–1939 medlem av Folketinget.


== Liv og virke ==
Han var sønn av konditor og senere sukkervarefabrikant August Carl Christoph Pürschel og hustru Adolphine Pedersen. Han giftet seg i 1906 med Ragnhild Hastrup, datter av proprietær Jens Hastrup på Frederiksberg.Han tok juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1901 og så offisersutdannelse. Pürschel begynte i underordnede stillinger i embedsverket. Han var landsdommer ved Vestre Landsret 1919–1924 og så ved Østre Landsret 1924–1929, deretter generalauditør 1929–1945.Han var valgt til Folketinget fra Viborg 1920–1924 og Randers 1924–1939, som representant for Det Konservative Folkeparti. Han var formann i den konservative folketingsgruppen 1922–1928 og fungerende formann i den samlede riksdagsgruppen fra februar 1928. Pürschel skal ha vært en lite samlende leder. I oktober 1928 ble han skjøvet ut som gruppeformann av John Christmas Møller.I 1930-årene viste Pürschel sympati for antidemokratiske og korporative ideer og regimene i Tyskland, Spania og Portugal, men nektet for å være antisemitt. Han meldte seg ut av Det Konservative Folkeparti før jul i 1938. På nyåret dannet han det høyreradikale partiet Nationalt Samvirke. I mars 1941 ble Pürchsel formann i Dansk Folkeparti, men forlot partiet samme år, i protest mot nazistisk og antisemittisk innflytelse.


== Utmerkelser ==
Pürchsel ble utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1919 og forfremmet til kommandør av 2. grad i 1933 og til 1. grad i 1937. Han ble også tildelt Dannebrogordenens hederstegn i 1929.


== Referanser ==
Sensommerdager

Sensommerdager (originaltittel Labor Day) er en amerikansk dramafilm fra 2013. Filmen er skrevet og regissert av Jason Reitman basert på romanen med samme navn av Joyce Maynard. Den har Kate Winslet, Josh Brolin, Gattlin Griffith og Tobey Maguire i hovedrollene.


== Handling ==
Henry (Tobey Maguire) er en mann tidlig i trettiårene som tenker tilbake på Labor Day da han var tretten år gammel. 13-årige Henry (Gattlin Griffith) bor da med sin enslige mor Adele (Kate Winslet) i New Hampshire. Henrys mor har sykdommen agorafobi, og de er dermed ikke ute blant folk så mye. Henry tror at helgen kommer til å være den samme som hvilken som helst annen helg - se på TV, leke med kjælehamsteren sin og fantasere om jentene i klassen.
Men så overtaler han Adele til å dra ut for å kjøpe mat til Labor Day, og dagen deres blir komplett annerledes når de oppdager en fryktsom mann blødende i veikanten, og de bestemmer seg for å hjelpe ham. Når de oppdager at mannen er Frank (Josh Brolin), en fange på rømmen, forstår de at det som kun skulle være en butikktur kan by på flere farer enn de setter pris på.


== Rolleliste ==
Kate Winslet som Adele
Josh Brolin som Frank
Gattlin Griffith som Henry Wheeler (13 år)
Tobey Maguire som eldre Henry Wheeler
Clark Gregg
James Van Der Beek
Greg Nutcher som Officer Benson
Maika Monroe som Mandy
Brooke Smith
Alexandra East
Alexie Gilmore
Brighid Fleming som Eleanor
Lucas Hedges som Richard
Elena Kampouris som Rachel McCann
Dakota Shepard som kona til den eldre Henry
Dylan Minnette som Henry Wheeler (16 år)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Labor Day (film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Labor Day på Internet Movie Database 
(no) Labor Day hos Filmfront 
(sv) Labor Day i Svensk Filmdatabas 
(da) Labor Day i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Labor Day på Allociné 
(nl) Labor Day på MovieMeter 
(en) Labor Day på AllMovie 
(en) Labor Day på Rotten Tomatoes 
(en) Labor Day på Metacritic 
(en) Labor Day på Box Office Mojo
Per Johannes Prestrud

Per Johannes Prestrud  (født 10. mars 1945) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Han er fra 2011 varaordfører i Lillehammer kommune. Han hadde da tjue år bak seg som kommunestyrerepresentant og tolv år som fylkestingsrepresentant (Oppland).
Prestrud er sjølstendig næringsdrivende. Han har styreverv i og er delvis ansatt på Energisenteret i Hunderfossen, der han underviser elever på barne- og ungdomstrinnet.


== Kilder ==
«Ordførerkandidaten Per Prestrud», Lillehammer Byavis (udatert); besøkt 6. mai 2013.
Goodbye So Long

Goodbye So Long er en sang skrevet av Ike Turner som ble spilt inn og gitt ut på albumet The Soul of Ike & Tina med Ike & Tina Turner i 1965. Sangen ble gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 32.-plass på R&B-lsita og 107.-plass på Pop-lista.


== 1969 ==
Sangen ble spilt inn live og gitt ut på albumet In Person i 1969.


== 1971 ==
I 1971 ble sangen spilt inn igjen og gitt ut på albumet Workin' Together.
Torvild Sveen

Torvild Sveen (født 19. september 1975) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Han er ordfører i Gjøvik kommune fra 2019. Sveen var varaordfører i perioden 2011–2015.
Frem til februar 2012 var Sveen kommunikasjonssjef i Senterpartiet. Han gikk da over i stilling som politisk rådgiver for fylkesrådet i Hedmark. I mai 2014 ble han kommunikasjonsrådgiver i Sykehuset Innlandet HF.
Sveen var etablerer og redaktør av lokalavisa Dølen på Vinstra, journalist i avisene Dagningen og Avisa Valdres. Han var journalist i NRK Hedmark og Oppland, før han ble kanalsjef i Oppland Arbeiderblad.
Etter kommunevalget i september 2015 så det ut til at Sveen skulle bli ordfører i Gjøvik, etter at Senterpartiet gikk inn i et samarbeid med Pensjonistpartiet, Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre, Miljøpartiet De Grønne og Kristelig Folkeparti. Trygve Slagsvold Vedum kom til Gjøvik og gratulerte Sveen. Dagen etter samarbeidsavtalen var signert, trakk MdG seg fra samarbeidet og søkte samarbeid med Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Rødt. Bjørn Iddberg fikk dermed fortsette som ordfører.Etter kommunevalget i 2019 ble Torvild Sveen valgt til ordfører i Gjøvik kommune. Det skjedde etter at Senterpartiet, Høyre, Venstre, KrF og Frp inngikk et valgteknisk samarbeid, og sørget for at 97 år med Arbeiderparti-styre var over.Sveen ble oppnevnt av Stortinget som medlem av Kringkastingsrådet i november 2015.


== Referanser ==
Marie Skavnes

Marie Skavnes (født 21. mars 1978) er en norsk veterinær fra Vestnes i Romsdal, og jobbet med stordyrpraksis i Øyer i perioden 2003-2012. I perioden 2012-2013 var hun leder for beitebruksprosjektet hos Fylkesmannen i Oppland. I perioden 2013-2014 var hun prosjektleder for «bondeGLØd» ved Landbrukskontoret for Lillehammerregionen. I perioden 2014-2015 jobbet hun som helserådgiver i TINE Gudbrandsdal. Fra 2015 til 2019 var hun ansatt ved Mattilsynet avd Gudbrandsdal (region Øst) innen dyrevelferd og dyrehelse. Sommeren 2019 startet hun i jobben som leder for Landbrukskontoret i Lillehammer-regionen.
Hun er aktiv felespiller og er A-klasse spelemann på vanlig fele. I 2012 vant hun soloklassen for Andre instrument senior på Landsfestivalen i gammeldans. I 2015 vant hun og mannen, Øyvind Selnes, Åpen klasse på Landsfestivalen i gammeldans. I 2018 vant Marie og Øyvind klassen Samspel senior på Landsfestivalen i gammeldans.
Skavnes har vært norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Hun var i perioden 2011-2015 varaordfører i Øyer kommune. Hun hadde før dette én periode bak seg i kommunestyret. Hun meldte seg ut av Senterpartiet i 2018 og er ikke lenger politisk aktiv.


== Kilder ==
«Side 3 piken Marie Skavnes», Lillehammer byavis (udatert); besøkt 6. mai 2013.
Halvor Bratlie

Halvor Bratlie  (født 22. april 1951) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Han er fra 2011 varaordfører i Lunner kommune.


== Referanser ==
Anne Marte Skari

Anne Marte Skari  (født 5. oktober 1964) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Hun er fra 2011 varaordfører i Gran kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anne Marte Skari hos Stortinget 
(no) Anne Marte Skari hos Norsk senter for forskningsdata
Tone Meisdalen

Tone Irene Meisdalen  (født 30. august 1948) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Hun er fra 2011 til 2019 varaordfører i Nord-Aurdal kommune.


== Referanser ==
Magnhild Strand

Magnhild Strand  (født 8. september 1964 i Volbu) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Hun er fra 2011 varaordfører i Øystre Slidre kommune. Før dette hadde hun bak seg én valgperiode i kommunestyret der og tre perioder i Nittedal kommunestyre.
Strand har arbeidd som rådgiver i Senterpartiets stortingsgruppe. Hun er utdanna ved Norges landbrukshøgskole og har vært tilsatt ved Bioforsk Øst og i Valdres Landbruksrådgivning. Hun driver også familiegården.


== Kilder ==
TV2s velgerguide; besøkt 6. mai 2013.
«Magnhild Strand inn i Valdres-politikken», Valdres 1. februar 2007; besøkt 6. mai 2013.
Telesto

Telesto eller Telestho (gresk: Τελεστώ eller Τελεσθώ, «suksess») var en havgudinne i gresk mytologi, og en personifisering av guddommelig velsignelse og suksess. Hun var en av døtrene til titanen Okeanos og Tethys.
Hesiod beskriver henne som «iført en gul peplos».Saturns måne Telesto, er oppkalt etter henne.


== Referanser ==
Ned med vapnen! Fred med Norge!

Ned med vapnen! Fred med Norge! (norsk: Ned med våpnene! - Fred med Norge!) var et antimilitaristisk manifest skrevet under unionskrisen i 1905. Manifestet ble forfattet av Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbunds leder Zeth Höglund som en reaksjon mot de borgerlige krefter i Sverige som mente at landet burde gå til krig mot Norge for å bevare unionen under svensk styre. 
Höglund skrev i manifestet en oppfordring til svenske arbeidere om å nekte mobiliseringsordren, oppfordret til streik og at «vapenen - om de skulle riktas mot någon - icke borde riktas mot norrmännen». Manifestet ble trykket i over 100 000 eksemplarer og ble spredt over hele Sverige. 
Det antimilitaristiske manifestet ble erklært ulovlig og Zeth Höglund ble stilt for retten og dømt til seks måneders fengsel for mytteri.
Willem Wauters

Willem Wauters (født 10. november 1989 i Gent) er en belgisk, profesjonell landeveissyklist. Han syklet for UCI WorldTourlaget Vacansoleil-DCM i 2013-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willem Wauters – ProCyclingStats 
(en) Willem Wauters – Cycling Archives 
(en) Willem Wauters – Cycling Quotient 
(en) Willem Wauters – CycleBase
Rafael Andriato

Rafael de Mattos Andriato (født 20. oktober 1987) er en profesjonell brasiliansk landeveissyklist. Han sykler for Vini Fantini Selle Italia.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rafael Andriato – ProCyclingStats 
(en) Rafael Andriato – Cycling Archives 
(en) Rafael Andriato – Cycling Quotient 
(en) Rafael Andriato – CycleBase
Pallas-familien

Pallas-familien eller den palladiske asteroidefamilien er en gruppering av B-type-asteroider ved svært høye inklinasjoner i det mellomliggende asteroidebeltet. Grupperingen ble først oppdaget av Kiyotsugu Hirayama i 1928. Navnet på grupperingen stammer fra det største medlemmet, 2 Pallas, som har en gjennomsnittlig diameter på ca. 550 km. De øvrige legemene er langt mindre; det nest største er 5222 Ioffe med en estimert diameter på 22 km.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lemaitre, A; Morbidelli, A. Proper elements for highly inclined asteroidal orbits, Celestial Mechanics and Dynamical Astronomy, Vol. 60, pp. 29 (1994).
Kozai, Y. Secular perturbations of asteroids and comets In: Dynamics of the solar system; Proceedings of the Symposium, Tokyo, Japan, May 23-26, 1978.  Dordrecht, D. Reidel Publishing Co., 1979, p. 231-236; Discussion, p. 236, 237.
Cellino, A. (2002). «Spectroscopic Properties of Asteroid Families». Asteroids III (engelsk). 
MPCORB orbit database
Tofte Fremad Idrettsforening

Tofte Fremad Idrettsforening (stiftet 26. august 1914) er et norsk idrettslag fra Hurum i Buskerud. Idrettslaget er resultat av en sammenslutning i 2013 mellom Tofte Idrettslag og Idrettsforeningen Filtvet Fremad. Tofte Fremad IF driver med fotball og skisport, samt mosjonsløp og allidrett.


== Historie ==


=== Filtvet Fremad ===
Fodbollklubben Fremad ble stiftet på Filtvet 26. august 1914. Klubben ble etter krigen pålagt å endre navn til Filtvet Fremad for å unngå forveksling med andre idrettslag med navnet Fremad. Klubben var aktiv i fotball og skisport. Skikjørersøstrene Hedda og Ingrid Berntsen har representert Filtvet Fremad gjennom hele sine respektive karrierer.


=== Tofte IL ===
Tofte Idrettslag ble stiftet 1. september 1919 som Brakkenes Ballklubb. I 1921 byttet klubben navn til Roy, angivelig oppkalt etter en navngjeten hund på Tofte. Klubben oppsto i miljøet rundt Tofte cellulosefabrikk og ble raskt dominerende i lokalmiljøet, for eksempel gikk idrettslaget Freidig (stiftet 1912) inn i Roy. Da Arbeidernes Idrettsforbund (AIF) ble opprettet i 1924, meldte Roy seg inn. Samme år vant klubben det første arbeidermesterskapet i fotball. I 1925 meldte imidlertid Roy seg ut av AIF og inn i Norges Fotballforbund. Som en reaksjon på dette ble Idrettsforeningen Djerv stiftet. Djerv rekrutterte hovedsakelig fra ansatte ved Hurum fabrikker og forble medlem i Arbeidernes Idrettsforbund fram til krigsutbruddet i 1940.I 1945 slo Roy og Djerv seg sammen og dannet Tofte Idrettslag.


=== Sammenslutning ===
Fotballgruppene i Filtvet Fremad og Tofte begynte i 2009 å stille felles lag i alle aldersgrupper. Årsaken var vansker med å skaffe nok spillere hver for seg. I november 2011 anbefalte en arbeidsgruppe med medlemmer fra begge idrettslagene at Filtvet Fremad og Tofte burde «forenes som ett idrettslag». Årsmøtene i begge idrettslagene gikk inn for sammenslutning, og det ble etter hvert vedtatt at navnet skulle være Tofte Fremad Idrettsforening. Klubbfargene skulle være rødt (fra Tofte) og svart (fra Filtvet Fremad). Like før sammenslåingen hadde Filtvet Fremad 421 og Tofte IL 332 medlemmer.


== Anlegg ==
Tofte Fremad IF disponerer to fotballbaner: Filtvet stadion (Fremadbanen), der underlaget er gress, og Tofte stadion i Bjerkelunden, der det legges kunstgress. Det er klubbhus i tilknytning til begge anleggene.


== Kjente medlemmer ==
Ulf Jørgensen
Hedda Berntsen
Ingrid Berntsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Filtvet Fremads nettside
Toftes nettside