jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jeg har elsket deg så lenge

Jeg har elsket deg så lenge (Il y a longtemps que je t'aime) er en fransk film fra 2008, regissert av Philippe Claudel. Hovedrollene innehas av Kristin Scott Thomas och Elsa Zylberstein. Filmen omhandler Juliette (Scott Thomas), som vender tilbake til samfunnet etter å ha tilbrakt flere år i fengsel. Den hadde premiere den 14. februar 2008 på Filmfestivalen i Berlin.


=== Handling ===
Når Juliette Fontaine, en tidligere doktor, blir løslatt fra fengsel. Hennes yngre søster Léa inviterer henne til å bo hos familien hennes - inkludert ektemannen hennes, hans stumme far og deres to adopterte vietnamesiske døtre - i sitt hjem. Hvorfor Juliette satt i fengsel avsløres etter hvert gjennom filmen: Hun satt i fengsel i 15 år for drap. Offeret var hennes 6 år gamle sønn Pierre, og til slutt årsaken til at hun drepte sønnen sin.
Léa, en professor i litteratur, er betydelig yngre enn Juliette. På grunn av Juliette's forbrytelse, nektet foreldrene deres å la Léa besøke Juliette i fengsel. Når hun blir presset for detaljer, nekter Juliette å diskutere det som egentlig skjedde frem til slutten av filmen. Juliette sliter med å finne fast arbeid, men hun nyter platonisk selskap med to menn. En av mennene er på prøvetid etter fengsel. En annen mann var Michel, en av Léas kolleger, som er sympatisk for hennes situasjon.
Juliette utvikler etter hvert også et nært forhold til sine unge nieser, til stor lidelse for resten av familien, som er bekymret for deres sikkerhet i hennes nærvær. En dag reiser hun sammen med Léa på besøk til moren deres, som bor på sykehjem på grunn av Alzheimers sykdom. I et kort øyeblikk gjenkjenner og omfavner moren henne, og husker Juliette som en liten jente i stedet for den fremmedgjorte datteren som myrdet hennes barnebarn. Til slutt oppdager Léa, ved en tilfeldighet, hvorfor Juliette drepte Pierre.


== Roller ==
Kristin Scott Thomas – Juliette
Elsa Zylberstein – Léa
Serge Hazanavicius – Luc
Laurent Grévill – Michel
Frédéric Pierrot – Capt. Fauré


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Il y a longtemps que je t'aime (2008 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på Internet Movie Database 
(sv) Jeg har elsket deg så lenge i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeg har elsket deg så lenge i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Jeg har elsket deg så lenge på Allociné 
(nl) Jeg har elsket deg så lenge på MovieMeter 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på AllMovie 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på Turner Classic Movies 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på Rotten Tomatoes 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på Metacritic 
(en) Jeg har elsket deg så lenge på Box Office Mojo
Thoralf Ulrik Qvale

Thoralf Ulrik Qvale (født 6. januar 1940) er en norsk arbeidsforsker og professor. Han er seniorforsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI) og gjesteprofessor ved Business School, Imperial College of Science, Technology and Medicine, London. Han har også vært forskningsleder ved AFI og ledet bedriftsutviklingsgruppen ved instituttet, samt vært gjesteprofessor ved Graduate School of Management, Sabanci-universitetet i Istanbul. Han var direktør for Senter for bedre arbeidsliv 1988-93. Qvale  er utdannet sivilingeniør ved NTH i 1966 og medlem av fagkollegiet ved NTNU for dr.ing. programmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Thoralf Ulrik Qvale i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Thoralf Ulrik Qvale i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Bjørg Aase Sørensen

Bjørg Aase Sørensen (født 18. februar 1944, død 16. juni 2010) var en norsk sosiolog, arbeidsforsker og professor. Hun var professor ved Høgskolen i Vestfold og hadde i tillegg bistillinger som seniorforsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (der hun begynte som forsker i 1967) og professor II ved Universitetet i Oslo. Hun var mag. art. i sosiologi fra 1969 og dr. philos. fra 1983. Hun var redaktør for Acta Sociologica 1974-76. Sørensen beskrives som en nestor innen arbeidsmiljøforskningen både i Norge og internasjonalt og ble tildelt Arbeidsmiljøprisen i 2005. Medlem av Agder Vitenskapsakademi (2003).


== Referanser ==
Sprint-VM på skøyter 1974

Sprint-VM på skøyter 1974, det 3. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert i Olympia Eisstadion i Innsbruck, Østerrike den 16. og 17. februar 1974.


== Medaljevinnere - sammenlagt ==


== Resultater ==


=== Sammenlagt damer ===


=== Sammenlagt herrer ===


== Litteratur ==
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, ladies – 1974 ( 3 ) Innsbruck / Olympiaeisstadion». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 35. 
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, men – 1974 ( 3 ) Innsbruck / Olympiaeisstadion». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 151. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-VM på skøyter 1974, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-VM på skøyter 1974, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for herrer
(en) Sprint-VM på skøyter 1974 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser bare topp-26) og herrer på The-Sports.org (ikke komplett, mangler to løpere, to damer: sovjetiske T. Averina som vant begge distanser første dag, men som ble diskvalifisert på siste distansen dag to og amerikanske L. Monk som ble diskvalifisert på første dags 1 000 meter).
«World Sprint Championships 1974 (Women)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 9. januar 2009. Besøkt 5. juli 2016.  Resultatlisten for herrenes konkurranse fra nettstedet SkateResults.com er ikke lagret på Wayback Machine.
Too Young

«Too Young» er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av  Sidney Lippman (melodi) og Sylvia Dee (tekst). Den ble publisert i 1951.
I USA ble den best kjente versjonen av sangen spilt inn på plate av Nat King Cole 6. februar 1951 og utgitt av Capitol Records med katalognummer 1449. Den ble en millionselgende plate.
Pianisten Alberto Fernando Riccardo Semprini spilte inn en instrumentalversjon med rytmeakkompagnement i London 7. juli 1950 som andre melodi i medleyen «Dancing to the piano (No. 7): Hit Medley of Slow Foxtrots. 1. del» med «Alice in Wonderland» og «Forbidden Love». Medleyen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10123. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3192. 
Innspillingen med Patty Andrews ble utgitt av Decca Records med katalognummer 27569.
Roald Stensby and his Rocking Dukes spilte inn sangen 30. oktober 1959. Den ble utgitt på EP-platen King Roald at Jordal Amfi (Odeon GEON 40).
Sam Cooke spilte den inn. Den ble utgitt på hans album Hits of the Fifties.


== Norske versjoner ==
På norsk bærer den tittelen «For ung».


== Listeplasseringer ==
Nat King Coles versjon lå på Billboard Best Sellers In Stores-listen i 29 uker og lå på en førsteplass i fem uker.Flere samtidige versjoner ble også spilt inn på plate og kom på listen, men ikke med en like høy plassering.
Patty Andrews' versjon kom på Billboard Best Sellers In Stores-listen 8. juni 1951 og lå som best som nummer 30. På andre Billboard-lister kom denne versjonen så høyt som nummer 19.Versjoner som ikke nådde Top 30 Best Sellers In Stores-listen, men som kom på andre Billboard-lister var med Toni Arden (# 15, på Columbia), Fran Allison (# 20, på RCA), Richard Hayes (# 24, på Mercury) og Michael Jackson (på Motown).
I Storbritannia hadde Jimmy Young en hitversjon med sangen, også spilt inn på plate i 1951.
En versjon med Donny Osmond ble en hit for ham. Den kom inn på den britiske singlelisten 16. september 1972 og lå der i 15 uker med nummer fem som høyeste plassering. Den lå også åtte uker på den amerikanske Billboard Hot 100-singlelisten med nummer tre som høyeste plassering, etter at den ble utgitt på singlen MGM 14407 i 1972.


== Fotnote og referanser ==
Nordstrand-ulykken

Togulykken på Nordstrand (også referert til som Nordstrand-ulykken) inntraff 3. oktober 1993 på Nordstrand stasjon. Et lokaltog av type 69 på vei fra Oslo S til Ski stod stille på Nordstrand stasjon da et løpsk skiftelokomotiv av type NS 6400 (L 6961) traff lokaltoget med en fart av 75 km/t. Lokaltogsettet bestod av vognene  69.068, 69.868 og 69.654, mens skifteloket var nr. 6454. Fem personer omkom i ulykken, alle var passasjerer i lokaltoget. Fire personer ble alvorlig skadet, herunder begge lokomotivførerne, mens et titalls flere fikk lettere skader.


== Hendelsesforløp ==
I undersøkelsene etter ulykken ble det funnet ut at stengekranene for bremsesylinderne stod i feil stilling da skiftelokomotivet forlot NSBs område i Lodalen. Skiftelokomotivet hadde dermed ikke fungerende trykkluftbremser, men kun elektrodynamiske bremser og to parkeringsbremser. Ved Rosenholm holdeplass ble parkeringsbremsen koblet ut og lokomotivet begynte dermed å rulle bakover. På denne lokomotivtypen virker ikke de elektrodynamiske bremsene når toget beveger seg bakover, så lokomotivføreren hadde dermed ingen mulighet til å få stoppet lokomotivet, slik at ulykken ble et faktum.
I den første rettssaken i Oslo byrett etter ulykken ble lokomotivføreren på skiftelokomotivet tiltalt for å ha opptrådt uaktsomt, men han ble frikjent da det kom frem at han hadde arbeidet under stressende forhold (underbygget av forsinkelser) og fordi typekurset for lokomotivtypen ikke var tilfredsstillende nok. Instruksjonsboka for lokomotivtypen var oversatt til norsk av en som ikke var autorisert oversetter. I tillegg var tekst på lokomotivets stengekraner for bremser på nederlandsk språk, samtidig som innstillingene av disse (loddrett kontra vannrett kranstilling for hhv. stengt og åpent) var motsatt av andre typer skiftelokomotiver som da var i tjeneste hos NSB.
Denne første rettssaken ble siden anket til Høyesterett av påtalemyndighetene på grunnlag av at byretten hadde lagt til grunn en for mild aktsomhetsnorm, noe Høyesterett sluttet seg til. Da saken kom opp igjen i byretten i 1996 ble lokomotivføreren dømt, men han slapp å sone dommen samt å betale saksomkostningene. Som følge av brudd på Arbeidsmiljøloven med hensyn til mangelfull merking av stengekranene ble NSB idømt et forelegg på 150 000 kroner.
Ved den løpske ferden hadde føreren av skiftelokomotivet forgjeves forsøkt å få telefonkontakt med togledelsen i Oslo. En konsekvens av ulykken var at det ble innført egne alarmtelefonnumre ved togledersentralene.


== Se også ==
Jernbanen i Norge
Liste over togulykker


== Eksterne lenker ==
Sikkerhetsdagene.no – Storulykker i Norge de siste 20 årene, Togulykker
Sintef.no – Sikkerhet på skinner? Oppfatninger om sikkerhet på norske jernbaner 1950-2000, Nordstrand-ulykken Arkivert 30. september 2013 hos Wayback Machine.
Sprint-VM på skøyter 1975

Sprint-VM på skøyter 1975, det 4. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Nya Ullevi i Göteborg, Sverige den 15. og 16. februar 1975.


== Medaljevinnere – sammenlagt ==


== Resultater ==


=== Sammenlagt damer ===


=== Sammenlagt herrer ===


== Litteratur ==
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, ladies – 1975 ( 4 ) Gothenburg / Ullevi». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 35. 
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, men – 1975 ( 4 ) Gothenburg / Ullevi». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 151–152. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-VM på skøyter 1975, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-VM på skøyter 1975, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for herrer
(en) Sprint-VM på skøyter 1975 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser topp-29) og herrer (viser bare topp-32) på The-Sports.org (ikke komplett, mangler fire løpere, to damer: sovjetiske L. Titova og amerikanske L. Poulos som begge ble diskvalifisert på første distanse og to herrer: østtyske H. Oehme som ble diskvalifisert på første distanse og sovjetiske V. Kastsjej som ikke gikk den siste dagen).
«World Sprint Championships 1975 (Women)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 10. juli 2009. Besøkt 5. juli 2016.  Resultatlisten for herrenes konkurranse fra nettstedet SkateResults.com er ikke lagret på Wayback Machine.
USS «Texas»

USS «Texas» er navnet på flere skip i Den amerikanske marinen:

USS «Texas» (1892) – Den amerikanske marinen sitt første slagskip.
USS «Texas» (BB-35) – slagskip.
USS «Texas» (CGN-39) – atomdrevet krysser i Virginia-klassen.
USS «Texas» (SSN-775) – ubåt i Virginia-klassen.
BKK Nett

BKK Nett er et aksjeselskap eid av Eviny som drifter strømnettet i en rekke kommuner på Vestlandet fra Sunnfjord i nord til Etne i sør. I 2019 hadde selskapet 448 ansatte, 245 000 nettkunder og 21 700 kilometer strømnett. Selskapet er en av Norges største distributører av elektrisk energi.Selskapets hovedkontor ligger på Kokstad i Bergen, og det har regionskontor i Kvinnherad, Knarvik og Førde. Omsetningen i 2018 var på 1 773 millioner kroner og resultatet på 230 millioner kroner. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Pelomeduseskilpadder

Pelomeduseskilpadder (Pelomedusidae) er en  familie av ferskvannsskilpadder som er utbredt i Afrika sør for Sahara. De finnes også på nærliggende øyer, som Kapp Verde, øyene i Guineabukta, Seychellene og Madagaskar. Arten Pelusios subniger er innført med menneskelig hjelp til  Mauritius, Chagosøyene og Guadeloupe.
Disse skilpaddene tilhører halsvenderne, og når hodet trekkes inn under skallet, bøyes halsen i S-form. Noen nærstående arter fra Sør-Amerika og Madagaskar ble tidligere regnet til familien, men er nå plassert i en egen familie, Podocnemididae.


== Eksterne lenker ==
(en) Pelomedusidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pelomedusidae i Encyclopedia of Life 
(en) Pelomedusidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pelomedusidae hos Fossilworks 
(en) Pelomedusidae hos ITIS 
(en) Pelomedusidae hos NCBI 
(en) Kategori:Pelomedusidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pelomedusidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pelomedusidae - The Reptile Database
Sprint-VM på skøyter 1976

Sprint-VM på skøyter 1976, det 5. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Horst Dohm Stadion i Wilmersdorf, Vest-Berlin i Vest-Tyskland den 6. og 7. mars 1976.


== Medaljevinnere – sammenlagt ==


=== Damer ===


=== Herrer ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt damer ===


=== Sammenlagt herrer ===


== Litteratur ==
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, ladies – 1976 ( 5 ) Berlin-Wilmersdorf / Horst Dohm Stadion». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 36. 
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, men – 1976 ( 5 ) Berlin-Wilmersdorf / Horst Dohm Stadion». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 152. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-VM på skøyter 1976, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-VM på skøyter 1976, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for herrer
(en) Sprint-VM på skøyter 1976 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser bare topp-17) og herrer (viser bare topp-23) på The-Sports.org (ikke komplett, mangler tre løpere, en dame: norske B.E. Jensen ble diskvalifisert på den andre distansen og to herrer: nederlandske J. Valentijn som ble diskvalifisert på siste distanse og svenske O. Granath som ikke startet den siste dagen).
USS «Hawaii» (SSN-776)

USS «Hawaii» (SSN-776) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2007. Ubåten er den tredje i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten Hawaii.


== Referanser ==
Citadels (spill)

Citadels er et kortspill hvor handlingen er lagt til middelalderen. Målet med spillet er å bygge den byen som tilsammen har mest verdifulle bydeler. Spillet er laget av Bruno Faidutti og er gitt ut av Fantasy Flight Games. I Skandinavia er det distribuert av Midgaard Games. Første utgivelse var i år 2000. Spillet er for 2 – 7 spilleren, fra 10 år. 


== Spillets gang ==
Hver spiller velger en skikkelse etter tur. Dette valget er hemmelig. Når alle spillerne har valg en skikkelse, så skal en og en spiller utføre handlingen til den skikkelsen de har valgt. Rekkefølgen til skikkelsene er den samme hele spillet, men siden en spiller kan være forskjellige skikkelser fra runde til runde, så er det ikke noen bestemt rekkefølge på spillerne. Den spilleren som velger konge- skikkelsen, får tildelt kronebrikken. Den spilleren som har kronebrikken får velge skikkelser først neste tur. Spillet er slutt når en spiller har bygget åtte bydeler. Den som har størst samlet verdi på bydelen vinner.


=== Sikkelser ===
Snikmorder – Kan drepe en annen spiller. Denne drepte spilleren må stå over sin tur.
Tyv – Stjeler alt gullet til en spiller.
Seidmann – Kan bytte alle, eller noen av kortene som spilleren har på hånden.
Konge – Er den spilleren som får velge først neste runde.
Biskop – Byen til biskopen kan ikke ødelegges av feltherren.
Handelsmann – Får ekstra gull.
Byggmester – Kan bygge opp til tre bydeler per tur.
Feltherre – Kan ødelegge andre spilleres bydeler.


== Utvidelse ==
I utvidelsen kom det ni nye skikkelser. Det er valgfritt om man vil benytte alle skikkelsene fra utvidelsen, eller om man vil kun benytte noen av de.


=== Sikkelser i utvidelsen ===
Heks – Erstatter snikmorderen. Kan forhekse en annen spiller. Når det er den spillerens tur som har blitt forhekset, så overtar heksen den spillerens rolle.
Skattefut – Erstatter tyven. De andre spillerne må betale skattefuten for hver bygning de bygger.
Trollmann – Erstatter seidmannen. Kan se på kortene til en annen spiller, og bruke ett av disse.
Keiser – Erstatter kongen. Bestemmer hvem som skal ha kronebrikken.
Abbed – Erstatter biskopen. Mottar tiende fra den spilleren med mest gull.
Alkymist – Erstatter kremmeren. Får tilbake alt gullet som har blitt brukt på bygninger den siste runden.
Los – Erstatter byggmesteren. Kan velge mellom å få fire gullstykker eller fire kort.
Diplomat – Erstatter feltherren. Kan bytte bydeler med andre spillere.
Kunstner – Erstatter ingen, men kan ikke brukes sammen med dronningen. Kan øke verdien på bydeler som allerede er bygget.
Dronning – Erstatter ingen, kan ikke brukes sammen med kunstneren og kan kun brukes i spill med flere enn fem spillere. Får tre gullstykker dersom spilleren sitter ved siden av kongen.


== Eksterne lenker ==
Citadels fra brettspill.no
Citadels fra boardgamegeek.com
Vilhelm Bissen

Christian Gottlieb Vilhelm Bissen (født 5. august 1836 i København, død 20. april 1913 samme sted), var en dansk billedhugger. Han var sønn av Herman Wilhelm Bissen og eldre bror av Rudolf Bissen.
Bissen var utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi, var lærling hos faren og var med på flere av hans arbeider. Blant annet modellerte han hesten på Frederik VIIs rytterstatue som står foran Christiansborg.Av egne arbeider har han stått for mange portrettstatuer, blant annet av H.C. Ørsted og Niels W. Gade. Ved inngangen till Marmorkirken står hans kolossale bronsestatue av N.F.S. Grundtvig. Mest kjent er han i dag for rytterstatuen av Absalon som står på Højbro Plads København.
Bissen ble utnevnt til professor ved Kunstakademiet i 1890 og var dets direktør 1902–1905.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Rytterstatue

En rytterstatue er en statue som forestiller en person til hest, ofte laget i bronse i naturlig eller overnaturlig størrelse. Rytterstatuer har opp gjennom historien vært vanlige for å avbilde regenter og feltherrer.


== Se også ==
Rytterstatuer i Danmark


== Eksterne lenker ==
Nordens ryttarstatyer, Carl Felding 1998
Ludwig Ingebregtsen

Ludwig Ingebregtsen (født 25. desember 1944, død 17. november 2005) var en norsk kroppsbygger, med både norske og nordiske mesterskapstitler.. Han vant en medalje ved Europamesterskapet i 1984.. Han konkurrerte også innen styrkeløft med seiere i både norsk og nordisk mesterskap. Han var norsk rekordholder i benkpress i klassen lett tungvekt med 155 kg.
På 1970-tallet drev han et treningssenter i Arups gate i Oslo. Han var også en periode i Thailand og var knyttet til miljøet innen Thaiboksing.


== Meritter ==
Junior:

1964:  Nordens Samson jr.Som senior konkurrerte Ingebregtsen hovedsakelig i klasse under 80 kg:

1966:  Mr. Norway,  Mr. Scandinavia og  Nordens Samson
1980:  NM
1981:  Nordisk
1982:  Oslo Grand Prix
1983:  NM
1984:  Nordisk


== Bok ==
Selvbiografien hans Tunge løft og høye spark ble utgitt tidlig på 2000-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ludwig Ingebregtsen.avi presentasjon av boka og utøveren
bilder av Ludwig Ingebregtsen (pinterest)
Johan Henrik Deuntzer

Johan Henrik Deuntzer (født 20. mai 1845 i København, død 16. november 1918 i Charlottenlund) var en dansk jurist og politiker fra Venstre. Han var Danmarks statsminister og utenriksminister i regjeringen Deuntzer 24. juli 1901–14. januar 1905. Han var den første danske statsministeren fra partiet Venstre.
Deuntzer ble cand.jur. i 1867. I perioden 1872–1901 var han professor i sivilrett ved Københavns Universitet. I tidsrommet 1897–1898 var han rektor. Han var ekstraordinær assessor i den danske høyesterett fra 1894, og i samme år ble han også æresdoktor ved Københavns Universitet.
Deuntzer var innehaver av Dannebrogordenen og Dannebrogordenens hederstegn.


== Referanser ==