jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Myter fra Meso-Amerika

Myter fra Meso-Amerika er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Lars Kirkhusmo Pharo og utgitt i 2007. Boken inneholder religiøse tekster fra de ulike kulturene i Mesoamerika før den spanske erobringen i 1521, blant annet aztekisk mytologi og mayamytologi.
Mesoamerika defineres av bokens redaktør som den vestre delen av Honduras og El Salvador, det nordvestlige, sentrale og sydlige Mexico, hele Belize og hele Guatemala. Her levde folkegrupper som mayaer, aztekere, olmekere, zapotekere, toltekere, purépechaer, tlapanekere, otomier og mixtekere, som alle levde i urbane høykulturer i perioden ca. 1000 f.Kr.–1521 e.Kr.Mange av kulturene har fellestrekk, selv om det også er kulturelle og religiøse forskjeller. Gruppene hadde kontakt på flere nivå (handel, krig, migrasjon), og har felles kalender (mayakalenderen), felles tallsystem (maya-matematikk), skriftsystemer, felles interesse for mesoamerikansk ballspill, likhetstrekk i monumental arkitektur, og likhetstrekk i religiøse myter og ritualer.Tekstene er hentet fra tre kilder: logosyllabiske inskripsjoner (hieroglyfer) fra precolumbiansk tid, manuskripter skrevet eller initiert av de spanske etnograf-misjonærene på 1500-tallet og etnografiske innsamlinger på 1800- og 1900-tallet. Blant de mest kjente 1500-tallsmanuskriptene er Codex Vindobonensis Mexicanus I, Chilam Balam, Popol Wuj og Florentinerkodeksen av Bernardino de Sahagún.


== Innhold ==
Skapelsen og verdensordenen. Inskripsjoner om kalendertid, De fem soler (aztekermyte), Mennesket skapes og mais oppdages (aztekermyte), Skapelsen i Popol Wuj, Første mann, kvinne og barn (zapotekmyte) og ytterligere fem myter fra de andre kulturene.
Oversvømmelse av jorden. Tre fortellinger fra ulike kulturer.
Solen og månen. Fire fortellinger fra ulike kulturer.
Regn og mais. Sju fortellinger fra ulike kulturer.
Det hinsidige. Seks fortellinger fra ulike kulturer.
Dyr og nagualisme. Fem fortellinger fra ulike kulturer.
Helt-Gud-mytologi. Menneskeguden Topiltzin Quetzalcoatl.
Nasjonalisme og etnisk identitet. Huitzilopochtlis fødsel (aztek), Reisen fra Aztlán og grunnleggelsen av Tenochtitlan (aztek), Åpenbaringen av Jomfruen av Guadalupe (aztek), Historien om fargene av Subcommandante Marcos, Historien om Don Francisco Xiu (yucatek).


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Myter fra Meso-Amerika. Utvalg og innledende essay av Lars Kirkhusmo Pharo ; oversatt av Kari og Kjell Risvik. Bokklubben, 2007. LV, 327 s. (Verdens hellige skrifter; 42). ISBN 978-82-525-6405-1
Løkplanter

Løkplanter er karplanter i ordenen Asparagales som har løk, en næringslagrende og beksyttende fortykning av grunnblad nederst på stengelen. Løken bærer frøemnet, lagrer næring for, og beskytter det nye skuddet. Løkplantene er ingen naturlig gruppe, men finnes innenfor ulike familier av karplanter. De mest kjente er løkfamilien og liljefamilien, men det finnes også flere. Løkplantene er vanligvis 2- eller flerårige, og de er enfrøbladete planter (blomsterplanter). 
Det kan av og til være krevende å skille løk fra enkelte arters rotknoller. Grupper som man ofte vil anta er løkplanter på grunn av navne- eller utseendelikhet, omfatter krokusslekta, orkidéfamilien, sverdliljefamilien og dagliljefamilien – ingen av disse har løker.
Sammen med orkidefamilien, sverdliljefamilien og aspargesfamilien utgjør løkplantene ordenen Asparagales.


== Grupper av løkplanter ==
Hyasintfamilien (Hyacinthaceae)
Klokkeblåstjerneslekta (Hyacintoides)
Snøstjerneslekta (Scilla)
Fuglestjerneslekta (Ornithogalum)
Perleblomslekta (Muscari)
Løkfamilien (Alliaceae)
Løkslekta (Allium)
Påskeliljefamilien (Amaryllidaceae)
Påskeliljeslekta (Narcissus)
Snøklokkeslekta (Galanthus)
Klosterklokkeslekta (Leucojum)
Liljefamilien (Liliaceae)
Gullstjerneslekta (Gagea)
Tulipanslekta (Tulipa)
Ruteliljeslekta (Fritillaria)
Liljeslekta (Lilium)


== Se også ==
Løk (botanikk)
Stella Maris

Stella Maris er en skulpturgruppe/installasjon av den norske kunstneren Steinar Christensen som er plassert i sjøkanten i bygda Skutvik i Hamarøy. Verket ble avduket i 1994, og er en del av Skulpturlandskap Nordland.
Når du leter i fjæra vet du ikke hva du finner. Du kan for eksempel snuble over denne skulptur-gruppen. 

Noen entydig tolkning har vel ikke denne skulpturen, men det symbolske budskapet ligger likevel klart i dagen. Den 5-strålete stjerne symboliserer kosmos samt det åndelige, det ufattelige. Halsen fra strykeinstrumentet, enten det nå hadde vært en fiolin eller en kontrabass, lar straks tanken gå mot det menneskeskapte, til kulturen.

Skulpturen består av seks elementer:

Fire femtakkede stjerner med en diameter på 200 cm: to i rustbrunt cortenstål, en i sjøvannsbestandig marin-aluminium fra Mosjøen og en skåret ut av fauskemarmor.
Fiolinhals av granitt  fra Lødingen med en lengde på 204 cm.
Drikkebeger av cortenstål med en høyde på 240 cm.Verket ble innviet under Hamsundagene 1994 av forfatteren Kim Småge som det åttende i skulpturlandskapsprosjektet. Verket kostet 300 000 kroner, hvorav ca. 50 000 kroner ble betalt av Hamarøy kommune.


== Referanser ==
Topiltzin Quetzalcoatl

Topiltzin Quetzalcóatl (f. 935 eller 947 e.Kr.) var etter legendene en prestekonge i Tula, toltekernes hovedstad, et stykke nord for Mexico by. Han beskrives som «det mest fremtredende eksempel på ... mektige historiske individer som ble guder gjennom en senere apoteose»Ifølge noen av legendene om hans styre var han imot krig og menneskeofringer. Av denne grunn kom han i strid med presteskapet knyttet til krigsguden Tezcatlipoca og måtte flykte fra Tula. Toltekerne ble av de etterfølgende mesoamerikanske kulturene regnet som en høytstående sivilisasjon, som det ga prestisje å være knyttet til. Aztekerkongen Moctezuma II, som hersket fra 1502 til 1520, regnet seg som en direkte dynastisk etterfølger etter Topiltzin Quetzalcoatl.. I aztekisk mytologi fortelles det at Topiltzin Quetzalcoatl forsvant, men skal komme tilbake.Rundt denne tiden foregikk det en spredning av en fornyet kult omkring guden Quetzalcóatl sørover i Mesoamerika. Det er uklart hvorvidt det er noen sammenheng mellom prestekongen Topiltzin Quetzalcoatl og mayafolkets guddom kalt Kukulkan eller Quetzalcóatl. I noen legender synes han å smelte sammen med guden Quetzalcóatl, som hos aztekerne også var kjent som Ehecatl (vindguden).


== Tekster på norsk ==
En beretning fra Bernardino de Sahagúns Florentinerkodeksen er utgitt på norsk i antologien Myter fra Meso-Amerika, 2007.


== Referanser ==
Løk (botanikk)

For plantene med løk, se: Løkplanter

Løk er en fortykket stand av underjordiske grunnblader nederst på stengelen til løkplanter. Det er planter innen ordenen Asparagales, fordelt på fire familier, som har løker. Grunnbladene (eller bladstendene, som det også kan kalles) som utgjør løken er tettsittende lagdelte og sammenvokst til en opprett, spiss knoll. Løkens blader er kjøttfulle og inneholder både frøet og lagret næring, i tillegg til å beskytte den framvoksende spiren. Løken beholdes gjennom plantens fulle levetid.
Løken bærer ikke selv grønne blader, den utgjøres av bladstender eller grunnblader som selv ikke bærer regulære blad. Løkene må ikke forveksles med stengelknoller eller pælerøtter. Enkelte arter i orkidéfamilien har en type overjordiske pseudo-løker som heller ikke må forveksles med løk.
Løker foretrekker oftest en kald overvintring hvor løken er i dvale, og dette er grunnen til at løker skal plantes ut om høsten. Det er noen unntak fra denne regelen – ved arter som ikke tåler frostfull overvintring av løken, f.eks Amaryllis belladonna.


== Se også ==
Løkplanter
Allen Stanford

Robert Allen Stanford (født 24. mars 1950) var en prominent finansmann og filantrop, kjent for å stå bak en av tidenes største Ponzi-svindler. Stanford stod bak nå nedlagte Stanford Financial Group og hadde statsborgerskap både på Antigua og Barbuda og i USA.
I begynnelsen av 2009 ble Stanford utsatt for flere etterforskninger av mulig svindel, og 17. februar 2009 ble det tatt ut tiltale mot ham. Selv hevdet Stanford at han led av hukommelsestap etter å ha fått hodeskader i en slåsskamp i fengselet i 2010.I juni 2012 ble han dømt til 110 års fengsel for investeringsbedrageri av 7 milliarder dollar, samt til å betale 5,9 milliard dollar i erstatning til investorene han hadde bedratt.


== Referanser ==
Pjesker

Pjesker (umesamisk: Bieskiejávrrie) er en innsjø og et tettsted i den sørøstlige delen av Norrbottens län i Sverige. Innsjøen ligger på grensen mellom Arvidsjaur kommune i Lappland og Piteå kommune i Norrbotten. Innsjøen har et overflateareal på ca 11 km², og har en beliggenhet på 342 meter over havet. Største dyp er på ca 20 meter. Viktige fiskearter i innsjøen er abbor, gjedde, mort, lake og ørret.
Navnet «Pjesker» er av samisk opprinnelse, og skal bety noe slikt som «delt sjø», eller ifølge andre kilder «klippesjøen».
Innsjøen har gitt navn til bebyggelsen langs sjøen, som har vært her siden midten av 1700-tallet. Samer har imidlertid hatt boplasser i området lenge før dette. Pr 2010 bor det ca 50 mennesker i bebyggelsen.
Stener Heyerdahls park

Stener Heyerdahls park er et parkanlegg i Festningsgata i Kvadraturen i Kristiansand.  Parkens navn er til minne om legen Stener Severin Heyerdahl (1811 – 1883).  Parken ligger på det tidligere hospitalets tidligere kirkegård.  Før anleggelsen av parken, ble gravene flyttet. I parken er det et lekeanlegg for barn.


== Parkens historie ==
I 1896 gav en utflyttet kristiansander, gartner av yrke, uttrykk for forargelse over at byens politikere ikke gjorde noe med den åpne plassen der det tidligere hadde vært kirkegård. «paa et kort besøg i min fødeby, ser jeg at Hospitalets kirkegaard fremdeles henligger stemoderlig behandlet», skrev han i et brev til formannskapet. Dette utløste en rekke forslag for hva som måtte gjøres fra både innbyggerne i byen og folk utenbys. Men lite skjedde fra kommunens side.
I desember 1898 tok flere av Kristiansands innbyggere til orde for å anlegge et parkanlegg i byen. «Parken skal være til glæde for hele den øvre Bydels Beboere, samtidig som det vil være til fryd for vor By», skrev de i et brev til formannskapet, og lanserte samtidig det som tidligere hadde vært sykehusets kirkegård som et egnet sted for anleggelse av parken.
I mai 1900 vedtok formannskapet å anlegge et parkanlegg. Lokaliseringen ble Hospitalets kirkegård. Da året 1900 gikk mot slutten var den åpne plassen blitt et parkanlegg med plen, trær og benker.


== Eksterne lenker ==
«En park til ære for byens bedste søn»
Rautasjaure

Rautasjaure (nordsamisk: Rávttasjávri) er en innsjø sør for Torneträsk i Kiruna kommune, Sverige. Innsjøens overflate har en høyde på 560 meter over havet, og den ligger i en dyp dal, ogitt av fjell som strekker seg ca 1000 meter over innsjøens overflate. Rautasjaure har sitt utløp lengst mot øst, via Rautasälven, som der danner et utløp som gir svake strømmer i deler av innsjøen. Rávttasjávri betyr «fjellrøyesjøen», noe som peker til innsjøens rike forekomster av røye.
Jámikasuolu, som betyr «de dødes øy», er en øy i Rautasjaure hvor samer tidligere begravet sine døde.


== Referanser ==
Torgeir Dahle

Torgeir Dahle (født 17. april 1984 i Trolla i Trondheim), ofte kalt Daille, er en norsk fotballspiller som spiller spiss for Byåsen. Han har tidligere spilt for Byåsen. Dahle signerte for Bodø/Glimt 23. august 2011. Dahle skåret 11 seriemål og hadde 9 målgivende passninger for Byåsen i 2011. 


== Referanser ==
Trollsjön

Trollsjön, (nordsamisk: Rissajávri, oversatt: Sjøen som gnistrer som ild) er en klarvannssjø og en steril fjellsjø i Kiruna kommune i Lappland, Sverige. Man kan se innsjøens bunn, til tross for dens dybde på 36 meter. Siktdybden er trolig større, men kan ikke bekreftes. Trollsjön har beliggenhet 815 meter over havet, lengst inn i dalføret Gearggevággi ved foten av Gearggečorru og Vássečohkka, oppdemmet av en høy mur av store steinblokker. Sjøens utløp er underjordisk, og munner ut i bekken Gearggejohka på motsatt side av den naturlige steinmuren, og fortsetter ned dalføret.
Trollsjön består av smeltevann fra de omliggende isbreene. Innsjøen er isbelagt til et stykke ut på sommeren, og er kun isfri tre måneder i året.


== Eksterne lenker ==
Vattenkemi i sjöar i Abiskoområdet
Skalkká

Skalkká (tidligere skrevet Skalka eller Skalkajaure) er en innsjø i Jokkmokk kommune, Norrbottens län i Lappland, Sverige. Innsjøens overflate ligger på 295 meter over havet, og innsjøens areal er på ca 46 km². Sjøen dreneres gjennom Lilla Luleälven.


== Referanser ==
Dekksgutt

Dekksgutt er en tidligere stillingstittel i et dekksmannskap på et handelsskip. Ett års fartstid som dekksgutt ga rett til å mønstre som jungmann. En dekksgutt utførte i hovedsak tilsvarende arbeid som en jungmann og en lettmatros. Arbeidet var vakter, dekksarbeid og håndtering av fortøyninger. Vekselvis hadde en dekksgutt dekksarbeid eller vaktarbeid som hovedoppgave.
Den første dekksjente ble mønstret på et norsk fartøy i 1968.


== Arbeidstid ==
Ved dekksarbeid arbeidet en dekksgutt sammen med resten av dekksmannskapet fra kl. 7 til 17 avbrutt av fire spise- og hvilepauser, 30 min. frokost kl. 8, 30 min. kaffe og kake kl. 10, 1 time lunsj kl. 12 og 30 min. kaffe og kake kl. 15. Middag ble servert kl. 17. Dekksmannskapet ble vekket av dekksvaktene når de skulle begynne om morgenen eller gå vakt. Når skipet gikk østover eller vestover ble klokka justert regelmessig for å kompensere for geografiske tidsforskjeller. Klokka ble justert kl. 3 om natta, og tidsforskjellen ble fordelt på vaktgruppene slik at hver vakt fikk 20 minutters kortere eller lengre vakt.
Norge hadde tidligere et stort antall skip med en stor mannskapsbesetning på hvert, og antallet norske sjøfolk var betydelig. Skipstypene er siden 1960 i betydelig grad endret i størrelse, spesialisert etter frakttype og bemannet annerledes enn tidligere.


== Sjøvakt ==
Sjøvaktene ble utført av seks mann fra dekksmannskapet som arbeidet fire timer to ganger pr. døgn sammen med tre styrmenn. Kontinuerlig var to mann og en styrmann på vakt og førte skipet på fastsatt kurs. Nær land, ved havneanløp og i kanaler var også skipets sjøkaptein tilstede og førte da skipet sammen med styrmannen. Mannskapet som gikk sjøvakt gikk utkikk og hadde rorvakt vekselvis. Utkikksvakten ga signal om observasjoner på sjøen og fikk tilsvarende tilbakemelding. Rormannen styrte på en kompasskurs eller plasserte roret i en vinkel som ble beordret av skipets fører. I spesielle situasjoner kunne det også gis andre instrukser om oppgavene, som flagghilsing eller regelmessig tåkesignal. Når skipet lå ved kai kunne en dekksgutt også gå landvakt.
Lettmatros

Lettmatros er en gradsbetegnelse for dekksmannskap på norske skip, ferger og fiskefartøyer. Oppgavene varierer etter type fartøy, men består typisk av vedlikehold, lasting og lossing, fortøyning og så videre.
Etter forskrift om kvalifikasjoner og sertifikater for sjøfolk (2012) skal en lettmatros ha seks måneders fartstid på dekk eller annen relevant fartstid. Fartstid kan erstattes med praktisk opplæring eller yrkespraksis i mekaniske eller maritime fag.


== Se også ==
Matros


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Lettmatros i Store norske leksikon
DS «Stavangeren»

DS «Stavangeren» var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 57. Skipet ble overlevert til skipsreder Kornelius Olsen i Stavanger i september 1908. Gikk blant annet i charter for United Fruit Company mellom Cuba og Jamaica til New York. Skipet ble hugget i Belgia i 1952.


== «Stavangeren» ==
1908:	September: Levert som «Stavangeren» til A/S D/S Stavangeren ved Kornelius Olsen, Stavanger.


== «Jamaica» ==
1939: Solgt til det rederiet AB Jamaica ved Sven Salén Stockholm, Sverige. Omdøpt «Jamaica».
1948: Overtatt av Sven Salén AB, Stockholm, Sverige.
1952: 8. august, ankom Hamixem, Belgia for hugging


== Kilder ==
«Stavangeren» www.sjohistorie.no
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok, 2008 ISBN 9788292309568
www.skipet .no Kornelius Olsen


== Eksterne lenker ==
(en) DS «Stavangeren» (1908) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Ellis Island-Stavangeren
Shipspotting - Jamaica
DS «Gansfjord»

DS «Gansfjord» var et lasteskip som ble bygget av Stavanger Støberi & Dok i 1913 med byggenummer 67. Skipet ble overlevert til skipsreder Kornelius Olsen i Stavanger i juli samme år. Skipet ble ved samme reder til det ble solgt i 1950.


== «Gannsfjord» ==
1913: Juli: Levert som «Gansfjord» for A/S D/S Gansfjord ved Kornelius Olsen, Stavanger
1940: April: Overtatt av Nortraship
1945: Oktober: Tilbakelevert eier


== «Maria Teresia» ==
1950: Solgt til Cia. Naviera Oriente ved Fernando Giménez Méndez, Puerto Cortés, Honduras.
1954: Omdøpt «Maria Teresia»


== «Baleares» ==
1957: Solgt til Casa Blanca SS Co. (Palmer Lines, Havana), Puerto Limón, Costa Rica. Omdøpt «Baleares»
1959: 18. juni: Grunnstøtte ved Punta Hollandes ved Cape San Antonio. Senere brakt flott.
1959: 25. juli: Ankom Vera Cruz, Mexico, under slep for hogging


== Kilder ==
«D/S Gansfjord». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 12. januar 2019. 
«Gansfjord» www.skipshistorie.net
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok 2008 ISBN 9788292309568
www.skipet .no Kornelius Olsen


== Eksterne lenker ==
(en) DS «Gansfjord» (1913) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Warsailors – Gansfjord
Ellis Island- Gandsfjord
Jake Cherry

Jacob «Jake» Cherry (født 15. september 1996 i New Jersey) er en amerikansk skuespiller, best kjent for rollen som Nicky Daley i Natt på museet og Natt på museet 2, samt også rollen som Young Dave i Trollmannens læregutt.


== Filmografi ==
2004: House M.D.
2006: Natt på museet som Nick Daley
2009: Natt på museet 2 som Nick Daley


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jake Cherry på Internet Movie Database 
(sv) Jake Cherry i Svensk Filmdatabas 
(en) Jake Cherry hos The Movie Database
DS «Lysefjord»

Flere skip har hatt navnet «Lysefjord»DS «Lysefjord» var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 71. Skipet ble overlevert til skipsreder Kornelius Olsen i Stavanger i juli 1915. Skipet ble ved samme reder til hun krigsforliste.

1915: febr.: Levert til A/S D/S Lysefjord ved Kornelius Olsen, Stavanger som «Lysefjord»
1940: Overtatt av Nortraship.
1943: 1. april: Torpedert av den tyske undervannsbåt U-155 i utenfor Havanna, på reise Tampa, Florida – Puerto Barrios lastet med trelast og stykkgods. Av mannskapet omkommer        fire. Elleve mann kom seg i en livbåt å rodde til Gobernadora fyr på Cuba, resterende åtte mann plukket opp fra en flåte av det amerikanske skipet SS «Howard» og brakt til Tampa i Florida.


== Kilder ==
«M/S Lysefjord». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 18. januar 2019. 
Erling Jensen: Stavanger Støberi & Dok 2008 ISBN 9788292309568
www.skipet .no Kornelius Olsen


== Eksterne lenker ==
(no) DS «Lysefjord» – Krigsseilerregisteret 
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
Warsailors – D/S Lysefjord
Soutujärvi

Soutujärvi (samisk: Savdijávri) er en større innsjø i den nordlige delen av Gällivare kommune, som ligger langs E10. Navnet Soutujärvi brukes også iblant som en felles benevnelse for tettstedene Skaulo og Puoltikasvaara, som ligger ved innsjøen; stedenes felles samfunnshus heter for eksempel Soutujärvi Folkets Hus. Navnet Soutujärvi er en forfinskning av det samiske navnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Soutujärvis hembygdsförening
Abelvattnet

Abelvattnet (sørsamisk: Aapije) er en innsjø i Västerbottens fjell mellom Södra Storfjället og Artfjället i Storuman kommune i Sverige. Innsjøen dreneres gjennom Gejmån til Umeälven. Innsjøens overflateareal varierer betydelig, da sjøen er flerårsmagasin for Gejmåns kraftverk. I perioden 2007 til 2010 ble det bygget et nytt minikraftverk der, det første nye kraftverket i Sverige på 15 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abelvattnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om det nye kraftverket ved Abelvattnet
Cornelius Middelthon jr.

Cornelius Middelthon jr. (født 23. februar 1893 i Stavanger, død 7. juni 1967) var en norsk kjøpmann.
Han gikk middelskole, handelsskole og deretter ved Warners College i Richmond, før han en tid var ansatt i P.H. Matthiessen & Co. i Newcastle upon Tyne. Han gikk inn i familiens forretning C. Middelthon’s Dampskibsexpedition, eid av faren Cornelius Middelthon, i 1914 og ble etterhvert kontorsjef, bestyrer og eier. Cornelius Middelthon jr. hadde en rekke styreverv, blant annet som medlem av representantskapet i Stavanger Preserving Co., Stavanger Hermetiske Fabrik og Stavanger Forsikringsselskap A/S, styremedlem i Stavanger-avdelingen av Norsk Brændselolje A/S samt varamedlem av A/S Ryfylke Kraftanlægs styre.


== Referanser ==
DS «Viator»

DS «Viator» ble bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 46. Skipet ble overlevert til rederiet Holdt & Isachsen i Stavanger i juni 1904. Skipet hadde flere eiere før det forliste i 1935.


== Historie ==
1904: Juni: D/S A/S Svithun ved Holdt & Isachsen A/S, Stavanger
1917: Charter Cuba-New York. Holdt & Isachsen
1920: Mars: D/S A/S Svithun ved H.B. Isachsen, Stavanger
1921: November: D/S A/S Svithun ved Holdt & Isachsen Eftf. Stavanger
1933: Oktober: D/S A/S Vestfart ved Erling Sannes, Bodø
1935: 31. oktober: Kolliderer med «Ormidale» i tykk tåke og forliser nær Thunder Bay Light, Lake Huron den på reise fra Oslo til Chicago med stykkgods.


== Kilder ==
«Viator» www.sjohistorie.no
Stavanger Støberi & Dok Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine.
http://www.skipet.no/skipet/


== Eksterne lenker ==
Foto Digitalt Museum
Ellis Island - Viator
Thunder Bay – Viator
Viator The Gazette
Abmoträsket

Abmoträsket er en innsjø i Lappland, Sverige. Innsjøen har et overflateareal på 10 km², og har beliggenhet langs Abmobäcken, sør for Sorsele.


== Eksterne lenker ==
Abmoträsket, VISS, Vatteninformationssystem Sverige
Ábrávrre

Ábrávrre (tidligere skrevet Abraure, Abrajaure) er en innsjø i Lappland, Sverige. Innsjøen dreneres av Abmoälven, som er en av Piteälvens sideelver.
Abraure er navnet på bebyggelsen som ligger inntil innsjøen.


== Referanser ==