jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bouillabaisse

Bouillabaisse er en fiskesuppe som opprinnelig stammer fra området omkring Marseille i Provence. Det blir alltid benyttet  flere slags fisk og eventuelt skalldyr, men sammensetningen varierer. Suppen kan også inneholde purreløk, tomater, hvitløk, urter (f.eks. persille, timian, fennikel), laurbærblad og appelsinskall. En tradisjonell bouillabaisse skal inneholde minst tre forskjellige fiskeslag. Suppen helles på en tallerken, vanligvis over et stykke ristet brød. Fisken og skalldyrene som suppen er kokt på, severes ved siden av. Dessuten spises suppen ofte med en slags majones, som består av olivenolje, brødrasp, hvitløk, chili og safran.


== Fotografier ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Bouillabaisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Øystein Hammeren

Øystein Hammeren (født 2. januar 1967) er en norsk tidligere skøyteløper. 


== Karriere ==
Han representerte Norge under Allround-EM 1988 og gikk for tre klubber (Rælingen SK, Spk Ceres og Ask SK) i løpet av karrieren sin.
Hammeren vant 10 000 meter i NM på skøyter, enkeltdistanser i 1989 på Tynset, og tok bronse på 5000 meter samme år. Han kom på 4.-plass i NM på skøyter, allround i 1990, og på 5.-plass 1991.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
* = Sesongen 1988/89 var distansen 3 000 m medregnet blant langdistansene (5 000 m og 10 000 m) i verdenscupen.
0 = ikke samlet poeng i nevnte sesong, men deltatt.
– = ikke deltatt på distansen i nevnte sesong.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øystein Hammeren – Speedskatingbase.eu 
(en) Øystein Hammeren – SpeedSkatingNews.info 
(en) Øystein Hammeren – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på SpeedSkatingStats.com (internasjonale mesterskap og verdenscup-plasseringer)
(en) Profil på Speedskatingbase.eu (personlige rekorder)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Energisenteret

Energisenteret DA (EIS) er et opplevelsessenter for vannkraft og andre fornybare energikilder. Senteret er lokalisert til i Hunderfossen Familiepark i Lillehammer kommune. I sommersesongen er senteret en del av attraksjonene i familieparken, mens resten av året i stor grad preges av undervisningsvirksomhet rettet mot skoleverket. Kommunikasjonsfaglig er senteret nært knyttet til kraftsektoren i Norge.


== Eiere ==
EIS eies av: Eidsiva Energi AS, Oppland Energi AS, Opplandskraft DA, Gudbransdsdal Energi AS, AS Eidefoss, Nord-Østerdal Kraftlag SA, Stange Energi AS, VOKKS AS, Røros Elektrisitetsverk AS.


== Eksterne lenker ==
Energisenterets hjemmeside
Kinas riksvei 215

Kinas riksvei 215 (G215) løper fra Hongliuyuan i provinsaen Gansu til Golmud i Qinghai. Den er 641 kilometer lang.


== Rute og distanse ==
Aksay

Aksay Hasake (kinesisk: 阿克塞哈萨克族自治县; pinyin: Ākèsài hāsàkèzú Zìzhìxiàn) er et autonome fylke for kasaker i byprefekturet Jiuquan i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 7 923 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Siden forvaltningsreformen i desember 2006 er fylket sammensatt av énm storkommuinew og to kommuner:

Storkommunen Hongliuwan (红柳湾镇), sentrum, fylkesregjeringens sete;
Kommunen Akqi (阿克旗乡);
Kommunen Alteng (阿勒腾乡).De tidligere kommunene ble samtidig oppløst: Heping 和平乡, Minzhu 民主乡, Tuanjie 团结乡, Jianshe 建设乡 og Duobagou 多坝沟乡.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 215 løper gjennom området. Den begynner i Hongliuyuan i Gansu og fører til Golmud i Qinghai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
XinhuaNet -- Aksay Kazak Autonomous County (på kinesisk)
KUNSTforum

KUNSTforum er et norsk kunsttidsskrift som ble opprettet i 2009. Tidsskriftet finnes i papirutgave og publiseres på internett.
KUNSTforum beskriver seg selv som «en bred utgivelse som dekker samtidskunst og historisk kunst både nasjonalt og internasjonalt». Tidsskriftet «har som mål å være en faglig og kritisk utgivelse for alle kunstinteresserte i landet». Og deres uttalte «agenda er å skape et rom for åpen meningsbryting og diskusjon om kunst og kunstscenens infrastruktur i Norge».Nettutgaven ble publisert første gang i juni 2009 i forbindelse med den 53. Veneziabiennalen og dekket blant annet åpningen av Elmgreen & Dragsets The Collectors på den nordiske og den danske paviljongen i Giardini, hvor dronning Sonja foretok den offisielle åpningen. 
Ved lanseringen av første nummer av papirutgaven i september 2009, høstet KUNSTforum sterk kritikk fra Jonas Ekeberg, den nyansatte redaktøren i Kunstkritikk.no, for sin dekning av OCA (Office of Contemporary Art Norway). Utspillet førte til flere oppfølgingssaker i Klassekampen. og på Kunstkritikk.no.Kunstner og styreleder i BOA (Billedkunstnere i Oslo og Akershus), Tonje Gjevjon, gikk til motangrep på Jonas Ekeberg i et innlegg i Klassekampen under tittelen «Når diktaturet faller». Her berømmer hun KUNSTforum for å kommunisere godt med et bredt, kunstinteressert publikum, noe hun etterlyser hos Kunstkritikk.no. 
Lotte Sandberg skrev i en kritikk i Aftenposten under tittelen «Nødvendig» at bladet var en kjærkomment bidrag i den norske kunstoffentligheten. 
I Natt&Dag skrev Gaute Brochmann om KUNSTforum at det er «Et solid blad som unngår å være så basic at folk i bransjen skygger unna. Som er lærerikt og ikke for tricky eller internt for de kunstglade som verken leser Baudrillard eller hadde tøfler og tannbørste på bakrommet til Galuzin. Og jeg tror sannelig at selv de som ikke har den helt store interessen av kunst som sådan kan få tent en gnist av Kunstforum. Det er et veldig tiltalende produkt dette her».Ved lanseringen av KUNSTforum ble det debatt i norsk kulturoffentlighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
KUNSTforums hjemmeside
Julien Faubert

Julien Faubert (født 1. august 1983 i Le Havre) er en fransk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Elazığspor. Han spiller vanligvis høyreback, men kan også spille høyreving.
Faubert har tidligere spilt for AS Cannes, Bordeaux, Real Madrid og West Ham United FC.
Han har spilt 84 kamper for West Ham og scoret 2 mål. Han har også spilt én kamp for Frankrike, hvor han så langt har scoret ett mål.
Julien Faubert er kjent for sin utrolige fart, og blir kalt Le TGV, som er et høyhastighetstog i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Julien Faubert – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Julien Faubert – LÉquipe 
(en) Julien Faubert – Transfermarkt 
(en) Julien Faubert – national-football-teams.com 
(en) Julien Faubert – WorldFootball.net 
(en) Julien Faubert – Soccerbase.com 
(en) Julien Faubert – FootballDatabase.eu 
(en) Julien Faubert – Soccerway 
(en) Julien Faubert – EU-Football.info 
(en) Julien Faubert – PlaymakerStats.com
Xylotrechus pantherinus

Panterbukk (Xylotrechus pantherinus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er funnet bare én gang i Norge for over 100 år siden.


== Utseende ==
En middelsstor (10–16 mm), noe kraftig, gråsvart trebukk med grågule tegninger. Kroppen er for det meste kledt av hårlignende skjell. Mens noen andre arter i slekten Xylotrechus etterligner veps, har denne utmerkede kamuflasjefarger. Antennene er mørke og ganske korte. Pronotum er stort og hvelvet, nærmest sirkelrundt sett ovenfra, gråsvart med fire lengdebånd av gule, hårlignende skjell. Dekkvingene er gråsvarte med grågule tegninger av lyse skjell, disse danner tre mer eller mindre oppbrutte tverrbånd. Dessuten er det spredte, lyse skjell over hele overflaten. Hos hunnen stikker de to bakerste bakkroppsleddene ut bak dekkvingene. Beina er svarte.


== Levevis ==
Larvene lever i levende, gamle seljer, på grensen mellom død og levende ved der treet har fått en skade, for eksempel ved brann eller greinbrekk. Den kan også leve i tilknytning til gamle ganger av trebukkene moskusbukk (Aromia moschata) og Saperda similis.  Seljene bør helst stå åpent og solrikt plassert. Larveutviklingen tar minst to år, de voksne billene kan påtreffes i juni-juli.


== Utbredelse ==
Arten er regnet som sjelden nesten over alt der den forekommer, og er utbredt i de østre delene av Europa og videre østover til Sibir. I Norden er den utbredt langs Østersjøkysten, i Norge finnes det bare ett over 100 år gammelt funn fra Sel i Oppland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
Stammen Clytini
panterbukk, Xylotrechus pantherinus (Savenius, 1825)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Xylotrechus pantherinus


== Eksterne lenker ==
(en) Xylotrechus pantherinus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Xylotrechus pantherinus hos Artsdatabanken 
(en) Xylotrechus pantherinus hos Fauna Europaea 
(en) Xylotrechus pantherinus hos NCBI 
Bilder av arten
Steve Clark (fotballspiller)

Steve Clark (født 14. april 1986 i Mason i Michigan) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Portland Timbers. 
Han er 188 cm høy. Clark spilte collegefotball for Oakland University. Etter college spilte han for Charleston Battery i USL-1-ligaen. Clark spiller for den norske tippeligaklubben Hønefoss BK og kom til klubben i forkant av 2010 sesongen, før dette hadde han blant annet vært på prøvespill i Bradford og Stabæk Fotball. Han fikk sin tippeligadebut for Hønefoss i en bortekamp mot FK Haugesund i 2010, en kamp som forøvrig endte med 5-1 tap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Clark – Major League Soccer 
(en) Steve Clark – Transfermarkt 
(en) Steve Clark – WorldFootball.net 
(en) Steve Clark – Soccerbase.com 
(en) Steve Clark – FootballDatabase.eu 
(en) Steve Clark – Soccerway 
(en) Steve Clark – FBref
Kjetil Byfuglien

Kjetil Byfuglien (født 23. mai 1977 i Oslo) er en norsk fotballspiller. Han spiller for øyeblikket for den norske 3.-divisjonsklubben Jevnaker. Han ble hentet fra Kongsvinger IL i 2007 og har siden da spilt mer eller mindre fast som venstreback for Hønefoss. Han har tidligere spilt for Kongsvinger IL, Asker, Stabæk Fotball, NTG og Haga IF.


== Eksterne lenker ==
(en) Kjetil Byfuglien – Transfermarkt 
(en) Kjetil Byfuglien – FBref 
Spillerprofil hos Hønefossbk.no
Rusticoclytus rusticus

Rusticoclytus rusticus er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er forholdsvis vanlig der det vokser mye osp i Sør-Norge.


== Utseende ==
En middelsstor (10–20 mm), noe kraftig, gråsvart trebukk med lysgrå skjell som danner utydelige tegninger. Kroppen er for det meste kledt av hårlignende skjell. Mens noen andre nærstående arter etterligner veps, har denne utmerkede kamuflasjefarger. Antennene er mørke og ganske korte. Pronotum er stort og hvelvet, nærmest sirkelrundt sett ovenfra, gråsvart med fire noe diffuse lengdebånd av gulgrå, hårlignende skjell. Dekkvingene er gråsvarte med tallrike, lysgrå skjell som danner mer eller mindre tydelige tverrbånd. Hos hunnen stikker de to bakerste bakkroppsleddene ut bak dekkvingene. Beina er gråsvarte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i døde eller sterkt svekkede osper, sjeldnere i bjørk, selje eller bøk. Larvene lever først under barken, men gnager seg så inn i splintveden. Larvene finnes helst på solsiden nær toppen av osper som står for seg selv. Larvenes utvikling tar 2-3 år. De voksne billene svermer rundt brukbare yngletrær fra slutten av mai til juli. De har god kamuflasje og er vanskelige å få øye på når de sitter på stammen. De løper raskt og rykkvis. Arten finnes ofte sammen med trebukkene Saperda perforata og Aegomorphus clavipes.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, bortsett fra Storbritannia, og videre østover gjennom Sibir til Japan. I Norge er den forholdsvis vanlig nord til det sørlige Nordland, men mangler i fjellnære strøk.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
Stammen Clytini
Rusticoclytus rusticus (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Xylotrechus rusticus


== Eksterne lenker ==
(en) Xylotrechus rusticus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Xylotrechus rusticus hos Artsdatabanken 
(no) Xylotrechus rusticus hos Artsdatabanken 
(en) Xylotrechus rusticus hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Xylotrechus rusticus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xylotrechus rusticus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xylotrechus rusticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Satanoperca

Satanoperca er en liten gruppe ciklider som lever nord i Sør-Amerika.
De er langstrakte i kroppen.
Noen av artene har tidligere blitt regnet som en del av slekten Geophagus.


== Eksterne lenker ==
(en) Satanoperca – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Satanoperca i Encyclopedia of Life 
(en) Satanoperca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Satanoperca hos ITIS 
(en) Satanoperca hos NCBI 
(en) Kategori:Satanoperca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Satanoperca – detaljert informasjon på Wikispecies 
(nb) Satanoperca - akvariefisk.dk
(en) [1] - badmanstropicalfish.com
Gordon Jacob

Gordon Percival Septimus Jacob (født 5. juli 1895, død 8. juni 1984) var en engelsk komponist.


== Biografi ==
Gordon Jacob ble født i Upper Norwood i det sørvestlige London, og var tredje yngst i en søskenflokk på ti. Under første verdenskrig tjenestegjorde han i det britiske feltartilleriet og senere i infanteriet. I 1917 ble han tatt til krigsfange, og i en bataljon på 800 var han én av 60 som overlevde krigen.Etter krigen studerte han ved Royal College of Music med Ralph Vaughan Williams, Sir Charles Stanford, Hubert Parry, Adrian Boult og Herbert Howells. Fra 1924 underviste han ved samme sted, fram til han pensjonerte seg i 1966. Gordon Jacob var lærer for bl.a Malcolm Arnold og Joseph Horovitz.
Gordon Jacob døde 8. juni 1984 i Saffron Walden, Essex.


== Musikk ==
Gordon Jacob regnes for å høre til blant de mest musikalsk konservative i sin tids generasjon av komponister. Han hadde særlig interesse for blåseinstrumenter, som han komponerte en masse musikk for. Jacob var produktiv, han publiserte over 700 komposisjoner i tillegg til sine fire bøker og en rekke essays om musikk.


=== Utvalgte verker ===
Concerto for Viola and Orchestra (1925)
Concerto for Piano and Strings (1927)
An Original Suite for Military Band (1928)
String Quartet (1928)
Symphony no. 1 (1928–9)
Double Concerto for Clarinet and Trumpet (1929)
Variations on an Air by Purcell (1930), strykeorkester
Passacaglia on a Well-Known Theme (Oranges and Lemons) (1931)
Concerto for Oboe and Strings (1933)
Uncle Remus (1934), ballet
Variations on an Original Theme (1936)
Suite no. 1 on F (1939)
Klarinett kvintett (1940)
Symphony no. 2 (1943–4)
Concerto for Bassoon, Strings, and Percussion (1947)
Suite no. 2 (1948–9)
Suite no. 3 (1949)
Fantasia on the Alleluia Hymn (1949)
Serenade (1950), blåseoktett
The Nun's Priest's Tale (1951), kor og orkester
Music for a Festival (1951), konsertorkester
Concerto for Horn and Strings (1951)
Concerto for Flute and Strings (1952)
Scherzo for Two Trumpets, Horn, and Trombone (1952)
Concerto for Violin and Strings (1954)
Concerto for Cello and Strings (1955)
Prelude and Toccata (1955)
Concerto for Trombone and Orchestra (1956)
Piano Trio (1956)
Oboe Concerto no. 2 (1956)
Piano Concerto no. 2 (1957)
Overture for Strings (1964)
Concerto for Piano Duet (3 hands) and Orchestra (1969)
Partita for Bassoon (1970)
Introduction and Rondo (1972)
Suite for Tuba and Strings (1972)
Five Pieces for Clarinet (Unaccompanied) (1973)
Fantasia for Euphonium and Wind Band (1974)
Symphony AD 78 (1978), konsertorkester
Sonata for Viola and Piano (1978)
Viola Concerto no. 2 (1979)
Concerto for Timpani and Wind Band (1984)


=== Bøker ===
Orchestral Technique (1931)
How to Read a Score (1944)
The Composer and his Art (1955)
The Elements of Orchestration (1962)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gordon Jacob på Internet Movie Database 
(en) Gordon Jacob hos The Movie Database 
(en) Gordon Jacob hos Internet Broadway Database 
(en) Gordon Jacob på Discogs 
(en) Gordon Jacob på MusicBrainz 
(en) Gordon Jacob på Songkick 
(en) gordonjacob.org
Kinas riksvei 222

Kinas riksvei 222 (G222) fører fra Harbin til Yichun i Heilongjiang. Den er 645 kilometer lang. Hele riksveien er i provinsen Heilongjiang. 


== Rute og distanse ==
Arken Museum for Moderne Kunst

Arken (Arken Museum for Moderne Kunst) er et dansk kunstmuseum for moderne kunst. Museet ligger i  Ishøj, 18 kilometer sydvest for København sentrum.


== Samlingen ==
Museet har bygget opp en samling på nesten 400 kunstverker med hovedvekt på dansk og internasjonal samtidskunst. Av kunstnere representert på Arken kan nevnes Olafur Eliasson, Elisabeth Toubro, Damien Hirst, Andres Serrano m.fl. Arken inneholder også Asger Jorns Læsø-malerier fra 1965.


== Bygningen ==
Arken er tegnet av arkitekt Søren Robert Lund og ble innviet 15. mars 1996 som en del av Kulturby 96. Senere har det blitt bygget på etter tegninger av arkitektfirmaet C.F. Møller. 


== Eksterne lenker ==
Arken – Museets hjemmeside
Eikebarkbukk

Eikebarkbukk (Plagionotus arcuatus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten finnes langs kysten av Sørlandet og Østlandet i Norge.


== Utseende ==

En middelsstor (8–20 mm), nokså kraftig, gul og svart trebukk. Den kan ligne på de andre trebukkene som etterligner veps, og kjennes lettest på de kraftige, rødoransje antennene og beina. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen og ensfarget rødoransje. Hodet er svart med gule tegninger. Pronotum er bredere enn langt, med sterkt rundede sider, svart med to gule, vinklede tverrbånd. Dekkvingene er svarte med fem gule tverrflekker eller – bånd, dessuten et par flekker inne ved sømmen nær roten. Det første flekkeparet er ganske små tverrflekker, det andre er gjerne S-formede, men møtes ikke i midten. Det tredje flekkparet danner et krummet bånd, disse flekkene møtes i midten. Det fjerde båndet er ganske rett, det femte er helt i vingespissen. Beina er ganske kraftige, oransjerøde bortsett fra de mørke for- og mellomlårene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på nylig døde greiner av eik, en sjelden gang andre løvtrær. Når larven er fullvoksen, gnager den seg noen centimeter inn i veden. Larveutviklingen tar 2 år. De voksne billene løper omkring på trestammer og greiner fra slutten av mai til juli. Bevegelsene såvel som utseendet ligner da på veps.


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa, bortsett fra De britiske øyer, dessuten i Nord-Afrika og i Asia øst til Iran. I Norge finnes den langs kysten fra Oslofjorden til Mandal, dessuten er det spredte funn nord til Trondheim.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
Stammen Clytini
eikebarkbukk, Plagionotus arcuatus (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Plagionotus arcuatus


== Eksterne lenker ==
(en) eikebarkbukk i Encyclopedia of Life 
(en) eikebarkbukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) eikebarkbukk hos Artsdatabanken 
(sv) eikebarkbukk hos Dyntaxa 
(en) eikebarkbukk hos Fauna Europaea 
(en) eikebarkbukk hos NCBI 
(en) Kategori:Plagionotus arcuatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Plagionotus arcuatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Plagionotus arcuatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Herbert Howells

Herbert Norman Howells (født 17. oktober 1892 i Lydney, Gloucestershire, død 23. februar 1983 i London) var en britisk organist og komponist. I 1917 ble han organist i Salisbury Cathedral, men på grunn av sykdom varte ikke dette engasjementet så lenge. Siden var han i mange år knyttet til Westminsterkatedralen.
Howells underviste i komposisjon ved Royal College of Music i mange år. I 1972 ble han utnevnt til medlem av Order of the Companions of Honour.
Howells er særlig kjent for sin store produksjon av anglikansk kirkemusikk. Han skrev to verker for brassband; Pageantry og Three Figures. Howells arrangerte første sats fra suiten Pageantry, King's Herald, for fullt orkester i forbindelse med kroningen av kong Georg VI i 1937.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herbert Howells – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Herbert Howells på Discogs 
(en) Herbert Howells på MusicBrainz 
(en) Herbert Howells på Spotify 
(en) Herbert Howells på AllMusic 
chesternovello.com Biografi
Vepsebukk

Vepsebukk Clytus arietis er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er utbredt i Sør-Norge, men mangler i indre strøk.


== Utseende ==
En middelsstor (6–15 mm), slank, gul og svart trebukk. Den kan ligne på de andre trebukkene som etterligner veps, og kjennes lettest på at antennene er røde ved roten, svarte ytterst og at beina er rødlige. Antennene er snaut halvparten så lange som kroppen, de fem innerste leddene er rødoransje, de seks ytterste mørke. Hodet er svart med to gule flekker foran antennefestet. Pronotum er nesten sirkelrundt sett ovenfra, med sterkt rundede sider, svart med gule tverrbånd foran og bak. Dekkvingene er svarte med fire gule tverrflekker eller – bånd, dessuten er scutellum gulhåret. Beina er slanke, oransjerøde bortsett fra at for- og mellomlårene er litt mørke.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i døde greiner og tynne stammer av løvtrær, mest eik. De kan også av og til utnytte bartrær. Larvene lever først under barken, men gnager seg så inn i veden. Veden må være hard og ikke angrepet av sopp. Utviklingen tar vanligvis to år, under mindre gunstige forhold tre-fire. De voksne billene er aktive fra slutten av mai til juli og besøker gjerne blomster, der arten trolig har god nytte av sin likhet med veps.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa og videre østover til Iran. I Norge finnes den i kystnære strøk nord til Møre og Romsdal, dessuten ved Trondheimsfjorden, men den er ikke vanlig på Vestlandet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
Stammen Clytini
vepsebukk, Clytus arietis (Linnaeus, 1758)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Clytus arietis


== Eksterne lenker ==
(en) vepsebukk i Encyclopedia of Life 
(en) vepsebukk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) vepsebukk hos Artsdatabanken 
(sv) vepsebukk hos Dyntaxa 
(en) vepsebukk hos Fauna Europaea 
(en) vepsebukk hos NCBI 
(en) Kategori:Clytus arietis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Clytus arietis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Clytus arietis – detaljert informasjon på Wikispecies