Blue Suede Shoes

«Blue Suede Shoes»» er en amerikansk rock and rollstandard, skrevet og først spilt inn på plate av Carl Perkins i 1955. Den blir betraktet som én av de første rockabilly (rock and roll)-platene og innlemmet elementer av datidens blues, country og popmusikk. Elvis Presley gjorde en notabel coverversjon av sangen.


== Opprinnelse ==

Johnny Cash plantet frøet for sangen høsten 1955, mens Perkins, Cash, Elvis Presley og andre artister fra Louisiana Hayride turnerte gjennom hele Sydstatene. Cash fortalte Perkins om en afrikansk-amerikansk flysoldat som han hadde møtt, mens han tjenestegjorde i det militære i Vest-Tyskland. Han hadde referert til sine tjenestesko som blue suede shoes (blå semska sko). Cash foreslo at Perkins skulle skrive en sang om skoene. Carl svarte: «Jeg vet ingenting om sko. Hvordan kan jeg skrive en sang om sko?»Da Perkins spilte til dans 4. desember 1955 la han merke til en par som danset nær scenen. Mellom sangene hørte Perkins en hard sterk stemme si: «Uh-uh, don't step on my suedes!». Carl så ned og la merke til at gutten hadde på seg blå semska sko og at én av dem hadde et skrapemerke. «Good gracious, en søt liten ting som det og alt han kan tenke på er hans blå semska sko», tenkte Carl.Samme kveld begynte Perkins å arbeide på en sang basert på denne hendelsen. Hans første tanke var å utforme den som et barnerim. Perkins vurderte og forkastet kjapt Little Jack Horner... og Imse vimse spindel. Så bestemte han seg for «One for the money...» Han forlot sengen og arbeidet med sin Les Paul-gitar. Han begynte med en A-akkord. Etter å ha spilt fem akkorder, mens han sang «Well, it's one for the money... Two for the show... Three to get ready... Now go, man, go!», brøt han ut i boogierytme.Han grep raskt en brun potetsekk av papir og skrev sangen ned. Perkins stavet tittelen som «Blue Swade»; «S-W-A-D-E – Jeg kunne ikke en gang stave det riktig», sa han senere.
Ifølge Perkins: «17. desember 1955 skrev jeg «Blue Suede Shoes». Jeg spilte den inn 19. desember». Produsent Sam Phillips foreslo at Perkins linje «go cat go» skulle endres til «go man go», men det skjedde ikke.


== Suksessen til Perkins' utgivelse på Sun Records ==
Sun-innspillingen av «Blue Suede Shoes» ble utgitt 1. januar 1956, som Sun 234. To eksemplarer av sangen på 89-plater ble sendt til Perkins, men ankom knust. Perkins oppdaget snart at sangen var tilgjengelig på de nye singlene og var skuffet over at han ikke hadde et eksemplar i det gamle, mer solid 78-plateformatet.Både i Jackson, hvor Perkins bodde, og i Memphis, spilte radiostasjoner platens bakside, «Honey Don't». I Cleveland, Ohio, ga imidlertid disc jockey Bill Randle «Blue Suede Shoes» en fremtredende plass i sitt kveldsprogram og før januar var over ba platens distributør i Cleveland Phillips om ytterligere 25,000 eksemplarer av platen.«Blue Suede Shoes» ble den valgte platesiden gjennom hele Sydstatene og Sydveststatene. 11. februar var den nummer to-single på Memphis-listen, var nummer én neste uke og forble der de neste tre månedene. Perkins gjorde fire opptredener på the Big D Jamboree. på radiostasjonen KRLD (AM) i Dallas hvor han fremførte sangen hver lørdag kveld og var booket for en rekke en kvelds-opptredener i Sydøststatene. The Jamboree ble sendt fra the Dallas Sportatorium med omtrent fire tusener sitteplasser. Hver av Perkins' opptredener var utsolgt. Musikkforretninger i Dallas bestilte et enormt antall plater. og på et tidspunkt solgte platen i en hastighet på 20,000 eksemplarer hver dag.
En anmeldelse av sangen i Song Hits, publisert 18. februar, hevdet at «Perkins har kommet med noe voks her som har nådd den nasjonale retaillisten på nesten rekordtid. Interessant nok, har plata en viss appell hos pop og R&B-kunder».17. mars ble Perkins den første countryartisten til å nå tredjeplassen på rhythm & blues-listen Samme kveld fremførte Perkins og hans band «Blue Suede Shoes» første gang på fjernsyn på ABC-TVs Ozark Jubilee (Tilfeldigvis opptrådte Presley på Stage Show på CBS-TV samme kveld og fremførte sangen for andre gang på fjernsyn).  
Perkins ble booket hernest til å opptre på The Perry Como Show på NBC-TV 24. mars, men 22. mars ble han og medlemmene av bandet innblandet i en alvorlig bilulykke på vei til New York City, noe som resulterte i at sjåføren døde og at både Perkins og hans bror ble innlagt på sykehus. Mens Perkins kom til kreftene fra ulykken steg «Blue Suede Shoes» til førsteplassen på de fleste poplistene, R&B-listene og regionale countrylistene. Den holdt også andreplassen på Billboard Hot 100-listen og countrylisten. Presleys «Heartbreak Hotel» holdt førsteplassen på pop- og countrylistene, mens «Blue Suede Shoes» gjorde det bedre enn «Heartbreak Hotel» på R&B-listen. 
I midten av april hadde mer enn én million eksemplarer av «Blue Suede Shoes» blitt solgt, noe som ga Perkins en gullplate. «Blue Suede Shoes» var den første millionselgende countrysangen som krysset over til både rhythm and blues og poplistene.Sam Phillips beholdt rettighetene til sangen, selv om den var representert av noteforlaget Hill and Range i New York City som en del av avtalen da Phillips solgte Presleys kontrakt. Perkins ervervet rettighetene til «Blue Suede Shoes» og alle sine andre sanger på Sun Records i 1977.


== Presleys coverversjon for RCA Victor ==
Å spille inn coverversjoner av sanger var standard praksis i 1940- og 1950-årene. «Blue Suede Shoes» var én av de første låtene som RCA ønsket at den nye artisten, Elvis Presley, skulle spille inn på plate. «Heartbreak Hotel» og «Blue Suede Shoes» steg på listene på omtrent samme tid. RCA, med sin overlegne distribusjon og radiokontakter, visste at en sannsynligvis kunne «stjele» en hitplate fra Phillips og Perkins. Da Presley, som kjente både Perkins og Phillips fra sin tid på Sun Records, ga etter for presset fra RCA, ba han om at hans versjon skulle holdes tilbake fra å bli utgitt på single. Presleys versjon inneholder to gitarsoloer av Scotty Moore. Andre musikere på platen er Bill Black på kontrabass og D. J. Fontana på trommer.Presley spilte den inn i RCA Studio 1, New York City, 30. januar 1956. Produsent var Steve Sholes.
Ifølge Scotty Moore, da sangen ble innspilt: «Vi gikk kun inn der og begynte å spille, improviserte den. Bare fulgte uansett hva Elvis følte». Ifølge beretninger, bekreftet av Sam Phillips, var RCA-produsent Steve Sholes enig i å ikke utgi Presleys versjon på single, mens Carls utgivelse var hot.Presley fremførte sangen på nasjonalt fjernsyn tre ganger i 1956. Første gang var 11. februar på CBS' program, Stage Show. Han fremførte den igjen under sin tredje Stage Show-opptreden 17. mars, så igjen på the Milton Berle Show 3. april 1. juli introduserte Steve Allen Presley på the Steve Allen Show, og Presley – ikledd smoking – sa: «Jeg tror jeg har på meg noe i kveld som ikke er helt rett til smoking». «Hva er det, Elvis?» spurte Allen. «Blue suede shoes» var svaret, mens han løftet sin venstre fot for å vise publikum. Presley nevnte blue suede shoes en andre gang i dette showet: i en sang under skjetsen, Range Roundup, med Steve allen, Andy Griffith og Imogene Coca. Han leverte linjen: «Jeg advarer dere klossmajorer, ikke tråkk på mine blue suede shoes».Moore har sagt at Presley spilte inn sangen for å være til hjelp for Perkins etter ulykken. «Elvis tenkte virkelig ikke på den tiden at den skulle tjene inn penger for Carl. Han gjorde det mer som en tributt type ting. Naturligvis var Perkins glad for at han gjorde det. Det hjalp virkelig, ettersom hans plate begynte å synke [på listene]».«Blue Suede Shoes» var første sang på det banebrytende albumet, Elvis Presley, som ble utgitt i mars 1956. RCA utga to andre plater med «Blue Suede Shoes» samme måned: en EP-plate med fire sanger (RCA Victor EPA 747) og en dobbelt-EP med åtte sanger (RCA EPB 1254).RCA utga Presleys versjon på singlen RCA Victor 47-6636 8. september. Denne singlen nådde tyvendeplassen, mens Perkins versjon hadde toppet listen. B-siden var «Tutti Frutti». 
I 1960 gjeninnspilte Presley «Blue Suede Shoes» til soundtracket på filmen G.I. Blues. Mens gruppa til Elvis rollefigur, The Thrre Blazes, spilte en ballade på en nattklubb i Frankfurt («Doin' the Best I Can» av Doc Pomus & Mort Shuman), spilte en menig, som kjedet seg, «Blue Suede Shoes» på jukeboksen og bemerket at han ønsket «å høre an original». Da en annen soldat forsøkte å dra ut stikkontakten til jukeboksen brøt hele stedet ut i slagsmål. Denne gjeninnspillingen markerer én av kun få tilfeller i Presleys karriere, hvor han gikk med på å gjeninnspille en tidligere utgitt sang.
I 1999 ble Presleys versjon sertifisiert til gull av the RIAA.


== Listeplasseringer ==


== Andre innspillinger fra 1956 ==
«Blue Suede Shoes» ble spilt inn på plate og utgitt mange ganger i 1956.
Delbert Barker and the Gateway All Stars. Utgitt på singlen Gateway 1162-A. B-siden var «Heartbreak Hotel». Den ble ugså utgitt på single for Big Hits
Loren Becker with the Light Brigade (Waldorf Music Hall Records)
Boyd Bennett. Utgitt på singlen King 4903 10. mars 1956. B-siden var «Mumbles Blues»
Eddie Cochran. Han spilte inn sin versjon i mai eller juni 1956. Den ble først utgitt på LP-platen Never to Be Forgotten (Liberty LRP 3220) 5. januar 1962
Roy Hall. Utgitt på singlen Decca 9-29880. B-siden var «Luscious»
Bob Harris and the John Weston Orchestra (Sapphire)
Thumper Jones (George Jones). Utgitt på EP-platen Dixie 45-502-A
Pee Wee King and His Band. Vocal by Walter Hayes. Utgitt på singlen RCA Victor 47-6450 3. mars 1956. B-siden var «Tennessee Dancin' Doll»
Sid King & The Five Strings. Utgitt på singlen Columbia 4-21505 10. mars 1956. B-siden var «Let 'Er Roll»
Jim Lowe with orchestra directed by Norman Leyden. Utgitt på singlen Dot 15456
Jerry Mercer. Utgitt på singlen Mercury 70805. B-siden var «The Ghost of My Love»
Bob Roubian with Cliffie Stone and His Orchestra. Utgitt på singlen Capitol F3373 3. mars 1956. B-siden var «Candy Coated Kisses»
Hank Smith, The Nashville Playboys. Utgitt på 78-EP-platen TOPS R 280
Sam Taylor. Utgitt på singlen MGM 12197. B-siden var «To a Wild Rose»,
Lawrence Welk. Utgitt på plate for Coral
Buzz Williams. Utgitt på EP-platen Big 4 Hits 185-A


== Arv ==
«Blue Suede Shoes» blir ofte referert til i andre sanger, innbefattet Chuck Berrys «Roll Over Beethoven» med «I'm giving you the warning, don't you step on my blue suede shoes».
«Blue Suede Shoes» ble valgt ut som én av the Rock and Roll Hall of Fames 500 Songs that Shaped Rock and Roll. 
I 1986 ble Perkins' versjon opptatt i the Grammy Hall of Fame og ble inkludert av the National Recording Preservation Board i the Library of Congress' National Recording Registry i 2006. Styret velger sanger på årlig basis som er kulturelt, historisk eller estetisk betydningsfulle. 
I 2004 ble Perkins' versjon rangert som # 95 på Rolling Stones liste over The 500 Greatest Songs of All Time. Det er hans eneste sang på den listen. Presleys innspilling av samme var også på listen som # 423.
It is his only song on that list. Presley's recording of the song was also on the list at number 423.
I 1999 inkluderte National Public Radio «Blue Suede Shoes» i the NPR 100, hvor NPRs musikkredaktører prøvde å samle de 100 viktigste amerikanske musikkverkene i det 20. århundre.
The Grateful Deads hit «U.S. Blues» inneholder linjen «Red and white, blue suede shoes, I'm Uncle Sam, how do you do?»Sangen blir referert til i the Beastie Boys' sang, «Johnny Ryall», fra gruppas album, Paul's Boutique. Tittelfiguren, en hjemløs mann, «hevder at han skrev the «Blue Suede Shoes»».
Den blir også referert til med «maybe some blue suede shoes» i The Lowest of the Lows sang, «Henry Needs a New Pair of Shoes», fra 1991, om en hjemløs mann som forsøker å overleve i «these cold gray days».  
I tillegg blir sangen referert til på Marc Cohns signaturspor, «Walking in Memphis», som begynner med «Put on my blue suede shoes, and I boarded the plane».
Sangen forekom i TV-miniserien, Elvis, hvor Jonathan Rhys Meyers (som portretterte Presley) fremførte sangen på scenen på the Chicago International Auditorium i sin berømte gullamédress.
«Blue Suede Shoes» er åpningsnummeret i Broadway-musikalen, Million Dollar Quartet, som hadde premiere i New York City i april 2010.


== Utvalgt liste over innspilte versjoner ==
Sangen er en rock and roll-standard og har blitt fremført og innspilt på plate av mange artister, innbefattet:

Beacon Street Union. Utgitt på singlen MGM K13935 i 1968. Produsent var Wes Farrell. B-siden var «Four Hundred And Five».
The Beatles. Inngikk som andre sang i en medley, som også bestod av «Rip It Up» og «Shake, Rattle and Roll». Utgitt på den tredoble CD-platen Anthology 3 (Apple/Capitol 34451) 29. oktober 1996
Black Sabbath. Fra en liveopptreden på vesttysk fjernsyn i 1970. Utgitt på EP-platen i CD-format, Black Mass (Pilot PILT 49), i desember 1999
Mary J. Blige. Hun fremførte den på VH1 Divas Las Vegas: An Honors Concert For The VH1 Save The Music Foundation, som ble overført direkte fra MGM Grand Las Vegas 23. mai 2002. Denne versjonen er ikke utgitt på CD eller DVD
Pat Boone. Utgitt på LP-platen Pat Boone Sings Guess Who? (Dot DLP 25501) i september 1963
Cat Mother & the All Night Newsboys. Unngikk i medleyen, «Good Old Rock 'N' Roll». Utgitt på singlen Polydor PD 14002 i juni 1969. Produsenter var Cat Mother og Jimi Hendrix. Den var hentet fra LP-platen The Street Giveth and the Street Taketh Away (Polydor 24 4001) B-siden var «Bad News»
Britiske The Dave Clark Five. Utgitt på LP-platen Weekend in London (Epic BN 26139 (stereo) og Epic LN 24139 (mono)) i USA i 1965. En senere versjon inngikk i medleyen «Good Old Rock 'N' Roll Part 1». Utgitt på singlen Columbia DB 8638 i Storbritannia i november 1969. Produsent var Dave Clark.
Charlie Feathers. Utgitt på singlen Feather Records 791104 i 1979. B-siden var «We're Getting Closer to Being Apart»
Svenske Finn & His Rock Ramblers. Innspilt 13. mars 1958. Utgitt på EP-platen Finn and His Rock Ramblers [EP 1] (Sonora SEP 129) i 1958
The Grateful Dead, soundcheck
Merle Haggard. Utgitt på LP-platen My Farewell to Elvis (MCA MCA 2314) i oktober 1977
Bill Haley and His Comets. Innspilt 13. januar 1960. Utgitt på LP-platen Bill Haley & His Comets (Warner Brothers WS 1378) i april 1960
Jimi Hendrix. Utgitt på LP-platen Hendrix in the West (Reprise MS 2049) i februar 1972 Også utgitt på LP-platen Midnight Lightning
Buddy Holly. Utgitt på LP-platen Showcase (Coral CRL 757450) i 1964
Britiske Johnny G. Utgitt på singlen Beggars Banquet BEG 44 i 1980. B-siden var «Highway Shoes»
Albert King. Utgitt på LP-platen King, Does the King's Things (Stax STS 2015) i 1970
Jerry Lee Lewis, i filmen The London Rock and Roll Show fra 1973
Paul McCartney. Fremført live på The Rock N' Roll Hall of Fame i 1999
Mountain. Fremført på Woodstockfestivalen i 1969
The Plastic Ono Band med John Lennon, Eric Clapton. Innspilt 13. september 1969. Utgitt på LP-platen Live Peace in Toronto 1969 (Apple CORE 2001) 12. desember 1969
Britiske Ricky Martin and The Tyme Machine. Utgitt på singlen Olga OLE 004 i februar 1968. Produsent var Eddie Tre-Vett. A-siden var «Something Else»
Cliff Richard and The Shadows. Utgitt på LP-platen Cliff Sings (Columbia 33SX 1192) i november 1959
Johnny Rivers. Utgitt på singlen United Artists UA-XW198-W i februar 1973. Produsent var Johnny Rivers. B-siden var «Stories to a Child». Den var hentet fra LP-platen Blue Suede Shoes (United Artists LA-075-F) fra 1973
Amerikanske John Sebastian. Utgitt på EP-platen Reprise K 14351 i Storbritannia i august 1974
Brian Setzer. Utgitt på CD-platen Rockabilly Riot! Volume One – A Tribute to Sun Records (Surfdog 06 4042 44068 2 0) i 2005
Bruce Springsteen, live på konsert
Ten Years After. Inngikk i en kort medley, som også bestod av «Whole Lotta Shakin' Goin' On» og «Boom Boom», på Woodstockfestivalen i 1969.
The Toy Dolls. Utgitt på LP-platen Dig that Groove Baby (Volume VOLP 1) i mars 1983
Conway Twitty. Utgitt på LP-platen Rock 'N Roll Story (MGM SE 3907) i 1960


== Norske versjoner ==
Jan Ø. Nielsen og Tande P har skrevet norske tekster. Nielsens versjon bærer tittelen «Blå selskapssko». Tande Ps versjon heter «Tre på deg støvla».
Geirr Lystrup har skrevet en tekst på nynorsk. Den heter «Traktorsko».


=== Innspillinger ===


== «Fotformsko» med Gitarkameratene ==
Gitarkameratene har gitt ut en norsk coverversjon med tittelen «Fotformsko». Teksten ble skrevet av gruppens medlemmer Jan Eggum, Lillebjørn Nilsen, Halvdan Sivertsen og Øystein Sunde. De ga først ut en konsertversjon i februar 1989 på musikkalbumet Gitarkameratene. Opptaket er fra 28. oktober 1988 i Grieghallen. De ga også ut en annen konsert variant på albumet Kanon!. Opptaket der er fra Grieghallen den 17. oktober 1990 og albumet ble utgitt 12. april 2010.Gitarkameratenes tekst starter med Perkins opprinnelige tekst i første vers, bortsett fra tittelen «Fotformsko» som fonetisk ligner på «Blue Suede Shoes». I andre vers går de over i norsk tekst som går på samme humoristiske tema som Perkins originale tekst. På begge vers veksler medlemmene på å synge hver sin linje. Først Sunde, deretter Eggum, Sivertsen og Nilsen (i den rekkefølgen). Alle medlemmene spiller akustisk gitar; Eggum på nylonstrenger, resten på stålstrenger. Nilsen spiller munnspill solo.«Fotformsko» var siste ekstranummer i programmet Gitarkameratene  –  (sendt 4. mars 1989).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NPR story on Blue Suede Shoes
Carl Perkins fremfører sangen i en TV-opptreden i 1956
Utdrag fra balletten, San Jose's Blue Suede Shoes Ballet