jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Loews Cineplex Entertainment

Loews Theatres, også kjent som Loews Incorporated, ble stiftet av Marcus Loew i 1904. Det var den eldste kinokjeden som fortsatt var i drift inntil den ble slått sammen med AMC Theatres 26. januar 2006. Fra 1924 til 1959 var den også moderselskapet til Metro-Goldwyn-Mayer. AMC bruker fortsatt Loews-navnet i markedsføring. 


== Historie ==
Loew's Theatres Incorporated ble stiftet av Marcus Loew i Cincinnati i Ohio i 1904. Han startet en kjede med nickelodeon-kinoer som viste stumkortfilmer. Kort tid senere ble bedriften utvidet til å inkludere vaudeville-hus og overdådige kinopalasser. Loews kionoer befant seg over hele USA, men først og fremst på østkysten og i Midtvesten.
For å sikre seg kvalitetsfilmer til kinoene sine stiftet Loew Metro-Goldwyn-Mayer i 1924, ved å slå sammen Metro Pictures, Goldwyn Pictures og Louis B. Mayer Pictures. Loews Incorporated fungerte som en distribusjonskanal og moderselskap for Hollywood-studioet helt til de to selskapene ble tvunget til å skilles fra hverandre som følge av rettssaken United States v. Paramount Pictures, Inc.. Selv om de to selskapene ble delt i 1954 tok det fem år før dette ble fullført.
I 1985, da de offentlige reguleringene hadde avtatt noe, ble Loews-kjeden kjøpt opp av TriStar Pictures fra Loews Corporation. Loews Corporation var på dette tidspunktet et holdningsselskap som var eid av brødrene Robert og Laurence Tisch 
Etter at Columbia Pictures hadde ervervet Tri-Star, og senere ble kjøpt opp av Sony i 1989, overtok også Sony alle Loews-kinoene. For en periode ble Loews driftet under Sony Theaters-banneret. 
I 1994 inngikk Sony et partnerskap med Magic Johnson for å danne Magic Johnson Theaters, en minikjede av kinoer som var tilpasset bykjerner, spesielt i Los Angeles.
I 1998 ble Loews Theaters slått sammen med Cineplex Odeon Corporation for å danne Loews Cineplex Entertainment. Det sammenslåtte selskapet var en av de største filmviserne i verden, med kinoer i USA, Canada, Mexico, Sør-Korea og Spania. I 2001 måtte imidlertid selskapet erklære Chapter 11 som et resultat av Cineplex' økonomiske problemer.
I 2002 ble Loews Cineplex kjøpt opp av Onex Corporation og Oaktree Capital Management. De videresolgte igjen i 2004 til en privat investorgruppe som blant annet inkluderte Carlyle Group.     
I 2005 ble det annonsert at Loews Cineplex slo seg sammen med AMC Theatres, hvorpå AMC-navnet skulle brukes. Loews-navnet skulle bli værende som et merkenavn i det nye selskapet.  Da sammenslåingen ble gjort, hadde Loews totalt 198 kinoer med 2235 skjermer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Loew's theatres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karin Moe Røisland

Karin Moe Røisland (født 1. januar 1944) er tidligere departementsråd i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet.  
Hun er utdannet sosionom og var høgskolelektor i sosialt arbeid ved Norges kommunal- og sosialhøgskole fra 1974 til 1977. Deretter var hun sosialkonsulent i Ås kommune fra 1977 til 1981, og avdelingssjef hos fylkesmannen i Oslo og Akershus fra 1981 til 1987. 
Røisland var konstituert fylkesmann i Oslo og Akershus fra 1998 til 2001, inntil den som hadde blitt utnevnt til embetet, Stortingets daværende visepresident Hans J. Røsjorde, hadde sittet ut stortingsperioden.
Karin Moe Røisland ble tilsatt som departementsråd i det daværende Arbeids- og administrasjonsdepartementet i februar 2001. I perioden juni – desember 2002 var Moe Røisland departementsråd i Sosialdepartementet, og fra januar 2003 til juni 2004 var hun ambassaderåd ved UD-delegasjonen i Brussel.
Røisland har sittet i Nesodden kommunestyre for SV


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FADs biografiside
Per Sanderud

Per Sanderud (født 1. november 1953) er Norges vassdrags- og energidirektør fra 30. april 2011, da Agnar Aas sitt åremål på to seksårsperioder fra 1999 løp ut. Sanderud ble utnevnt av Kongen i statsråd 4. februar 2011 for en åremålsperiode på seks år. Åremålet ble i statsråd 2. juni 2017 forlenget for en ny periode på seks år.Før han ble vassdrags- og energidirektør, var Sanderud president i EFTAs overvåkningsorgan ESA.Sanderud er utdannet sosialøkonom fra Universitetet i Oslo 1979 og har jobbet Miljøverndepartementet og Finansdepartementet. Deretter ble han ekspedisjonssjef i Landbruksdepartementet og Samferdselsdepartementet, og siden departementsråd for Samferdselsdepartementet og Næringsdepartementet.


== Litteratur ==

(no) Publikasjoner av Per Sanderud i BIBSYS


== Referanser ==
Girma Wolde-Giorgis

Girma Wolde-Giorgis (født i desember 1924 i Addis Abeba i Etiopia, død 15. desember 2018) var president i Etiopia. Han ble valgt til president den 8. oktober 2001 ved enstemmighet i det etiopiske parlamentet. Han var da en relativt ukjent politiker og det kom som et overraskende valg.Etiopiske presidenter kan sitte i en periode på seks år om gangen. Girma ble gjenvalgt som president den 9. oktober 2007. I 2013 ble han etterfulgt av Mulatu Teshome.
Han var medlem av den etiopisk-ortodokse kirken.


== Se også ==
Liste over Etiopias presidenter


== Referanser ==
Norske monarkers valgspråk

Norske monarkers valgspråk er mottoer eller deviser som Norges monarker i senmiddelalderen og nyere tid tradisjonelt har tatt seg ved sin tronbestigelse. Valgspråkene har hovedsakelig vært personlige for den enkelte monark, men noen har også blitt blant andre Kristiansands offisielle bymotto og kongerikets eller folkets uoffisielle motto. Det kongelige mottoet Alt for Norge fikk en spesiell betydning som nasjonalt symbol for Norge under andre verdenskrig. Valgspråket er beholdt av alle de tre regentene siden unionsoppløsningen i 1905.
Eidsvollseden, Enige og tro inntil Dovre faller, er også et sentralt motto i Norges historie.


== Liste over valgspråkene ==


== Se også ==
Liste over Norges monarker
Liu Chao-shiuan

Liu Chao-Shiuan (født 1943) er en politiker, forfatter og pedagog fra Taiwan.


== Akademisk karriere ==
Han mottok sin bachelorgrad fra Taiwans nasjonale universitet i 1965, en mastergrad fra Université de Sherbrooke i 1968, og doktorgrad fra University of Toronto i 1971. Doktor Liu har alle sine akademiske grader innen forskjellige områder av kjemi. Liu er også en forfatter, og sammen med to av sine brødre, har han utgitt flere romaner, hovedsakelig på gammelt kinesisk.  Han ble rektor ved det private Soochow-universitetet i 2004. 


== Politisk karriere ==
Liu begynte å få offentlig oppmerksomhet da han var direktør for Det nasjonale Tsing-hua-univeristetet i Hsinchu fra 1987 til 1993. Liu fungerte deretter som transportminister fra 1993 til 1996, og vise-statsminister fra 1997 til 2000.
I april 2008 ble Liu spurt av president Ma Ying-jeou å tjene som statsminister for Republikken Kina. Han godtok statsminister-posten og hans tid som statsminister ble iverksatt ved Mas innsettelse 20. mai 2008. Han måtte gå av 10. september 2009, etter kritikk av hvordan en dødelig tyfon var blitt håndtert.


== Referanser ==
Karim Massimov

Karim Massimov (født 15. juni 1965 i Kasakhstan, daværende Sovjetunionen) var statsminister i Kasakhstan fra 10. januar 2007 til 24. september 2012. 
Massimov snakker flytende kasakhisk, russisk, kinesisk, engelsk og arabisk. Han studerte i Kina og arbeidet en tid i Hongkong der han ledet Kasakhstans handelsvirksomhet. Samtidig er han antas å ha flere gode politiske forbindelser med Kreml.Han har tidligere vært assisterende statsminister i Kasakhstan mellom 19. januar 2006 og 9. januar 2007 og han ble utnevnt til minister for økonomi og budsjett og samferdselsminister i 2001. Han er blitt oppfattet som en av de mest innflytelsesrike personene i presidentens innerste krets.


== Referanser ==
Je ne sais quoi

«Je ne sais quoi» (norsk oversettelse: jeg vet ikke hva) er en islandsk popsang komponert av Örlygur Smári og Hera Björk og fremført av Hera Björk.
Sangen var Islands bidrag til Eurovision Song Contest 2010, som ble arrangert på Telenor Arena i mai 2010. Låten ble fremført på engelsk, men refrenget og tittelen er på fransk. Sangen var vinneren av Söngvakeppni sjónvarpsins 2010 (Fjernsynets sangkonkurranse, tilsvarende norske Melodi Grand Prix), organisert av den islandske kringkasteren Ríkisútvarpið (RÚV) for å velge det islandske bidraget til konkurransen. Sangen var med i første semifinale i Eurovision og gikk videre til finalen, hvor den ble nummer 19 av 25, rett foran Norges bidrag, «My Heart Is Yours».


== Eksterne lenker ==
Island i Eurovision Song Contest 2010
Erling Steigum

Erling Steigum (født 23. november 1948) professor i samfunnsøkonomi ved Handelshøyskolen BI siden 1999.
Steigum er dr.oecon. fra Norges Handelshøyskole 1979, og var professor ved NHH fra 1983 til 1999. Han var leder for Finansdepartementets gruppe som skulle fastsette investeringsstrategi for Statens pensjonsfond. Han har tidligere vært redaktør for Scandinavian Journal of Economics.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Erling Steigum i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Erling Steigum i BIBSYS
Ansatteside ved BI
Forskning.no Advarer mot hjertesaker i tiltakspakken 21. januar 2009
EM på skøyter 1981, menn

EM på skøyter 1981 for menn ble avholdt på IJsselstadion i Deventer, Nederland den 24. og 25. januar 1981 med 30 deltagere fra 12 nasjoner.  
Kay Arne Stenshjemmet var tittelforsvarer fra Trondheim året før. Hilbert van der Duim var på vei til å kunne ta tittelen da han falt på 10 000 meteren og endte opp med sølv, mens Amund Sjøbrend ble europamester.


== Medaljevinnere ==
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


== Sammenlagt ==
NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1981 for menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for EM på skøyter 1981 for menn.
(en) Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
(en) Medaljer nasjonsvis og resultater på The-Sports.org (ikke komplett, mangler italienske G. Paganin som ble diskvalifisert på 1 500 meter andre dag.)
«European Championships 1981 (Men)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 18. februar 2010. Besøkt 8. september 2016. Videoer på YouTubeEM 1981 DEL 1 på YouTube med 1t 12min 9sek
EM 1981 DEL 2 på YouTube med 34min 46sek
EM 1981 DEL 3 på YouTube med 1t 12min 17sek
EM 1981 DEL 4 på YouTube med 18min 18sek
EM 1981 DEL 5 på YouTube med 1t 12min 17sek
EM 1981 DEL 6 på YouTube med 17min 38sek
Reier Søberg

Reier Søberg (født 18. september 1953) er en norsk statstjenestemann. Fra 2007 til 2018 var han departementsråd i Nærings- og handelsdepartementet. 
Søberg er utdannet cand.oecon.. Han ble avdelingsdirektør i Industridepartementet i 1985, spesialrådgiver i EF-saker fra 1989. I 1993 ble han utnevnt til ekspedisjonssjef i Nærings- og handelsdepartementet, hvor han fra 2001 ble leder for eierskapsavdelingen, som forvalter selskaper som staten har direkte eierskap i. I denne jobben forvaltet han verdier for flere hundre milliarder kroner.


== Litteratur ==

(no) Publikasjoner av Reier Søberg i BIBSYS


== Referanser ==
Ivar Kirkeby-Garstad

Ivar Larsen Kirkeby-Garstad (født 5. august 1877 i Vikna i Nord-Trøndelag, død 19. juni 1951 samme sted) var en norsk gårdbruker, lensmann og politiker (B).

Han var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1922–1945, og møtte tidvis som vararepresentant 1945–1949. Han var medlem av Stortingets næringskomité og Stortingets sjøfarts- og fiskerikomité. Kirkeby-Garstad var konstituert landbruksminister i Peder Kolstads regjering i 1932 samt handelsminister i Jens Hundseids regjering 1932–1933. Kirkeby-Garstad ble første gang medlem av Vikna herredsstyre i 1905, og var varaordfører 1917–1919. Han var venstremann frem til dannelsen av Bondepartiet i 1920. Han var medlem av Norges Bondelags landsstyre 1922–1926 og medlem av Bondepartiets landsstyre 1922–1926 og 1931–1933.Han hadde femårig landbruksutdannelse fra Vinterlandbruksskolen og Norges landbrukshøgskole. Han var gårdbruker på slektsgården Garstad i Vikna fra 1900, og drev poståpneri og dampskipsekspedisjon ved siden av gårdsdriften. Han var også lensmann i Nærøy og Vikna 1933–1948.Ivar Kirkeby-Garstad var far til Lars Kirkeby-Garstad og oldefar til Lars Peder Brekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivar Kirkeby-Garstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ivar Kirkeby-Garstad hos Stortinget 
(no) Ivar Kirkeby-Garstad hos Norsk senter for forskningsdata
Meister Rumelant

Meister Rumelant (eller «Mester Rumelant»), var en minnesanger (sangspruchdichter) fra Sachsen som hadde sitt høydepunkt i årene 1270-80.
Han ble kalt Rumelant fra Sachsen for å skille ham fra den samtidige Rumelant fra Schwaben. Rumelant fra Sachsen var helt igjennom nordtysker i sitt uttrykk, i utpreget motsetning til sydtyske minnesangere.Rumelant var mer opptatt av religiøs poesi enn andre av samtidens minnesangere, som foretrakk kjærlighetsdiktning i trubadurenes stil. Han var også kjent for sine hyllester til en rekke fyrster, såsom en hyllest til Habsburg-keiseren Rudolf 1.s kroning i Aachen, to til hertug Barnim av Stettin, en til hertug Albrecht av Braunschweig, og en til den unge danske kongen Erik Menved, der Rumelant beskriver Guds glede over guttens evner og adferd. Erik Menved levde angivelig opp til sitt navn som «ærerik» (ehrenreich, dvs. Erik), og attpåtil var han oppkalt etter sin far Erik Klipping, «én Erik etter den andre kong Erik».Rumelant er den mest samtidige kilden til drapet på kong Erik Klipping i Finderup låve. «Trofaste dansker, hevn eders konge. Hjelp oss med å straffe dette mord. Meld morderne, og anklag dem på liv og død», kvad Rumelant i en sang bestilt av enkedronningen, Agnes av Brandenburg.Rumelant omtales, sammen med andre samtidige sangere, i den såkalte Codex Manesse fra omkring 1300, men ellers vites lite om ham. Kunstnernavnet eller tilnavnet Rumelant betyr noe à la «røm landet», og kan hentyde til hans status som veifarende sanger. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Die tenschen morder, ALBA, Classico, 2001
Alosterna tabacicolor

Alosterna tabacicolor er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den nokså vanlig på Østlandet, sjeldnere i resten av landet.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (6–10 mm), gulbrun, slank trebukk. Antennene er nesten så lange som kroppen, det innerste leddet lyst gulbrunt, de øvrige noe mørkere. Hodet er nokså bredt med kantede tinninger og kraftig, tvert innsnørt hals. Pronotum er noe lengre enn bredt, klokkeformet sett ovenfra, med bakhjørnene litt trukket ut, og noe mørkere på farge enn resten av dyret. Dekkvingene er til sammen bare litt bredere enn pronotum, nesten parallellsidige, gulbrune, grovt og tett punkterte. Beina er slanke, ensfarget gulbrune. Larven er opptil 15 millimeter lang, med tre par korte bein, spredte, lange hår på bakkroppen, særlig det bakerste leddet.


== Levevis ==
Larven lever i døde trær av mange ulike slag, også busker som bergflette og trollhegg. Veden er gjerne angrepet av hvitråte. Larven kan også leve mellom sopprik førna under trær, og har blitt funnet i gamle kongler. Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes på blomster i juni-juli.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det meste av Europa, unntatt de sørligste delene, og østover til Sibir. I Norge er den utbredt i Sør-Norge, men det er få funn fra Vestlandet, dessuten finnes den lokalt i Nord-Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Alosterna tabacicolor (De Geer, 1775)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Alosterna tabacicolor


== Eksterne lenker ==
(en) Alosterna tabacicolor i Encyclopedia of Life 
(en) Alosterna tabacicolor i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alosterna tabacicolor hos Artsdatabanken 
(sv) Alosterna tabacicolor hos Dyntaxa 
(en) Alosterna tabacicolor hos Fauna Europaea 
(en) Alosterna tabacicolor hos NCBI 
(en) Kategori:Alosterna tabacicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Alosterna tabacicolor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alosterna tabacicolor – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Martinair

Martinair er et nederlandsk flyselskap, med base i Amsterdam. Flyselskapet ble stiftet den 24. mai 1958 av J. Martin Schröder som Martin's Air Charter (MAC). I oppstarten omfattet selskapet ett fly, en de Havilland Dove og fem ansatte.
Selskapet ble tidligere kalt Martinair Holland, men endte til slutt opp som Martinair. Selskapet er deleid av Air France-KLM (Air France, og KLM som gikk inn i allianse i 2009), som tilbyr flere internasjonale ruter rundt omkring i verden.


== Flåte ==
Martinair og Martinair Cargo flåten, består av følgende flytyper (oppdatert august 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Martinair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nivellia sanguinosa

Rødvinget sibirbukk (Nivellia sanguinosa) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den funnet noen få ganger i Midt-Norge. Artsdatabanken har ikke normert noe norsk navn, men rødvinget sibirbukk er foreslått.


== Utseende ==
En middelsstor (10–15 mm), slank trebukk med blodrøde dekkvinger, resten av dyret svart, knapt synlig hårete. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Hodet er lengre enn bredt. Pronotum er ganske lite, sterkt hvelvet. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, ganske fint punkterte, hver vinge med to, gjerne utydelige, lengderibber. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre, bak disse er de parallellsidige til kort før spissen. Beina er ganske lange og slanke.


== Levevis ==
Larven lever i død ved med hvitråte av ulike løvtrær. Larver er aldri funnet i Norden, så man vet ikke hvilke treslag arten utnytter her. Vegetasjonen på den ene kjente, norske lokaliteten kan tyde på at den der går på gråor og/eller hegg.
De voksne billene kan finnes på hvite, åpne blomster i juni-juli.


== Utbredelse ==
Denne meget sjeldne arten er påtruffet noen steder i Nord-, Mellom- og Øst-Europa og videre østover til Sibir. Den synes ikke å være vanlig noe sted. I Norge er den nylig funnet i Eikesdalen i Møre og Romsdal, det er også et gammelt funn fra Sel i Oppland. Den er listet som Kritisk truet (CR) i Norsk rødliste for arter fra 2006. I Sverige er arten regnet som utdødd.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
Stammen Lepturini Latreille, 1802
rødvinget sibirbukk, Nivellia sanguinosa (Gyllenhal, 1827)


== Referanser ==


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
Norges biller – Nivellia sanguinosa
Faktaark for Nivellia sanguinosa
Nivellia sanguinosa i Artsdatabanken. Besøkt 22. november 2018.


== Eksterne lenker ==
(en) Nivellia sanguinosa i Encyclopedia of Life 
(en) Nivellia sanguinosa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nivellia sanguinosa hos Artsdatabanken 
(sv) Nivellia sanguinosa hos Dyntaxa 
(en) Nivellia sanguinosa hos Fauna Europaea 
(en) Nivellia sanguinosa hos NCBI 
(en) Kategori:Nivellia sanguinosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nivellia sanguinosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
EM på skøyter 1982, menn

EM på skøyter 1982, menn ble avholdt på Bislett stadion i Oslo, Norge den 30. og 31. januar 1982 med 26 deltagere fra 10 nasjoner.  
Amund Sjøbrend vant tittelen i Deventer året før. Tomas Gustafson ble europamester ved å sette verdensrekord på 10 000 meter. Rolf Falk-Larssen som kom på andreplass var bare 0,021 tidspoeng etter vinneren sammenlagt.


== Medaljevinnere ==
SammenlagtmedaljerDistansemedaljer


== Sammenlagt ==
NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ask skøyteklubb, red. (1984). 60 år for skøytesporten : 1924 – 1984. Oslo. s. 264 sider.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digital utgave på bokhylla.no ved Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) EM på skøyter 1982 for menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl for EM på skøyter 1982 for menn.
(en) Resultater (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider og Resultater (gammel) på data.ISUresults.eu
(en) Medaljer nasjonsvis og resultater på The-Sports.org (ikke komplett, mangler vesttyske A. Lemcke som ble diskvalifisert på 1 500 meter andre dag.)
«European Championships 1982 (Men)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 12. februar 2010. Besøkt 8. september 2016. Videoer på YouTubeEM 1982 DEL 1 på YouTube med 1t 15min 39sek
EM 1982 DEL 2 på YouTube med 3min 49sek
EM 1982 DEL 3 på YouTube med 1t 15min 41sek
EM 1982 DEL 4 på YouTube med 31sek
EM 1982 DEL 5 på YouTube med 52min 58sek
EM 1982 DEL 6 på YouTube med 1t 15min 40sek
EM 1982 DEL 7 på YouTube med 16min 10sek
Hans Ystgaard

Hans Olsen Ystgaard (født 19. februar 1882 i Sparbu, død 25. november 1953) var en norsk gårdbruker og politiker (Ap). Han hadde eksamen som agronom fra Mære landbruksskole 1902 og overtok farsgården i 1910. Ystgaard var ordfører i Sparbu 1934–1935 og 1946–1947, samt landbruksminister i Johan Nygaardsvolds regjering 1935–1945.
Han var far til Ole Martin Ystgaard og farfar til Hans Magnus Ystgaard. Sønnesønnen utga i 2016 boka Bonde og statsråd i krisetid. En biografi om Hans Ystgaard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Ystgaard hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Hans Ystgaard i Steinkjerleksikonet
(no) Hans Ystgaard hos Store norske leksikon
(no) Hans Ystgaards private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket