jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vestfold Høyre

Vestfold Høyre er partiet Høyres fylkesorganisasjon i Vestfold. Alf Johan Svele er fylkesleder, mens Lene Camilla Westgaard-Halle og Henning Wold er nestledere. Cathrine Gulbrandsen er fylkessekretær. Johanne Kirsebom er leder for Vestfold Unge Høyre.
Vestfold Høyre har 13 representanter i fylkestinget i perioden 2015-2019, der Liv Karto er gruppeleder og Rune Hogsnes er fylkesordfører.
Høyre har ordføreren i kommunene Holmestrand, Færder, Sandefjord, Svelvik og Tønsberg, og varaordføreren i Holmestrand.
I perioden 2017–2021 har Vestfold Høyre stortingsrepresentantene Kårstein Eidem Løvaas, Lene Westgaard-Halle og Erlend Larsen.


== Organisasjonshistorie ==

Vestfold Høyre ble etablert som Den konstitutionelle Fællesforening for Jarlsberg og Larviks amt i 1883, men avløst av enkeltstående kretsorganisasjoner ved overgangen til enmannskretser ved stortingsvalget i 1906.
Mellom 1920 og 1952 var Høyre-foreningene i fylkets kjøpsteder samlet i Høires byorganisasjon i Vestfold, mens foreningene i landkommunene var samlet i organisasjonen med navnene Høires og Frisinnede Venstres Landorganisation for Vestfold (1920–1928), Vestfolds borgerlige Samlingsparti (1928–1935) og Høires fylkesorganisasjon i Vestfold: (1935–1952). Felles fylkessekretærer var Leif Helberg (1921–1946), Realph Norland (1947–1949) og Andreas Sørensen (1950–1952).
Ved stortingsvalget i 1953 ble byvalgkretsene avskaffet, og dagens Vestfold Høyre dannet.


== Ledere ==


== Stortingsrepresentanter ==
Innvalgt for Høyre fra Vestfold stortingsvalgkrets (etablert i 1953):

Claudia Olsen (1954–1961)
Johan Møller Warmedal (1954–1969)
Sigurd Lersbryggen (1954–1957)
Bjarne Støtvig (1957–1965)
Rolf Schjerven (1961–1969)
Odd Vattekar (1969–1981)
Torgeir Andersen (1969–1977)
Thor Knudsen (1977–1989)
Karen Sogn (1977–1985)
Morten Steenstrup (1981–1989)
Ingrid I. Willoch (1981–1993)
Ole Johs. Brunæs (1989–2001)
Arild Lund (1993–1997)
Hans Kristian Hogsnes (2001–2005)
Svein Flåtten (2001–2017)
Kårstein Eidem Løvaas (2013–)
Lene Westgaard-Halle (2017-)
Erlend Larsen (2017-)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helberg, Leif (1958). Høire i Vestfold. Fra omkring 1870 til 1958. Tønsberg. OCLC 29056160. 
Krohn-Holm, Jan W. (1983). Vestfold Høyre 100 år. 1883–1983. Tønsberg. OCLC 258638879. 


== Eksterne lenker ==
Vestfold Høyre
Jo Munthe-Kaas Sandvik

Jo Munthe-Kaas Sandvik (født 5. juni 1916, død 16. januar 2008) var en norsk pedagog, antroposof og steinerskolepionér. Sammen med blant andre Karl Brodersen var han en av de lærerne som startet steinerskolen i Oslo i 1945. Han utgav også flere bøker og artikler og var en profilert kulturpersonlighet på 1940- og 50-tallet.
Han var sønn av musikkforskeren Ole Mørk Sandvik og pianistinne Nanna Rønneberg Munthe-Kaas. Hans bror var bergverksdirektør Per Munthe-Kaas Sandvik.


== Bøker ==
Sanger for skole og hjem, Aschehoug, 1991
Sanger: En- og flerstemmige sanger hentet fra O. M. Sandviks fire sangbøker, Aschehoug, 1996


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nekrolog i Aftenposten 1. februar 2008 av Svein Bøhn
Markedsoperasjoner

Markedsoperasjoner (engelsk: open market operations) er en sentralbanks metoder for å øke eller minke basispengemengden («bankenes pengemengde») gjennom kjøp og salg av verdipapirer (gjeldsbrev), for eksempel statsobligasjoner. Sentralbanken oppretter penger ved kjøp og dermed øker basispengemengden, mens ved salg vil pengene som gis til sentralbanken taes ut av sirkulasjon og basispengemengden minke. Økt basispengemengde vil normalt senke bankenes renter mens redusert basispengemengde vil heve dem.
Markedsoperajoner og fastsettelse av rentenivåene på sentralbankens lånetjenester (eksempelvis styringsrenten) er en sentralbanks metoder for å regulere pengemengden («publikums pengemengde»). Sentralbanken kan kun regulere og ikke styre da økning eller minking i pengemengden styres av hvor mye publikum og staten låner i forhold til nedbetalinger. Den viktigste faktoren her er bankenes utlånsrente, og det er den sentralbanken fokuserer på å styre. Økning i pengemengden gir utslag i verdien av valutaen i forhold til andre valutaer, inflasjon (prisstigning) i konsumprodukter, og har periodevis gitt sterk økning i prisene i investeringsmarkeder som boligmarkedet og aksjemarkedet.


== Norges Bank ==
Norges Bank bruker primært F-lån og F-innskudd for å styre bankenes ansvarlige kapital («reserver») mot ønsket nivå.
Norges Bank bruker følgende markedsoperasjoner:

F-lån
F-innskudd
Finstyrende operasjoner
Valutabytteavtaler
Lån i utenlandsk valuta


== Eksterne lenker ==
Markedsoperasjoner (Store norske leksikon)
Markedsoperasjoner (Norges Bank)
Forskrift om bankers adgang til lån og innskudd i Norges Bank mv. (Lovdata)
ViS-prisen for forskningsjournalistikk

ViS-prisen for forskningsjournalistikk er en pris for god forskningsjournalistikk innstiftet av Vitenskapsakademiet i Stavanger (ViS). 
Prisen er på 50 000 kroner og er finansiert av avisene Aftenposten, Adresseavisen, Bergens Tidende, Fædrelandsvennen og Stavanger Aftenblad. ViS-styret deler ut prisen etter forslag fra en nominasjonskomité på fem medlemmer oppnevnt av Vitenskapsakademiet i Stavanger, avisene som finansierer prisen, Norsk Presseforbund, Norsk pressehistorisk tidsskrift, og en medieforsker.


== Prisvinnere ==
2011: John Hultgren og Ingeborg Moe i Aftenposten for «en tankevekkende artikkelserie hvor de avdekket hvordan offentlige oppdragsgivere har forsøkt å påvirke forskningsresultater i prosjekter som de har finansiert»
2012: Øyvind Arntsen for det historisk/arkeologiske reportasjeprogramet Museum på NRK P2
2013: Morgenbladets redaksjon for «et lengre forskningsjournalistisk virke, med stigende kvalitet på dekningen de senere årene».
2014: Universitetsavisa På Høyden ved redaktør Dag Hellesund for «avisens journalistiske dekning av vesentlige forskningspolitiske og forskningsetiske spørsmål».
2015 Silje Pileberg for sin artikkel «Drapsdømt for jordskjelv» fra tidsskriftet Plot. «Gjennom glitrende fortellerkunst har hun satt lys på et av samtidens mest komplekse vitenskapelige prinsipper – usikkerhet og føre-var-prinsippet»
2016 Ingrid Spilde og Ida Kvittingen, forskning.no for artikkelserien forskningen du aldri får se
2017 Hanne Østli Jakobsen for sine artikkelserier i Morgenbladet om de lyse og mørke sidene ved forskning og formidling.


== Referanser ==
Soga om Gull-Tore

Soga om Gull-Tore (Þorskfirðinga saga eller Gull-Þóris saga; «Sagaen om Torskefjordingene» eller «Gull-Tores saga») er en islendingesaga fra tidlig på 1300-tallet. Historien foregår i Þorskafjörður vest på Island i landnåmstiden og handler om storbonden Tore Oddsson, hans eventyrlige reiser sammen med naboen Hyrningur og tvist med Hyrningurs far Hall. Fortellingen har i sin yngste versjon et eventyrpreg som tyder på at forfatteren har lånt fra fornaldersagaene.Historien begynner med at Odd Skrauta, Tores far, og familien kommer til Island. De bosetter seg i Torskefjorden og blir naboer med Hall på Hofstaðir. Tore og Hyrningur reiser i viking; de deltar i krig og skattejakt, møter et troll og vinner en stor gullskatt fra drager som bodde i en hule nord for Kjempenes hav. Disse dragene hadde en gang selv vært vikinger. Når Tore og Hyrningur vender hjem, kommer Tore opp i uenighet med Hall, som krever en del av skatten. Tore dreper både Hall og hans eldste sønn, men bevarer vennskapet med Hyrningur.Sagaen er kjent fra et håndskrift (AM 561 qu.) fra ca år 1400; den ble oversatt til dansk i 1898. En eldre versjon av sagaen må ha eksistert før 1280, da stoff fra denne ble sitert i Landnåmabok; som henviste til sagaen under navnet Þorskfirðinga saga. I de yngste manuskriptene kalles den Gull-Þóris saga. Oversatt til nynorsk i 2014 av Børge Nordbø.


== Referanser ==
Reserverenten

Reserverenten er renten bankene får på sin foliokonto i Norges Bank på innskudd over kvoten for innskudd. Reserverenten er foliorenten («styringsrenten») minus 100 basispunkter (1%). Beløpet under kvoten mottar foliorenten. 


== Eksterne lenker ==
Ord og uttrykk (Norges Bank)
Syrmoptera

Syrmoptera er en slekt av glansvinger som tilhører underfamilien stjertvinger (Theclinae).


== Utseende ==
Små til middelsstore stjertvinger (vingespenn 25-30 millimeter) med brede, avrundede vinger, bakvingen med tre korte stjerter. Oversiden er brun med et hvitt område nær bakvingens bakkant, eller blåaktig med svarte ytterkanter, undersiden hvit med to brune tverrstreker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
familie glansvinger (Lycaenidae)
delgruppe Lycaeninae (i vid forstand)
stjertvinger (Theclinae)
stamme Oxylidini Eliot, 1973
slekten Syrmoptera Karsch, 1895
Syrmoptera amasa (Hewitson, 1869)
Syrmoptera bonifacei Stempffer, 1961
Syrmoptera caritas Libert, 2004
Syrmoptera homeyerii (Dewitz, 1879)
Syrmoptera melanomitra Karsch, 1895
Syrmoptera mixtura (Hulstaert, 1924)
usikker plassering
? Syrmoptera androgyna Joicey & Talbot, 1921 – usikkert om denne hører til her


== Eksterne lenker ==
(en) Syrmoptera i Encyclopedia of Life 
(en) Syrmoptera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Syrmoptera hos NCBI 
(en) Kategori:Syrmoptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Syrmoptera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Brower, Andrew V. Z. 2007. Syrmoptera i The Tree of Life Web Project, [http://tolweb.org/ http://tolweb.org
www.funet.fi – Syrmoptera
Bilder av Oxylides og Syrmoptera sp. Arkivert 21. september 2008 hos Wayback Machine.
Helleristningene på Leiknes

Helleristningene på Leiknes er et av Norges største og mest spektakulære veideristningsfelt fra eldre steinalder. Feltet ligger på et svaberg et par kilometer sør for Korsnes i Tysfjord kommune, Nordland, på vestsiden og helt i munningen av Tysfjorden. Berget har fra gammelt av vært kalt Dyreberget, så ristningene må ha vært kjent lokalt i lange tider. Feltet ble imidlertid oppdaget av arkeologer først i 1915. Det ble første gang beskrevet inngående av Gutorm Gjessing i 1932. Feltet er skiltet av Nordland fylkeskommune.
Hovedfeltet dekker nesten 500 m², Det inneholder 33 mer eller mindre fullstendige dyrefigurer, alle framstilt som konturtegning og ganske naturtro, slik at det stort sett er meget enkelt å artsbestemme dem.  De fem dyreartene er svane, elg, rein, bjørn og spekkhogger. Den største figuren er spekkhoggeren som er hele 7,6 meter lang. Men den kanskje mest kjente figuren er av to svaner som er tegnet sammen.
Normalt er helleristninger hugget i bergflaten, men Leiknesfeltet tilhører en gruppe veideristninger som er slipt inn i berget. Man antar at dette er et alderdommelig trekk, og at dette kanskje er noen av de aller eldste ristningene, kanskje så gamle som 9000 år før nåtid.  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gutorm Gjessing: Arktiske helleristninger i Nord-Norge. Instituttet for Sammenlignende Kulturhistorie Serie B Skrifter XXI, Oslo 1932.


== Eksterne lenker ==
Leiknes 1: «Helleristningene på Leiknes». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Leiknes 2: «Helleristningene på Leiknes». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bad Boy (sang fra 1959)

«Bad Boy» er en rock and rollsang som ble komponert og fremført av Larry Williams. Han ga ut sin originalinnspilling på singel i 1959. Williams versjon har b-dur som grunnakkord. Teksten handler om en gutt som er mest av alt opptatt av musikkstilen rock and roll, noe hans omgangskrets har vanskelig for å akseptere. De bruker dette mot han hver gang han utfører rampestreker. Etter hver setning er det en bass-røst som sier enten «he's a bad boy» eller «bad boy». Singlens b-side, «She Said Yeah», ble senere innspilt av The Rolling Stones (utgitt på Out of Our Heads  i 1965) og Paul McCartney (utgitt på Run Devil Run i 1999).


== Musikere og instrumenter på original ==
Larry Williams: piano, vokal
Rene Hall: gitar
Jewell Grant: barytonsaksofon
Plas Johnson: tenorsaksofon
Ted Brinson: bass
Earl Palmer: trommer


== The Beatles' versjon ==
Larry Williams fylte 30 år den 10. mai 1965, den dagen The Beatles var booket i studio for å spille inn «Bad Boy» (og «Dizzy Miss Lizzy», også skrevet av Williams). Etter fire tagninger var grunnkompet klart for videre pålegg. John Lennon la på orgel og vokal, McCartney elektrisk piano, Ringo Starr tamburin og George Harrison sologitar (som er dobbelt innspilt). The Beatles sløyfet bass-røsten som var med på originalen, og de spiller sangen i c-dur.
I likhet med «Dizzy Miss Lissy», ble «Bad Boy» spesielt innspilt for det amerikanske albumet Beatles VI som ble utgitt 14. juni 1965. I Storbritannia ble den først utgitt 10. desember 1966 på samlealbumet A Collection of Beatles Oldies.«Bad Boy» ble sporadisk spilt av The Beatles på jobber de hadde i 1960, 1961 og 1962.


=== Musikere og instrumenter på The Beatles' versjon ===
John Lennon: rytmegitar, orgel, vokal
Paul McCartney: bass, elektrisk piano
George Harrison: sologitar (innspilt to ganger)
Ringo Starr: trommer, tamburin


== Referanser ==
Helleristningene på Dalbo

Helleristningene på Dalbo, Bærum kommune, er det største helleristningsfeltet i Akershus. De første av ristningene ble oppdaget sent på 1950-tallet, men flere er kommet til opp gjennom årene, og det er ikke umulig at det kan ligge flere ukjente felt i området.
På slutten av 1980-tallet ble helleristningene gjennomgått og beskrevet av Einar Østmo, som kunne fastslå at det dreier seg om i alt 83 figurer fordelt på ett større og sju mindre felt rundt tunet på Dalbo. Det største, Dalbo I, inneholder 37 figurer. Samtlige går inn i den tradisjonen som kalles jordbruksristninger, og som skriver seg fra bronsealderen. Motivene domineres av skipsristninger, skålgroper, enkelte fotsåler og ett enkelt solkors samt en del mer ubestemmelige figurer. Feltene er skiltet av Akershus fylkeskommune.


== Litteratur ==
Einar Østmo: Helleristninger av sørskandinaviske former på det indre Østlandet. Universitetets Oldsaksamlings Skrifter. Ny rekke nr. 12. Oslo 1990


== Eksterne lenker ==
«Helleristningene på Dalbo». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Helleristningene på Dalbo». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Helleristningene på Dalbo». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Zhang Zeduan

Zhang Zeduan (tradisjonell kinesisk: 張擇端, forenklet kinesisk: 张择端, pinyin: Zhāng Zéduān, Wade-Giles: Chang Tse-tuan, stilnavn: 正道, Zhèng Dào, født ca 1085 i Dongwu i provinsen Shandong i Kina; død ca 1145) var en kinesisk maler under Song-dynastiet.
Zhang Zeduan var sntagelig hoffmaler under den nordlige Song-tiden og stilte seg kritisk overfor det sørlige Song. Det lille man vet om ham er hva som skrives i kolofoner på hans bilder, som en viss Zhang Zhu forfattet i 1186.
Det mest berømte kunstverket til Zhang Zeduan er den såkalte Qingmingrullen, som viser scener fra Song-hovedstaden  Bianliang (i dag: Kaifeng).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Zeduan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
„'China's Mona Lisa' makes a rare appearance in Hongkong“, The New York Times, 3. juli 2007
Tenuto

Tenuto (italiensk, av tenere, «å holde») er en anvisning brukt i musikknotasjon.
Den nøyaktige betydning av tenuto er avhengig av den musikalske sammenhengen den opptrer i. Det kan være hold noten i sin fulle varighet (eller lenger, bruk rubato), eller spill noten litt sterkere. Med andre ord, kan en tenutomarkering endre enten dynamikken eller varigheten til en note. Uansett angir markeringen at noten får en ekstra vekt eller betydning.Tenutomarkeringen kan få annerledes betydning dersom den opptrer sammen med andre artikulasjoner. Hvis den står sammen med en staccato, kan betydningen være omtrent det samme som staccatoprikker under en bue: Non legato eller atskilt. Om den opptrer sammen med en marcato, får tenuto sin mening som full eller ekstra varighet. Hvis det er en rekke tenutomarkeringer etter hverandre, vil utøveren gjerne spille notene litt atskilt, og samtidig med en del aksent.


== Notasjon ==

Tenuto kan noteres på tre måter:

Ordet tenuto skrevet over passasjon som skal spilles tenuto.
Forkortelsen ten. skrevet over noten eller passasjen som skal spilles tenuto.
En vannrett strek, omtrent så lang som et notehode, plassert rett over eller under noten som skal spilles tenuto (som i illustrasjonen).


== Referanser ==

David Fallows, "Tenuto." Grove Music Online red. L. Macy. (Lest 15. mai 2006) [1] Arkivert 20070721230218 hos WebCite
Zachariah Rapola

Zachariah Rapola er en sørafrikansk forfatter og filmskaper. Han vant Noma-prisen i 2008 for boken Beginnings of a Dream, som kom ut i 2007.
Rapola har studert film i hjemlandet, Frankrike og Danmark, og har fått utgitt skrifter i Sør-Afrika, USA og Danmark. I 2000 fikk han stipend og ble en del av University of Iowas internasjonale skriveprogram, og i 2001 gav han ut debutromanen sin, ungdomsromanen Stanza on the Edge. Han har også deltatt i «Crossing Borders Programme», et skriveprogram for sørafrikanske forfattere utviklet av British Council og Lancaster University.I 2005 gav han ut Stanza and the Jive Mission, oppfølgeren til Stanza on the Edge. Basert på karakterene i disse bøkene har han skrevet en TV-serie i 13 deler. Andre spin-off-produkter som tegneserie og fotobok ble også utviklet.Andre utgivelser er bøker som The Contact, Lesiba the Calligrapher, Rituals for Martha, Androgena's Jigsaw Puzzle og Born on a Train.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bookslive.co.za – Oppslag om tildelingen av Noma-prisen
Kontrollansvar

Kontrollansvar er i norsk rett navnet på det ansvaret en selger har ved forsinket levering (kjøpsloven § 27) og mangelfull levering (kjøpsloven § 40). Det kalles også hindringsansvar. Det innebærer at selgeren blir erstatningsansvarlig uten at det er nødvendig å påvise skyld slik at det er et objektivt ansvar. Men selgeren går fri dersom misligholdet skyldes (1) en hindring (2) som ligger utenfor hans kontroll og (3) som han ikke kunne forutse på avtaletiden og (4) som han heller ikke kunne overvinne eller unngå følgene av. Et typisk eksempel vil være at man har solgt en bil som skal leveres om en uke, og bilen brenner opp dagen etter uten at selgeren kan lastes for det. Ansvaret omfatter noe færre tapsposter enn skyldansvaret, såkalt indirekte tap hos kjøperen er selgeren ikke ansvarlig for.  
Kontrollansvarsregelen erstattet det som tidligere ble kalt objektivt ansvar med force majeure-unntak (kjøpsloven av 1907 § 24), og lignende regler er etterhvert innført i en rekke andre kontraktsrettslige lover, blant annet husleieloven og avhendingsloven som gjelder salg av fast eiendom


== Litteratur ==
Anders B. Mikelsen, Hindringsfritak, Oslo 2011, ISBN 978-82-05-41527-0
Sudettyskere

Sudettyskere er en benevning på den etnisk tyske befolkningen som bosatte seg i Sudetenland i løpet av 1100- og 1200-tallet, da dette var en del av Det tysk-romerske rike.
Mange etnisk tyske bosettere kom til området på invitasjon fra Přemyslidiske dynasti omkring år 1200 og mange sudettyskere kunne spore lokal familiehistorie tilbake til middelalderen. Tysk og tsjekkisk språk har lite til felles og markerte tydelig skillet mellom folkegruppene. Omkring 1900 rammet den økende tsjekkiske nasjonalismen de tysktalende. Blant tsjekkere er det en utbredt oppfatning at Habsburgernes herredømme fra Slaget på Det hvite berg i november 1620 til 1918 ikke var legitimt.Navnet «Sudettyskere» oppsto tidlig på 1900-tallet, og stammer fra fjellkjeden Sudetene (tsjekkisk: Sudety).Området var lenge en del av Østerrike, før det ble innlemmet i Tsjekkoslovakia i 1918. Den sudettyske befolkningen på dette tidspunktet utgjorde over 3 millioner. I 1918 var det flere tysktalende enn slovaker i landet. Da den tsjekkoslovakiske stat ble proklamert i 1918, skjedde det til motstand fra sudettyskerne. De ville heller ha en autonom tysk region, lagt inn under Østerrike. Saint Germain-traktaten fra 1919 avsluttet denne diskusjonen, og staten Tsjekkoslovakia ble dannet.  Denne befolkningen utgjorde en skarp nasjonal motsetning inne i Tsjekkoslovakia, da en stor andel av disse ønsket en tilslutning til Tyskland. Disse ble ledet av Konrad Henlein, fra 1933 gjennom Sudetendeutsche Heimatfront (SHF), og fra 1935 gjennom Sudetendeutsche Partei (SdP) som 1938 hadde 1,3 millioner tilhengere.
Som følge av Sudetenkrisen i 1938 ble området en del av Tyskland, hovedsakelig som Reichsgau Sudetenland, fram til andre verdenskrigs slutt i 1945. 
Det meste av de tyske befolkningen ble etter krigen fratatt sitt statsborgerskap og utvist og fordrevet fra Tsjekkoslovakia. Deres eiendommer og andre verdier ble overtatt av tsjekkere. Beneš-dekretene omfattet bestemmelser om statsborgerskap og eiendom, mens Potsdamavtalen sanksjonerte utvisningen. Betegnelsen sudettysker ble forbudt. Fordrivelsene var lenge et tabubelagt tema i Tsjekkoslovakia og det kommunistiske regimet bidro til å legge lokk på saken..Etter Østblokkens fall har mange etterkommerne av sudettyskerne fremmet erstatningskrav for tapt land og eiendom. Både de tsjekkiske og de tyske myndigheter har begge beklaget de overgrep som ble begått før, under og etter andre verdenskrig.


== Kjente sudettyskere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Studia: moderne kunnskap for alle. S-Å. Bertmark Norge AS, 2002 (3. rev. utg) ISBN 82-7624-068-2
Sudettyskere i Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==

Facing history - The czech Kingdom and the evolution of Czech-German relations in the Czech provinces, 1848-1948

Den tysk-tsjekkiske erklæringen 1997

Potsdam-avtalen 1945
Benes dekretene
Overtru fra Yttersia

Overtru fra Yttersia er det fjerde studioalbumet fra Neograss, utgitt i 2012.


== Sporliste ==
«Nøkken, Draugen og Huldra» (Bekkevold/Andreassen) – 19:55
«Legenden» (Bekkevold/Andreassen) – 9:53
«Avskjed» (Bekkevold/Andreassen) – 6:52


== Personell ==
Neograss

Emil Bekkevold – Vokal, Banjo, Dulcimer, Munnharpe, Seljefløyte
Tore Morten Andreassen – Akustisk gitar, Mellotron
Åsmund Wilter Kildal Eriksson – Kontrabass
Aleksander Kostopoulos – Trommer
Benjamin Mørk – Mellotron, PianoTromsø Kammerorkester
Thorsten Dulsrud – Trommesett
Kjetil Andreassen – Palmsteel
K.M. Myrland – Fortellerstemme og moralTekniskProdusenter – Emil Bekkevold, Tore Morten Andreassen
Lydtekniker – Emil Bekkevold, Håkon Elias Pettersen
Mix – Emil Bekkevold


== Eksterne lenker ==
(en) Overtru fra Yttersia på MusicBrainz
Arnvid Førde

Arnvid Førde (født 16. juli 1919 i Breim, død 1. juni 2013) var en norsk fylkeslandbrukssjef og politiker (Sp).
Etter eksamen ved Norges landbrukshøgskole i 1945 var han blant annet ansatt ulike stillinger i landbrukets salgsorganisasjoner,  landbrukslærer ved Gjermundnes landbruksskole 1946–1947 og 1949–1953, rektor ved Val landbruksskole 1953–1958, rektor ved Mo landbruksskole (Sogn og Fjordane fylkeslandbruksskole) 1958–1965, fylkeslandbrukssjef i Nordland 1965–1970 og fylkeslandbrukssjef i Oppland 1970–1986. Førde hadde spesialoppdrag i Landbruksdepartementet 1976–1977. I årene 1976–1988 var han formann i Samarbeidsorganet for riksoppgjøret. Gjennom dette ledet han sammen med landbruksorganisasjonene omorganiseringen av norsk meieribruk.
Førde var ordfører i Nærøy kommune i 1958, medlem av Privatskoleutvalget 1966–1977 og statssekretær i Landbruksdepartementet i Lars Korvalds regjering 1972–1973.
Førde er tildelt Deltagermedaljen og Kongens fortjenstmedalje i gull. 


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1974 side 166 ISBN 82-516-0100-2
Fødselsdagsomtale i Aftenposten 16. juli 2009
Arnvid Førde i Forvaltningsdatabasen
Arnvid Førdes tid som statssekretær


== Eksterne lenker ==
(no) Arnvid Førde hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Artikkel om Førde på lokalhistoriewiki