jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liogluta

Liogluta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta. Det er beskrevet  arter, seks av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-6 millimeter), mørke kortvinger. I forhold til beslektede grupper er disse arten nokså avlange og slanke. Antennene er tydelig lengre enn hode + pronotum. Beina er slanke og ikke spesielt lange, føttene har fire ledd på frambeina, fem på mellom- og bakbeina. Artene er til dels svært vanskelige å skille på ytre utseende, men det finnes gode artsforskjeller i kjønnsorganene. Halsskjoldet (pronotum) er forholdsvis bredt og har ofte noen grunne groper som kan være til hjelp ved bestemmelse av artene.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen, men også på fjellet og i andre miljøer.


== Systematisk inndeling / norske arter ==
Liogluta-artene ble tidligere regnet til den meget artsrike slekten Atheta.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Liogluta Thomson, 1858
Liogluta pagana (Erichson, 1839)
Liogluta granigera (Kiesenwetter, 1850)
Liogluta micans (Mulsant & Rey, 1852)
Liogluta longiuscula (Gravenhorst, 1802)
Liogluta microptera Thomson, 1867
Liogluta alpestris (Heer, 1839)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Liogluta i Encyclopedia of Life 
(en) Liogluta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Liogluta hos Artsdatabanken 
(sv) Liogluta hos Dyntaxa 
(en) Liogluta hos ITIS 
(en) Liogluta hos NCBI 
(en) Kategori:Liogluta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Liogluta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liogluta på Tree of life: [1]
Bilde av Liogluta microptera: [2]
UNTAC

UNTAC, formelt United Nations Transitional Authority in Cambodia og på norsk også kalt FNs overgangsmyndighet i Kambodsja, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet 28. februar 1992 av FNs sikkerhetsråd ved resolusjon 745 (1992). Operasjonen, som er en av de største FN har gjennomført, ivaretok administrasjonen av Kambodsja og forberedte frie valg inntil en ny regjering kunne overta styret av landet. Operasjonen var i virksomhet fra februar 1992 til september 1993.UNTAC hadde et omfattende mandat og skulle i utgangspunktet påse iverksettelsen av Paris-avtalen av 23. oktober 1991 om en omfattende politisk løsning på konflikten i Kambodsja. Styrken fikk et vidt mandat og overtok i mandatperioden ansvar for å utøve den øverste autoritet i landet. FNs overgangsmyndighet ivaretok ikke bare militær sikkerhetsoppgaver, med var også ansvarlig for den sivile administrasjonen av Kambodsja, opprettholdelse av lov og orden, hjemvendelse av flyktninger og internt fordrevne, oppbygging av infrastruktur og avholdelse av frie valg. Operasjonen ble avsluttet i september 1993, da en ny grunnlov trådte i kraft og en ny kambodsjansk regjering overtok styret av landet.
UNTAC ble ledet av japaneren Yasushi Akashi, med generalløytnant John Sanderson fra Australia som militær sjef. Hovedkvarteret lå i Phnom Penh. På det sterkeste hadde UNTAC en styrke på 15 991 militære og 3 359 politifolk. Ved valgavviklingen kom 900 internasjonale og 50 000 lokale valgfunksjonærer i tillegg. Kostnadene for operasjonen, inkludert den forberedende styrken UNAMIC, beløp seg til 1,6 milliarder amerikanske dollar.I alt 45 land bidro med militært personell og politifolk til UNTAC. I tillegg til Norge var det: Algerie, Argentina, Australia, Bangladesh, Belgia, Brunei, Bulgaria, Canada, Chile, Kina, Colombia, Egypt, Fiji, Filippinene, Frankrike, Ghana, India, Indonesia, Irland, Italia, Japan, Jordan, Kamerun, Kenya, Malaysia, Marokko, Namibia, Nepal, Nederland, New Zealand, Nigeria, Pakistan, Polen, Russland, Senegal, Storbritannia, Sverige, Thailand, Tunisia, Tyskland, USA, Ungarn, Uruguay og Østerrike.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bellamy, Alex J., Paul Williams og Stuart Griffin: «UNTAC in Cambodia (1991–1993)», i Understanding Peacekeeping, 2. utgave, Cambridge: Polity, 2010, s. 243-249
Findlay, Trevor: Cambodia. The legacy and lessons of UNTAC, (SIPRI research report, nr. 9), Oxford: Oxford University Press, 1995


== Eksterne lenker ==
UNTAC, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Irina Avvakumova

Irina Andrejevna Avvakumova (russisk: Ирина Андреевна Аввакумова; født Taktajeva (Тактаева), 14. september 1991) er en russisk skihopper. Hun var den første kvinnelige skihopperen fra Russland som deltok i et junior-VM i skihopping for kvinner.Hun debuterte i kontinentalcupen 8. august 2009 i Bischofsgrün, med en 47.-plass. Hennes beste plassering i denne cupen til nå er 17.-plass, som hun fikk i januar 2011 i Ljubno.
Hun har deltatt i junior-VM to ganger; hun kom på 38.-plass i 2010 og 39.-plass i 2011. 
I februar 2011 kom hun på 37.-plass under Ski-VM 2011 i Holmenkollen. Hun ble ikke kvalifisert til finaleomgangen.
Hun vant sitt første verdenscuprenn i Tsjajkovskij 4. januar 2014.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun sølv i mikslagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irina Avvakumova – Olympics.com 
(en) Irina Avvakumova – Olympic.org 
(en) Irina Avvakumova – Olympedia 
(en) Irina Avvakumova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Irina Avvakumova – FIS (skihopping) 
(pl) Irina Avvakumova – skijumping.pl
Haploglossa

Haploglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er funnet fem arter i Norge.


== Utseende ==
Små, avlange, brunlige kortvinger. Den kan minne on slekten Aleochara. Forkroppen er forholdsvis kort og bred, og antennene nokså korte. Bakkroppen er markert smalere enn dekkvingene.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr.
Disse artene er ofte funnet i gamle fuglereir.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Haploglossa Kraatz, 1856
Haploglossa barberi
Haploglossa gentilis (Märkel, 1844)
Haploglossa indica
Haploglossa koreana
Haploglossa marginalis (Gravenhorst, 1806)
Haploglossa mexicana
Haploglossa nebulosa
Haploglossa nidicola (Fairmaire, 1852)
Haploglossa picipennis (Gyllenhal, 1827)
Haploglossa pulla
Haploglossa villosula (Stephens, 1832)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Haploglossa i Encyclopedia of Life 
(en) Haploglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Haploglossa hos Artsdatabanken 
(sv) Haploglossa hos Dyntaxa 
(en) Haploglossa hos ITIS 
(en) Haploglossa hos NCBI 
(en) Kategori:Haploglossa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Haploglossa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Haploglossa gentilis: [1]
Meotica

Meotica er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, fem av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små, slanke og spinkle kortvinger. Kroppen er parallellsidig, lang og slank, hodet forholdsvis bredt, beina korte.
Antennene er litt klubbeformede, ganske tykke i spissen.


== Levevis ==
Den slanke kroppsformen kan tyde på at disse billene i stor grad fører en underjordisk tilværelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Meotica Mulsant & Rey, 1873
Meotica aegyptia
Meotica albanica
Meotica albanicola
Meotica alpina
Meotica altivagans
Meotica andujari
Meotica anglica
Meotica apicalis Benick, 1953
Meotica arasensis
Meotica arenaria
Meotica bosnica
Meotica caucasica
Meotica dechorgnati
Meotica decolor
Meotica evanescens
Meotica exigua
Meotica exilis (Knoch, 1806)
Meotica exillima
Meotica fageli
Meotica filaria
Meotica filiformis
Meotica finnmarchica Benick, 1953
Meotica franzi
Meotica hamata
Meotica hanseni
Meotica hispanica
Meotica juniperella
Meotica kochi
Meotica kuehnelti
Meotica marchica
Meotica meridiogallica
Meotica moczarskii
Meotica neapolitana
Meotica normandi
Meotica occidua
Meotica ochsi
Meotica orousseti
Meotica pallens (Redtenbacher, 1849)
Meotica parasita
Meotica pechlaneri
Meotica peruviana
Meotica pseudowinkleri
Meotica punctulata
Meotica quadraticollis
Meotica romana
Meotica simillima
Meotica smetanai
Meotica stockmanni Muona, 1978
Meotica subnigra
Meotica testacea
Meotica truncata
Meotica winkleri
Meotica winkleriana
Meotica wunderlei
Meotica zoiai


== Kilder ==
Muona, J. 1991. The North European and British species of the genus Meotica Mulsant & Rey (Coleoptera, Staphylinidae). Deutsche Entomologische Zeitschrift 38: 225-246. [1]
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Meotica i Encyclopedia of Life 
(en) Meotica i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Meotica hos Artsdatabanken 
(sv) Meotica hos Dyntaxa 
(en) Meotica hos ITIS 
(en) Meotica hos NCBI 
(en) Kategori:Meotica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Meotica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Meotica exilis: [2]
Gnypeta

Gnypeta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet ca. 110 arter, fem av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Ganske små (2,3-3,6 millimeter), middels slanke, vanligvis mørke, mer eller mindre blanke kortvinger. Antennene er temmelig lange og slanke, hodet tydelig skilt fra halsskjoldet (pronotum). Dekkvingene har markerte "skuldre" og rette sider, de er tydelig bredere enn pronotum og bakkroppen, som er nokså lang og smal. Framføttene består av fire ledd, mellom- og bakføttene av fem. Kroppen har fin punktering og fine, ofte silkeaktige hår.


== Levevis ==
Disse billene lever ved ferskvann, på strender, elvebredder, mellom oppskylt, råtnende materiale og lignende. De er også funnet i beverhytter. Mange av artene er nordlige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859 eller Tachyusini
Slekten Gnypeta Thomson, 1858
Gnypeta caerulea (Sahlberg, 1831)
Gnypeta sellmani Brundin, 1929
Gnypeta brincki Palm, 1966
Gnypeta ripicola (Kiesenwetter, 1844)
Gnypeta carbonaria (Mannerheim, 1830)


=== Liste over øvrige arter ===


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Klimaszewski, J., K. Savard, G. Pelletier og R. Webster 2008: Species review of the genus Gnypeta Thomson from Canada, Alaska and Greenland (Coleoptera, Staphylinidae, Aleocharinae): systematics, bionomics and distribution. I: Majka, C.G. og J. Klimaszewski (red.) Biodiversity, biosystematics, and ecology of Canadian Coleoptera.  ZooKeys, 2: 11-84. Article
Paśnik, G. 2002: Four new species of the genus Gnypeta Thomson, 1858 from the Oriental Region (Coleoptera, Staphylinidae: Aleocharinae). Revue suisse de zoologie, 109: 705-713.
Paśnik, G. 2005: Five new species of the genus Gnypeta Thomson from the Australian and Oriental Regions (Coleoptera, Staphylinidae, Aleocharinae). Linzer biologische Beiträge, 37: 707-715.
Paśnik, G. 2005: A new species of the genus Gnypeta Thomson from the Eastern Palearctic Region (Coleoptera, Staphylinidae, Aleocharinae). Linzer biologische Beiträge, 37: 729-731.


== Eksterne lenker ==
(en) Gnypeta i Encyclopedia of Life 
(en) Gnypeta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gnypeta hos Artsdatabanken 
(sv) Gnypeta hos Dyntaxa 
(en) Gnypeta hos ITIS 
(en) Gnypeta hos NCBI 
(en) Kategori:Gnypeta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gnypeta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Gnypeta carbonaria: [1]
Hadeland, Land og Valders fogderi

Hadeland, Land og Valders fogderi (Hadeland, Land og Valders Fogderie) var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus len med røtter fra 1500-tallet, inngikk fra 1662 i Akershus stiftamt, fra 1757 i Oplandenes amt og fra 1781 i Kristians amt.
Det opprinnelige Hadeland fogderi omfattet hele det vestre og søndre Oppland, samt Ringerike som i 1615 ble overført til Buskerud fogderi. Embedet ble etter hvert benevnt Hadeland, Land og Valders fogderi, og i perioden 1631-35 var Land og Valdres fogderi skilt ut som eget embede. Det igjen samlede embedet ble fra 1637 benevnt Hadeland og Valders fogderi, og fra 1685 Hadeland, Toten og Valders fogderi. I ble 1764 embedet delt i Toten fogderi og Valdres fogderi. 
I 1815 ble Hadeland og Land overført fra Toten og slått sammen med Valdres til Valdres, Land og Hadeland fogderi, som i 1856 igjen ble delt i Hadeland og Land fogderi og Valdres fogderi. Fogderiene i Kristians amt ble avviklet i 1909.


== Geistlig inndeling i 1650 ==
Hadeland og Valdres fogderi:

Hadeland prestegjeld
Toten prestegjeld
Vardal prestegjeld
Biri prestegjeld
Land prestegjeld
Aurdal prestegjeld
Slidre prestegjeld
Vang prestegjeld


== Matrikkelen 1838 ==
Valdres, Land og Hadeland fogderi:

Jevnaker tinglag
Gran tinglag
Land tinglag
Søndre Aurdal tinglag
Nordre Aurdal tinglag
Slidre tinglag
Vang tinglag


== Herredsinndeling mot slutten av 1800-tallet ==
Hadeland og Land fogderi:

Jevnaker
Gran
Søndre Land
Nordre Land


== Fogder ==
Autalia

Autalia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 34 arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små, slanke, blanke kortvinger. Hodet er rundt og tydelig avsatt fra det foran rundede halsskjoldet (pronotum). Dekkvingene er markert bredere enn pronotum og bakkroppen, blanke, med rundede "skuldre", ved roten med noen dype lengdefurer. Bakkroppen er smal ved roten, blir litt bredere lenger bak. Beina er forholdsvis lange og slanke, fram- og mellomføttene består av fire ledd, bakføttene av fem.


== Levevis ==
Disse billene, som er rovdyr, kan være tallrike ved fersk gjødsel der de mest trolig jakter på andre smådyr.
Ellers finnes de mellom råtnende plantemateriale, og det er også noen arter som er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Autaliini Thomson, 1859
Slekten Autalia Leach in Samouelle, 1819 - i Norge:
Autalia impressa (Olivier, 1795)
Autalia longicornis Scheerpeltz, 1947
Autalia rivularis (Gravenhorst, 1802)
Autalia puncticollis Sharp, 1864
Øvrige arter
Autalia africana Cameron, 1950
Autalia bierigi Hoebeke & Ashe, 1994
Autalia breviflagellata Assing, 2001
Autalia capensis Tottenham, 1957
Autalia chapada Hoebeke & Ashe, 1994
Autalia cornigera Assing, 2008
Autalia elegans Casey, 1886
Autalia ethiopia Klimaszewski, 1992
Autalia formosa Assing, 1999
Autalia frontalis Pace, 1986
Autalia gomyi Pace, 1985
Autalia imbecilla Assing, 2003
Autalia inopinata Assing, 2003
Autalia kabyliana Fagel, 1959
Autalia kinabaluensis Pace, 2002
Autalia limata Assing, 2001
Autalia minuta Cameron, 1936
Autalia monteverdensis Hoebeke & Ashe, 1994
Autalia myrmecophila Cameron, 1948
Autalia pallescens Tottenham, 1957
Autalia phricotrichosa Hoebeke, 1988
Autalia pseudoafricana Klimaszewski, 1992
Autalia pseudotetracarinata Klimaszewski, 1992
Autalia rufula Sharp, 1888
Autalia ruwenzori Klimaszewski, 1992
Autalia schillhammeri Assing, 2003
Autalia schuelkei Assing, 1998
Autalia smetanai Pace, 1991
Autalia tetracarinata Cameron, 1950
Autalia truncatula Casey, 1911
Autalia villosa Park & Ahn, 2005
Autalia yoopaa Hoebeke & Ashe, 1994
Autalia yunnanica Assing, 2005


== Kilder ==
Park, J.-S. og K.-J. Ahn 2005. Autalia villosa, a new species from Korea, and an annotated catalog of the genus Autalia Leach (Coleoptera: Staphylinidae: Aleocharinae). Zootaxa 1043: 1-16. [1]
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Autalia i Encyclopedia of Life 
(en) Autalia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Autalia hos Artsdatabanken 
(sv) Autalia hos Dyntaxa 
(en) Autalia hos Fauna Europaea 
(en) Autalia hos ITIS 
(en) Autalia hos NCBI 
(en) Kategori:Autalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Autalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Autalia på Tree of life: [2]
Drusilla canaliculata

Drusilla canaliculata er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Denne arten, som er knyttet til maur, er svært vanlig i norske skoger.


== Utseende ==
En liten (ca. 5 millimeter), slank, rødbrun kortvinge. Hodet er tydelig avsnørt fra halsskjoldet (pronotum), som er lengre enn bredt og har en markert lengdegrop i midten. Dekkvingene er ganske korte. Beina er rødgule og nokså lange.
Bakkroppen er bredest i midten, den bakerste delen mørk.


== Levevis ==
I likhet med de andre artene i gruppen Lomechusini er denne arten sterkt knyttet til maur. Den er et rovdyr som fanger maur, men spiser trolig også selvdøde. Den kan finnes sammen med mange ulike maur-arter, men kanskje særlig med slekten eitermaur (Myrmica spp.). Arten er særlig tallrik på fuktige steder i barskog.
Denne arten forsvarer seg ved å sprøyte ut en kompleks blanding av irriterende kjemikalier som inkluderer alkaner, alkener, aldehyder, kinoner og hydrokinoner.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Drusilla Samouelle, 1819 (synonym Astilbus Dilwyn, 1829)
Drusilla canaliculata (Fabricius, 1787)


== Kilder ==
Brand, J.M., M.S. Blum, H.M. Fales og J.M. Pasteels 1973. The chemistry of the defensive secretions of the beetle, Drusilla canaliculata. Journal of Insect Physiology 19: 369-382. [1]
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Drusilla canaliculata i Encyclopedia of Life 
(en) Drusilla canaliculata i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Drusilla canaliculata hos Artsdatabanken 
(sv) Drusilla canaliculata hos Dyntaxa 
(en) Drusilla canaliculata hos ITIS 
(en) Drusilla canaliculata hos NCBI 
(en) Kategori:Drusilla canaliculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Drusilla canaliculata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Drusilla på Tree of life: [2]
Robert Bina

Robert Bina (født 4. januar 1983), også kjent som Robbie Bina, er en amerikansk ishockeyspiller som spiller for Grizzly Adams Wolfsburg i Tyskland. Han spilte tidligere i 2009/10-sesongen for Stavanger Oilers. Der fikk han bronsemedalje i GET-ligaen og vant Kongepokalen i sluttspillet samme sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Bina – Hockeydb.com 
(en) Robert Bina – Eliteprospects.com
Nata de Leeuw

Nata de Leeuw (født 2. februar 1991) er en tidligere canadisk skihopper.
Hun debuterte i Kontinentalcupen i skihopping 1. oktober 2005 i Park City, med en 20.-plass. Hun har flere andreplasser i Kontinentalcupen, men hittil ingen seire. I 2007/08-sesongen endte hun på 7.-plass, og i 2008/09-sesongen på 8.-plass.
Hun har deltatt i junior-VM fire ganger; hun kom på 13.-plass i 2006, 28.-plass i 2007, 12.-plass i 2008 og 4.-plass i 2009.
I februar 2009 kom hun på 11.-plass under Ski-VM 2009 i Liberec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nata de Leeuw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nata de Leeuw – FIS (skihopping) 
(pl) Nata de Leeuw – skijumping.pl
Alberto Del Rio

Alberto Del Rio (egentlig Alberto Rodríguez) (født 25. mai 1977 i San Luis Potosí) var en mexicansk wrestler i World Wrestling Entertainment (WWE), hvor han deltok på WWE Friday Night SmackDown!. 11. januar 2013 vant han world heavyweight championship i en last man standing match. I 2011 vant han den tradisjonsrike Royal Rumble match. Som vinner av den største Royal Rumble matchen så valgte han å møte EDGE for world heavyweight championship.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dos Caras, Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alberto Del Rio på Internet Movie Database 
(en) Alberto Del Rio hos The Movie Database 
(en) Alberto Del Rio – Sherdog 
(en) Alberto Del Rio – Cagematch 
(en) Alberto Del Rio – wrestlingdata.com 
(en) Alberto Del Rio – Online World of Wrestling 
(en) Alberto Del Rio – Online World of Wrestling 
(en) Alberto Del Rio – profil hos WWE.com
(en) Alberto Del Rio på Twitter 
(en) Alberto Del Rio på Facebook
Ferragosto

Ferragosto (av latin feriae Augusti, «Augustus' festdag») er en italiensk merkedag som feires hvert år den 15. august både som fest- og feriedag for familier og som Maria himmelfart innen kirken. Dagen markeres også i andre land og områder med katolske tradisjoner.


== Historikk ==
Opprinnelig var feiringen av ferragosto knyttet til midtsommer og slutten på det harde arbeidet på åkrene; 15. august er vanligvis den varmeste dagen i løpet av sommeren, og den romeske keiseren Augustus bestemte at både borgere og slaver skulle holde fri da. Den katolske kirken knyttet dagen til jomfru Marias opptagelse i himmelen, og Maria himmelfart (på latin assumptio Mariae) var høytidsdag også i Norden før protestantismen kom på 1500-tallet.


== Se også ==
Maria Himmelfart, katolsk merkedag 15. august