jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mineisk

Mineisk var et gamle sørarabiske språk innenfor de semittiske språk som ble snakket i Jemen en gang mellom 1200 f.Kr. og 100 e.Kr. Hovedområdet hvor det var i bruk kan ha vært lokalisert i regionen al-Jawf i nordøstlige Jemen, først og fremst i Wadi Madhab. De meste av tekstene i dette språket ble skrevet av mineere, men andre tempelsamfunn i Wadi Madhab (Nashshan, Kaminahu, Haram, og Inabba') benyttet også språket.


== Litteratur ==
Kogan, Leonid & Korotayev, Andrey (1997): Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, s. 157-183.
Korotayev, Andrey (1995): Ancient Yemen. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-922237-1


== Eksterne lenker ==
LinguistList
Simon (bibelsk person)

Simon (hebraisk: שִׁמְעוֹן, Shim'on) er i henhold til Første Mosebok i Den hebraiske Bibelen (som også er Det gamle testamente den nest eldste sønnen til Jakob og Lea. Bibelen forteller at Simeon og Levi drepte kanaanittene Sikem og Hamor på grunn av det som hadde skjedd med deres søster Dina. Deres far fordømte dem imidlertid for det. Da brødrene hadde vært i Egypt første gang for å kjøpe korn og hadde truffet Josef, ble Simeon holdt igjen som slave til de kom tilbake.
I henholdt til skriften er Simeon også grunnlegger av den israelittiske stammen Simeon. Imidlertid betrakter en del bibelforskere dette som en retrospektiv eponymisk metafor som gir en årsak for å knytte denne stammen til de andre stammene i det israelittiske forbundet. Med Lea som en matriark anser bibelforskerne at forfatterne av bibelteksten trodde at Simeons stamme var en del av den opprinnelige israelittiske forbundet, men imidlertid er stammen fraværende fra de deler av Bibelen som betraktes som de eldste, eksempelvis Debora-kvadet, og en del forskere mener at Simeons stamme ikke ble i begynnelsen betraktet som en adskilt og særskilt stamme.


== Simeons navn ==
Teksten til Tora argumenterer for at navnet Simeon viser til Leas overbevisning at Gud (Jahve) hadde hørt at hun var hatet av Jakob i den mening å ikke være favorisert som Rakel var det. Det antyder en avledning fra det hebraiske begrepet shama on, i betydningen «han har hørt om min lidelse»; dette er en tilsvarende etymologi som Tora gir for det teoforiske navnet Ismael («Gud har hørt»),, noe som antyder at navnene er beslektet, og at Simeons stamme kan opprinnelig vært innenfor Ismails stamme.I klassisk rabbinske tekster er navnet tidvis tolket i betydningen «han som lytter til Guds ord», andre ganger antatt å være avledet fra sham 'in, i betydningen det er synd, noe som er argumentert for å være en profetisk referanse til Fjerde Mosebok: «Navnet på israelitten som ble drept, han som ble stukket ned sammen med den midjanittiske kvinnen, var Simri, sønn av Salu, en av lederne i Simons stamme», og denne Simris seksuelle raseblanding med en kvinne fra Midjan, en intim forbindelse som de rabbinske kildene betraktet som syndig..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Simeon, bilder på Wikipedia Commons
Rebekka Borsch

Rebekka Borsch (født 11. november 1976 i Olpe i Vest-Tyskland) er leder for den norske UNESCO-kommisjonen og avdelingsdirektør for Kompetanse og Innovasjon i NHO. Fra 2018-2020 var hun statssekretær for forskning- og høyere utdanningsminister Iselin Nybø i Kunnskapsdepartementet.Borsch er tidligere politiker for Venstre og har blant annet vært medlem av Venstres sentralstyre 2012-2016, landsstyre 2010-2018 og av leder av Venstres internasjonale utvalg fra 2012-2018. I stortingsvalget 2013 og stortingsvalget 2017 var hun Venstres førstekandidat i Buskerud. Rebekka Borsch var fylkesleder for Buskerud Venstre 2010–2016 og leder for Røyken Venstre 2009–2012. 
Ved kommune- og fylkestingsvalget 2011 ble Borsch valgt inn i kommunestyret i Røyken og ble 1. vara til fylkestinget. Hun ble gjenvalgt som kommunestyrerepresentant i 2015. Hun var medlem av formannskapet i Røyken og av fellesnemnda for sammenslåingen av kommunene Asker, Røyken og Hurum. 
Fra 2011-2015 var Borsch meddommer i Drammen tingrett, og fra 2016-2020 styremedlem i Dag og Tid.
Rebekka Borsch kom til Norge i 2003 og ble norsk statsborger i 2011. Hun er utdannet journalist og statsviter fra Freie Universität Berlin og har jobbet som seniorrådgiver i Miljødirektoratet og informasjonsleder i Europabevegelsen. Som statssekretær hadde hun også tilgang på gratis pendlerbolig, til tross for at hun var bosatt nærmere Stortinget enn reglene tilsa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rebekka Borsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Rebekka Borsch hos Norsk senter for forskningsdata 
Debattinnlegg fra Rebekka Borsch
Venstres offisielle side om Rebekka Borsch Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
FC Paços de Ferreira

Futebol Clube Paços de Ferreira er en portugisisk fotballklubb fra byen Paços de Ferreira i distriktet Porto. Klubben ble grunnlagt i 1950 og lagets draktfarger er gule med røde og grønne detaljer, mens bortedraktene er hvite med svarte detaljer og svart underdel. FC Paços de Ferreira spiller sine hjemmekamper på Estádio da Mata Real.


== Historie ==
Klubben startet under navnet Sport Club Pacense i 1930-årene og spilte i lavere divisjoner frem til 1950-årene. I november 1950 skiftet klubben til nåværende navn, men fortsatte å spille i lavere divisjoner utover 1960- og 1970-årene. I 1991 rykket laget opp fra Liga de Honra, og med unntak av 2004/2005-sesongen, så spilte klubben i landets øverste divisjon. 
Paços de Ferreira endte opp på en respektabel sjetteplass i serien under 2006/2007-sesongen og ble kvalifisert til UEFA-cupen 2007/08, hvor klubben røk ut allerede i første runde mot nederlandske AZ Alkmaar. Klubben spilte seg også frem til finale i det portugisiske cupmesterskapet Taça de Portugal i 2009, som de tapte til fordel for FC Porto. Paços de Ferreira ble likevel kvalifisert til spill i UEFA Europa League 2009/10 for sin finaledeltagelse på grunn av at Porto allerede var kvalifisert til europacupspill gjennom sin plassering i serien. Paços de Ferreira ble omsider slått ut i tredje kvalifiseringsrunde til fordel for israelske Bnei Yehuda Tel Aviv.


== Meritter ==
Liga de Honra (3): 1990/1991, 1999/2000, 2004/2005


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 31. oktober 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Kjente spillere med tilknytting til klubben ==
 Arturo Alvarez
 André Amougou
 Vitorino Antunes
 Diogo Jota
 Jaime Pacheco
 Pedro
 Renato Queirós
 Mário Sérgio


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Futebol Clube de Paços de Ferreira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mahra

Mahra er en stamme i Jemen. De taler språket mehri.
Mahra er tradisjonelt kjent som et folk på steppene i Jemen som delvis lever som nomader. De aler opp kameler, kveg og sauer.
Jacarepaguá

Denne artikkelen er om bydelen i Rio de Janeiro. For racerbanen med samme navn, se Autódromo Internacional Nelson Piquet.
Jacarepaguá er den 4. største bydelen i Rio de Janeiro i Brasil. Navnet er indiansk og betyr «grunn pytt med alligatorer» (yakaré (alligator) + upá (pytt) + guá (grunn)). Jacarepaguá hadde 157 326 innbyggere i 2010. Bydelen har et areal på 75,8 km².Jacarepaguá befinner seg vest i byen. Bydelen Barra da Tijuca skiller den fra sjøen.


== Referanser ==
Jacob Lund

Jacob Lund (født 24. september 1952) er en norsk finansmann som var sponsorsjef i DNB-konsernet fra 1992 til 2012. 
Lund er cand.philol fra Universitetet i Bergen, med hovedfag i historie. Han jobbet som lektor på Marikollen skole i Bergen frem til 1984. Deretter var han informasjonssjef for Bergen Lysverker (1984–1992).For sin innsats som sponsorsjef for DNB, inkludert merkevarene Postbanken, Vital, Cresco og Nordlandsbanken, ble han første mottaker av «Sponsor,- og Eventforeningens Ærespris», og han vant førstepris for beste kultursponsorat i Europa med DNBs sponsing av Ibsenåret 2006. I 2010 ble han kåret til norsk idretts niende mektigste person av Sportsanalyse.no.Han startet i 2012 eget consultingselskap innen sponsorarbeid, markedsføring og merkevarebygging.


== Referanser ==
Niels Sødring Barth

Niels Sødring Barth (født 18. april 1873 i Ålesund, død 27. mars 1954) var kirurg og ordfører i Arendal.
Sønn av konsul og prokurist Georg Daniel Barth (1843–1880) og Talke Sødring (1842–1891), giftet seg i 1900 med Bertha Sørensen (f. 1871 i Egersund), datter av Reinert Sørensen (1842–1934) og Marie Lindman (1847–1913). Var frimurer og var ordførende mester i St. Johanneslogen Fraternitas til de tvende Fyrtaarn fra 1920 til 1950.
Barth tok Candidatus medicinæ i 1898. Samme år ble han vernepliktig sekondløytnant i Marinens Sanitet. I 1905 ble han premierløytnant og tjenestegjorde som skisplege på flere tokt før han fikk avskjed i 1911. Han var sykehuslege på Arendal sykehus fra 1913 til 1918, da han ble spesialist i kirurgi på samme sted. Da spanskesyken kom til Arendal høsten 1918 ble han engasjert som epidemilege for å få kontroll over situasjonen. Barth senere kirurg på St. Franciskus hospital i Arendal.
Han var viseordfører i Arendal fra 1925 til 1935, og ordfører fra 1935 frem til 1940. Han var tilbake som ordfører i 1945.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Referanser ==


== Kilder ==
Bjørn Steenstrup: Hvem er Hvem? 1948
Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2009, Aktietrykkeriet i Trondhjem
Rio Ave FC

Rio Ave Futebol Clube er en portugisisk fotballklubb fra byen Vila do Conde i regionen Norte. Klubben ble grunnlagt i 1939 og lagets draktfarger er hvite med grønne vertikale striper, mens bortedraktene er røde med hvit underdel. Rio Ave FC spiller sine hjemmekamper på Estádio dos Arcos.


== Historie ==
Rio Ave ble grunnlagt i 1939 og fikk raskt kallenavnet Rio Grande etter elven Ave som renner igjennom regionen. Klubbens storhetsperiode kom på 1980-tallet, da Rio Ave endte på en femteplass i den øverste divisjonen i 1981/1982-sesongen. I 1984 spilte klubben seg frem til finalen det portugisiske cupmesterskapet Taça de Portugal, hvor de tapte  4–1 for FC Porto. 
Utover 1990-tallet befant klubben seg hovedsakelig på nivå to (Liga de Honra), og har i det neste tiåret vekslet med å spille i de to øverste divisjonene.


== Spillerstall ==
Oppdatert 31. oktober 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Meritter ==
Liga de Honra (2): 1995/1996, 2002/2003


== Sesonger ==


== Kjente spillere med tilknytting til klubben ==
 Alfredo
 Fábio Coentrão
 Rui Jorge
 Emmanuel Maboang
 José Mourinho
 Paulinho Santos


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Rio Ave F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Melissa McCarthy

Melissa McCarthy (født 26. august 1970) er en amerikansk skuespiller, komiker, forfatter og produsent.
McCarthy ble først kjent gjennom rollen som Sookie St. James i TV-serien Gilmore Girls, som hun spilte mellom 2001 og 2009. Mellom 2007 og 2009 spilte hun Dena i TV-serien Samantha Who?. Siden 2010 har hun spilt Molly Flynn, en av hovedrollene i TV-serien Mike & Molly.
Hun har også hatt flere filmroller ved siden av TV-rollene sine, og sitt store filmgjennombrudd fikk hun med fimen Bridesmaids (2011), der hennes tolkning av figuren Megan ga henne flere prisnominasjoner, deriblant både en BAFTA og en Oscar for beste kvinnelige birolle. I 2015 spilte hun i actionkomedien Spy.


== Filmografi (utvalg) ==
2003 Historien om David Gale
2006 Charlie's Angels
2011 Bridesmaids
2012 This Is 40
2013 Identity Thief
2013 The Hangover Part III
2013 The Heat
2014 St. Vincent
2015 Spy
2016 Ghostbusters
2016 The Boss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melissa McCarthy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Melissa McCarthy på Internet Movie Database 
(sv) Melissa McCarthy i Svensk Filmdatabas 
(da) Melissa McCarthy på Filmdatabasen 
(da) Melissa McCarthy på Scope 
(fr) Melissa McCarthy på Allociné 
(en) Melissa McCarthy på AllMovie 
(en) Melissa McCarthy hos Turner Classic Movies 
(en) Melissa McCarthy hos Rotten Tomatoes 
(en) Melissa McCarthy hos The Movie Database 
(en) Melissa McCarthy hos Behind The Voice Actors
Nasir Jang

Nasir Jang (født 26. februar 1712, død 16. desember 1750) var nizam av Hyderabad fra 1. juni 1748 til 16. desember 1750. Hans egentlige navn var Ahmed Ali Khan, men han omtales vanligvis med tittelen Nasir Jang. 
Han var nest eldste sønn av Kamar-ud-din, statens grunnlegger. Da faren døde i 1748 brøt det ut strid om arvefølgen. Et av Kamar-ud-dins barnebarn, Muzaffar Jang, konkurrerte med Nasir Jang om makten. Britene og franskmennene involverte seg i striden og med britisk hjelp sikret Nasir Jang seg tronen. Etter at han ble drept fikk Muzaffar Jang støtte av Joseph François Dupleix og franskmennene og sikret seg makten. Franskmennene sikret også at den franskvennlige Salabat Jang kom på tronen da Muzaffar Jang ble drept.


== Referanser ==
Muzaffar Jang

Muzaffar Jang (død 13. februar 1751) var nizam av Hyderabad fra 16. desember 1750 til 13. februar 1751. Hans egentlige navn var Hidayat Muhi-ud-din Sa'adullah Khan, men han omtales vanligvis med tittelen Muzaffar Jang.
Han var barnebarn av staten Hyderabads grunnlegger, Kamar-ud-din, og kastet seg inn i striden om å overta makten da morfaren døde i 1748. Hans onkel Nasir Jang erobret imidlertid makten, men da han ble drept i desember 1751, kom Muzaffar Jang på tronen med hjelp av Joseph François Dupleix og det franske Ostindiakompaniet. Muzaffar Jang ble selv drept i februar 1751 og franskmennene sikret at han ble etterfulgt av Salabat Jang. 


== Referanser ==
Salabat Jang

Salabat Jang (født 24. november 1718, død 16. september 1763) var nizam av Hyderabad fra 13. februar 1751 til 8. juli 1762. Hans egentlige navn var Said Muhammed Khan, men han omtales vanligvis med tittelen Salabat Jang.
Han var sønn av Kamar-ud-din, statens grunnlegger, og overtok makten etter sin nevø Muzaffar Jang. Salabat Jang hadde støtte av Joseph François Dupleix og de franske Ostindiakompaniet, som lå i strid med det britiske Ostindiakompaniet om innflytelse i regionen. Salabat Jang ble utfordret av sin bror, som hadde militær støtte av marathaene, men døde uten å lykkes i å erobre tronen. Salabat Jang inngikk i 1759 en traktat med britene, den første i en rekke som hundre år senere hadde gjort Hyderabad til en vasallstat under britene.
Han ble avsatt av sin bror Ali Khan 8. juli 1762. Broren hadde støtte av det britiske Ostindiakompaniet. 


== Referanser ==
Asaf Jah II av Hyderabad

Ali Khan, Asaf Jah II av Hyderabad (født 7. mars 1734, død 6. august 1803) var nizam av Hyderabad fra 8. juli 1762 til sin død 6. august 1803. 


== Liv og virke ==
Han var sønn av Kamar-ud-din, statens grunnlegger, og overtok makten etter sin bror Salabat Jang. Det franske Ostindiakompaniet lå i strid med det britiske ostindiske kompani om innflytelse i regionen og broren hadde hatt fransk støtte. Selv var Ali Khan støttet av britene. Han avsatte sin bror og ble i 1762 nizam av Hyderabad.Nizam Ali Khan inngikk i 1766 en traktat med britene der det ble avtalt at britene skulle holde tropper til forsvar av Hyderabad mot at nizamen finansierte disse. Traktaten var likeverdig, men var samtidig et ledd i en serie traktater der britene gradvis fikk større innflytelse, slik at Hyderabad til slutt endte opp som en vasallstat. Kystområdene ved Bengalbukta ble avstått til britene.I 1790 inngikk nizamen en allianse med britene og marathaene mot Tipu Sultan av Mysore og Hyderabad vant territorier. I 1800 undertegnet nizamen og britene en ny traktat, der Hyderabad avsto områder mot ytterligere militær hjelp fra britene. Da marathaene truet nizamens territorier hedret britene avtalen og vant 23. september 1803 en avgjørende seier i slaget ved Assaye. 
I nizam Ali Khans regjeringstid ble hovedstaden flyttet til byen Hyderabad.Han ble etterfulgt av sin sønn Sikander Jah.


== Referanser ==
Asaf Jah III av Hyderabad

Sikander Jah, Asaf Jah III av Hyderabad (født 11. november 1768, død 21. mai 1829) var nizam av Hyderabad fra 6. august 1803 til sin død 21. mai 1829. Han etterfulgte sin far Ali Khan på tronen.
I nizam Sikander Jahs regjeringstid befestet britene sin makt i regionen og Hyderabads utenrikspolitiske handlefrihet ble begrenset. Han måtte også akseptere at britene utpekte sin egen kandidat til stillingen som diwan eller statsminister. I en traktat inngått med britene i 1822 ble Hyderabads grenser fastsatt mer presist og nizamen måtte akseptere å betale britene den tributt han skyldte Marathariket. Britene etablerte videre en enklave like utenfor byen Hyderabad. Denne ble oppkalt etter nizamen og fikk navnet Secunderabad.
Han ble etterfulgt av sin sønn Farkundah Ali Khan. Sikander Jah er gravlagt i Mekka-moskeen i Hyderabad by.


== Referanser ==
Bérénice Bejo

Bérénice Bejo (født 7. juli 1976) er en argentinsk-fransk skuespiller.
Bejo ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige birolle for sin rolle som Peppy Miller i The Artist (2011).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bérénice Bejo på Internet Movie Database 
(sv) Bérénice Bejo i Svensk Filmdatabas 
(da) Bérénice Bejo på Filmdatabasen 
(da) Bérénice Bejo på Scope 
(fr) Bérénice Bejo på Allociné 
(en) Bérénice Bejo på AllMovie 
(en) Bérénice Bejo hos Turner Classic Movies 
(en) Bérénice Bejo hos Rotten Tomatoes 
(en) Bérénice Bejo hos The Movie Database
Asaf Jah IV av Hyderabad

Farkundah Ali Khan, Asaf Jah IV av Hyderabad (født 25. april 1794, død 16. mai 1857) var nizam av Hyderabad fra 21. mai 1829 til sin død i 1857. Han etterfulgte sin far Sikander Jah på tronen.
Hans regjeringstid var preget av vanskelige statsfinanser og økende gjeld, blant annet som følge av forpliktelsene til å betale britenes militærkontingent til forsvar av Hyderabad. I 1853 avsto Hyderabad inntektene fra den fruktbare regionen Berar til det britiske Ostindiske kompani, sammen med distriktene Osmanabad og Raichur. Britene støttet også at Salar Jung ble utnevnt til diwan eller statsminister.Han ble etterfulgt på gaddien av sin sønn Tahniyath Ali Khan.


== Referanser ==
Konrad M. Havig

Konrad Magnus Havig (født 6. desember 1905 på Herøyholmen i Nordland, død 3. mai 1996) var rådmann og ordfører i Arendal.
Havig var sønn av ingeniør Einar Havig (f. 1876) og Anna Cathrine Hansen (1872-1953). Han giftet seg i 1937 med Emmie Elisabeth Jensen (1908–1950) datter av Ingvald Emil Jensen (f. 1870) og Kirsten Jensen (1875-1960). Han giftet seg senere med lærerinne Elsa Omland Pedersen (1918-1996), datter av handelsfullmektig Svend. B. Pedersen (1884–1958) og Bergliot Omland (1891–1941).
Havig tok Candidatus juris i 1928, var sakførerfullmektig frem til 1929, dommerfullmektig frem til 1932 og sekretær hos ordføreren i Arendal frem til 1934 da han ble ansatt som rådmann. Han satt som rådmann i Arendal til 1975. Han var med i en rekke styrer og utvalg i Arendal, blant annet som formann i havnestyret og fattigstyret. Han satt også som ordfører i Arendal en kort periode i 1941.


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Arkivet ==
Arkivmateriale etter Konrad M. Havig befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter bl.a. korrespondanse, taler og avisutklipp.  


== Referanser ==


== Kilder ==
Bjørn Steenstrup: Hvem er hvem? 1948
Bjørn Steenstrup: Hvem er hvem? 1973


== Eksterne lenker ==
(no) Konrad M. Havig på Arkivportalen
Brian Grazer

Brian Grazer (født 12. juli 1951) er en amerikansk film- og TV-produsent. Grazer dannet produksjonsselskapet Imagine Entertainment sammen med Ron Howard i 1986.
Grazer vant en Oscar for beste film for Et vakkert sinn (2001). Han har vært nominert til samme kategori med to andre filmer: Apollo 13 (1995) og Frost/Nixon (2008).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian Grazer på Internet Movie Database 
(sv) Brian Grazer i Svensk Filmdatabas 
(da) Brian Grazer på Filmdatabasen 
(da) Brian Grazer på Scope 
(fr) Brian Grazer på Allociné 
(en) Brian Grazer på AllMovie 
(en) Brian Grazer hos The Movie Database
Yazīd I

Yazīd ibn Mu‘āwiya ibn Abī Sufyān (arabisk: يزيد بن معاوية بن أبي سفيان; født 645 AD/25 AH, død 683/64 nær Damaskus) var den andre kalifen av Ummayadekalifatet og den første kalifen utenfor Muḥammads familie som arvet stillingen fra sin far. Yazīd hersket i tre år, fra 680 til 683. Mange muslimer fordømmer Yazīds styre som omstridt og urettferdig, mens andre, som for det meste bor i dagens Saudi-Arabia,  Pakistan og Egypt, med stor motstand mot sjiittisk tro, holder fast på at Yazīd var rettferdig, edel, religiøs og en administrativt effektiv hersker og at hans far Muʿāwiyah hadde god grunn da han nominerte Yazīd som kalif. Yazīd ble bekreftet i stillingen av et valg, og ikke direkte utnevnt av faren. 
Muslimer fordømmer også Yazid for å ha angrepet byen Medina hvor over 10 000 muslimer ble drept og muslimske kvinner ble voldtatt. I tillegg blir han fordømt for å ha beleiret byen Mekka ved hjelp av sin kommandør Ibn Numayr som gav sine soldater ordre om å katapultere Kabaen med ildkuler.
Han er også ansvarlig for å ha drept Profeten Muhammads barnebarn, Imam Hussain Ibn Ali. 


== Referanser ==
Claus Bomhoff Evensen

Claus Bomhoff Evensen (født 3. mars 1848 i Brevik, død 9. april 1926) var trelasthandler, ordfører og senere konsul i Arendal.
Sønn av Anders Christian Evensen (1811–1873) og Elise Caroline Bomhoff (1822–1859). Giftet seg med Karen Elise Andersen (1847–1938) fra Brevik i 1872. Sammen fikk de syv barn:

Elise Evensen (f. 1879)
Marie Evensen (f. 1881)
Olaf Andreas Høegh Evensen (f. 1883), banksjef i Den norske Creditbank fra 1924-1952
Henrikka Høegh Evensen (f. 1885)
Anna Evensen (f. 1886)
Christian Bomhoff Evensen (f. 1889)
Alf Evensen: (f. 1892)Evensen var ordfører i Arendal i perioden 1896 til 1898 og stortingsrepresentant i perioden 1892–1894.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over ordførere i Arendal


== Kilder ==
Folketellingen 1900
Folketellingen 1910
Bjørn Steenstrup:  Hvem er hvem? 1973
Muʿāwiyah II

Muʿāwiya ibn Yazīd (arabisk: معاوية بن يزيد; IPA: [muˈʕaːwija]; født 661, død 684 i Dimašq) var den tredje kalifen av Umayyadekalifatet. Han hersket i omtrent fire måneder etter å ha etterfulgt sin far Yazīd I. Riket han arvet var i dårlig forfatning med ʿAbd Allāh ibn az-Zubayr som hevdet han var den sanne kalifen mens han hersket over Hijaz og andre områder.
Thomas Langmann

Thomas Langmann (født 24. mai 1971) er en fransk filmprodusent og skuespiller.
Langmann er sønnen til filmregissøren Claude Berri, og han begynt sin skuespillerkarriere i noen av sin fars filmer. 
Han først produserte film var Asterix og Obelix møter Cæsar (1999), og han produserte også to to oppfølgerne Asterix & Obelix: Oppdrag Kleopatra (2002) og Asterix og de olympiske leker (2007). På sistnevnte var han også medregissør. Han produserte også Blueberry (2004), basert på tegneserien med samme navn. I 2008 produserte han kritikersuksessene Jacques Mesrine Del 1: Instinkt for mord og Jacques Mesrine Del 2: Samfunnsfiende #1, om livet til den franske gangsteren Jacques Mesrine med Vincent Cassel i hovedrollen.
Langmann produserte The Artist (2011), kritikerfavoritten som vant fem Oscar-statuetter, inkludert Oscar for beste film.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Langmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Langmann på Internet Movie Database 
(sv) Thomas Langmann i Svensk Filmdatabas 
(da) Thomas Langmann på Filmdatabasen 
(da) Thomas Langmann på Scope 
(fr) Thomas Langmann på Allociné 
(en) Thomas Langmann på AllMovie 
(en) Thomas Langmann hos Rotten Tomatoes 
(en) Thomas Langmann hos The Movie Database