jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georg Friedrich av Waldeck

Georg Friedrich av Waldeck (født 31. januar 1620 i Arolsen, død 19. november 1692 samme sted) var en tysk og nederlandsk feltmarskalk.
I 1641 gikk Waldeck inn i treneste for Nederland, og i 1651 i tjeneste for Brandenburg. Her avanserte han til minister og endret utenrikspolitikken fullstendig da han sa opp alliansen med keiseren og prøvde å danne en koalisjon med de protestantiske fyrstene. 
I 1656 sørget han for en allianse med Sverige, og kommanderte kavaleriet i slaget ved Warszawa i 1656 mot Polen. Han ble avsatt i 1658 da Fredrik Vilhelm av Brandenburg inngikk fred med Polen. 
Senere kjempet han under Karl X Gustav av Sverige mot Danmark, som tysk riksfeltmarskalk i 1664 nær Sankt Gotthard. I 1683 kommanderte han bayerske soldater under slaget ved Wien. I 1685 gikk han i tjeneste for hertugen av Lorraine og kurfyrsten av Bayern. 
Etter at Vilhelm III reiste til England i 1688 for gjøre krav på den engelske trona, ble Waldeck utpekt til feltmarskalk for Vilhelms styrker i niårskrigen i De spanske Nederlandene. Etter å ha seiret i slaget ved Walcourt i 1689, gikk han på et kraftig nederlag året etter mot marskalk Luxembourg i slaget ved Fleurus.
I 1691 ble han igjen utmanøvrert av Luxembourg og slått i slaget ved Leuze. Etter nederlaget ble Waldeck utpekt til stabssjef for den nederlandske hæren.


== Referanser ==
Sportsklubben Grane (Oslo)

Denne artikkelen omhandler arbeideridrettslaget Grane fra Oslo. Klubben må ikke forveksles med Grane, Nordstrand som vant det første norgesmesterskapet i fotball. Grane har også andre betydninger.Sportsklubben Grane (stiftet 12. juni 1931) var et norsk idrettslag fra Grønland i Oslo. Klubben var medlem av Arbeidernes Idrettsforbund i årene før andre verdenskrig.
I norgesmesterskapet i fotball i 1945 spilte Grane seg gjennom kvalifiseringsrundene ved å slå Trygg 3-1 og Sagene 3-2. I første ordinære runde tapte klubben imidlertid hele 14-0 mot Fredrikstad.
15. februar 1946 slo klubben seg sammen med to andre tidligere arbeideridrettslag, Sportsklubben Brage og Sportsklubben Varden, og dannet Vahl Sportsklubb.


== Referanser ==
Heine Wang

Heine Wang (født 22. april 1963) er en norsk næringslivsleder. 
Wang er utdannet jurist ved Universitetet i Oslo. Han var en av grunnleggerne av selskapet Vakt Service AS som senere ble til Nokas AS. Wang satt i Tønsberg bystyre fra 1995 til 2003. Heine Wang leder NHOs Eierforum og har vært styremedlem i NHO Service, og tidligere visepresident i NHO. Høsten 2012 tiltrådte Wang som president i NHO.


== Referanser ==
Olivia Thirlby

Olivia Thirlby (født 6. oktober 1986 i New York) er en amerikansk skuespillerinne.


== Karriere ==
Thirlby begynte sin karriere med å spille i Paul Greengrass' film United 93 (2006). Året etter var hun med i en liten rolle i kritikerroste Juno med Elliot Page (på den tid kjent som Ellen Page) og Michael Cera. I 2009 medvirket hun i antologifilmen New York, I Love You, og hun var også med i Uncertainty med Joseph Gordon-Levitt og i en ukredittert rolle i Solitary Man med Michael Douglas samme år.
I 2011 spilte hun en av hovedrollene i science fiction-filmen The Darkest Hour med Emile Hirsch, samt en birolle i den romantiske komedien No Strings Attached med Natalie Portman og Ashton Kutcher.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Olivia Thirlby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Olivia Thirlby på Internet Movie Database 
(sv) Olivia Thirlby i Svensk Filmdatabas 
(da) Olivia Thirlby på Filmdatabasen 
(da) Olivia Thirlby på Scope 
(fr) Olivia Thirlby på Allociné 
(en) Olivia Thirlby på AllMovie 
(en) Olivia Thirlby hos Turner Classic Movies 
(en) Olivia Thirlby hos The Movie Database
Tony Gustavsson

Tony Gustavsson (født 14. august 1973 i Sundsvall) er en svensk ekspertkommentator, fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Gustavsson var den første av Sveriges elitetrenere som tok akademisk fotballtrenerutdanning. Han tok eksamen (80 poeng) ved Örebro universitet.
Under sin spillerkarriere var han mest kjent for sine salto-innkast. Han har blant annet representert IFK Sundsvall, IK Brage og Ytterhogdal. I den sistnevnte klubben var Gustavsson spillende trener. I 2004 bidro Gustavsson, som da var assistenttrener under Dave Mosson, med Degerfors IF å rykke opp til Superettan. I 2005 overtok han hovedansvaret for laget, og lyktes med målsetningen om å ikke rykke ned igjen. I 2006 endte Degerfors på en 11.-plass.
Den 27. oktober 2006 ble Gustavsson presentert som ny trener for Stockholmsklubben Hammarby IF. Gustavsson erstattet Anders Linderoth som hovedtrener den 6. november. Kontrakten med Hammarby IF strekte seg over tre år, med opsjon på ytterligere to år. Gustavsson lyktes med å ta Hammarby til UEFA-cupen gjennom å ta seg videre fra Intertotocupen i 2007. Gustavsson ble erstattet av Thom Åhlund den 31. august 2009 grunnet dårlige sportslige resultater.
27. april 2010 ble han presentert som ny hovedtrener for Kongsvinger. Etter at det ble klart at Kongsvinger rykket ned fra Tippeligaen valgte Gustavsson å forlate Kongsvinger og dra hjem til Sverige Tony Gustafsson var ekspertkommentator på SVT under VM i fotball 2010 i Sør-Afrika.
I 2012 var han assistenttrener for USAs kvinnelandslag i fotball under kvinnenes turnering under Sommer-OL 2012 der det Amerikanske landslaget tok gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tony Gustavsson – Olympedia 
(en) Tony Gustavsson – Transfermarkt 
(en) Tony Gustavsson – WorldFootball.net 
(en) Tony Gustavsson – FootballDatabase.eu
Max Minghella

Max Giorgio Choa Minghella (født 16. september 1985 i Hampstead i London) er en engelsk skuespiller. Han er sønn av den kjente filmskaperen Anthony Minghella.


== Karriere ==
Minghella droppet ut av universitetet for å satse på en skuespillerkarriere, en drøm han fikk sent i tenårene etter å ha sett et teaterstykke i London. I 2005 fikk han sin første rolle i dramafilmen Bee Season med Richard Gere og Juliette Binoche. Samme år var han også med i den politiske thrilleren Syriana (2005) med George Clooney og Matt Damon. Han fikk sin første hovedrolle i 2006, med dramakomedien Art School Confidential, hvor han spilte mot Sophia Myles, John Malkovich og Jim Broadbent.
I 2008 medvirket han i den romantiske komedien How to Lose Friends and Alienate People  med Simon Pegg, Kirsten Dunst, Megan Fox og Jeff Bridges. Deretter fikk han en birolle i storfilmen The Social Network (2010), filmen om oppfinnelsen av Facebook, som vant tre Oscar-statuetter. Minghella spilte her Divya Narendra. Året etter spilte han i en ny politisk thriller, George Clooneys Maktens menn, hvor Ryan Gosling og Clooney spilte hovedrollene. Så spilte han en av hovedrollene i science fiction-filmen The Darkest Hour (2011) med Emile Hirsch og Olivia Thirlby, som fikk dårlig kritikk.
Siden 2017 har han spilt sjåføren Nick i den dystopiske dramaserien The Handmaid's Tale.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Minghella på Internet Movie Database 
(sv) Max Minghella i Svensk Filmdatabas 
(da) Max Minghella på Filmdatabasen 
(da) Max Minghella på Scope 
(fr) Max Minghella på Allociné 
(en) Max Minghella på AllMovie 
(en) Max Minghella hos Rotten Tomatoes 
(en) Max Minghella hos The Movie Database
Reine Fiske

Nils Reine Fiske (født 4. oktober 1972) er en svensk gitarist, kunstnerisk leder og lydtekniker knyttet til det svenske plateselskapet Subliminal Sounds, og har satt sitt preg på en rekke prog-rock prosjekter sik som Landberk, Morte Macabre, Paatos og Elephant9, men best kjent er han for sitt spill i bandet Dungen.


== Karriere ==
Fiske spiller i bandet The Amazing med Christopher Gunrup, men har også vært med i Reform. Han spiller også med i Sylvester Schlegels band The Guild, i tillegg til bandene som allerede er nevnt. I 2012 var han med på to plateutgivelser, den første med bandet Svenska Kaputt som i tillegg til Fiske består av Jonas Kullhammar, Torbjörn Zetterberg og Johan Holmegard, og Atlantis med det norske jazzrockbandet Elephant9 som består av trioen Ståle Storløkken, Nikolai Eilertsen og Torstein Lofthus. Sistnevnte var en av hovedattraksjonene på Kongsberg Jazzfestival 2012.


== Diskografi ==
Med LandberkLonely Land (The Laser's Edge, 1992)
One Man Tell's Another (Megarock Records, 1994)
Riktigt Äkta (Record Heaven Music, 1995)
Unaffected (Melodie & Dissonanze, 1995)
Indian Summer (Musea, 1996)Med Morte MacabreSymphonic Holocaust (Musea, 1998)Med PaatosTimeloss (Stockholm Records, 2002)Med DungenStadsvandringar (Dolores Recordings, Virgin Records, 2002)
Ta Det Lugnt (Subliminal Sounds, 2004)
Dungen: 1999-2001 (Subliminal Sounds, 2005), compilation
Panda (Memphis Industries, 2005)
Tio Bitar (Subliminal Sounds, 2007)
Sätt Att Se (Subliminal Sounds, 2008)
4 (Subliminal Sounds, 2008)
Skit I Allt (Subliminal Sounds, 2010)
Öga, Näsa, Mun (Third Man Records, 2011)Med S.T. MikaelMind of Fire (Subliminal Sounds, 2007)Med Anna JärvinenJag Fick Feeling (Häpna, 2007)
Man Var Bland Molnen (Häpna, 2009)
Anna Själv Tredje (Stranded Rekords, Universal Music, 2011)Med The GuildThe Golden Thumb (2009)Med Träd, Gräs och StenarHemlösa Katter / Homeless Cats (Gåshud, 2009)Med The AmazingThe Amazing (Subliminal Sounds, 2009)
Wait for a Light to Come (Subliminal Sounds, 2010)
Gentle Stream (Subliminal Sounds, 2011)
Picture You (Partisan Records, 2015)Med Elephant9Atlantis (Rune Grammofon, 2012)
Silver Mountain (Rune Grammofon, 2015)Med MotorpsychoStill Life With Eggplant (Rune Grammofon, 2013)
Behind the Sun (Rune Grammofon, 2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reine Fiske – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Reine Fiske på Discogs 
(en) Reine Fiske på MusicBrainz 
(en) Reine Fiske på Songkick 
(en) The Guild på MySpace
(en) Emerald Tree på MySpace
Christian Traoré

Christian Traoré (født 18. april 1982 i København) er en dansk fotballspiller som for tiden spiller for HB Køge. Han er av guineansk opprinnelse (hans far er fra Guinea og hans mor er fra Danmark). Han startet sin seniorkarriere i FC København, og har senere spilt for Hammarby IF, FC Midtjylland, Hønefoss, Randers FC og Lyngby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Traoré – Transfermarkt 
(en) Christian Traoré – WorldFootball.net 
(en) Christian Traoré – Soccerway 
(da) Christian Traoré – Dansk Boldspil-Union 
(en) Christian Traoré – FBref
Nordby Idrettslag

Nordby Idrettslag holder til på Nordby/Vinterbro i Ås kommune i Akershus. Idrettslaget ble stiftet 13. januar 1946 og har fotball, håndball, vannpolo, idrettsskole og langrenn som hovedaktiviteter. Fotballagene spiller sine hjemmekamper på Nordbybanen, mens håndballagene holder til i hallen i Emily Kirkeruds vei. Styret ledes av Thor Ringstad. Hver av undergruppene har egne styrer.
Klubben er med i SAMK-prosjektet, et fotballprosjekt som involverer klubbene Ås, Nordby, Ski, Oppegård, Langhus og Vestby. 


== Nordby fotball ==
Nordby Fotballklubb spiller i røde og grønne drakter og spiller hjemmekampene sine på Nordby Kunstgress. Sander Belle er ansvarlig trener i klubben. I tillegg består trenergruppen av assistenttrener Bjørnar Dahl.
Etter mange år uten noen resultater som er verdt å skrive om, regnes 2011 som året hvor Nordby fikk sin gjenreisning. Daværende spiller, Sander Belle, tok over før høst-sesongen 2011 med seg fikk han Bjørnar Dahl på trenersiden kort tid etter. Nordby landet mitt på tabellen i 8. divisjon den sesongen. Før 2012-sesongen ble det tatt noen raske grep, etter et travelt overgangsvindu ble det hentet inn noen nye "stjerner" til Nordby Kunstgress, samtidig som det kortsiktige målet var å samle en treningsvillig gruppe. De som ble hentet inn for å få fart på poengfangsten fant ut at det å trene var gøy, og endte med å ha det mest treningsvillige mannskapet i nærmiljøet. Nordby rykket opp i 2012 og var ett fattig mål unna finale i kretsmesterskapet.
Foran 2013 sesongen ventes det stadig flere spillere inn, samtidig som ansatte i administrasjonen øker. Blant annet er klubbens målvakt Kjetil Johansen ansatt som KK (kreativ koordinator)

Tabellplasseringer


== Eksterne lenker ==
Nettsiden til Nordby IL
Brevis Historia Regum Dacie

Brevis Historia Regum Dacie (norsk: «Kortfattet Historie om de Danske Konger») av den danske historiker Sven Aggesen er den første danske krønike skrevet av en navngitt, kjent forfatter. Aggesens verk er nedskrevet i 1186-87, og den anonyme Roskilde-krøniken (Chronicon Roskildense) fra omkring 1140 er dermed eldre. Handlingsforløpet i Aggesens beskrivelse omfatter samme tidsperiode som Saxo Grammaticus' Gesta Danorum selv om Saxos mer omfattende verk utkom noe senere (de siste delene av dette verket omtaler hendelser fra 1208).
Krønikens forfatter Sven Aggesen var i tjeneste hos de danske konger Valdemar den store og hans etterfølger Knut VI. I denne tiden deltok Aggesen i De nordlige korstog mot venderne i 1184 og 1185. Han sier selv at han med sine skrifter ville medvirke til å forhindre at hans forfedres og de danske kongers og stormenns bedrifter ble glemt. Derfor skrev han sin Danmarkskrønike Brevis historia regum Dacie, som omfatter Danmarks historie fra omkring år 300 til 1185. 
Krøniken er basert på sagn og muntlig tradisjon kombinert med forfatterens egne opplevelser og erindringer. Fremstillingen er preget av et tydelig dansk nasjonalt utgangspunkt og er samtidig markant anti-tysk.


== Eksterne lenker ==
Danmarks krønike, dansk fulltekst på nettstedet heimskringla.no
Janne Lahtela

Janne Petteri Lahtela (født 28. februar 1974 i Kemijärvi) er en tidligere finsk skiløper. Han etablerte seg som en av de mest dominerende utøverne innenfor kulekjøring. Han er nå trener for Japans landslag i kulekjøring.
Lahtela vant gullmedalje i kulekjøringfinalen under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Fire år tidligere tok han sølvmedalje foran fetteren Sami Mustonen, som tok bronsemedaljen. Han har også vunnet verdenscupen fire ganger og ble verdensmester i 1999.


== OL-medaljer ==
2002  Salt Lake City -  Gull i kulekjøring, menn  Finland
1998  Nagano -  Sølv i kulekjøring, menn  Finland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Janne Lahtela – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Janne Lahtela – Olympics.com 
(en) Janne Lahtela – Olympic.org 
(en) Janne Lahtela – Olympedia 
(en) Janne Lahtela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Janne Lahtela – FIS (freestyle)
August Heiberg Kahrs

Christen August Heiberg Kahrs (født 11. juni 1882 i Kristiania, død 24. september 1970 samme sted) var en norsk fotballspiller, dommer og leder. Han representerte Lyn og var i cupfinalen fire år på rad. Først var han dommer i finalen av norgesmesterskapet i 1907, deretter var han målvakt for Lyns mesterlag i 1908, 1909 og 1910. Men da klubben vant norgesmesterskapet i 1911 var han byttet ut med Reidar Amble Ommundsen.
Kahrs ble i 1908 en av de tre første dommere som ble autorisert av Norges Fotballforbund, de to andre var Arthur Nordlie og  Trygve Karlsen også fra Lyn. Kahrs dømte en gang på internasjonalt nivå, da Sverige slo Finland 4-3 den 24. mai 1914. Kahrs var også første formann i Oslo Fotballkrets (etablert som  Kristiania og Omegns Fodboldkreds i 1905) såvel som formann i Lyn.
Han var sønn av Christen Heiberg Kahrs (1829–1892) som kom fra Ørskog.  Kahrs var ellers disponent innen byggebransjen. Under Storstreiken i 1921 havnet han i kontrovers da han som Lyn-formann oppfordret medlemmene til å melde seg inn i organisasjonen Samfundshjelpen som organiserte streikebrytere.


== Referanser ==
Thomas Johanson

Thomas Mark Mikael Johanson (født 3. juni 1969 i Helsingfors) er en finsk seiler og olympisk mester. Han vant gull i 49er klassen sammen med Jyrki Järvi under OL i Sydney i 2000.


== OL-medaljer ==
2000  Sydney -  Gull i 49er sammen med Jyrki Järvi  Finland


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Johanson – Olympics.com 
(en) Thomas Johanson – Olympic.org 
(en) Thomas Johanson – Olympedia 
(en) Thomas Johanson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Johanson – World Sailing
Niårskrigen

Niårskrigen, også kalt den pfalziske arvefølgekrig og storalliansekrigen, var en global konflikt mellom den franske kongen Ludvig XIV  og en bred internasjonal allianse ledet av den engelske-nederlandske stattholderkongen Vilhelm av Oranien, den tyske-romerske keiser Leopold I, Karl II av Spania, Viktor Amadeus II av Savoie, samt en rekke fyrster og prinser i Det tysk-romerske rike.


== Bakgrunn ==
Den franske kongen Ludvig XIV hadde etter den fransk-nederlandske krig i 1678 framstått som stadig mektigere og ekspansiv, men den såkalte «Solkongen» var ennå ikke tilfreds. Gjennom en kombinasjon av press, trusler og aggresjon søkte han å trygge Frankrikes nye grenser, noe som endte med den korte Gjenforeningskrigen i 1683-84. Ved våpenhvileavtalen i Regensburg i 1684 ble Frankrikes nye grenser anerkjent for de kommende 20 årene. Men Ludvig XIV erklærte likevel at han gjorde krav på områder i Rhinland etter kurfyrst Karl av Pfalz' død i 1685 på vegne av sin svigerinne Elizabeth Charlotte av Pfalz, gift med Solkongens yngre bror Filip I av Orléans.


== Krigsskueplasser ==

Niårskrigen ble hovedsakelig utkjempet på Kontinentet og i farvannene omkring, men det var også viktige slag i Irland og i Skottland, hvor Vilhelm av Oranien og Jakob II kjempet om kontrollen over De britiske øyer, og kong Vilhelm-krigen (også kjent som andre indianerkrig) mellom kolonistene i Ny-Frankrike og Ny-England og deres allierte blant indianerne i Nord-Amerika. Kampene på Kontinentet foregikk hovedsakelig langs Frankrikes grenser mot De spanske Nederlandene, Rhinland,  Savoie og Catalonia.Krigen var den andre av Ludvig XIVs tre store kriger.


== Avslutning ==

Kampene langs Frankrikes grenser gikk hovedsakelig i Frankrikes favør, men i 1696 gikk landet inn i en økonomisk krise. Også sjømaktene England og De forente Nederlandene var økonomisk utmattede, og da Savoie ønsket å trekke seg ut av krigen, ønsket alle parter å framforhandle en avslutning på krigen. Gjennom freden i Rijswijk i september 1697 fikk Frankrike beholde Alsace og Strasbourg, men måtte overgi Freiburg, Breisach og Philippsburg til Det tysk-romerske rike. Videre fikk Frankrike kjøpt Puducherry av De forenede Nederlandene og overtok Nova Scotia og Saint-Domingue. Spania fikk tilbake Catalonia fra Frankrike som hadde okkupert regionen, og også kontrollen over befestningene ved Mons, Luxembourg og Kortrijk. Frankrike måtte gi fra seg Lorraine som landet hadde okkupert i 1670 og Hertugdømmet Lothringen ble gjenopprettet. Videre måtte Frankrike avstå fra alle krav øst for Rhinen og anerkjenne Vilhelm av Oranien som konge av England, Skottland og Irland.


== Ny krig ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nine Years' War – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Imidlertid døde den barnløse Karl II av Spania i 1700, og dette førte til en ny konflikt om arveretten til den spanske trone, noe som førte til en ny krig mellom Frankrike og Storalliansen, den spanske arvefølgekrig, Ludvig XIVs siste store krig.
Mélanie Laurent

Mélanie Laurent (født 21. februar 1983 i Paris i Île-de-France) er en fransk skuespiller og sanger. Hun spilte rollen som Shosanna Dreyfus i Quentin Tarantinos Inglourious Basterds. Hun har også skrevet og regissert kortfilmer. De moins en moins ble nominert til prisen for beste kortfilm ved filmfestivalen i Cannes i 2008.Den 2. mai 2011 ga Laurent ut debutalbumet En t'attendant (norsk oversettelse: Mens jeg venter på deg) på det franske plateselskapet Atmosphériques.


== Diskografi ==
2011 – En t'attendant


== Filmografi ==
Som skuespiller (fjernsynsfilmer ikke medregnet)

1999 Un pont entre deux rives
2001 Ceci est mon corps
2002 Embrassez qui vous voudrez (Summer Things)
2003 Snowboarder
2003 La faucheuse
2004 Le dernier jour (The Last Day)
2004 Hainan ji fan (Rice Rhapsody)
2004 Une vie à t'attendre (I've Been Waiting So Long)
2005 Les visages d'Alice
2005 De battre mon cœur s'est arrêté
2006 L'amour caché
2006 Je vais bien, ne t'en fais pas (Don't Worry, I'm Fine)
2006 Dikkenek
2006 Indigènes (Days of Glory)
2007 Paris (2008)
2007 La chambre des morts (Room of Death)
2007 Le tueur (The Killer)
2008 Voyage d'affaires (The Business Trip)
2009 Inglourious Basterds
2009 Le concert
2009 Jusqu'à toi (Shoe at Your Foot)
2010 La Rafle
2011 De adopterte
2013 Now You See Me
2014 Respire
2014 Aloft
2015 Bumerang
2015 By the sea
2016 Éternité
2016 Les derniers Parisiens
2017 Mon garçon
2018 Le retour du héros
2018 L'autostoppeuse
2018 Mia og den hvite løven
2018 Operation Eichmann - Jakten på rettferdighet
2019 6 Underground
2020 Little America (TV-serie)


=== Kortfilmer ===
2008: De moins en moins (skrevet og regissert)
2008: X Femmes (1. sesong, episode 6)
2011: Les adoptés (hovedrolle og medforfatter)


== Teateropptredener ==
2010: Promenade de santé av Nicolas Bedos (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mélanie Laurent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mélanie Laurent på Internet Movie Database 
(sv) Mélanie Laurent i Svensk Filmdatabas 
(da) Mélanie Laurent på Filmdatabasen 
(da) Mélanie Laurent på Scope 
(fr) Mélanie Laurent på Allociné 
(en) Mélanie Laurent på AllMovie 
(en) Mélanie Laurent hos Rotten Tomatoes 
(en) Mélanie Laurent hos The Movie Database 
(en) Mélanie Laurent på Discogs 
(en) Mélanie Laurent på MusicBrainz 
Mélanie Laurent på Twitter 
Mélanie Laurent på Instagram
Harri Koskela

Harri Matias Koskela (født 8. oktober 1965 i Lappo) er en finsk bryter og olympisk medaljør i Gresk-romersk bryting.


== OL-medaljer ==
1988  Seoul -  Sølv i gresk-romersk bryting, lett tungvekt  Finland


== VM ==
Koskela mottok en sølvmedalje under VM i 1990, og en bronsemedalje under VM i 1991.


== Eksterne lenker ==
(en) Harri Koskela – Olympedia 
(en) Harri Koskela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harri Koskela – FILA
Fylkesveg 45 (Aust-Agder)

Fylkesveg 45 i Aust-Agder går fra fylkesgrensa mellom Valle kommune i Aust-Agder og Tokke kommune i Telemark til Rotemo i Valle. Tidligere fulgte den så riksveg 9 til Hylestad, og tok der over fjellet mot Rogaland og Sirdal kommune på nåværende fylkesveg 337. Vegen går gjennom reinbeskyttelsesområder i Setesdal vesthei, og er vinterstengt mellom Rogaland og Aust-Agder. Veien er del av primær fylkesveg 45.


== Referanser ==