jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
West Hill Covered Bridge

West Hill Covered Bridge også kjent som Crystal Springs Covered Bridge er en overbygget trebro som krysser West Hill Brook i Montgomery, Vermont (USA) på Creamery Bridge Road. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 31. desember 1974.Broen er en slags fagverksbro bygget av Sheldon og Savannah Jewett – et brødrepar som bygget flere broer i området. Selv om det ikke er et offisielt navn, går denne broen også under navnet Creamery Covered Bridge på grunn av meieriet som lå ved siden av broen. Rester av meieriet er fremdeles synlige i skogen ved siden av broen.


== Moderne historie ==
Tidligere var dette et travelt område (som innbefattet familiegården til Jewett), men det ble sakte forlatt. Broen og veien fikk lite vedlikehold og broen ble stengt i 1994. En fullstendig renovering ble utført av Alpine Construction fra Schuylerville, New York i 2009. En omfattende serie artikler som forteller om arbeidet finnes på nettsiden til Vermont Covered Bridges. Til tross for renoveringen av broen, har veien på begge sider av broen ikke stort mer enn ett kjørefelt med løs grus og en steinete sti som bare er åpen deler av året. Den avsidesliggende beliggenheten har ført til at det er laget mye graffiti på innsiden av broen.


== Referanser ==
Sim Smith Covered Bridge

Sim Smith Covered Bridge befinner seg øst for Montezuma i Indiana.  Den er en overbygger bro med ett spenn bygget av Joseph A. Britton i 1883.  Broen er 31 meter lang, 5 meter bred og 4 meter høy. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 22. desember 1978.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Google Map
My Fellow Americans

My Fellow Americans er en amerikansk filmkomedie fra 1996 med Jack Lemmon, Dan Aykroyd og James Garner i hovedrollene. Regi er ved Peter Segal.


== Handling ==
To tidligere amerikanske presidenter, en demokrat og en republikaner, tvinges til å stå sammen mot en felles fiende. Sammen må de legge på flukt gjennom flere delstater.


== Om filmen ==
Walter Matthau var opprinnelig tiltenkt en av hovedrollene, men måtte trekke seg på grunn av sykdom. Rollen gikk dermed til Garner.

AnmelderneMy Fellow Americans har fått 48% på Rotten Tomatoes (2011). Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner.
PublikumFilmen ble ingen stor suksess i USA, hvor den kun innbrakte $22,3 millioner.


== Rollebesetning ==
Jack Lemmon......President Russell P. Kramer
James Garner......President Matt Douglas
Dan Aykroyd......President William "Bill" Haney
John Heard......Visepresident Ted Matthews
Wilford Brimley......Joe Hollis
Lauren Bacall......Margaret Kramer
Sela Ward......Kay Griffin
Everett McGill......Oberst Paul Tanner
Bradley Whitford......Carl Witnaur
James Rebhorn......Charlie Reynolds
Esther Rolle......Rita, the White House Chef
Jack Kehler......Wayne
Edwin Newman.....Som segselv
Jack Garner.....President Haney's Caddy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) My Fellow Americans på Internet Movie Database 
(no) My Fellow Americans hos Filmfront 
(sv) My Fellow Americans i Svensk Filmdatabas 
(fr) My Fellow Americans på Allociné 
(nl) My Fellow Americans på MovieMeter 
(en) My Fellow Americans på AllMovie 
(en) My Fellow Americans på Turner Classic Movies 
(en) My Fellow Americans på Rotten Tomatoes 
(en) My Fellow Americans på Metacritic 
(en) My Fellow Americans på Box Office Mojo
Sale Swing Bridge

Sale Swing Bridge befinner seg på South Gippsland Highway 5 km fra byen Sale, Victoria i Australia. Den krysser Latrobe River der den møter Thomson River.
Broen er tegnet av John Grainger og bygget i 1883 av myndighetene i Victoria,. Den var den første svingbroen bygget i Victoria.  Dens smijernsstruktur, som er 45 meter lang, svinger rundt sylindriske stålsøyler. På det meste, ble broen åpnet opp til 20 ganger om dagen, slik at dampskipene kom seg fram mellom Sale og Melbourne.
Broen gjennomgikk en større restaurering fra slutten av 2003 til den ble avsluttet på begynnelsen av 2006.Sale Swing Bridge ble brukt som en kulisse i 2007 for filmingen av filmen The Tender Hook fra 2008 med Hugo Weaving og Rose Byrne hovedrollene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Video av broen (engelsk)
Walkabout – Sale (engelsk)
Utstillinger: En gylden arv On-line (engelsk)
E. F. Schumacher

Ernst Friedrich Schumacher (født 16. august 1911, død 4. september 1977) var en internasjonalt kjent økonom og forfatter som fikk stor innflytelse på den framvoksende miljøbevegelsen.  Gjennom bøker som Smått er godt (Small is Beautiful) og Godt Arbeide(Good Work) med flere, og gjennom sitt arbeide for økologisk jordbruk og mellomstegs-teknologi etablerte han en teori og en praksis som fikk store ringvirknnger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) E. F. Schumacher på Internet Movie Database 
(en) Foredrag om buddhistisk økonomi
(en) Foredrag om tilpasset teknologi Wikiquote: E. F. Schumacher – sitater
Stone Arch Bridge (Minneapolis)

Stone Arch Bridge er en tidligere jernbanebro som krysser elven Mississippi ved Saint Anthony Falls i det sentrale Minneapolis, Minnesota.
Plassert mellom 3. Avenue Bridge og I-35W Saint Anthony Falls Bridge, ble Stone Arch Bridge bygget i 1883 av jerbanemagnaten James J. Hill for hans Great Northern Railway, og tilkomsten til den tidligere passasjerstasjonen ligger ca halvannen kilometer mot vest, på vestsiden av elven. Broen er nå brukt som forgjenger- og sykkelbro. 
Den er en Historic Civil Engineering Landmark, og ble satt på listen til National Register of Historic Places i 1971 som en del av det historiske distriktet Saint Anthony Falls Historic District, (District #71000438).


== Referanser ==

Olsen, Byron D. (1998). Great Northern Railway 1945-1970 Photo Archive Volume 2.  ISBN 1-882256-79-4
Costello, Mary Charlotte (2002). Climbing the Mississippi River Bridge by Bridge, Volume Two: Minnesota. Cambridge, MN: Adventure Publications. ISBN 0-9644518-2-4. 


== Bildegalleri: Stone Arch Bridge ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Stone Arch Bridge (Minneapolis) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stone Arch Bridge, National Park Service
Stone Arch Bridge, City of Minneapolis
James J. Hill Stone Arch Bridge hos Structurae
Fotografi
Stone Arch kunstfestival
Video documentary Denne 30 minutters dokumentarfilm utforsker livet, døden, og gjenfødelsen av James J. Hills bemerkelsesverdige Stone Arch Bridge.
Minneapolis-riverfront.com The city's official promotional site for the riverfront district.
Yesterday's News blog 24. november 1883: En artikkel fra en avis Minneapolis om åpningen av broen.
Marott

Marott kan på norsk bety

Stor figurteater-dokke der dokkeføreren bruker sin egen hand som den ene handa til dokka
Narresepter (narrestav, narreklubbe), parodisk herskerstav med narrehode
Narrekappe, et eldre ord for narrelue (formet som en hettekappe)
Påfunn, innfall, grille, dårskap, narraktighetBetegnelsen marott kommer fra fransk marotte, et ord som er dannet av Maria og opprinnelig ble brukt om en helgenfigur, men som siden ble brukt om ulike typer stavdokker. Ordet er kjent fra 1400-tallet.


== Se også ==
Marionett
FNs særorganisasjoner

FNs særorganisasjoner er juridisk, organisatorisk og økonomisk selvstendige internasjonale organisasjoner med egne medlemsland, budsjetter og hovedkvarter. Særorganisasjonene arbeider med FN og med hverandre gjennom FNs økonomiske og sosiale råd.
FN har totalt 15 særorganisasjoner. Disse er:

Tekniske:
Verdenspostforeningen (UPU)
Verdens meteorologiorganisasjon (WMO)
Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO)
Den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart (ICAO)
Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO)
Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU)
Sosiale, kulturelle og humanitære:
Verdens helseorganisasjon (WHO)
UNESCO, FNs organisasjon for utdanning, vitenskap, kultur og kommunikasjon
FNs organisasjon for industriell utvikling (UNIDO)
FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO)
Verdens turismeorganisasjon (UNWTO)
Den internasjonale opphavsrettsorganisasjonen (WIPO)
Finans:
Det internasjonale pengefondet (IMF)
Verdensbankgruppen (WBG)
Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD)
Det internasjonale utviklingsfondet (IDA)
Det internasjonale finansieringsinstituttet (IFC)
Det internasjonale fondet for jordbruksutvikling (IFAD)I tillegg har FN flere fond og programmer med annen status, blant andre UNICEF, FNs barneorganisasjon, FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR), FNs utviklingsprogram (UNDP), FNs miljøprogram (UNEP) og Verdens matvareprogram (WFP). Videre finnes det en rekke andre internasjonale organisasjoner som samarbeider med FN, men som ikke har status som særorganisasjoner, blant annet Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA), Verdens handelsorganisasjon (WTO) og Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (OPCW).


== Referanser ==
«Blomsterbedene i Holland»

«Blomsterbedene i Holland» (nederlandsk: Bloembollenveld) er et oljemaleri malt i 1883 av Vincent van Gogh.
«Blomsterbedene i Holland» var van Goghs første maleri av en hage. Firkantede bed med blå, gule, rosa og røde hyasinter tillot van Gogh å utforske sin interesse for perspektiv. Det lave ståstedet skaper panoramautsikt over engen med fargerike vårblomster.  Det ble malt i van Goghs andre år i Haag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Flower Beds in Holland, National Gallery of Art, Washington, DC
Tidligste malerier 1881-1883 hos vggallery.com
Bloembollenveld hos vggallery.com
Narresepter

Narresepter, -stav, -klubbe eller -kølle er en septerliknende stav eller klubbe som ble båret som et parodisk herskersymbol av narrer i middelalderen, renessansen og barokken og som hadde et miniatyrhode av en narr i den ene enden. 


== Historikk ==

		
		


== Annet ==
Narreklubbemorkel (Neolecta vitellina), en liten sopp, har fått navnet sitt fordi formen kan minne om en gammeldags narreklubbe med hode. Dunkjevle (Typha latifolia L.) har på dansk blitt kalt narrekølle og annet.


== Se også ==
Slapstick
Septer
Marott


== Eksterne lenker ==
(en) Marottes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liv forlag

Liv forlag er et norsk bokforlag. Det utgir både fag- og skjønnlitteratur. 
Forlaget har kontor i Larvik. Det ble etablert i 2010 i samarbeid med nettsiden Litteraturivestfold.no. Per desember 2012 har forlaget utgitt 30 titler, innen sjangrene fakta, poesi, barn og ungdom, historiske romaner, kriminal og tegneseriealbum. 
Over halvparten av forfatterne er debutanter, men det er også mer etablerte forfattere i stallen, blant annet Lillian Wirak Skow, Jørn Lier Horst, Marion Lund, Steinar Høiback, Tor Halstvedt, Finn Wellberg, Liv Hege Refsdal og Myriam Halden Bjerkli. Sistnevnte er også forlagsredaktør i Liv forlag.
Høsten 2011 kom boken VestfoldLiv 2011 etter en skrivekonkurranse arrangert i samarbeid med Litteraturivestfold.no. Her er 54 forfattere fra Vestfold representert, deriblant Ingvar Ambjørnsen, Margaret Skjelbred, Lillian Wirak Skow og Thomas J.R. Marthinsen. Forlaget og nettsiden arrangerer også en årlig krimnovellekonkurranse, som resulterer i novellesamlingen «Årets krim» der fem debutanter blir utgitt sammen med flere av Norges etablerte krimforfattere. 


== Kilder ==
Et liv laga lokalforlag, i Sandefjord Blad 21. september 2011 (Besøkt 3. november 2011)
La de hundre blomster blomstre, Tønsberg Blad 16. november 2011
Bokelskerne jublet for Liv, Vestfold Blad 21. august 2012


== Eksterne lenker ==
Liv Forlags nettsider
Litteratur i Vestfold
Nettsidene til Årets krim
Odd Helmersen

Odd Helmersen (født 28. desember 1922 i Svolvær, død 9. november 2012) var en norsk kunstmaler. 
Helmersen debuterte som maler med et par mindre separatutstillinger i Svolvær rett etter andre verdenskrig. Uten å ha noen form for utdannelse viste han her en rekke arbeider i akvarell og olje. Etter å ha blitt oppmuntret av Axel Revold til å fortsette sin virksomhet som maler, søkte Helmersen utdannelse, først hos den svenske maleren Åke Corshammar i Båstad. Etter et studieopphold i Paris i 1950 fortsatte han utdannelsen på Bjarne Engebrets malerskole i Oslo 1954 – 55. Hans motiver er for det meste hentet fra hjemstedet Svolvær i Lofoten. Axel Revolds maleri har vært av grunnleggende betydning for Helmersens formspråk. Han viste i sine arbeider større konsentrasjon om lyset og mer bevisst bruk av de koloristiske uttrykksmuligheter.
Har ble innvilget Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1978.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk kunstnerleksikon, 2. bind.
Ekko (gatemagasin)

Ekko er et gatemagasin som utgis i Bodø og som selges på gata i Bodø og Salten-området av vanskeligstilte personer. Første utgave kom ut 17. august 2011 med et opplag på 5 000, og over 1 000 eksemplarer ble solgt de første to ukene. Fire til seks utgaver skal komme ut per år.En uavhengig stiftelse med representanter fra Røde Kors og Kirkens Bymisjon står bak magasinet, og ansvarlig redaktør er Ole Martin Larsen.


== Referanser ==
Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter

Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter AS er et rehabiliteringssenter på Lillehammer. Skogli er en del av spesialisthelsetjenesten og dermed en del av den totale behandlingskjeden innen rehabilitering av pasienter. Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter AS ble etablert i 1946 og het da «Skogli Badesanatorium». Skogli eies av Syvendedags Adventistsamfunnet i Norge og er et av de største rehabiliteringssentrene i landet.Leder for Skogli er Alf Magne Foss, og styreformannen er Dagfinn Møller Nielsen. 
I 2011 har Skogli følgende avtaler innen rehabiliteringsfeltet:

Rehabilitering (somatiske lidelser)Brudd og slitasjeskader i skjelett
Reumatologiske sykdommer (inflammatoriske)
Følgetilstander etter operasjoner og tilstander i indre organer, unntatt kreft. Herunder også lymfødem
Hjerneslag
Hjertesykdommer
Lungesykdommer
Kroniske muskel- og bløtdelssmerte og utmattelsestilstander
Pasienter med komplekst og sammensatt sykdomsbilde (herunder diabetes) med behov for rehabilitering etter behandling/ akutte funksjonstap
Rehabilitering med arbeid som mål«Raskere tilbake»Kroniske muskel- og bløtdelssmerter som er til vesentlig hinder for arbeidslivsdeltagelse
Diagnoseuavhengig rehabiliteringstilbud med vekt på arbeidslivsdeltagelse
Poliklinisk behandling av lettere psykiske lidelser


== Eksterne lenker ==
Nettpresentasjon
Hans Vollmer

Hans Vollmer (født 16. november 1878 i Berlin-Charlottenburg; død 15. februar 1969 i Leipzig) var en tysk encyklopedist.
Hans far var arkitekten Johannes Vollmer (1845–1920); hans bestefar maleren Adolph Friedrich Vollmer (1806–1875). Han studerte kunsthistorie, historie og filosofi i Berlin og München. I 1906 leverte han en avhandling om «Schwäbische Monumentalbrunnen von der Gotik bis zum Klassizismus».
I 1923 ble han redaktør for kunstnerleksikonet Thieme-Becker, som ble utgitt på forlaget E. A. Seemann i Leipzig. Han arbeidet nesten helt alene med leksikonet frem til leksikonets siste bind i 1950. Derefter påbegynte han med en utvidelse om kunstnere i det 20. århundret, titulert Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler des XX. Jahrhunderts, som utkom i seks bind mellom 1953 og 1962. I 1964 pensjonerte han seg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
George, Magdalena. Festschrift Hans Vollmer. Aus Anlaß seiner fünfzigjährigen Tätigkeit als Mitarbeiter und Herausgeber des Thieme-Becker. Leipzig: VEB E.A. Seemann Vlg., 1957


== Eksterne lenker ==
Allgemeines Künstlerlexikon Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. på De Gruyter
(de) Verk av og om Hans Vollmer i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Hans-Dieter Loose

Hans-Dieter Loose (født 18. mars 1937 i Hamburg) er en tysk arkivar og historiker.
Han studerte historie og germanistikk i Hamburg. I 1961 tok han sin første statseksamen. I 1962 leverte han en avhandling om de hamburger-danske relasjonene under trettiårskrigen. Samme år begynte han å arbeide ved Hamburger Staatsarchiv og var dets leder fra 1975 til 2000. Siden 1981 har han vært professor ved Universität Hamburg. Loose fokuserer hovedsakelig på Hamburg bys historie. Han var fra 1975 til 2005 styreformann i Verein für Hamburgische Geschichte. 


== Bibliografi ==
MonograferHamburg und Christian IV. von Dänemark während des Dreissigjährigen Krieges. Ein Beitrag zur Geschichte des hamburgischen Reichsunmittelbarkeit. Hamburg 1963.Redigerte verkMed Werner Jochmann: Hamburg. Geschichte der Stadt und ihrer Bewohner. Hamburg 1982.
Barthold Heinrich Brockes. (1680–1747). Dichter und Ratsherr in Hamburg. Neue Forschungen zu Persönlichkeit und Wirkung. Hamburg 1980, ISBN 3-7672-0702-8.
Gelehrte in Hamburg im 18. und 19. Jahrhundert. Hamburg 1976, ISBN 3-7672-0461-4.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eckart, Hans Wilhelm og Richter, Klaus (red.). «Bewahren und Berichten. Festschrift für Hans-Dieter Loose zum 60. Geburtstag». Zeitschrift des Vereins für Hamburgische Geschichte, bd. 83, del. 1. Hamburg 1997.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Hans-Dieter Loose i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
FolkOrg

FolkOrg – organisasjon for folkemusikk og folkedans er en norsk interesseorganisasjon for utøvere av folkemusikk og folkedans og for folk tilknyttet bransjen.
Organisasjonen ble stiftet lørdag 21. november 2009 som en sammenslutning av Landslaget for Spelemenn (LfS) (stiftet 1923) og Norsk Folkemusikk- og Danselag (NFD) (stiftet 1987). FolkOrg er en landsomfattande livssynsnøytral og partipolitisk uavhengig interesseorganisasjon med åpent medlemskap.  Organisasjonen har i dag ca 5000 enkeltmedlemmer og 150 lokale spellemannslag. Organisasjonen har som formål å arbeide for folkemusikken og folkedansen i Norge ved å styrke deres rolle og vilkår i samfunnet. Styreleder er Hilde Reitan. Daglig leder er Linda Dyrnes.


== Virksomhet ==
Organisasjonen driver blant annet disse prosjekta

Bladet Folkemusikk – det eneste folkemusikkbladet i Norge
Nettstedet www.folkemusikk.no – felles nettportal for folkemusikkfeltet i Norge
Landskappleiken – årlig samling og konkurranse i folkemusikk
Landsfestivalen i gammaldansmusikk – årlig samling og konkurranse for gammaldans i Norge
Folkelarm – bransjetreff for folke- og verdensmusikk. Inkludert utdeling av Folkelarmprisen
Årbok for norsk folkemusikk – fagutgivelse om norsk folkemusikk
INTRO-folk – talentkonkurranse for unge folkemusikere


== Eksterne lenker ==
FolkOrgs nettsider
Folkelarm

Folkelarm er et norsk musikkarrangement og bransjetreff med mål om å markedsføre folkemusikkartister for den norske og internasjonale folke- og verdensmusikkbransjen. Folkelarm ble arrangert for første gang i Oslo i 2005, og har senere blitt arrangert årlig. Arrangementet eies og administreres av FolkOrg - organisasjonen for folkemusikk og folkedans.
Folkelarm har siden starten i 2005 delt ut Folkelarmprisen (Norwegian Folk Music Awards). Prisen deles ut til folkemusikkutgivelser fra det siste året. Kategoriene har variert fra år til år, og i 2010 var det fire kategorier: «solist», «tradisjonelt samspill», «åpen klasse», «dokumentasjon» og «årets folkemusiker».
I tillegg til konsertene er Folkelarm en møteplass for norsk og utenlandsk musikkbransje. De siste årene har Folkelarm samlet om lag 50 internasjonale delegater fra over 20 land, og over 100 norske delegater. Folkelarm arrangerer seminar og workshops, samt egne arrangement tilrettelagt for bransjeaktørene.


== Se også ==
by:Larm, årlig norsk musikkonferanse, -festival og bransjetreff
Folkelarmprisen


== Eksterne lenker ==
Folkelarms nettsider
Vinnere av Folkelarmprisen
Artister som har spilt på Folkelarm
Birger Strømsheim

Birger Edvin Martin Strømsheim (født 11. oktober 1911 i Ålesund, død 10. november 2012 i Oslo) var under andre verdenskrig med i Kompani Linge og deltok i tungtvannssabotasjen av Norsk Hydros fabrikk på Vemork.


== Aksjoner ==
Strømsheim var en av seks mann i den gruppen som deltok i «Operasjon Gunnerside» under Vemork-aksjonen. Under aksjonen var Strømsheim en av tre sabotører som tok seg inn i selve tungtvannsfabrikken.Strømsheim deltok senere i Fieldfare-operasjonen sammen med Joachim Rønneberg og Olav Aarsæther.


== Utmerkelser ==
For sin innsats under krigen ble Strømsheim to ganger tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren. Videre ble han tildelt Deltakermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje.Av utenlandske dekorasjoner mottok Strømsheim britiske Military Medal, den amerikanske Frihetsmedaljen med bronsepalme og de franske dekorasjonen Æreslegionen og Croix de Guerre (med palme).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnar Myklebust: Tungtvannssabotøren, Aschehoug (2011) ISBN 978-82-03-29306-1.
Kyr på engen

Kyr på engen (nederlandsk: Koeien in de weide) er et oljemaleri malt i 1883 av Vincent van Gogh. Maleriet var tidligere kun kjent gjennom et fotografi av meget dårlig kvalitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tidligste malerier 1881-1883 hos vggallery.com
Koeien in de weide hos vggallery.com
Willy Wyssenbach

Wilhelm «Willy» Wyssenbach (født 28. januar 1933) er en prisbelønt sveitsisk kokk, kjent fra sitt virke ved Hotel Continental i Oslo, derunder Annen Etage, Theatercafeen og Lipp.I 1951 mottok han premie for beste avlagte svenneprøve i Bern.
Han kom til Hotel Continental i 1957 og overtok i 1963 som kjøkkensjef efter André Engh, som i sin tid hadde innført det franske kjøkken der. Under et studieopphold i Lyon 1974 ble han bekjent av Alain Chapel og det ble etablert en utvekslingsavtale mellom hans restaurant og Hotel Continental. Chapel gjestet selv Wyssenbach og Annen Etage årlig frem til sin død i 1992 og Paul Bocuse tok over en tid, før Annen Etage stengte 1996-98.
Selv ble Wyssenbach Årets kjøkkensjef for sitt virke i 1982 og fikk være med på Fjernsynskjøkkenet.
Det var under Wyssenbachs ledelse at restauranten Annen Etage i 1984 ble den første i Norge til å motta stjerne i Michelinguiden (fikk den også i 1985). Blant hans elever finner man Bocuse d'Or-medaljørene Bent Stiansen og Lars Erik Underthun. Han har også vært chef for SAS sin bevertning på 1. klasse.  Han trakk seg tilbake i 1997 og ble etterfulgt av Harald Osa. 


== Premier ==
Årets kjøkkensjef 1982
André Enghs gullnål 1999


== Utgivelser ==
Willy Wyssenbach (1986). Norsk laks på alle bord. Gyldendal.  128 s. [Oversatt til fem sprog]
Mona Levin og Willy Wyssenbach (1990). Menyer fra Annen Etage (bokmål). Aschehoug.  164 s.


== Referanser ==
Lasse Haughom

Lasse Haughom (født 30. mars 1945 i Porsgrunn) er en norsk lokalpolitiker for Fremskrittspartiet. Han var ordfører i Vardø kommune i Finnmark fra 2011 til 2015.


== Karriere ==
Haughom vokste opp i Eidanger, og seilte i utenriksfart fra han var 16 til 18 år. Etter kortvarige jobber blant annet på sagbruk og ved Norsk Hydro på Herøya, tok han realskolen i Forsvaret i Halden og befalsskolen i Stavern, og var offiser i Luftforsvaret i Vardø fra 1967. Han var stasjonert på Andenes fra 1980 til 1984, og jobbet deretter i Etterretningstjenesten, først i Boston i USA til 1986, deretter ved Forsvarets stasjoner i Finnmark. Fra 2003 til han ble pensjonist i 2005 var han kommandant ved Vardøhus festning, med orlogskapteins grad.


== Kilder ==
Porsgrunns Dagblad: Vardø-ordføreren fra Eidanger (26. november 2012, besøkt 13. desember 2012)
Verneplan Vardøhus festning: 4.1 Historisk oversikt (med liste over kommandanter på festningen, besøkt 13. desember 2012)


== Eksterne lenker ==
NRK: Her tar ordføreren over flyet (12. desember 2012)
Nordlys: Jeg driter i hele barnehage-saken (28. mai 2013)