jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blackbird

«Blackbird» er en sang som ble skrevet av Paul McCartney, men offisielt kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 22. november 1968 av The Beatles på deres dobbeltalbum The Beatles (også kalt White Album). Tre dager senere ble samme album utgitt i USA. Blackbird betyr svarttrost på norsk.


== Bakgrunn ==
McCartney skrev «Blackbird» på sin farm i Skottland, og fans som befant seg utenfor hans hjem i St John's Wood, fikk en engangs opplevelse av å høre McCartney fremføre sangen fra sitt musikkrom, med vinduene oppe, før den ble utgitt. I teksten stiller han seg solidarisk med fargede kvinner som kjemper for sine borgerrettigheter.John Lennon bidro med en setning som han ikke husket da han ble intervjuet i 1980, men han mente det var en viktig setning.Gitarspillet er inspirert av «Bourrée i E-moll» av Johann Sebastian Bach. I Anthology (DVD 4 episode 8) ser man et lite filmopptak av McCartney som fremfører «Blackbird» samtidig som han tramper takten med føttene. I et hjørne sitter Francie Schwartz som var hans kjæreste sommeren 1968.
Deler av dette filmopptaket kan man se på The Beatles' offisielle webside (mot slutten fra en presentasjon av innspillingen av The Beatles (The White Album).


== Innspilling ==
McCartney var den eneste av gruppens medlemmer tilstede da «Blackbird» ble innspilt 11. juni 1968 i Abbey Road Studios nummer 2. Lennon var i samme bygning, men i nabostudioet, mens George Harrison og Ringo Starr var i California. Foruten McCartneys akustiske gitar og vokal, høres man lyden av hans føtter som tramper takten. Lyden av en svarttrost ble hentet fra lydarkivet til Abbey Road Studios. Versjonen som havnet på The Beatles var tagning 32, mens tagning 2 ble utgitt på Anthology 3 i 1996. Her er det lett å høre at den tikkende lyden i bakgrunnen ikke stammer fra en metronom (jamnfør boka The Beatles Recording Sessions), men faktisk fra føtter som tramper takten. Gjentatte ganger faller nemlig denne lyden ut, noe en metronom ikke ville gjort.


== Musikere og instrumenter ==
Paul McCartney: akustisk gitar, fot-tramp, vokal«Blackbird» ble inkludert på samlealbumet The Beatles' Ballads (utgitt 1980).
På albumet Love (utgitt 2006) er «Blackbird» koblet sammen med «Yesterday». Siden sistnevnte sang er i f-dur, måtte studiopersonellet sakke ned «Blackbird» fra g-dur til f-dur slik at det ble en bra overgang. Kun instrumental del av «Blackbird» er med.
McCartney konsertdebuterte 9. september 1975 med «Blackbird» da hans band Wings spilte i Southampton.


== Konsertutgivelser med «Blackbird» ==
Utgivelsesdatoene er hentet fra Paul McCartneys offisielle webside, hvorav noen datoer ikke samsvarer med hva som blir oppgitt på den engelske utgaven av wikipedia. Ellers er versjonen på Back in the U.S. identisk med den som er på Back in the World.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sangteksten (presentert på The Beatles' offisielle webside)
Kosovos sikkerhetsstyrker

Kosovos sikkerhetsstyrker KSF (Albansk: Forca e Sigurisë së Kosovës,Serbisk: Косовске безбедносне снаге/Kosovske bezbednosne snage) er militæret til Kosovo og står til ansvar for å beskytte Kosovo sitt territorium og krisehjelp. Hovedmålet til KSF er forsvar, søk og redning, eksplosjonsfare og avhending av farlig materiale og brannslokking. KSFs sjef er generalløytnant Rrahman Rama.
I mars 2008 startet den NATO-ledet Kosovo styrken (KFOR) og Kosovo beskyttelse korpset (KPC) forberedelsene til dannelsen av KSF. Ifølge retningslinjene i Ahtisaari-planen har sikkerhetsstyrken tillatelse til å bære lette våpen. regjeringen i Kosovo og det internasjonale samfunnet planla å bringe styrken i tråd med NATO sinne standarder. Opptak og opplæring av personell begynte i begynnelsen av juni, da NATO-eksperter ankom Kosovo for å lede prosessen, og fra begynnelsen av desember 2008 begynte verving av kandidater mellom 18 og 30 år. I desember 2018 vedtok Kosovo sin forsamling lovgivning for å omdefinere KSF som en "profesjonell militærstyrke" og å opprette et forsvarsdepartement.
Drive My Car

«Drive My Car» er en sang av The Beatles som hovedsakelig ble skrevet av Paul McCartney med noe hjelp fra John Lennon. Den ble offisielt kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 3. desember 1965 som åpningsspor på albumet Rubber Soul i Storbritannia. I USA ble den utgitt 20. juni 1966 på albumet Yesterday and Today; også her som åpningsspor.


== Bakgrunn ==
McCartney hadde hovedideen til «Drive My Car», og hadde melodien klar da han besøkte Lennon for å skrive den ferdig. Opprinnelig lød teksten «You can give me golden rings», som Lennon mislikte. Istedenfor falt de ned på «Drive my car» som (ifølge McCartney) er en gammel blues-eufemisme for å ha sex.Før gitarsolo og i avslutningpartiet synger de «beep-beep-m-beep-beep-yeah» som sannsynligvis var myntet på «Beep Beep», en hit med The Playmates i 1958, som også var kjenningsmelodi for et barneprogram i BBC.


== Innspilling ==
Den første innspillingen med The Beatles som strakk seg til etter midnatt fant sted 13. oktober 1965 i Abbey Road Studios. George Harrison hadde lyttet en del på Otis Reddings soul-hit «Respect», og foreslo at de kunne gjøre om på riffet fra den sangen og bruke det som arrangement. Derfor ble det brukt en del tid på å øve inn dette i studio. De spilte inn fire tagninger av grunnkompet som besto av  trommer, bass, elektrisk gitar og tamburin. Kun siste tagning var en komplett gjennomgang. Da de skulle legge på flere instrumenter, slo Ringo Starr på en kubjelle, mens McCartney spilte piano i refrenget. McCartney var den mest fremtredende vokalisten med Lennon på harmoni. I refrenget ble også Harrison med på harmonivokal. Siste pålegg var gitarsolo, både i introduksjon og i instrumentalpartiet. I sistnevnte måtte de muligens stille inn opptakeren på lavere hastighet siden det var et krevende parti. Soloen ble forøvrig spilt av McCartney. På grunnkompet ble også gitaren spilt av McCartney, mens Harrison bidro med bass.The Beatles spilte aldri «Drive My Car» på en offentlig konsert.


== Musikere og instrumenter ==
Paul McCartney: elektrisk gitar, slide gitar, piano, vokal
John Lennon: tamburin, harmonivokal
George Harrison: bass, harmonivokal
Ringo Starr: trommer, kubjelle


== Andre albumutgivelser hvor «Drive My Car» er inkludert ==
1962–1966 – utgitt  2. april 1973 og  19. april 1973.
Rock and Roll Music – utgitt 7. juni 1976.
På albumet Love (utgitt 2006) ble «Drive My Car» samplet sammen med The Word og What You're Doing.


== Paul McCartneys konsertutgivelser av «Drive My Car» ==
McCartney konsertdebuterte med den 18. februar 1993 i Milano. Han åpnet med «Drive My Car» da han spilte i Super Bowl 6. februar 2005.


== Referanser ==
Egil Olsen (andre betydninger)

Egil Olsen er navnet til flere personer:

Egil Roger «Drillo» Olsen - Tidligere fotballspiller og trener
Egil Olsen (Strømsgodset) - Fotballspiller på Norges fotballandslag
Egil Olsen (musiker) - Musiker fra Ørsta
Bilopillja

Bilopillja (ukrainsk: Білопілля; russisk:Белополье – Belopolje) er en by og administrativt senter for Bilopillja rajon i Sumy oblast nordøst i Ukraina. Den befinner seg nær Kursk oblast i Russland. Befolkningen var på 17 718 i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bilopillia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hemings þáttr Áslákssonar

Hemings þáttr Áslákssonar («Tåtten om Heming Aslakson») er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Norge og på Island ca år 1046–1051 og handler om Hemings møte med kong Harald Hardråde. Sagaen har blitt beskrevet som en «oldnordisk udgave af Tell-legenden iblandet historiske begivenheder fra kong Harald hårderådes regeringstid».Teksten er kjent fra Flateybok. Et mindre avsnitt av tåtten er også kjent under navnet Tosta þáttr. Varianter av sagnet om Heming er også kjent fra folkevisen Heming og Harald kongjen og fra det danske sagnet om Palnatoke.


== Referanser ==
It’s Kind of a Funny Story

It's Kind of a Funny Story er en amerikansk dramakomedie fra 2010. Filmen er regissert av Anna Boden og Ryan Fleck, som også har skrevet manuset basert på romanen med samme navn av Ned Vizzini. Keir Gilchrist, Emma Roberts og Zach Galifianakis spiller hovedrollene.


== Handling ==
Craig (Keir Gilchrist) er en deprimert tenåring som legger seg selv inn på psykiatrisk avdeling grunnet selvmordstanker. Men når han kommer dit møter han mennesker i samme (og sågar verre) situasjon, som blant andre den jevngamle, selvdestruktive jenta Noelle (Emma Roberts) og småbarnsfaren Bobby (Zach Galifianakis), som hjelper ham til å oppdage at det finnes ting å leve for, som familie, venner og kjærlighet.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) It's Kind of a Funny Story på Internet Movie Database 
(fr) It's Kind of a Funny Story på Allociné 
(nl) It's Kind of a Funny Story på MovieMeter 
(en) It's Kind of a Funny Story på AllMovie 
(en) It's Kind of a Funny Story på Turner Classic Movies 
(en) It's Kind of a Funny Story på Rotten Tomatoes 
(en) It's Kind of a Funny Story på Metacritic 
(en) It's Kind of a Funny Story på Box Office Mojo
Due Date

Due Date er en komedie fra 2010. Filmen er regissert av Todd Phillips, og har Robert Downey jr. og Zach Galifianakis i hovedrollene.


== Handling ==
Peter Highman (Robert Downey jr.) må være i Los Angeles om fem dager for å være til stede under kona Sarahs (Michelle Monaghan) fødsel av deres førstefødte. Det ser ikke ut til å være noe problem da han bare skal ta flyet fra Atlanta. Men så skjer det utenkelige: etter at Ethan Tremblay (Zach Galifianakis), som sitter rett bak ham på flyet, bruker ordene "terrorist" og "bombe" på flyet, blir Peter skutt av en politimann ombord på flyet.
Peter og Ethan blir umiddelbart kastet ut, og Peters bagasje og lommebok blir igjen på flyet. Han ville helst unngått det, men det finnes ingen annen mulighet – han må sitte på med Ethan til Los Angeles. Det viser seg å bli en tur som består av katastrofe etter katastrofe, og Peter må frustrert se at muligheten til å være med Sarah under fødselen langsomt forsvinner i det fjerne.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Due Date på Internet Movie Database 
(no) Due Date hos Filmfront 
(sv) Due Date i Svensk Filmdatabas 
(da) Due Date i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Due Date på Allociné 
(nl) Due Date på MovieMeter 
(en) Due Date på AllMovie 
(en) Due Date på Turner Classic Movies 
(en) Due Date på Rotten Tomatoes 
(en) Due Date på Metacritic
Waidmannslust

Waidmannslust er en ortsteil i Berlins bydel Reinickendorf.


== Geografi ==
Waidmannslust ligger vest for Lübars og er delt i to av gaten Waidmannsluster Damm. Den nordlige og vestlige del preges av villaer og landsteder som den tilgrensende Hermsdorf. I den østlige del (Rollberge-Siedlung) finnes høyhusbebyggelse som i den nærliggende Märkisches Viertel. 


== Historie ==
Området for Waidmannslust ble fra 1875 kjøpt og utbygget av skogeieren og kroverten Ernst Bondick. Navnet kommer av Bondicks eget vertshus med samme navn. Waidmann er tysk for jeger eller veidemann.
I 1884 fikk villaområdet et stoppested på Berlins nordbane, dagens Waidmannslust stasjon som trafikkeres av S-Bahnlinjene S1 og S85. Mellom 1908 og 1912 ble jernbanen bygget til et høyere nivå. Stasjonsbygningen og broen over Waidmannsluster Damm stammer fra denne tiden og er vernet som kulturminner.
Den evangeliske Königin-Luise-Kirche er fra 1913.
Etter den andre verdenskrigen ble det oppført en rekke bolighus for de franske okkupasjonsstyrkene i området. Gateskiltene med hvit skrift på blå bunn etter typisk fransk manér, stammer fra denne tiden.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Waidmannslust – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Waidmannslust – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Chris Brunt

Christopher «Chris» Brunt (født 14. desember 1984) er en nordirsk fotballspiller som fra 3. januar 2021 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Brunt – UEFA 
(en) Chris Brunt – Transfermarkt 
(en) Chris Brunt – Transfermarkt (manager) 
(en) Chris Brunt – national-football-teams.com 
(en) Chris Brunt – Soccerbase.com 
(en) Chris Brunt – FootballDatabase.eu 
(en) Chris Brunt – Soccerway 
(en) Chris Brunt – EU-Football.info 
(en) Chris Brunt – FBref 
(es) Chris Brunt – as.com
Made in Germany 1995–2011

Made in Germany 1995–2011 er et samlealbum av det tyske Neue Deutsche Härte-bandet Rammstein. Albumet er en samling av noen av deres mest populære sanger gjennom tidene, samt en ny singel, «Mein Land». Albumet ble utgitt med seks forskjellige omslag (i likhet med bandets tidigere album Sehnsucht), hvor hvert omslag viser en av bandmedlemmenes dødsmasker. Det finnes tre forskjellige versjoner av albumet: «Standard Edition» (1×CD), «Special Edition» (2×CD), og «Super Deluxe Edition» (2×CD + 3×DVD).
Singelen «Mein Land» ble utgitt den 14. november 2011 som en maxisingel og som en 7" vinyl, sammen med låten «Vergiss uns nicht» og remixer fra Bosshoss og Mogwai.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet og komponert av Rammstein, med mindre annet er angitt. 

CD 1«Engel» – 4:23
«Links 2-3-4» – 3:40
«Keine Lust» – 3:42
«Mein Teil» – 4:38
«Du hast» – 3:54
«Du riechst so gut» – 4:45
«Ich will» – 3:39
«Mein Herz brennt» – 4:41
«Mutter» – 4:31
«Pussy» – 3:58
«Rosenrot» – 3:52
«Haifisch» – 3:42
«Amerika» – 3:47
«Sonne» – 4:07
«Ohne dich» – 4:31
«Mein Land» (Mitt land) – 3:53CD 2«Du riechst so gut '98» (Faith No More Remix) – 1:58
«Du hast» (Jacob Hellner Remix) – 6:42
«Stripped» (Johan Edlund Remix) – 4:22
«Sonne» (Clawfinger Remix) – 4:09
«Links 2-3-4» (WestBam Remix) – 3:40
«Mutter» (Sono Remix) – 7:21
«Feuer frei!» (Junkie XL Remix) – 4:10
«Mein Teil» (Pet Shop Boys Remix) – 4:04
«Amerika» (Olsen Involtini Remix) – 3:15
«Ohne dich» (Laibach Remix) – 3:58
«Keine Lust» (Black Strobe Remix) – 7:07
«Benzin» (Meshuggah Remix) – 5:05
«Rosenrot» (Northern Lite Remix) – 4:46
«Pussy» (Scooter Remix) – 4:53
«Rammlied» (Devin Townsend Remix) – 5:06
«Ich tu dir weh» (Fukkk Offf Remix) – 6:08
«Haifisch» (Hurts Remix) – 3:45


== Eksterne lenker ==
(en) Made in Germany 1995–2011 på Discogs 
(en) Made in Germany 1995–2011 på MusicBrainz 
(en) Made in Germany 1995–2011 på AllMusic
Correios

Empresa Brasileira de Correios e Telégrafos (portugisisk for «Det brasilianske post- og telegrafiselskap»), også kjent som Correios, er et brasiliansk statseid konsern med ansvar for postgangen i Brasil. Det er et av de største statseide konsern i Latin-Amerika, og har 115 000 ansatte. Selskapet drives av samferdselsdepartementet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Empresa Brasileira de Correios e Telégrafos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Empresa Brasileira de Correios e Telégrafos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tachocline

Tachocline er overgangsregionen mellom strålingsregionen i det indre av solen og den differensielt roterende ytre konveksjonssonen. Tachocline ligger i den ytre tredjedelen av solen (etter radius) og gjør at regionen får en høy skjærspenning når rotasjonshastigheten endres svært raskt. Begrepet tachocline ble til i en artikkel av Edward Spiegel og Jean-Paul Zahn i 1992 med analogi til termoklin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Charbonneau, P., Christensen-Dalsgaard, J., Henning, R., Larsen, R.M., Schou, J., Thompson, M.J., Tomczyk, S., 1999a, “Helioseismic Constraints on the Structure of the Solar Tachocline”, Astrophys. J., 527, 445-460, [2].
Basu, S., Antia, H.M., Narasimha, D., 1994, “Helioseismic Measurement of the Extent of Overshoot Below the Solar Convection Zone”, Mon. Not. R. Astron. Soc., 267, 209-224, [3]


== Eksterne lenker ==
Avsnitt 3.2 fra Living Reviews in Solar Physics
Fatimas martyrium

Fatimas martyrium er en årlig sjiaislamsk markering til minne om profeten Muhammeds datter, Fatima az-Zahra. Seremoniene foregår i tyve dager i Jumada-l-Awwal. Fatima, som er kona til Ali ibn Abi Talib, er et ideal for muslimske kvinner på grunn av hennes religiøse dyder.


== Eksterne lenker ==
The Life of Fatimah  Arkivert 27. mars 2013 hos Wayback Machine.
Fatimah al-Ma`sumah (as): a role model for men and women  by Mohammad Hussein Fadlallah
The world’s most outstanding Lady: Fatima az-Zahra’  by Naser Makarem Shirazi
Fatima is Fatima by Ali Shariati
Fatima (S.A) The Gracious by Abu Muhammad Ordoni
Burnie (Tasmania)

Burnie er en kystby med rundt 20.000 innb. på nordvestkysten av Tasmania i Australia. Den ligger 296 kilometer nord for delstatshovedstaden Hobart.
Burnie ble bosatt i 1827 under navnet Emu Bay byen ble senere kalt opp etter William Burnie som var direktør for Van Diemen's Land Company i 1840-årene. 
Burnie er en av Australias største konteinerhavner og den havnen på Tasmania som er nærmest Melbourne på det australske fastlandet.
Guo Pu

Guo Pu (kinesisk: 郭璞; pinyin: Guō Pú; Wade–Giles: Kuo P'u; født i 276 i Yuncheng i dagens provins Shanxi i Kina, død 324), stilnavn Jingchun (景纯), var en forfatter under Det østlige Jin-dynasti (317–420).
Guo Pu var en taoistisk mystiker, spåmann, kompilator av merkelige fortellinger, redaktør av gamle tekster, og lærd kommentator. Han var den første som kommenterte Klassikeren om fjell og sjøer og dermed antagelig, likesom Han-biografen Liu Xin, ansvarlig for at denne verdifulle mytologiske og religiøse tekst ble bevart for ettertiden. Guo Pu var sønn av en guvernør. Han skrev historiske verker, og Begravelsesboken, en tidlig kilde til fengshuilæren. Han kommenterte også en rekke Pre-Qin-verker, som:

Erya
Shan Hai Jing (山海經)
Mutianzi Zhuan (穆天子傳, Mùtiānzǐ Zhuàn)
Xuanzhong Ji (玄中記, Xuánzhōng Jì)Han skal ha tilegnet seg spådomsevner. Selv om det er vanskelig å skjelne mellom legender og harde fakte om ham, kan det synes sikkert at han virket i Jianye, som i dag er Nanjing.
Da han spådde at en opprører ville lide nederlag, ble han drept av samme mann.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Volker Klöpsch og Eva Müller: Lexikon der Chinesischen Literatur. München, 2004
Wei Fengjuan: "Guo Pu". Encyclopedia of China (Chinese Literature Edition), 1st ed.


== Eksterne lenker ==
Qin Lore
Guo Pu
The Book of Burial Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
William Gould

William Gould (født 16. april 1913 i Genève i Sveits, død 20. februar 1980 i Paris) var en fremmedlegionær fra andre verdenskrig. Han utmerket seg i slaget om Narvik i 1940, mottok Krigskorset og deltok i verdenskrigen på de frie franske styrkers side.


== Liv og virke ==


=== Fremmedlegionær ===
Gold vervet seg i 1937 til den franske Fremmedlegionen. Han tjenestegjorde i 13e demi-brigade de Légion étrangère (13e DBLE) og var i 1940 stasjonert i Marokko. 


=== Kampene om Narvik ===
Etter Tysklands angrep på Norge i april 1940 ble avdelingen sendt nordover med det franske ekspedisjonskorpset og landsatt ved Bjerkvik. Korporal Gould utmerket seg i slaget om Narvik ved å bringe sin sårede løytnant i sikkerhet til tross for tysk mitraljøseild. For dette ble han i norsk statsråd 20. mars 1942 tildelt Krigskorset.Etter at de allierte styrkene ble trukket tilbake fra Norge, fylket Gould seg for De frie franske styrkers sak. 


=== Senere krigstjeneste ===
Han tjenestegjorde senere i 1940 i Senegal, Kamerun og Gabon, og kjempet fra desember samme år mot italienerne i Eritrea. Deretter deltok han i kampen for å vinne Syria for De frie franske styrkene. Han deltok i krigen i Nord-Afrika og utmerket seg i 1942 i slagene ved Bir Hakeim og El Alamein. I 1943 ble han forfremmet til sersjant, så til sjefsersjant, og gikk befalskurs. I april 1944 deltok han i landgangen i Italia og utmerket seg igjen i strid. Gould deltok i august 1944 i landgangen i Provence og deltok i framrykkingen langs Rhône og i harde kamper i Vosges. Han rykket i september opp til sekondløytnant. I april 1945 deltok han i kamper i Alpene og utmerket seg igjen.


=== Etterkrigstiden ===
Gold fikk i september 1945 fransk statsborgerskap. Han ble demobilisert i desember 1945 og var etter dette i reserven, fra 1951 som løytnant og fra 1954 som kaptein. I det sivile arbeidet han som gullsmed.
I tillegg til det norske Krigskorset var Gould offiser av Æreslegionen og medlem av Frigjøringsordenen. Han mottok Croix de guerre med fem anførsler og Médaille coloniale med spennene Erythrée 1941, Libye og Bir-Hakeim 1942.
Han er gravlagt på gravstedet i Saint-Michel i Hérault.


== Referanser ==
Purin

Purin er en heterosyklisk organisk forbindelse dannet av en pyrimidinring og imidazolring. Stoffet er utgangspunkt for en rekke andre forbindelser kjent som puriner. Mange av disse har fysiologiske funksjoner.
Det finnes en lang rekke naturlig forekommende puriner, for eksempel nukleobasene adenin og guanin, som i DNA danner hydrogenbindinger med de komplementære pyrimidinene tymin og cytosin. Andre kjente eksempler på puriner er koffein, teobromin og urinsyre.
Wu Xian

Wu Xian (kinesisk: 巫咸) var en kinesisk astronom som skal ha levd under Shangdynastiet (ca. 1600–1046 f.Kr.) i Kina.  
Han betraktes som en av de fremste av antikkwens kinesiske astronomer, ved siden av de bedre historisk belagte Gan De og Shi Shen, de to sistnevnte fra De stridende staters tid (403–221 f.Kr.).  Han er også blitt vist til som eksponent for en av «De tre stilene innen astronomisk tradisjon» på Dunhuangkartet som ble til under Tangdynastiet (618–907).


== Referanser ==
Vera (sang)

«Vera» er en sang av det britiske bandet Pink Floyd skrevet av Roger Waters for albumet deres The Wall i 1979. 
Kvinnen som sangtittelen refererer til er Vera Lynn, som var ei britisk sangerinne. 
Første tekststrofe, «Does anybody here remember Vera Lynn? Remember how she said that we would meet again some sunny day», refererer òg til en av de mest kjente sangene hennes «We'll Meet Again». Dette er en ironisk referanse siden verken Roger Waters eller hovedrollen i The Wall, Pink, vil få møte sin far igjen, som døde i krigen. Tekstlinjen «Vera, what has become of you?» kan tyde på at Vera Lynn selv, sammen med løftet hennes («We’ll meet again, don’t know where, don’t know when.»), har forsvunnet, som igjen kan tolkes som at alt håp er ute. Den kan også tolkes som at de vil møtes igjen i himmelen.


== Medvirkende ==
David Gilmour – bass og akustisk gitar
Roger Waters – vokal
Richard Wright – synthesizer
New York Orchestra


== Kilder ==
Fitch, Vernon. The Pink Floyd Encyclopedia (3rd edition), 2005. ISBN 1-894959-24-8


== Eksterne lenker ==
(en) Vera på MusicBrainz
Hindenburgdamm

Hindenburgdamm er et dike (kan også beskrives som molo med landfeste i begge ender, eller en fyllmassedam) som forbinder vadehavsøyen Sylt med fastlandet. Den trafikkeres med dobbeltsporet jernbane for biler og passasjerer mellom Westerland på Sylt og Niebüll på fastlandet. Demningen er ca. 11 km lang.
Demningen er oppkalt etter rikspresident Paul von Hindenburg, og ble bygget ut mellom 1923 og 1927 til en pris av 1700 riksmark pr. løpende meter. Fra 1932 ble trafikken lagt om til enkeltspors jernbane med biltransport, noe som har blitt fulgt opp med dobbeltspor og hyppige avganger. Ønske om utvidelse til bilvei er foreløpig ikke blitt oppfylt.
Før demningen kom, gikk trafikken over Tønder/ Højer – Munkmarsk med ferje. Den ble internasjonal ved at Højer ble dansk i 1920, slik at tyske passasjerer ble uleiliget. 
Demningen kuttet av en tidevannsstrøm, noe en antar kan ha medført store utglidninger av landmasser ved Hörnum helt syd på Sylt ved at strømmen måtte finne alternativt løp.


== Eksterne lenker ==
Sylt Shuttle, biltoget til Sylt