Elias Nægler

Elias Nægler (født 1764, død 31. desember 1828) var en norsk offiser, sentral i 
striden mot svenskene i slaget ved Trangen i 1808.
Både hans far og bestefar var offiserer i Norge. Hans bestefar var imidlertid født i Sachsen, og kom til Norge som kaptein.
Elias Nægler ble først antatt som landkadett i 1772, men det er noe usikkert om når han virkelig startet sin militære karriere. Det fremgår av dokumentene at han i 1790 hadde tjent i 5 år, altså at han fysisk tiltrådte tjenesten i 1785.  Det fremgår videre at, den fra landkadettkompaniet med 48 rdlr i pensjon avgåtte kadett, Elias Nægler, den 2. juni 1786, ved kongelig resolusjon ble utnevnt til fenrikà la suite ved 3. Trondhjemske Nasjonale Infanteriregiment, hvor han stod i stilling ved Strindenske kompani.
Han ble secondleutnant ved samme kompani den 9. november 1787, og premierleutnant den 22. august 1788.
Ved omorganiseringen av hæren i 1789, ble han fra 1. mai plassert som premierleutnant ved 2. Trondhjemske Nasjonale Infanteriregiments Børsenske kompani, men ble så overflyttet til Surendalske kompani i 1790, og tilbake igjen til Børsenske kompani i 1791.
Han fikk kapteins karakter, (dvs graden, men ikke stilling) 5. mars 1802, og fikk så stilling som kaptein og sjef for Gagnatske kompani i samme regiment den 13. august samme år. Denne stilling hadde han frem til mobiliseringen vinteren 1808, hvor han ble mobilisert som kaptein og sjef for 4. Grenaderdivisjon i Grenaderbataljonen Ræder av 2. Tronhjemske Nasjonale Infanteriregiment.
Bataljonen utgjorde hovedtyngden av de norske avdelingene ved slaget ved Trangen 25. april 1808, da en svensk bataljonsgruppe ble nedkjempet og delvis tatt til fange.
Hær ledet Nægler forsvaret av forhugningene i selve Trangenpasset. Denne forsvarsstyrken bestod av Næglers egen divisjon, samt 1. Divisjon. Den svenske styrkens fremrykning mot Kongsvinger ble stanset, og de ble tvunget til å vende, for om mulig å slå seg tilbake mot Sverige. At Nægler da viste stor offensiv holdning, ved å forlate forhugningene med sine styrker og følge etter i ryggen på de svenske styrkene forårsaket igjen at svenskene, når de støtte mot resten av bataljonen som hadde falt dem i ryggen måtte slåss mot to sider samtidig. Dette tror vi var en av de virkelige årsaker til at utfallet ble som det ble.
På bakgrunn av sin opptreden i dette slaget fikk Nægler Ridderordenen av Dannebrog.
I dag er det imidlertid svært få som er klar over den betydning Nægler har hatt for den utvikling som dette førte til for Norge som nasjon. Vi kan imidlertid gjerne forsøke å spinne videre på tanken om hva som ville ha skjedd dersom dette slaget hadde fått et annet utfall enn det som det fikk. Det er da ikke sikkeert at vi i dag, verken hadde hatt vår egen grunnlov eller hadde eksistert som egen selvstendig stat, men dette er som sagt spekulasjoner. Det er imidlertid sikkert at Nægler er en av de som ettertiden har glemt når det gjelder den innsats som de har vist.
Elias Nægler, ble videre utnevnt til major og kommandør for regimentets 2. Nasjonale bataljon med Rennebuske kompani som livkompani den 27. mars 1810. Han ble så tjenestegjørende major og sjef for 2. Tjgj GrenKp 21. mai 1810. Og sjef for det tjgj jegerkompani fra 1. juli samme år, da grenaderkompaniene ble omorganisert til jegerkompanier.
Ved den nye hærordningen fra 1. januar 1818 ble han satt ved Trondhjemske Infanteribrigade. Han ble Oblt og eksersermajor ved samme brigaden i Trondhjem fra 7. september 1818. Stillingen hadde han til sin død.