jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
I begynnelsen

I begynnelsen, skapelsesmyter fra hele verden er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Tor Åge Bringsværd og Jens Braarvig og utgitt i 2000. Boken inneholder 28 skapelsesmyter fra ulike religioner og mytologier. Boken var den første i serien.

Den aller største historien menneskene til all tid har villet fortelle, er historien om tiden selv, hvordan den begynte og hvordan den forandret seg til slik den er blitt i dag. Derfor har vi heller aldri sluttet å spørre om hvordan stjernene ble festet til himmelen, hvordan solen fikk sin bane ...

Boken inneholder utdrag fra Koranen, Bibelens første Mosebok, Enuma Elish, Hesiods Theogonien, Gylfaginning, Kalevala, Popol Vuh, Rigveda, Manus lover, Kumulipo og Sefer jetsira. I tillegg er det blant annet tekster fra sumerisk, polynesisk, arabisk, persisk, mesopotamisk, australsk og inuittenes mytologi, og fra  buddhisme, hopi- og maorikulturen.
De fleste tekstene er oversatt til norsk for første gang i og med denne utgivelsen. Bergens Tidende kalte bindet en «lekker liten bok» og hevdet at redaktørene hadde skrevet et «perspektivrikt og tankevekkende forord».


== Referanser ==


== Bibliografi ==
I begynnelsen, skapelsesmyter fra hele verden. I utvalg ved Tor Åge Bringsværd og Jens Braarvig. Bokklubben, 2000. (Verdens hellige skrifter; 1) ISBN 82-525-4099-6
Muttrah

Muttrah er by i Oman med ca 150 000 innbyggere. Byen ligger i Muskatguvernementet like ved hovedstaden Muskat og er del av samme byagglomerasjon. Den har landets største havn, og en av de største i regionen. Byen var handelssenter også før oljen ble oppdaga og er det fremdeles. Byen har en suq (basar) ved navn Suq Muttrah. Sour al-Lawathiah er en liten bydel med mur rundt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Muttrah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kølle (slagverk)

Køller benyttes til forskjellige slagverkinstrumenter som blant annet pauker, melodisk slagverk, cymbaler og trommer. Køllen består av et hode som er montert på et tynt skaft. 
Harde køller (som til bruk for klokkespill, xylofon og lignende) har ofte hoder laget av messing, plast, nylon, akryl, tre eller andre harde materialer. 
Bløte køller er ofte innpakket i garn, bomull eller latex. Disse er oftest i bruk på marimba, vibrafon, pauker eller cymbaler. 

		
		


== Se også ==
Trommestikke
Visp
Svein Grønvold

Svein Roar Grønvold (født 10. januar 1953) er en norsk fotograf, bosatt i Ski.
Grønvold er oppvokst i Eidsvoll. Han er utdannet natur- og miljøvernkandidat fra Telemark distriktshøgskole. Tidligere har han arbeidet som informasjonskonsulent ved Forskningsparken i Ås, vært ansatt ved Norsk institutt for skogforskning (nå Institutt for skog og landskap) på Ås og hos Fylkesmannens miljøvernavdeling i Buskerud.
Han har drevet som naturfotograf i hele sitt voksne liv, og illustrert flere bøker. Grønvold har vært hovedredaktør, medforfatter og fotograf for en rekke praktbøker og guidebøker om fjell og fjellvandring. Bøkene i «hytte til hytte-serien» ble utgitt på Gyldendal forlag i perioden 1987 til 2001 og beskriver detaljert kjente fjellområder som Jotunheimen, Hardangervidda, Rondane og Femundsmarka, Nordvestlandets fjellverden og Skarvheimen. 
Grønvold er medlem i foreningene Norske Naturfotografer, BioFoto og Oslo Naturfoto, og er tilknyttet bildebyrået NTB Scanpix Samfoto.


== Bibliografi ==
Hardangervidda – fra hytte til hytte (sammen med  Espen Bratlie og Tor Møllebak), Gyldendal (1992) ISBN 9788205251984
Våre skogstrær (sammen med Ragnar M Næss), Landbruksforlaget (2002) ISBN 9788252926712
Ville vekster – røtter i kulturhistorien (sammen med Olav Skard) Landbruksforlaget (2003) ISBN 9788252927504
Eventyrlige Follo (sammen med Øystein Øystå og Øystein Søbye), Orion forlag (2003) ISBN 82-458-0616-1
Snacks og snadder – gaver fra kjøkkenet (sammen med Inger Wethe), Landbruksforlaget (2004) ISBN 9788252927979
Søtt og sunt – gaver fra kjøkkenet (sammen med Inger Wethe), Landbruksforlaget (2005) ISBN 9788252928686
Jord- og hagebruksvekster – røtter i kulturhistorien (sammen med Olav Skard) Tun forlag (2007) ISBN 9788252928648
Drammensvassdraget – fra fjell til fjord (sammen med Tom Helgesen og Tom Schandy) Tom & Tom (2008).
Turgleder. Parker i Oslo (sammen med Tor Møllebak), Tun Forlag (2011) ISBN 978-82-529-3343-7
Amtshauptmannschaft Marienberg

Amtshauptmannschaft Marienberg var en forvaltningsenhet som eksisterte fra 1874 til 1939 innenfor kongeriket Sachsen og deretter Fristaten Sachsen. I 1939 ble den erstattet av Landkreis Marienberg, som eksisterte frem til 1952. I 1952 ble den nordlige delen av forvaltningsenheten utskilt som en del av den nye kretsen Kreis Zschopau, mens den resterende delen ble omdannet til Kreis Marienberg, som eksisterte frem til 1990. Ved Tysklands gjenforening i 1990, tok Kreis Marienberg tilbake det gamle navnet Landkreis Marienberg, og eksisterte frem til 1994.
Amtshauptmannschaft Marienberg var oppkalt etter byen Marienberg i fjellkjeden Erzgebirge, hvor den hadde sitt forvaltningssete. Navnet Marien Berg går tilbake til 1523, og refererer til jomfru Maria i Det nye testamente.
Ved opprettelsen den 15. oktober 1874 var Amtshauptmannschaft Marienberg en del av Kreishauptmannschaft Zwickau. Den 1. oktober 1900 ble den østlige delen av Kreishauptmannschaft Zwickau skilt ut som det nye Kreishauptmannschaft Chemnitz, og Amtshauptmannschaft Marienberg ble overført til denne.
Ved forvaltningsenhetens oppløsning i 1939 hadde den et areal på 397 km² og et folketall på 68 583 innbyggere.


== Administrative oppgaver ==


=== Gerichtsamtsbezirken ===
Ved opprettelsen i 1874 var rettsmyndighetene i forvaltningsenheten lokalisert i Amtshauptmannschaft Annaberg. I 1894 ble det opprettet fire lokale rettsmyndigheter (Gerichtsamtsbezirken):

Amtsgericht Lengefeld
Amtsgericht Marienberg
Amtsgericht Wolkenstein
Amtsgericht ZöblitzAmtsgericht Wolkenstein var underlagt Landgericht Chemnitz. De tre andre var underlagt Landgericht Freiberg. Over disse igjen stod Oberlandesgericht Dresden.


== Innbyggere ==


== Byer, landkommuner og gutsbezirke ==
Amtshauptmannschaft Marienberg var inndelt i 5 byer, et noe varierende antall landkommuner (Gemeinden), og 23 såkalte Gutzbezirke.


=== Byer ===


=== Landkommuner ===


=== Gutsbezirke ===
Rittergut Drebach
Staatsforstrevier Großrückerswalde
Rittergut Hilmersdorf
Staatsforstrevier Kriegwald
Erbzinslehngut Kühnhaide
Staatsforstrevier Lengefeld
Rittergut Lippersdorf
Staatsforstrevier Marienberg
Wüstes Gut Mauersberg
Rittergut Mittelsaida
Rittergut Niederforchheim
Rittergut Oberforchheim
Rittergut Olbernhau
Staatsforstrevier Olbernhau
Rittergut Rauenstein
Staatsforstrevier Reitzenhain
Rittergut Rückerswalde
Deler av Staatsforstreviers Sayda
Rittergut Scharfenstein
Allodialgut Schloßmühle
Rittergut Venusberg
Rittergut Wünschendorf
Staatsforstrevier Zöblitz


== Referanser ==
Ready Teddy

«Ready Teddy» er en amerikansk sang med melodi og tekst av  Robert Blackwell og John Marascalco. Den ble først gjort populær av Little Richard i 1956.
Blant annet Buddy Holly, Tony Sheridan og The Tornados har senere spilt coverversjoner av den, og den har blitt noe av en popstandard. Musikalsk er den en up tempo-rock and rollsang.
Elvis Presley spilte den inn i Radio Recorders, Hollywood, 3. september 1956.
Sangen ble utgitt på LP-platen Elvis (RCA Victor LPM-1382 
) i oktober 1956 og på EP-platen Elvis Volume 2 (RCA Victor EPA-993) i desember 1956
 Produsent var Steve SholesNorske Per Granberg med Sigurd Jansens orkester spilte den inn i Oslo 9. oktober 1958. Arrangør var Sigurd Jansen. Den ble utgitt på singlen Philips 353 126 PF.


== Referanser ==
Miles Dempsey

Miles Christopher Dempsey (født 15. desember 1896 i New Brighton i Wallasey i Cheshire, død 5. juni 1969 i Yattendon i Berkshire) var en britisk general under annen verdenskrig.
Dempsey er en direkte etterfølger av den aristokratiske adelsslekten O'Dempseys of Clanmalier. Han studerte ved Shrewsbury School og Royal Military College, Sandhurst. Da han var ferdig med studiene i 1915 ble han med Royal Berkshire Regiment. Dempsey tjenestegjorde på vestfronten i Frankrike og ble tildelt Military Cross for sitt mot.Med den britiske annen armé ble Miles Dempsey i 1945 den første kommandøren for den britiske hæren til å krysse Rhinen. Etter krigen ble han utnevnt til øverstkommanderende for de britiske landstyrkene i Midtøsten.
General Dempsey pensjonerte seg fra den britiske hæren i juli 1947, men hadde flere tillitsverv etter dette. Han ble blant annet utnevnt til et styreverv i det lokale bryggeriet.
Dempsey døde i Yattendon i Berkshire i 1969 i en alder av 72 år.


== Militære utmerkelser ==
Distinguished Service Order
Order of the British Empire
Legion of Merit
Order of the British Empire
Order of the Bath
Military Cross
Leopoldsordenen (Belgia)
Oranje-Nassau-ordenen


== Referanser ==
Konstantinos Tsatsos

Konstantinos Tsatsos (gresk: Κωνσταντίνος Τσάτσος; født 1. juni 1899 i Athen, død 8. oktober 1987 samme sted) var en høyt aktet gresk diplomat, professor i juss, lærd vitenskapsmann og politiker. 
Han ble utnevnt til den andre presidenten i Den tredje greske republikk og satt som president mellom 1975 og 1980. Etter endt eksamen fra det juridiske fakultet ved Universitetet i Athen i 1918 ble han med i det greske diplomatiske korps. 
Etter å ha fullført sine doktorgradsstudier som han jobbet med mellom 1924 og 1928 i Heidelberg, Weimar-republikken i Tyskland. Han kom tilbake til Hellas hvor han ble professor innen lov og rett i 1933. I 1940 ble han arrestert og sendt i eksil for å ha motsatt seg det greske regimet under daværende statsminister Ioannis Metaxas. Under aksemaktens okkupasjonen av Hellas under den andre verdenskrig deltok Tsatsos i den greske motstandsbevegelsen før han flyktet til Midtøsten.
Etter slutten av den andre verdenskrig kom han tilbake til Hellas i 1945 og han ble en del av politikken og ble minister for første gang. Han var medlem av det greske parlamentet og hadde flere forskjellige ministerposter frem til den greske militærjuntaen tok over makten i Hellas mellom 1967 og 1974. 
I 1975 ble han valgt inn som president av det greske parlamentet. Han trakk seg etter å ha sittet ferdig sin første fem-års periode. 
Konstantinos Tsatsos ble professor i filosofi i 1933 og siden 1962 satt han medlem av det greske akademiet som holder til i Athen. Hans mange enorme skriftlige arbeider inkluderer blant annet flere lærebøker angående juridisk teori, spørreundersøkelser om filosofi og historie, så vel som litterære verk, dikt, essays og oversettelser av antikke greske og romerske klassikere. I 1974 hadde han ansvaret for en parlamentarisk kommisjon som leverte det første utkastet til ny gresk grunnlov som kunne brukes etter at den greske militærjuntaen hadde kollapset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konstantinos Tsatsos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1510

Kunståret 1510 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1510.


== Hendelser ==
Giulio Campagnola finner oppe stippling-teknikken innen gravering


== Verk ==

 
Sandro Botticelli fullfører maleriet «Tilbedelse av Jesubarnet» (1500-1510) som en tondo (rundt maleri), oljemaling på tretavle.
Raphael fullfører:
«Aldobrandini Madonna»
«Madonna del Velo»
«Skolen i Athen»


== Fødsler ==
Francesco de' Rossi - italiensk manieristisk maler fra Firenze (død 1563)
Juan Correa de Vivar, spansk maler på høyden av den spansk renessansen (Renacimiento) (død 1566)
Jean Goujon - fransk skulptør og arkitekt i den franske renessanse (død 1572)
François Clouet - fransk miniatyrmaler i franske renessanse (død 1572)
Pirro Ligorio - italiensk arkitekt, maler, antikvar og hagedesigner (død 1583)
Jacques I Androuet du Cerceau, fransk arkitekt, skulptør, designer (død 1584)
Bernard Palissy - fransk pottemaker og håndverker (død 1589)
Herri met de Bles - flamsk nordlig renessanse og manieristisk landskapsmaler (død 1555/1560)
Orazio Alfani - italiensk maler i renessansen (død 1583)
Giuseppe Niccolo Vicentino – italiensk renessansemaler og treskjærer (dødsår ukjent)
Antonio Fantuzzi - italiensk etser (død 1550)
Hieronymus Cock - flamsk maler og etser (død 1570)
Hans Bocksberger d. e., østerriksk maler (død 1561)
(født 1510/1515), Andrea Schiavone, italiensk renessansemaler og etser, arbeidet hovedsakelig i Venezia (død 1563)
(født 1510/1520): Levina Teerlinc, flamsk miniatyrmaler (død 1576)
ca. 1510: Jörg Breu d. y., tysk maler (død 1547)
ca. 1509-1512 - Luis de Morales, spansk kunstmaler (død 1586)


== Dødsfall ==
17. mai: Sandro Botticelli, italiensk italiensk maler i ungrenessansen (Quattrocento) (født 1445)
Francesco Bianchi-Ferrari, italiensk renessansemaler, sannsynligvis lærer til Correggio (født 1447)
før 25. oktober: Giorgione, italiensk maler i venetiansk høyrenessanse (født ca. 1477/1478)
Absolon Stumme, tysk seingotisk maler (fødselsår ukjent)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1510 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk Fotografisk Fond

Norsk Fotografisk Fond (NoFoFo), er et disposisjonsfond for vederlag som utbetales på kollektiv basis til kunstnere som bor og virker i Norge og som bruker fotografi og andre kamerabaserte uttrykksformer. Fondets midler forvaltes av et styre på tre personer med to varamedlemmer. Styret velges av generalforsamlingen i Forbundet Frie Fotografer.
NoFoFo bevilger som faste årlige avsetninger driftsstøtte til Fotogalleriet og Forbundet Frie Fotografer. Forøvrig er NoFoFos oppgaver å vurdere og tildele søknader om midler til prosjektstøtte, utstillingsstøtte, produksjon av katalogmateriale og andre relevante saker fra enkeltkunstnere. Det deles også ut stipend ut ifra samme kriterier som nevnt over.


== Eksterne lenker ==
Norsk Fotografisk Fond (NoFoFo)
Dino Mulac

Dino Mulac (født 13. november 1988) er en norsk fotballspiller som spiller i Kvik Halden FK.


== Karriere ==


=== Trosvik IF ===
Mulac er en av mange unggutter som har kommet opp fra Trosvik IF sitt talentarbeid. Men Mulac er ikke som alle andre Trosvik-spillere som pleier å ta turen via bylag og juniorlaget før A-laget står for tur. Mulac imponerte stort og ble toppscorer i romjulsturneringen i Østfoldhallen i 2009. Han ble dermed invitert til å trene med FFK, og tok godt vare på sjansen.


=== Fredrikstad ===
Før 2010-sesongen ble han tatt opp til A-stallen til Fredrikstad. Han fikk sin debut hjemme mot Alta. Han scoret sitt første mål mot Strømmen i cupen i 3. runde. Sesongen 2011 ble ødelagt av skader, og før sesongen 2012 valgte han å gå til 2.-divisjonsklubben Kvik Halden FK.


== Eksterne lenker ==
(en) Dino Mulac – Transfermarkt
Odillon Kashama

Odillon Kashama (født 5. mars 1991) er en norsk fotballspiller som spiller for Moss FK. Odillon ble født i Den demokratiske republikken Kongo, men flyttet til Norge som 11-åring.


== Karriere ==


=== Rakkestad IF ===
Odillon startet karrieren sin i Rakkestad IF, og var tidlig kjent som en lynkjapp spiller. I 2007 meldte han overgang til juniorlaget til Fredrikstad FK.


=== Fredrikstad ===
Før 2010 sesongen ble han tatt opp til A-stallen til Fredrikstad. Han fikk sin debut hjemme mot Bodø/Glimt. Han scoret sitt første mål mot Skeid i cupens 2. runde.


=== Moss ===
Kashama ble spilleklar for Moss FK i overgangsvinduet august 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Odillon Kashama – Transfermarkt
TETs-23

TETs-23 (russisk: ТЭЦ-23), også kjent som Moskva-23 kraftverk, er et varme- og dampbasert varmekraftverk beliggende i Goljanovo-området (Metrogorodok bydel) litt innenfor ringveien, nordøst i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 1.420 MW i kraftproduksjon, og 5.265 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 9.250 GWt elektrisitet og 11.300 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, og sekundært mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1960, og første byggetrinn stod ferdig i 1966. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Anlegget har åtte turbiner, herav fire eldre av 110 MW effekt, og fire nyere og kraftigere 250 MW turbiner av type UTMZ T-250. De fem minste og minste av generatorene er av typen TVF 100-2.


== Eksterne lenker ==
TEP-23 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1. oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
Solid HarmoniE (album)

Solid HarmoniE er det eneste albumet fra Solid HarmoniE. Det kom ut in 1998.


== Sporliste ==
«I'll Be There for You»
«I Want You To Want Me»
«To Love Once Again»
«Come and Get It»
«Walk Away»
«You Got the Flava»
«He's Playing Hard To Get»
«I Do»
«I Wanna Love You»
«Fantasy»
«When We Kiss»
«I Gotta Get My Groove On»
«Got 2 Have Ya»
Bonussanger på den japanske versjonen

«Like a Little»
«The Right Way»
«Give Love on Christmas Day»
TETs-26

TETs-26 (russisk: ТЭЦ-26), også kjent som Moskva Juzjnaja kraftverk, er et både varme- og dampbasert, og kombinasjonssyklus (CCGT) varmekraftverk beliggende i Tsjertanovo Sør-området ved den store ringveien, sør i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 1.840 MW i kraftproduksjon, og 4.656 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 5.970 GWt elektrisitet og 3.200 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, og mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1975, og første byggetrinn stod ferdig i 1979. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger, senest i 2010 da en ny enhet på 420 MW kom på plass. Anlegget har 7 Elektrosila varme- og dampbaserte enheter, og en nyere kombinasjonssyklys gassturbin (CCGT) på 420 MW, levert av franske Alstom.


== Eksterne lenker ==
TEP-26 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-27

TETs-27 (russisk: ТЭЦ-27), også kjent som Moskva Severnaja kraftverk, er et kombinasjonssyklus (CCGT) varmekraftverk beliggende i Tsjelobitjevo-området vest i Mytistsji og litt utenfor ringveien, nordøst for Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 1.060 MW i kraftproduksjon, og 2.180 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 5.970 GWt elektrisitet og 3.200 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er brunkull, og sekundært fyringsolje.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1990, og første byggetrinn stod ferdig i 1992. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Anlegget har 4 turbiner på henholdsvis 2 x 80 MW, og 2 x 450 MW. Av generatorene er to av typen Podolsk.


== Eksterne lenker ==
TEP-27 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-25

TETs-25 (russisk: ТЭЦ-25), også kjent som Moskva-25 kraftverk, er et varme- og dampbasert, subkritisk varmekraftverk beliggende øst for Marfino, like innenfor ringveien sørvest for Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 1.370 MW i kraftproduksjon, og 4.751 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 9.200 GWt elektrisitet og 9.400 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, og sekundært mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1973, og første byggetrinn stod ferdig i 1976. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Anlegget har 4 turbiner på henholdsvis 2 x 60 MW (type LMZ), og 5 x 250 MW (type UTMZ). De to minste av generatorene er to av typen Elektrosila.


== Eksterne lenker ==
TEP-25 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1. oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-22

TETs-22 (russisk: ТЭЦ-22), også kjent som Moskva-22 Dzerzjinskij kraftverk, er et både sub- og superkritisk varmekraftverk beliggende i Dzerzjinskij-området like utenfor ringveien, ved Moskvaelva sørøst i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 1.310 MW i kraftproduksjon, og 4.191 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 9.200 GWt elektrisitet og 12.200 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er primært kull og sekundært naturgass, tidligere ble det også fyrt med mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1956, og første byggetrinn stod ferdig i 1960. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Det er 11 enheter, hvorav 6 opprinnelige 65 MW turbiner fra 1960, og videre to 110 MW enheter fra 1967 (oppgradert 2001 og 2003). Siden har det kommet til tre nyere 250 MW enheter levert av UTMZ, av typen T-250/300. 


== Eksterne lenker ==
TEP-22 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1. oktober * Omtale på Mosenergos nettsider2017.
TETs-20

TETs-20 (russisk: ТЭЦ-20), også kjent som Moskva-20 kraftverk, er et varme- og dampbasert varmekraftverk beliggende  i Akademik-området (Akademitsjeskij), sør i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 730 MW i kraftproduksjon, og 2.790 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 4 600 GWt elektrisitet og 5 800 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, og sekundært mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1939, og første byggetrinn stod ferdig i 1952. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Anlegget har 10 turbiner, herav fem eldre av type LMZ, og fem nyere og kraftigere av type UTMZ. De fem minste og minste av generatorene er av typen Elektrosila.


== Eksterne lenker ==
TEP-20 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1. oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-8

TETs-8 (russisk: ТЭЦ-8), også kjent som Moskva-9, er et varmekraftverk beliggende i Ostapovskij-området sørøst i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 605 MW, og årsproduksjon på inntil 2,92 TWh. Anlegget har varme- og dampturbin for kombinert kraftforsyning og fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, tidligere ble det også fyrt med mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1925, og første byggetrinn stod ferdig i 1930. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger, senest i 2005 da det ble installert nye UTMZ-enheter.


== Eksterne lenker ==
TEP-8 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-12

TETs-12 (russisk: ТЭЦ-12), også kjent som Moskva-12, er et subkritisk varmekraftverk beliggende i Berezhovskaja-området sørvest i Moskva, ved Moslkvaelva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 408 MW, årsproduksjon 2,74 TWh. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1937, og første byggetrinn stod ferdig i 1941. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Det har 5 enheter / generatorer med kombinasjonssyklus, fire av typen LMZ og en større enhet av typen UTMZ.


== Eksterne lenker ==
TEP-12 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider
TETs-16

TETs-16 (russisk: ТЭЦ-16), også kjent som Moskva-16, er et subkritisk varmekraftverk beliggende i Khorosjevo-området vest i Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 360 MW. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1940, og første byggetrinn stod ferdig i 1945. Kraftverket har senere blitt utvidet i 1963 og er blitt fornyet ved en rekke anledninger. Det har 8 enheter / generatorer med kombinasjonssyklus, med effekt fra 25 MW of opp til 110 MW for de to største blokkene.


== Eksterne lenker ==
TEP-16 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Omtale på Mosenergos nettsider