Illinoisterritoriet

Illinoisterritoriet (engelsk: Illinois Territory eller Territory of Illinois var et område i USA som eksisterte mellom 1. mars 1809 og 3. desember 1818. Området var et «organized incorporated territory of the United States» noe som betød at det både falt under de reelle statene og dessuten at det hadde et offisielt styre som hentet sin makt fra en «organic act» vedtatt av Kongressen. En «organic act» innebar at en rett til å bestyre visse føderale landområder ble gitt til anviste personer i territoriet. I 1818 ble den sørlige delen av territoriet tatt opp i Unionen som staten Illinois. 
Kaskaskia i Randolph County var territoriets hovedstad, og ifølge folketellingen foretatt i 1810 hadde den da en befolkning på 12 282.


== Territoriets område ==
Området som ble kalt Illinois-territoriet kom etter den europeiske koloniseringen av Nord-Amerika først fransk kontroll, og under navnet «Pays des Illinois» som en del av Fransk Canada før det ble en del av Fransk Louisiana. Etter Paristraktaten av 1763 fikk Storbritannia kontrollen over territoriet som en del av oppgjøret som avsluttet den franske og indianske krig.
Under den amerikanske uavhengighetskrigen annekterte Oberst George Rogers Clark hele Illinois Country i Virginias navn. Dette førte til at «county of Illinois» ble etablert slik at området kunne styres fra Virginia. Senere overga Virginia alle sine krav på landområder nord for elven Ohio til USAs føderale myndigheter for å imøtegå protestene fra stater uten kyst mot Michigansjøen. 
Fra 13. juli 1787 til 4. juli 1800 var Illinois-territoriet en del av Nordvestterritoriet og deretter en del av Indiana-territoriet mens Ohio forberedte tiltredelsen til Unionen. 3. februar 1809 vedtok den 10. Kongressen at Illinois-territoriet skulle etableres. Dette skjedde etter at Kongressen hadde mottatt petisjoner fra beboerne i de vestligste områdene som klaget over at de hadde problemer med å delta i avgjørelser som gjaldt territoriet.
Territoriet omfattet opprinnelig områder som senere ble (deler av) statene Illinois, Wisconsin, den østlige delen av Minnesota og den vestlige delen av den nordlige Michigan-halvøya. Når Illinois forberedte tiltredelsen til Unionen ble resten av territoriet lagt under Michiganterritoriet.
De opprinnelige grensene ble definert slik:

«...all that part of the Indiana Territory which lies west of the Wabash river, and a direct line drawn from the said Wabash river and Post Vincennes, due north to the territorial line between the United States and Canada...»


== Bestyrere av Illinois-territoriet ==
President James Madison utnevnte først politikeren og kongressmannen John Boyle fra Kentucky til guvernør, men etter 21 dager trådte han tilbake og gikk inn i stillingen som høyesterettsjustitiarius for Kentucky (Chief Justice), en stilling som Ninian Edwards hadde innehatt. Venner i Washington assisterte Edwards i å bli utnevnt til guvernør for territoriet. Inntil Edwards ble utnevnt var et av hans søskenbarn, Nathaniel Pope, stedfortredende guvernør. Blant annet var han med på å opprette Illinois' første fylker (counties) og utnevnte han funksjonærer til det nye styret. Ninan Edwards var da han ble utnevnt til guvernør bare 34 år, og dermed den yngste bestyreren av Illinois som stat eller territorium.


=== Guvernører ===
John Boyle, 1809 (21 dager).
Sekretær Nathaniel Pope, interimsguvernør.
Ninian Edwards, 1809 til 1818.


=== Sekretærer ===
Embetet «sekretær» ble opprettet gjennom «Organic Act». Denne sekretæren skulle utnevnes av USAs president. Sekretæren skulle nedtegne lover vedtatt av den lovgivende makten i territoriet, referere dens møter, og det samme med hensyn til territoriets guvernør. I tillegg til dette skulle sekretæren overta funksjonen som guvernør for territoriet dersom denne ikke kunne tjenestegjøre grunnet sykdom, død eller andre omstendigheter.
Nathaniel Pope (1809–1816)
Joseph Phillips (1816–1818)


== Representanter til kongressen ==
Distriktet ble representert av de følgende valgte delegatene uten stemmerett i United States House of Representatives:

Shadrack Bond 3. desember 1812–2. august 1813; den 12. og 13. kongressen
Benjamin Stephenson  14. november 1814 –3. mars 1817; den 13. og 14. kongressen
Nathaniel Pope 4. mars 1817–30. november 1818; den 15. kongressen


== Referanser ==