jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karl Albrecht Schachtschneider

Karl Albrecht Schachtschneider (født 11. juli 1940 i Hütten bei Gellin i Pommeren i Tyskland (nåværende Sitno i Polen) er Professor emeritus i offentlig rett ved «Der Rechts- und Wirtschaftswissenschaftlichen Fakultät der Universität Erlangen-Nürnberg» i Nürnberg i Tyskland.
Schachtschneide er en av de sterkeste kritikere av Den europeiske unionen, EU og Lisboatraktaten.


== Publikasjoner, arbeid og Referanser ==
Der Rechtsweg zum Bundesverfassungsgericht in Bund-Länder-Streitigkeiten. Juristische Fakultät der Freien Universität Berlin [West]. Teildruck. Berlin [West] 1969, XXX S., S. 119-184 (Dissertation vom 8. Juli 1969).
Das Sozialprinzip. Zu seiner Stellung im Verfassungssystem des Grundgesetzes. 1974
Staatsunternehmen und Privatrecht. Kritik der Fiskustheorie, exemplifiziert an § 1 UWG. Walter de Gruyter, Berlin 1986, ISBN 3-11-010141-6.
Res publica res populi. Grundlegung einer Allgemeinen Republiklehre. Ein Beitrag zur Freiheits-, Rechts- und Staatslehre. Duncker und Humblot, Berlin 1994, ISBN 3-428-08124-2.
unter Mitarbeit von Olaf Gast: Sozialistische Schulden nach der Revolution. Kritik der Altschuldenpolitik. Ein Beitrag zur Lehre von Recht und Unrecht, Duncker und Humblot, Berlin 1996.
mit Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling und Joachim Starbatty: Die Euro-Klage. Warum die Währungsunion scheitern muß. Rowohlt Taschenbuch, Reinbek bei Hamburg 1998, ISBN 3-499-22395-3
mit Angelika Emmerich-Fritsche: Recht der Vertragsärzte des Sozialgesetzbuches V, 1999
mit Richard Fuchs: Spenden was uns nicht gehört. Das Transplantationsgesetz und die Verfassungsklage. Rotbuch Verlag, Hamburg 1999, ISBN 3-434-53042-8
mit Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Joachim Starbatty: Die Euro-Illusion. Ist Europa noch zu retten?. Rowohlt Taschenbuch, Reinbek bei Hamburg 2001, ISBN 3-499-23085-2
unter Mitarbeit von Angelika Emmerich-Fritsche, Dagmar I. Siebold, Peter Wollenschläger: Einführung in das Wirtschaftsverwaltungsrecht. 2001/2002
mit Wilhelm Hankel und Angelika Emmerich-Fritsche: Revolution der Krankenversicherung. Prinzipien, Thesen und Gesetz. Hansebuch Verlag, Hamburg 2002, ISBN 3-934880-05-3.
mit Beiträgen auch von Wilhelm Hankel, Angelika Emmerich-Fritsche, Andreas G. Scherer, Dagmar I. Siebold, Udo Wartha: Rechtsfragen der Weltwirtschaft. Duncker und Humblot, Berlin 2002, ISBN 3-428-10799-3.
Fallstudien zum Öffentlichen Wirtschaftsrecht. 4. Aufl., Lehrstuhl für öffentliches Recht, Nürnberg 2005.
Steuerverfassungsrechtliche Probleme der Betriebsaufspaltung und der verdeckten Gewinnausschüttung. Rechtsgrundsätze versus Gerichtspraxis. Duncker und Humblot, Berlin 2004
Der Anspruch auf materiale Privatisierung. Am Beispiel des staatlichen und kommunalen Vermessungswesens in Bayern. Duncker und Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11026-9.
Prinzipien des Rechtsstaates. Duncker und Humblot, Berlin 2006, ISBN 3-428-12206-2.
Freiheit in der Republik. Duncker & Humblot, Berlin 2007, ISBN 978-3-428-12343-8.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.kaschachtschneider.de/
I Nyhetene: http://www.sueddeutsche.de/thema/Karl_Albrecht_Schachtschneider
Can’t Be Tamed

Can't Be Tamed er det tredje studioalbumet fra Miley Cyrus, utgitt 18. juni i USA og 21. juni i Norge. Singelen som heter det samme som albumet, «Can't Be Tamed» [1], ble sluppet ut 18. mai. Sangen fikk positive responser fra amerikanske tabloider. I august 2009 på hennes egen turné Wonder World Tour avslørte Cyrus at hun jobbet med et nytt album.  Hun har selv sagt i intervjuer at det skal bli elementer av dance og techno i sangene. Hun har sagt at det kommer til å bli annerledes enn hennes to andre album, Breakout og The Time of Our Lives.


== Sporliste ==


== Deluxe Edition ==
Eksklusiv DVD med opptredener fra Wonder World Tour og personlige bilder av Miley Cyrus og danserne.


== Eksterne lenker ==
(en) Can't Be Tamed på Discogs 
(en) Can't Be Tamed på MusicBrainz 
(en) Can't Be Tamed på Spotify 
(en) Can't Be Tamed på AllMusic
Christian L. Christiansen

Christian Ludvig Christiansen (født 15. november 1884 i Kvívík, død 31. desember 1954 samme sted) var en færøysk politiker, postfører og klokker. Han var formann i sognestyret (kommunestyret) i Kvívík i mange år. Han var innvalgt på Lagtinget fra Norðurstreymoy 1928–1932, valgt for Sjálvstýrisflokkurin.


== Referanser ==
Jákup Jóhannes Matras

Jákup Jóhannes Matras (født 29. april 1890 på Viðareiði, død 12. mars 1978) var en færøysk kongsbonde og politiker (Sj.).
Matras var innvalgt på Lagtinget fra Norðoyar fra 1928 til 1932. Han var også medlem av sognestyret (kommunestyret) på Viðareiði fra 1922 til 1934, en tid også som formann, samt formann i menighetsrådet.


== Referanser ==
Nyholm Debess

Christopher Nyholm Debess (født 30. oktober 1882 på Viðareiði, død 1. april 1952 i Tórshavn) var en færøysk rørlegger- og blikkenslagermester, dikter, oversetter og politiker (Sj.).
Han ble født på Viðareiði, men vokste opp i Tórshavn. Han dro til Bergen for å gå i lære som rørlegger i 1898, og kom tilbake til Tórshavn i 1904. Fra Bergen hadde han med seg minnene om samholdet mellom norske ungdommer, og tok initiativ til å stifte Havnar Ungmannafelag sammen med Petur Alberg og Mads Andrias Winther i 1906.Nyholm Debess var kjent som dikter og oversetter. Fra nynorsk oversatte han skuespill av Torvald Tu, utgitt på færøysk som «Vinalig hjún». Debess utgav i 1934 sin eneste diktsamling, Yrkingar og týðingar. Aldan og onnur brot ble utgitt posthumt i 1998.Han var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1918–1936 og i kommunestyret i Tórshavn 1921–1932.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nyholm Debess – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mišo Brečko

Mišo Brečko (født 1. mai 1984) er en slovensk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han spiller også for det slovenske herrelandslaget. 
Han har tidligere spilt for Factor Ljubljana og Era Šmartno i sitt hjemland, samt for 1. FC Köln, Hamburger SV, Hansa Rostock og Erzgebirge Aue i Tyskland.


== Klubbkarriere ==
Brečko startet sin karriere med ungdomsfotball i klubben NK Rudar Trbovlje. Under utdannelsen spilte han enkelte kamper for Factor Ljubljana på tredje nivå i Slovenia. I 2003/2004-sesongen spilte han for Šmartno, hvor fikk han 21 kamper for i Prva Slovenska nogometna liga, som er det øverste nivået i landet. Han gikk til Hamburg i juli 2004 og fikk syv kamper i sin første sesong.
I 2005/2006-sesongen ble han lånt ut til Hansa Rostock, hvor han fikk over 20 seriekamper, før han sesongen etter ble lånt ut til Erzgebirge Aue. Etter to vellykkede sesonger i 2. Bundesliga var han tilbake i Hamburg og fikk spille 14 kamper i 2007/2008-sesongen. Sommeren 2008 gikk han vederlagsfritt fra Hamburg til 1. FC Köln, og signerte en treårsavtale som i 2010 ble forlenget med ytterligere tre år.


== Landslagskarriere ==
Brečko første landslagserfaring kom med ungdomslandskamper for Slovenia U-17, U-19 og U-21. Han fikk blant annet 15 kamper for Slovenia U21. Brečko fikk sin landslagsdebut på seniornivå i en vennskapskamp mot Slovakia den 17. november 2004 i Trnava. Han var én av 23 som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mišo Brečko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mišo Brečko – FIFA 
(en) Mišo Brečko – Transfermarkt 
(en) Mišo Brečko – national-football-teams.com 
(en) Mišo Brečko – WorldFootball.net 
(en) Mišo Brečko – FootballDatabase.eu 
(de) Mišo Brečko – fussballdaten.de 
(en) Mišo Brečko – Soccerway 
(en) Mišo Brečko – EU-Football.info 
(en) Mišo Brečko – FBref 
(es) Mišo Brečko – as.com
Gunnar Winther

Gunnar Winther (født 22. desember 1878 på Sandur, død 6. mai 1956 i Tórshavn) var en færøysk offentlig tjenestemann og politiker (Sj.).
Han vokste opp på Sandur som sønn av sysselmann Niels Christoffer Winther og hustru Elisabeth Marianna Mohr. På farssiden var han oldebarn av sakfører og folketingsmann N.C. Winther. Han giftet seg med Sunneva Petersen. Han var kontorist og konstituert sysselmann på Sandoy i 1911. Senere ble han ansatt av Lagtinget som revisor for kommuneregnskapene.Han var innvalgt på Lagtinget fra Sandoy 1924–1940, men møtte allerede fra broren Mads Andrias Winthers død i 1923. Han ble både lagtingssekretær og formann i Lagtingets finanskomité. Han var også formann i Føroya Fiskimannafelag i noen år. Winther hadde tidligere vært tillitsmann i avholdsbevegelsen.Han bodde det meste av sitt liv i Tórshavn og døde på Dronning Alexandrines hospital.


== Referanser ==
August Mortensen

Peter Bernt August Mortensen (født 9. mars 1860, død 8. desember 1928) var en norsk typograf og fagredaktør.
August Mortensen var sønn av ugifte Inger Olsen (f. 1837) fra Stange på Hedemarken. Faren het Peter Mortensen. I barndommen bodde han med sin enslige mor i Øvregate 6 i Kristiania. Etter konfirmasjonen kom han i håndverkerlære og ble typograf. Som nyutdannet var August Mortensen ved Folketellingen i 1875 bosatt i Korsgate 25.
August Mortensen ble i 1884 gift med [Marthe] Marie Kristoffersen Kolby (f. 5. april 1862) fra Ullensaker. De flyttet til Markveien 25, men bodde i perioden 1888-1893 i Motzfeldts gate 20.
Ekteparet fikk fem barn;

Bergljot (f. 1885)
[Carl Gunnar] Asbjørn (f. 4. juni 1888)
Ingemar (f. 7. januar 1891)
Gunvor Solveig (f. 8. juni 1893), ble i 1918 gift med Christian Engelhart Bøe (f. 1890).
Rolf (f. 19. nov. 1899), ble i 1925 gift med Lilly Rachel Eleonore Solberg (f. 1899).I 1900 var bostedet Grønlandsleiret 20, hvor Marie også drev sin egen syforretning. Ti år senere oppholdt de seg i Grønlandsleiret 26, hvor de fremdeles var bosatt ved den kommunale tellingen i 1923. August Mortensen var nå oppført som invalid.


== Nordisk Trykkeritidende og Norsk Trykkerimuseum ==
‎
Mortensen var i en årrekke redaktør av Nordisk Trykkeritidende, hvor han bl.a. – fra 1898 og i mer enn ti år videre – fortløpende publiserte i manuskript en bredt anlagt norsk boktrykkerhistorisk artikkelserie kalt «Bogtrykkerkunstens repræsentanter i Norge».
I anledning Kristiania Boktrykkerforenings 50-årsjubileum i 1909 kom ideen opp om å opprette et Norsk Trykkerimuseum. Mortensen var blant initiativtakerne og blant dem som undertegnet innbydelsen. Da Bogtrykkerforeningen ga sin tilslutning til planen ble Mortensen valgt til sekretær. Han oppfordret også kollegene gjennom Nordisk Trykkeritidende om å bidra. Alt ved utgangen av 1910 omfattet samlingen av trykkerimaskiner og diverse typografiverktøy mer enn 400 gjenstander, men da det ikke var mulig å oppdrive egnede lokaler ble alle eiendelene i 1916 lagret på Norsk Folkemuseum, inntil Norsk Boktrykkermuseum i 1927 fikk en egen utstilling på Folkemuseet.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
«Bogtrykkerkunstens repræsentanter i Norge I-XLVII». (Trykt som manuskript.) Nordisk Trykkeritidende. Organ for de grafiske fag og papirindustrien. Kristiania 1898-1907.


== Kilder ==
Nordisk Trykkeritidende 1910, s. 1.
Norsk Boktrykk 1910. 20-3.
Norsk Boktrykk 1915. 39
Nordisk Trykkeritidende 1928, s. 99.
Marko Šuler

Marko Šuler (født 9. mars 1983 i Slovenj Gradec) er en slovensk fotballspiller som for øyeblikket spiller for NK Maribor som forsvarsspiller. Šuler spiller vanligvis midtstopper, og er kjent for sin hurtighet og lederevne på fotballbanen.
Før han kom til Gent i 2008 spilte han for NK Dravograd og ND Gorica i hjemlandet.


== Landslagskarriere ==
Marko Šuler fikk sin første landskamp for Slovenia i en vennskapskamp mot Ungarn i mars 2008. He fikk sin første landslagscoring for Slovenia den 20. august 2008 i en vennskapskamp mot Kroatia. Han var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marko Šuler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marko Šuler – FIFA 
(en) Marko Šuler – Transfermarkt 
(en) Marko Šuler – national-football-teams.com 
(en) Marko Šuler – WorldFootball.net 
(en) Marko Šuler – FootballDatabase.eu 
(en) Marko Šuler – Soccerway 
(en) Marko Šuler – EU-Football.info 
(en) Marko Šuler – Israels fotballforbund 
(en) Marko Šuler – FBref 
(es) Marko Šuler – as.com 
Marko Šuler (90minut.pl)
Slaget på Isted Hede

Slaget på Isted Hede  den 25. juli 1850 under den første slesvigske krig er det største slag i danmarkshistorien før andre verdenskrig. 40 000 danske soldater kjempet mot 34 000 slesvig-holstenere ved Isted nordvest for Slesvig.


== Bakgrunn ==
Etter russisk press hadde Preussen trukket seg ut av krigen og slesvig-holstenerne sto alene igjen, men mange tyske frivillige meldte seg under den slesvig-holstenske trikolor. Men i det store og hele var den tyske side blitt vesentlig svekket ved at den mest slagkraftige tyske stat hadde trukket seg ut. Den danske hæren under general von Krogh var nå overlegen i antall, og den var bedre utdannet enn fiendens hær. Den tyske øverstbefalende var den prøyssiske generalen von Willisen.


== Slaget ==
Imidlertid inntok slesvig-holstenerne en sterk forsvarsstilling ved Isted hvor passasjen rundt landeveien Flensborg-Slesvig var innsnevret av moser og sjøer. Forsvaret hadde dermed en stor fordel.
Kampene ble innledet kl. 1 om natten, og særlig de innledende angrepene var kostbare for de danske styrker. Mange av hærens beste offiserer utviste stort mot, muligens dumdristighet, og ble drept. Det kom til harde kamper ved landsbyene Isted og Øvre Stolk, og ved 8-tiden om morgenen var situasjonen for danskene kritisk. I løpet av de neste timene lysnet det imidlertid, og ved middagstid ga general Willisen ordre til tysk tilbaketog.
På dansk side falt det 845 mann, deriblant general Friderich Adolph Schleppegrell og oberst Frederik Læssøe. Slesvig-holsteinerne hadde 534 falne.


== Etter slaget ==
Etter seieren ved Isted tok den danske hæren stilling på Dannevirke. Danskene hadde nå Slesvig helt under sin kontroll. I oktober 1850 foretok riktignok slesvig-holsteinerne et siste angrep på Friedrichstadt. Det endte med en fiasko for dem, og den lille byen – som siden sin grunnleggelse i 1622 ble styrt med religiøs toleranse – ble ødelagt. 

Slesvig forble definitivt under dansk kontroll og ble forvaltet av en ekstraordinær regjeringskommissær.


== Eksterne lenker ==
Om slaget på Dansk Militærhistorie
Boštjan Cesar

Boštjan Cesar (født 9. juli 1982) er en slovensk tidligere fotballspiller.


== Klubbkarriere ==
Cesar skrev under på en treårskontrakt med Olympique de Marseille i 2005. I august 2007 gikk han på lån for hele sesongen til West Bromwich Albion FC i nest høyeste divisjon i England, med opsjon for en permanent overgang. Han scoret sitt eneste mål for West Bromwich den 2. februar 2008 i en 2-1-seier over Burnley. Han fikk 20 ligakamper i en sesong da West Bromwich vant opprykk til Premier League, men manager Tony Mowbray valgte å ikke gi han en permanent kontrakt.I januar 2009 skrev han under på en toårskontrakt med den franske Ligue 1-klubben Grenoble Foot 38. Han scoret sitt første mål for klubben i sin andre kamp mot Girondins de Bordeaux. I mai 2010 gikk han videre til den italienske klubben Chievo.


== Landslagskarriere ==
Etter å ha spilt 15 U21-landskamper for Slovenia fikk han den første A-landslagskampen sin i 2003. Han scoret sitt første landslagsmålet i en VM-kvalifiseringskamp hjemme mot Italia den 9. oktober 2004. Han var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boštjan Cesar – FIFA 
(en) Boštjan Cesar – UEFA 
(en) Boštjan Cesar – Transfermarkt 
(en) Boštjan Cesar – Transfermarkt (manager) 
(en) Boštjan Cesar – national-football-teams.com 
(en) Boštjan Cesar – WorldFootball.net 
(en) Boštjan Cesar – Soccerbase.com 
(en) Boštjan Cesar – FootballDatabase.eu 
(en) Boštjan Cesar – Soccerway 
(en) Boštjan Cesar – EU-Football.info 
(en) Profil på OM.net også tilgjengelig på Fransk.
(en) Spillerprofil på Det Slovenske fotballforbund (NZS) også tilgjengelig på Slovensk.
Valter Birsa

Valter Birsa (født 7. august 1986) er en slovensk fotballspiller som fra 30. juni 2020 er klubbløs. Han spiller også for det slovenske herrelandslaget som angrepsspiller.


== Klubbkarriere ==
Birsa begynte sin karriere som guttespiller i den lokale klubben NK Bilje i nærheten av Nova Gorica. Etter dette begynte han å spille ungdomsfotball i NK Primorje, hvor han fikk én seriekamp for førstelaget, før han dro videre til ND Gorica i en alder av 17 år. I sin andre sesong for Gorica ble han regnet som en av klubbens beste angripere da han scoret over 20 mål for sitt lag. 
I 2006 skrev han under på en kontrakt med den franske klubben Sochaux i Ligue 1. Samme år ble han også utnevnt til årets beste slovenske spiller av en slovensk fotballnettside. Den 22. januar 2009 gikk han på utlånsavtale til AJ Auxerre som skulle vare frem til juni 2009, men den 29. mai ble det klart at Auxerre hadde gjort et fremstøt for å gjøre låneavtalen permanent.


== Landslagskarriere ==
Birsa fikk sin debut for Slovenias U21-landslag i 2004, hvor han fikk totalt åtte kamper og scoret fem mål. Han fikk sin debut for det slovenske herrelandslaget i 2005 i en alder av 18 år og scoret sitt første mål i en VM-kvalifiseringskamp mot Polen den 9. september 2009. Han var for øvrig én av 23 spillere som ble tatt med i den slovenske troppen til VM i fotball 2010 av landslagstrener Matjaž Kek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valter Birsa – FIFA 
(en) Valter Birsa – UEFA 
(fr) Valter Birsa – LÉquipe 
(en) Valter Birsa – Transfermarkt 
(en) Valter Birsa – national-football-teams.com 
(en) Valter Birsa – WorldFootball.net 
(en) Valter Birsa – FootballDatabase.eu 
(en) Valter Birsa – Soccerway 
(en) Valter Birsa – EU-Football.info 
(en) Valter Birsa – FBref 
NZS.si – Spillerprofilen til Valter Birsa hos Nogometna Zveva Slovenue (NZS)
Godthaab

Godthaab Helse og Rehabilitering er et privat rehabiliteringshjem i Bærum i Akershus. Virksomheten ble etablert som en stiftelse i 1918 og åpnet som landets første rekonvalesenthjem. Stedet er i dag blant de største rehabiliteringssentrene i Norge og tar imot pasienter fra sykehus og hjemmeboende syke og skadde.


== Historie ==

Anna Holck fra Hamar, malerinne og utdannet tegnelærer, tok initiativ til bygging av et «Rekonvalescenthjem». Hun gikk i bresjen for innsamling av midler, og fikk inn totalt ca. 1 million kroner, tilsvarende nesten 17 millioner i 2010. Sammen med senere banklån disponerte man til slutt 2.5 millioner kroner. For 45 000 kroner kjøpte en arbeidskomité i juni 1919 40 mål av eiendommen Lille Garløs og 3 mål av naboeiendommen Løkka. Arkitektoppdraget ble gitt Hans Backer Fürst, og et første utkast var ferdig i 1920.
Sommeren 1922 ble anbud innhentet, og etter to og et halvt  års byggetid var bygget ferdig. Godthaab var blant de første bygg i landet bygget med armert betong. Ingeniørfirmaet Selmer hadde lært dette under skyskraperbygging i New York. Innvielse fant sted 29. mars 1925.


=== Godthaab under krigen ===
Siden 1925 har Godthaab vært i drift som rekonvalesenthjem med unntak av en periode under andre verdenskrig, da Godthaab ble benyttet til Lebensborn i Norge, de tyske nasjonalsosialistenes tiltak for ugifte mødre som hadde barn med tyske soldater.


== Virksomhet ==
Godthaab tar imot pasienter som kommer direkte fra sykehus, og hjemmeboende som har søkt om rehabilitering via fastlege. Hjemmet har avtale med  spesialhelsetjenesten ved Helse Sør-Øst. Gjennom fysisk trening, samtaler og undervisning prøver en å gjenvinne funksjonsevner og selvstendighet hos skadde og syke. Stedet tilbyr døgn- og dagopphold. Godthaab selger også «helseferie» som et avlastnings- og rekreaksjonstilbud.


== Eksterne lenker ==
(en) Godthaab Helse og Rehabilitering – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Godthaab Helse og Rehabilitering
Rudolf Simek

Rudolf Simek (født 21. februar 1954 i Eisenstadt, Burgenland) er en østerriksk  filolog og forsker i germanistikk.
Simek studerte germansk litteratur, filosofi og katolsk teologi ved Universitetet i Wien. Deretter ble han bibliotekar og foreleser der. Han har underviste blant annet ved universitetene i Edinburgh, Tromsø og Sydney. Siden 1995 har han vært professor i germanske studier ved Universitetet i Bonn. Rudolf Simek er sjefredaktør av Studia Medievalia Septentrionalia. Han har i forlengelsen av germanske studier også gjort seg bemerket med oversettelser av norrøn middelalderlitteratur og studier i norrøn mytologi.


== Utgivelser ==
Rudolf Simek har oversatt til tysk fem bind med norrøne sagaer. Han har skrevet tallrike artikler for tidsskrifter og et antall bøker om historien til germanske folk, vikingtiden og germansk mytologi. Som forfatter av et større språk som tysk blir Simek oftere oversatt til andre språk enn tilsvarende forfattere på mindre språk som eksempelvis de nordiske. Blant de mer betydningsfull av hans utgivelser er:

Lexikon der germanischen Mythologie, Stuttgart, Alfred Kröner Verlag, 1984 ISBN 3-520-36801-3 (oversatt til engelsk, fransk, og islandsk)
Lexikon der altnordischen Literatur (sammen med Hermann Pálsson), Stuttgart, Kröner, 1987 ISBN 3-520-49001-3
Altnordische Kosmographie. Studien und Quellen zu Weltbild und Weltbeschreibung in Norwegen und Island vom 12. bis zum 14. Jahrhundert, Berlin/New York, de Gruyter, 1990 (Reallexikon der germanischen Altertumskunde. Ergänzungsbände, Bd. 4) ISBN 3-11-012181-6
Erde und Kosmos im Mittelalter. München, C.H. Beck, 1992. ISBN 3-406-35863-2
Die Wikinger,  München, C.H. Beck,1998 ISBN 3-406-41881-3 (er blitt oversatt til spansk)
Religion und Mythologie der Germanen, Stuttgart, Theiss 2003 ISBN 3-8062-1821-8
Götter und Kulte der Germanen, München, C.H.Beck, 2004 ISBN 3-406-50835-9
Runes, Magic and Religion: A Sourcebook (med John McKinnel og Klaus Düwel), Wien, Fassbaender, 2004 ISBN 978-3-900538-81-1
Mittelerde — Tolkien und die germanische Mythologie, München, C.H.Beck, 2005 ISBN 3-406-52837-6
Der Glaube der Germanen, Limburg und Kevelaer, Lahn-Verlag, 2005 ISBN 3-7867-8495-7
Die Germanen, Stuttgart, Reclam, 2006. ISBN 3-15-017051-6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Simek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudolf Simek på Internet Movie Database 
(de) Side av Rudolf Simek ved Skandinaviske studier ved Universitetet i Bonn
(de) Side av Rudolf Simek ved Instituttet for tyske studier ved Universitetet i Bonn
(de) Liste med utgivelser
Peder Pedersen Weyhe

Peder Pedersen Weyhe (døpt 30. mars 1747 i Lamba, død 8. oktober 1782) var en færøysk sorenskriver og kongsbonde.
Han ble født inn i Færøyenes øvre bondestand som sønn av kongsbonde, sysselmann og senere sorenskriver Peder Samuelsen Lamhauge (Weyhe) og hustru Elisabeth Jacobsdatter Ziska i Lamba (Lamhauge) på Eysturoy. Farfaren var lagmann Samuel Pedersen Lamhauge. Han var farbror til landstingsmann Johan Hendrik Weihe og sysselmann Samuel Jacob Weihe. Han giftet seg med Anna Elisabeth Jensdatter, som var av kongsbondeslekt fra Hvalvík.Han ble beskikket som sorenskriver på Færøyene etter sin far i 1775, og som exam.jur. i 1776. I 1776 fikk han også feste på svigerfarens to kongsbondegårder i Hvalvík og på Streymnes. Etter Weyhes død i 1782 giftet enken seg på nytt med landkirurg Johan Henrich Egholm, som overtok festet på gårdene. Han var sønn av hattemaker Niels Egholm, stamfar til den store Egholm-slekten på Færøyene, og hans hustru Armgard Marie Weyhe, som var Peder Pedersen Weyhes kusine på farssiden.


== Referanser ==