jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Danny Kah

Daniel «Danny» Kah (født 5. mai 1967 i Two Wells, Sør-Australia) er en tidligere skøyteløper fra Australia, som representerte hjemlandet i tre påfølgende OL, med sin olympiske debut i 1988 i Calgary, Canada. 


== Skøytekarriere ==
19. januar 1991 satte Danny ny banerekord på 10000m i Davos på Davos Eisstadion med tiden 14.33,60. Den ble slått av franske Tristan Loy da han gikk på 14.21,25 den 8. januar 2006.
Kah la opp som skøyteløper i 1994, og hadde flere nasjonale rekorder på 5000 og 10.000 meter. Han ble i løpet av sesongen 2008/09 passert av Joshua Lose som raskeste australske langdistanseløper på skøyter.
Ved 11. januar 2009, ble Kah plassert 463.-plass på Adelskalenderen, som er en rankingliste over all-time personlige rekorder på de 4 klassiske distansene 500m, 1500m, 5000m og 10000m. 


== Meritter ==
Olympiske leker (Vinter) deltatt 3 ganger

Calgary 1988 på 1500m og 5000m, Albertville 1992 på 1000m, 1500m, 5000m og 10000m og Lillehammer 1994 på 1500m og 5000m.beste resultat 10.-plass på 5000m i Calgary 1988Allround-VM på skøyter (deltatt 8 ganger)

Inzell 1986, Heerenveen 1987, Alma Ata 1988, Oslo 1989, Innsbruck 1990, Heerenveen 1991, Calgary 1992, Hamar 1993.beste resultat 7.-plass sammenlagt i 1991.Sprint-VM på skøyter (deltatt 1 gang)

Inzell 1991.beste resultat 26.-plass sammenlagt i 1991.Junior-VM på skøyter (deltatt 1 gang)

Røros 1985beste resultat 18.-plass i 1985


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Personlig ==
Danny er bror av OL-deltager John Kah, kortbaneløper i 1992, samt svogeren til OL-deltager Karen Gardiner-Kah (gift med John Kah), kortbaneløper i 1992 og 1994. Danny Kah var Australias flaggbærer under åpningsseremonien av Vinter-OL i Albertville i 1992. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Kah – Olympedia 
(en) Danny Kah – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Danny Kah – Australian Olympic Committee 
(en) Danny Kah – Speedskatingbase.eu 
(en) Danny Kah – SpeedSkatingNews.info 
(en) Danny Kah – SpeedSkatingStats.com 
(en) Danny Kah – ShorttrackOnLine.info 
(en) Danny Kah – ProCyclingStats 
(en) Danny Kah på ISU sine sider.
(en) Danny Kah på Jakub Majerski's speedskating database.
«Danny Kah» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 2. mars 2008. Besøkt 16. april 2016. 
(en) Danny Kah på SpeedSkatingResults.com
(en) Danny Kah på den Australske OL-komiteens sider.
(en) Danny Kah på The-Sports.org (mesterskaps- og noen verdenscup-resultater)
Blerim Džemaili

Blerim Džemaili (albansk: Blerim Xhemajli, født 12. april 1986) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for FC Zürich.Han er albaner med opprinnelse fra Nord-Makedonia i Tetovo.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Sveits EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Blerim Džemaili – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Blerim Džemaili – FIFA 
(en) Blerim Džemaili – UEFA 
(en) Blerim Džemaili – Major League Soccer 
(en) Blerim Džemaili – Transfermarkt 
(en) Blerim Džemaili – national-football-teams.com 
(en) Blerim Džemaili – WorldFootball.net 
(en) Blerim Džemaili – Soccerbase.com 
(en) Blerim Džemaili – FootballDatabase.eu 
(en) Blerim Džemaili – Soccerway
David Kilcullen

Dr. David Kilcullen er en australsk forfatter og konsulent når det gjelder bekjempelse av opprørsvirksomhet og anti-terror. Han er også grunnlegger og administrerende direktør i Caerus Associates, et konsulentselskap som er basert i Washington D.C. 
Han er en tidligere australsk oberstløytnant og militær analytiker i Army Royal Australian Infantry Corps. Kilcullen var utlånt til United States Department of State Office som koordinator og strateg for kontraterrorisme. Han var spesialrådgiver for den tidligere utenriksminister Condoleezza Rice når det gjaldt virksomheten til opprørere og terrorister. I 2007 var han seniorrådgiver for general David Petraeus i Irak. Kilcullen har også vært rådgiver for både den britiske regjeringen og den australske regjeringen, for North Atlantic Treaty Organization og International Security Assistance Force, i tillegg til å hjelpe en rekke andre private og offentlige institusjoner.
Kilcullen har en doktorgrad i filosofi og politisk antropologi fra University of New South Wales som er en del av Australian Defence Force Academy, der han hadde fokus på effekter av gerilja-krigføring på ikke-statlige politiske systemer i tradisjonelle samfunn. Hans doktoravhandling ved dette universitetet handlet om de politiske konsekvensene av militære operasjoner i Indonesia fra 1945 til 1999 som også hadde søkelyset på hvordan gerilja-krigføringen fungerte og satte sitt preg på dette landet i denne perioden. Dr. Kilcullen ble uteksaminert fra Australian Defence Force School of Languages i 1993 med en diploma innen anvendt språkvitenskap i indonesisk og han ble en kvalifisert translatør og tolk for språkene indonesisk, malaysisk, fransk og en rekke moderne arabiske språk. 
Kilcullen har tjenestegjort under flere fredsbevarende og fredsopprettende operasjoner og kampanjer i Sørøst-Asia, stillehavsøyene og Midtøsten som hadde fokus på gerilja-krigføring. Hans utenlandstjeneste i det australske militæret inkluderte også flere turer både til Irak og Afghanistan. Han tjenestegjorde også i Øst-Timor i 1999 som sjef for et kompani som var en del av andre bataljon, Royal Australian Regiment. Australske styrker var i Øst-Timor som en del av De forente nasjoners internasjonale styrke for Øst-Timor. 
Før han ble utlånt til United States Department of State, var Kilcullen oberstløytnant og analytiker i den australske militære hovedkvarteret. Han tjenestegjorde som sjefstrateg og koordinator innen kontraterrorisme og i denne posisjonen arbeidet han i Pakistan, Afghanistan, Irak, Afrikas horn og i Sørøst-Asia. Han har også skrevet flere artikler om det irakiske opprøret etter fallet av diktatoren Saddam Hussein. Han hjalp også til med å designe en doktrine for USAs utenrikspolitiske strategi. Hans bok The Accidental Guerrilla: Fighting Small Wars ble publisert tidlig i 2009.
Super Smash Bros. (andre betydninger)

Super Smash Bros. kan referere til:

Super Smash Bros., en videospillserie utgitt av Nintendo
Super Smash Bros. (videospill), et videospill fra 1999
Super Smash Bros. Melee, et videospill fra 2001
Super Smash Bros. Brawl, et videospill fra 2008
Super Smash Bros. for Nintendo 3DS og Wii U, et videospill fra 2014
Super Smash Bros. Ultimate, et kommende videospill til Nintendo Switch
Statsstøtte

Statsstøtte er et begrep som Den europeiske union (EU) og Det europeiske frihandelsforbund (EFTA) bruker om økonomisk støtte fra et offentlig organ eller et offentlig finansiert organ til bestemte bedrifter og som er egnet til å påvirke konkurranse og handelen mellom medlemsstatene. Begrepet brukes også i annet internasjonalt og nasjonalt regelverk.Regelverket for statsstøtte skal hindre offentlige myndigheter i å gi enkelte bedrifter eller sektorer gunstigere konkurranseposisjon enn bedrifter som ikke nyter godt av slik støtte. Støttebegrepet er svært vidt og omfatter tiltak som tilfører mottakeren midler, for eksempel direkte tilskudd. Det vil også foreligge støtte dersom bedrifter fritas for økonomiske byrder som ellers skulle vært pålagt, for eksempel avgiftsfritak.
Det finnes også former for lovlig statsstøtte. Støtten må som hovedregel være meldt og godkjent hos Europakommisjonen eller EFTAs overvåkningsorgan. Myndighetene vil også kunne sette i gang støtteordninger i en del unntatte områder. Fritakene gjelder på områder som små og mellomstore bedrifter, opplæringstiltak, sysselsettingstiltak, miljøstøtte, samt forskning og innovasjon.
Under koronavirusutbruddet i 2019–2020 tok Europakommisjonen i bruk en krisehjemmel for å gi medlemsland tillatelse til å innføre støttetiltak som ellers strider med restriksjonene mot statsstøtte.


== Se også ==
Subsidie


== Kilder ==
Lov om offentlig støtte
EØS-avtalen, Del IV, kapittel 2
EF-traktaten artikkel 87-89 (side 35-36)


== Litteratur ==
Bjørnar Alterskjær, Erling Hjelmeng, Robert Lund og Thomas Nordby: Statsstøtte. EØS-avtalens regler om offentlig støtte. Fagbokforlaget 2008. ISBN 978-82-450-0807-4


== Noter ==
Tano trust

Tano Trust er en norsk ideell organisasjon som i samarbeid med Moyo Mmoja Trust, Bagamoyo, Tanzania utvikler og drifter utviklingsprogrammer med fokus på vanskeligstilte kvinner og forlatte og andre særdeles vanskeligstilte barn og unge.
Programmene innebærer hjem for helt forlatte barn, bistand til særlig utsatte kvinner med forsørgeransvar – og et skole- og yrkesopplæringsprogram for vanskeligstilte unge kvinner. Det legges i økende grad opp til at samarbeidspartneren i Tanzania, Moyo Mmoja Trust, driver inntektsbringende aktiviteter til inntekt for sine programmer.
Organisasjonen har sine inntekter fra Norad, private givere og bedrifter. Organisasjonen er registrert som stiftelse og ble opprettet i 2000 under navnet Moyo Mdogo. Dette ble endret til Tano Trust (forkortelse av Tanzania – Norge) i 2006.
Tano Trust er registrert i Enhetsregisteret i Brønnøysundsregistrene, Lotteri- og stiftelsestilsynet og Innsamlingskontrollen med fler.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Arkeologiåret 1658

Arkeologiåret 1658 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1658.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==
Thomas Browne – Hydriotaphia, Urn Burial, or a Discourse of the Sepulchral Urns lately found in Norfolk.


== Andre hendelser ==


== Fødsler ==
2. juni – Pier Marcellino Corradini, italiensk kardinal, jurist og arkeolog (død 1743)
16. august – Ralph Thoresby, engelsk antikvar (død 1725)


== Dødsfall ==
Ca. 1658 – John Jones av Gellilyfdy, advokat, antikvar, kalligraf og manuskriptsamler fra Wales (født ca. 1578)
Mørke sjeler

Mørke sjeler (eng. Dark Souls) er en norsk skrekkfilm regissert av franske César Ducasse og Mathieu Péteul, med blant annet Morten Rudå, Kyrre Haugen Sydness og Ida Elise Broch. 
Filmen hadde premiere på norsk kino 14. januar 2011. Filmen ble sett av 1 824 tilskuere da den gikk på kino.


== Priser og nominasjoner ==
Mørke sjeler har gvært vist på flere internasjonale sjangerfestivaler, og var blant de nominerte til «beste film» i 2011 under Brussel International Fantastic Films Festival og under 44th Sitges International Fantastic Films Festival. Samtidig mottok Mørke sjeler flere priser, blant annet publikumprisen under Manhattan Film Festival i New York, «Beste film» under Rhode Island International Film Festival, «Beste mannlige hovedrolle» under Melbourne International Film Festival i Australia, og beste regi under både SP Terror og Cine Fantasy i São Paulo, Brasil.
Filmen ble dermed solgt til flere land, blant annet Japan, USA, Frankrike og Tyskland.


== Skuespillere ==
Morten Rudå: Morten Ravn
Johanna Gustavsson: Johanna Ravn
Kyrre Haugen Sydness: Richard Askestad
Ida Elise Broch: Maria
Jan Hårstad: Dr. Hansen
Karl Sundby: Offshore Dykker
Henrik Scheele: Politisjef
Marianne Rødje: Wendy
Gustav-Adolf Hegh: Gammel mann
Kristian Holter: Driller


== Synopsis ==
Johanna blir overfalt og tilsynelatende drept på en joggetur i skogen, men samtidig som hennes far får telefon fra politiet med dødsbudskapet, kommer Johanna gående inn døren til deres hjem. Den en gang så livlige tenåringsjenta er nå forandret til en desorientert, blek og apatisk skygge av seg selv.
Samtidig dukker det opp rapporter om lignende overfall rundt omkring i byen. Myndighetene står maktesløse i jakten på overfallsmannen som har fått økenavnet «hjernesugeren», og Johannas far bestemmer seg for å starte sin egen etterforskning. Han legger ut på en mørk og angstfylt jakt fylt med konspirasjoner, tapte minner og zombie-lignende symptomer, i et håp om å finne sannheten bak den bisarre verden han har avdekket.


== Anmeldelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mørke sjeler på Internet Movie Database 
(no) Mørke sjeler i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Mørke sjeler hos Filmfront 
(fr) Mørke sjeler på Allociné 
(nl) Mørke sjeler på MovieMeter 
(en) Mørke sjeler på AllMovie 
(en) Mørke sjeler på Rotten Tomatoes 
Mørke sjeler hos Filmweb
Arkeologiåret 1605

Arkeologiåret 1605 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1605.


== Fødsler ==
12. september – William Dugdale, engelsk antikvar, herold og historiker (død 1686)
19. oktober – Thomas Browne, engelsk forfatter som blant annet skrev Hydriotaphia, Urn Burial, or a Discourse of the Sepulchral Urns lately found in Norfolk (død 1682)


== Dødsfall ==
6. april – John Stow, engelsk historiker og antikvar (født ca. 1525)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1678

Arkeologiåret 1678 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1678.


== Utforskninger ==


== Utgravninger ==


== Funn ==


== Publiseringer ==


== Andre hendelser ==
Ashmolean museum, verdens første universitetsmuseum, påbegynnes.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Ca. 21. november – Robert Thoroton, engelsk antikvar (født 1623)
Alberik II av Spoleto

Alberik II (født 912, død 31. august 954) var hersker av Roma fra 932 til 954 etter å ha avsatt sin mor og sin stefar, og plassert paven, sin egen halvbror, i fengsel.


== Liv og virke ==
Alberik var sønn av Alberik I av Spoleto og Marozia. Gjennom sin far var han greve av Tusculum og arvet hertugdømmet Spoleto da faren døde mens han fortsatt var barn. Etter farens død giftet moren Marozia seg på nytt med Hugo, som var konge av Italia. Ved morens bryllup havnet Alberik og hans nye stefar Hugo i en voldsom krangel etter at Hugo hadde slått til Alberik for at han hadde vært klosset. Rasende over dette og kanskje motivert over ryktene om at Hugo hadde til hensikt å få ham blindet forlot han festlighetene.I desember 932 fikk Alberik II til opptøyer i Roma på grunn av den behandlingen som hans stefar hadde latt ham gjennomgå. Hugo flyktet til Lombardia og Alberik lot fengsle så vel sin mor Marozia som hennes sønn, pave Johannes XI, som var Alberiks halvbror. Selv tok han kontroll over byen og tittelen «fyrste og alle romeres senator». Alberik styrte deretter Roma med både kraft og klokskap fram til sin død i 954, slo tilbake gjentatte angrep fra kong Hugo, og behersket og kontrollerte også pavemakten helt og holdent.I 936 giftet han seg med sin stesøster Alda, datter av kong Hugo av Italia, og han fikk en sønn med henne, Ottaviano. På sitt dødsleie fikk han nominert sin sønn som den neste pave ved å tilkalle Romas adel og få dem til sverge på å velge hans sønn Ottaviano til pave. Hensikten var blant annet å forene den åndelige og verdslige makten i Roma. Sønnen skulle således også arve Alberiks verdslige makt. Dette skjedde også i år 955 da Ottaviano ble pave under navnet Johannes XII.


== Litteratur ==
Bautz, Friedrich Wilhelm (1975): «Alberich II» i: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm, ss. 78.
Moyo Mmoja Trust

Moyo Mmoja Trust er en tanzaniansk ideell organisasjon, opprettet i år 2000. I samarbeid med norske Tano trust utvikler og drifter Moyo Mmoja utviklingsprogrammer med fokus på utsatte kvinner med forsørgeransvar og forlatte og andre særdeles vanskeligstilte barn og unge i kystlandsbyen Bagamoyo 75 km nord for Dar-es-Salaam i Tanzania. Programmene innebærer omsorgsfulle familiehjem for helt forlatte barn, små rentefrie lån og oppfølging til utsatte kvinner med forsørgeransvar, og et skole- og yrkesopplæringsprogram for vanskeligstilte unge kvinner.
Moyo Mmoja driver i den rolige kystlandsbyen Bagamoyo Moyo Mmoja Guesthouse til inntekt for sitt arbeid. Gjestehuset skaper inntekter for organisasjonen – og er et populært sted for tilreisende fra Europa og Nord-Amerika som oppholder seg i Bagamoyo i lengre perioder.


== Moyo Mmoja Guesthouse ==
Moyo Mmoja Guesthouse er et gjestehus i kystlandsbyen Bagamoyo i Tanzania som drives til inntekt for Moyo Mmoja Trusts programmer for vanskeligstilte kvinner, barn og unge.
Gjestehuset er særlig populært blant unge tilreisende fra Europa og Nord-Amerika, men har også gjester fra Øst-Afrika – og land som Israel og Japan.
Hoveddelen av de tilreisende bor gjerne på gjestehuset i lengre tid, fra 2-3 uker til flere måneder om gangen – og mange gjør feltarbeid for sine studier eller deltar som frivillige i lokale organisasjoner og skoler og lignende. Andre tilreisende har ikke annet fore enn for noen uker eller måneder oppleve livet og ta pulsen på en østafrikansk småby.
Bagamoyo ligger langs kysten 75 km nord for Dar-es-Salaam.
Moyo Mmoja Trust sitt arbeid drives i samarbeid med den norske stiftelsen Tano trust.


== Eksterne lenker ==
Moyo Mmoja Trust
Moyo Mmoja Guesthouse
Tano Trust
Arkeologiåret 1640

Arkeologiåret 1640 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1640.


== Fødsler ==
13. desember - Robert Plot, engelsk naturvitenskapsmann, kjemiker, kurator og første leder for Ashmolean Museum (død 1696)


== Dødsfall ==
Oktober – William Howard, engelsk adelsmann og antikvar (født 1563)
Tristram Risdon, engelsk antikvar og topograf (født ca. 1580)
Richard Rowlands, nederlandsk-engelsk antikvar (født ca. 1550)


== Referanser ==
Nedtur

Nedtur er en norsk spillefilm fra 1980, regissert av Hans Lindgren. Filmen handler om en musiker og hans venners liv. De sliter med både forhold og ekteskap, og tar ofte en fest sammen. Det blir en nedtur.


== Handling ==
Nils (Nils Sletta) er en selvopptatt ung jazzmusiker som uttrykker seg gjennom musikken. Christian (Helge Jordal) er Nils` venn og jobber som fotograf i et ukeblad. For å tjene ekstra penger tar han også nakenbilder. Christian sliter i ekteskapet sitt med Kari (Frøydis Armand). Nils og Christian tar gjerne en fest sammen og drikker mye. En dag møter Nils rusavhengige Elin (Sigrid Huun) og de to blir kjærester. Men det blir et vanskelig forhold og de krangler mye. Når Nils en dag reiser ut på turne, gjør han det slutt med Elin. Hun bryter sammen og begynner med bruk av ulovlige rusmidler igjen. Christian på sin side blir kastet ut hjemmefra og det går opp for ham hva slags liv han har ført. Det ender med at han får et nervesammenbrudd.


== Mottakelse ==
Aftenposten ga filmen terningkast 3, mens VG ga terningkast 4.


== I rollene ==
Nils Sletta – Nils, musiker
Sigrid Huun – Elin
Helge Jordal – Christian
Frøydis Armand – Kari
Per Blom – Ung rusavhengig mann
Anne Marie Ottersen – Jente i studio
Kerry-Lou Baylis – Pornomodell
Arne Berg – Den tykke
Øivind Blunck – Middelaldrende
Sverre Gran – Mann fra inkasso
Per Hagerup – Full mann
Sverre Horge – Uteligger
Anne Marit Jacobsen – Jente i studio #2
Eyolf Soot Kløvig – Journalist
Lars Andreas Larssen – Redaktør
Unni Løwe – Kim
William Nyrén – Åge
Gunhild Pedersen – Ukjent jente
Christin Smit – Sekretær
Egil Storeide – Journalist
Kari Torbjørnsen – Fotomodell


== Eksterne lenker ==
(en) Nedtur på Internet Movie Database 
(no) Nedtur i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Nedtur hos Filmfront 
(sv) Nedtur i Svensk Filmdatabas 
(en) Nedtur på AllMovie 
Nedtur hos Filmweb
Lies Inc.

Lies Inc. er en norsk science fiction film med blant andre Daniel Karlsson, Ida Marie Bakkerud, Ole-Jørgen Nilsen og Jan Hårstad i rollene. Filmen hadde premiere på norsk kino 30. juli 2004.


== Skuespillere ==
Ida Marie Bakkerud: Isan Epel
Daniel Karlsson: Phil Comb
Ole-Jørgen Nilsen: Velgjører
Jan Hårstad: Von Schilmann
Morten Rudå: Narkoboss
Henrik Scheele: Einem
Frank Ole Sætrang: Tom
Linda Margrethe Lilleøen: Linda Comb
Marius Snekkevaag: Barris
Einar Schwenke: Motstandsmann


== Eksterne lenker ==
(en) Lies Inc. på Internet Movie Database 
(no) Lies Inc. i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Lies Inc. hos Filmfront 
(sv) Lies Inc. i Svensk Filmdatabas 
(nl) Lies Inc. på MovieMeter 
(en) Lies Inc. på Rotten Tomatoes
Plassen (kulturhus)

Plassen er et kulturhus på Gørvellplassen i Molde. Huset er et samarbeidsprosjekt mellom Moldejazz, Teatret Vårt, Bjørnsonfestivalen, Molde bibliotek og Møre og Romsdal kunstsenter. Det sto ferdig i 2012 og ble offisielt åpnet 14. juli samme år. Huset er tegnet av det danske arkitektfirmaet 3XN.
Den største salen (Teatret Vårt) har 207 faste sitteplasser i amfi. Salen kan enkelt bygges om til over 300 sitteplasser. En mindre sal (Storyville) har en kapasitet på opp til rundt 170 sitteplasser. I tillegg brukes både kaféen (Kafé Kurt) og andre arealer, blant annet det store takområdet og trappa øst for Plassen, til ulike arrangement.
Prosjektet har vært kjent i media under betegnelser som «jazz- og teaterhuset» og «teaterjazzhuset». 10. mars 2011 ble det offentliggjort at huset skal hete Plassen. Navnet har vakt reaksjoner: Sylfest Lomheim er blant de som har uttalt seg negativt om navnevalget. Huset kostet 195 millioner kroner i 2010-priser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Plassen kulturhus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eurotreff 6

Eurotreff 6 er et musikkalbum med Four Jets, utgitt i 1975.


== Sporliste ==
«Let Me Be the One» (Paul Curtis)
«Mandy» (Scott English/Richard Kerr)
«Bare de som ser» (Gunnar Jørstad)
«Bye, Bye Baby» (Bob Crewe/Bob Gaudio)
«Bang en boomerang» - Bang-A-Boomerang (Benny Andersson/Stig Anderson/Björn Ulvaeus)
«Shame, Shame, Shame» (Sylvia Robinson)
«Spør du meg – spør jeg deg» (Christian Arnold/David Martin/Geoff Morrow/Gunnar Jørstad)
«Ding-a-dong» (Dick Bakker/Will Luikinga/Eddy Ouwens)
«If» (David Gates)
«Era» (Andrea Lo Vecchio/Shel Shapiro)
«Philadelphia Freedom» (Elton John/Bernie Taupin)
«Munnspill Groove»


== Medvirkende ==


=== Four Jets ===
Liv Mylius - sang
Tor Brovold - sang, munnspill
Geir Johansen - gitar, congas, sang
Jens Petter Søreng - gitarer, sang
Per Arnt Tødaas - orgel, piano, synth, mellotron, sang
Arnt Pettersen - bass
Kai Biermann - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Bjørn Nessjø - produsent
Rune Nordal - produsent, tekniker
Gunnar Jørstad - tekstforfatter


== Eksterne lenker ==
Eurotreff 6
James Clapper

James Robert Clapper (født 14. mars 1941) er en pensjonert general fra United States Air Force. Han ble i august 2010 innsatt som USAs nasjonale etterretningsdirektør, etter å ha blitt nominert av president Barack Obama. Clapper tilhører ikke noe politisk parti. I november 2016 ga Clapper beskjed om at han ville gå av sammen med resten av regjeringen den 20. januar 2017, da Donald Trump ble tatt i ed som president. 
Harald V utnevnte i 2013 Clapper til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for «fortjenstfullt virke for fremme av norsk-amerikansk forsvarssamarbeid».


== Referanser ==
Eurotreff

Eurotreff er et musikkalbum med Four Jets, utgitt i 1972.


== Sporliste ==
«Jeg og du og vi to og mange flere» (Trad./Yngvar Numme)
«Clair» (Gilbert O'Sullivan)
«Jingle-Jangle» (Andy Kim/Jeff Barry)
«Loop Di Love» (Dieter Dierks/Michael Schepior)
«Jeg fant min frihet» - I Found My Freedom (Del Spence/Tony Ritchie/Arve Sigvaldsen/Gunnar Jørstad)
«Hallelujah Freedom» (Junior Campbell)
«Godfather» (Nino Rota)
«Hello-A» (Hans van Hemert/Gunnar Jørstad)
«Donna» (Kevin Godley/Lol Creme)
«Burning Love» (Dennis Linde)
«You're a Lady» (Peter Skellern)
«I Don't Know How to Love Him» (Andrew Lloyd Webber/Tim Rice/Stephen Schwartz)
«Herlige søndag» (Daniel Boone/Edgar Skjønhals)


== Medvirkende ==


=== Four Jets ===
Liv Mylius - sang, bjeller
Tor Brovold - sang, munnspill, fele, dyrelyder, tekniker
Kjell Solem - sang
Jens Petter Søreng - gitarer, banjo, mandolin, sang, dyrelyder
Per Arnt Tødaas - orgel, piano, synth
Arnt Pettersen - bass
Kai Biermann - trommer, congas


=== Øvrige medvirkende ===
Leif Hemmingsen - produsent
Tellef E. Nygård - perkusjon (Balje)
Bjørg Engh - albumnotater
Euro Trykk A/S - layout