jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjell Vidars spiller Gluntan

Kjell Vidars spiller Gluntan er et musikkalbum med Kjell Vidars, utgitt i 1973. Dette er bandets sin første plateutgivelse. Albumet består av Gluntan-coverlåter.


== Sporliste ==
«Alle behøver en venn i blant» (Bengt Sundström/Fredrik Friis)
«En gang skal jeg dra til Kansas City» - The Kansas City Song (Buck Owens/Red Simpson/Fredrik Friis)
«Henne» - When Julie Comes Around (Lee Pockriss/Paul Vance/Fredrik Friis)
«Vi vil gi» - Jag vill ge (Bengt Sundström/Fredrik Friis)
«Husker du» - Years May Come, Years May Go (André Popp/Kjell)
«Tårer, små tårer» - Teardrop on Teardrop (Johnny Murray/Peter Callander/Gluntan)
«Et smil og noen ord» - Un Rayo de Sol (Daniel Vangarde/O. Jonnan)
«Om jeg kunne skrive en vise» - I Still Believe In Tomorrow (Marty Wilde/Ronnie Scott/Gluntan)
«Schwabadaba ding ding» (Daniel Vangarde/Jean Klüger/O. Jonnan)
«La oss leve for hverandre» (Bengt Sundström/Fredrik Friis)
«Kvinnen i mitt liv» - A Woman's Way (Smokey Roberds/Fredrik Friis)
«Det går alltid et tog» - L'amour en wagon-lit (Olivier Despax/Jon Anders Helseth)
«Det kommer dager» - I nöden prövas vännen (Johnny Carlsson/Fredrik Friis)
«Langs hver en vei» - I'm a Lonesome Fugitive (Liz Anderson/Casey Anderson/Gluntan)
«Å Karin» (Neil Sedaka/Fredrik Friis)
«Ta et tog til Trondhjem» - Come on Home and Sing the Blues to Daddy (Ray Corbin/O. Jonnan)
«Om du vil ha meg» (Klaus Munro/Ralf Arnie/Fredrik Friis)
«Intet kommer i en lukket hånd» (Per Gunnar Hansen)


== Medvirkende ==


=== Kjell Vidars ===
Kjell Bjørklund - sang
Ole Vidar Lien - sang, bass
Arne Støen - orgel, trekkspill, piano
Øystein Hvalby - trommer
Øivind Lysenstøen - sang, gitarer


=== Øvrige ===
Leif Hemmingsen - produsent
Rune Nordal - tekniker


== Eksterne lenker ==
Kjell Vidars spiller Gluntan
Kjell Vidars 6 … på svenska

Kjell Vidars 6 ... på svenska er et musikkalbum med Kjell Vidars, utgitt i 1977.


== Sporliste ==
«Du bara lovar och lovar» (Rune Wallebom/Benny Borg)
«En sommardag (en enda gång)» (Rune Wallebom)
«En pappas pojke» (Benny Borg)
«Så ska' det va'» (Benny Borg)
«Cadillac» (Kim Brown/Denys Gibson/Graham Johnson/Ian Mallett/Vince Taylor)
«Den lyckligaste killen» (Benny Borg)
«En, två, tre» (Benny Borg)
«Livet går vidare» (Benny Borg)
«Den kärlek du ger mig idag» (Benny Borg)
«Arvet» (Per Gunnar Jensen/Gert Lengstrand)
«Jag ång, ång, ång, ång, ångrar mej» (Rune Wallebom)
«Tenk att få forna dar tillbaka» (Benny Borg)
«Spel och kärlek» (Benny Borg)


== Medvirkende ==


=== Kjell Vidars ===
Kjell Bjørklund - sang, akustisk gitar
Ole Vidar Lien - sang, el. bass
Arne Støen - orgel, trekkspill
Øivind Lysenstøen - gitar
Øystein Hvalby - trommer


=== Øvrige ===
Leif Hemmingsen - produsent
Alf Pilnäs - tekniker
Svein Boye Andersen - fotograf
Terje Engh - baksidefoto
Euro Trykk AS - trykk og layout


== Eksterne lenker ==
Kjell Vidars 6 … på svenska
Gösta Gärdin

Gösta Gärdin (født 28. mai 1923, død 12. desember 2015) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Gärdin vant en olympisk bronsemedalje i moderne femkamp under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass bak sin landsmann William Grut og George Moore fra USA.


== OL-medaljer ==
 1948  London - Bronse i moderne femkamp  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gösta Gärdin – Olympedia 
(en) Gösta Gärdin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Gösta Gärdin – Sveriges olympiske komité
Norbert Kalucza

Norbert Kalucza (født 4. desember 1986 i Mátészalka) er en ungarsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Kalucza har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Ungarn under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av McWilliams Arroyo fra Puerto Rico i vektklassen fluevekt. Han er født døv, og kom til OL mot alle odds.


== Eksterne lenker ==
(en) Norbert Kalucza – Olympedia 
(en) Norbert Kalucza – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kjell Vidars 9

Kjell Vidars 9 er et musikkalbum med Kjell Vidars, utgitt i 1979.


== Sporliste ==
«Jeg har ingenting å tape» – Jag har inget att förlora (Peter Ekberg/Monica Forsberg/Kjell Bjørklund)
«50-åra lever igjen» – Femtiotalet lever igen (Lasse Holm/Kjell Bjørklund)
«Ave Maria» (Hugo Gyldmark/Otto Nielsen)
«Hvilken side sto du på» – What a Difference a Day Makes (Maria Grever/Stanley Adams/Gunnar Jørstad)
«Selv en hvit løgn er løgn» – Head Over Heels In Love (Chris Norman/Pete Spencer/Gunnar Jørstad)
«La det bli meg» – Let It Be Me (Pierre Delanoë/Gilbert Bécaud/Gunnar Jørstad)
«La oss glemme alle sorger» (Benny Borg)
«Slutt med boogie woogie» – Don't Boogie Woogie (Layng Martine Jr./Kjell Bjørklund)
«Plukk en rose i din have» (Benny Borg)
«Maria Isabell» – Maria Isabel (José Moreno Hurtado/Steinar Fjeld)
«I Saw Her Standing There» (John Lennon/Paul McCartney)
«Hvis jeg sa jeg hadde noe å gi deg» – If I Said You Had a Beautiful Body Would You Hold It Against Me (The Bellamy Brothers/Philip Kruse)
«Man må ha sans» (Even Stevens/Andreas Diesen)
«Det er mitt liv» – This Is My Life (Kim Larsen/Philip Kruse)


== Medvirkende ==


=== Kjell Vidars ===
Kjell Bjørklund - sang, akustisk gitar
Ole Vidar Lien - sang, melodica, el. bass
Arne Støen - orgel, piano, synthesizer, trekkspill
Øivind Lysenstøen - gitar
Jan Tore Iversen - trommer


=== Øvrige ===
Anita Skorgan - kor
George Keller - kordirigent
Leif Hemmingsen - produsent
Christian Wille - tekniker
Terje Engh - fotograf
Huset Grafisk Atelier - coverdesign
Khalid Saeed Yafai

Khalid Saeed Yafai (født 11. juni 1989 i Birmingham) er en britisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. . Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Andry Laffita fra Cuba i vektklassen fluevekt. Han har i tillegg et sølv fra EM 2010 i Moskva.


== Eksterne lenker ==
(en) Khalid Saeed Yafai – Olympics.com 
(en) Khalid Saeed Yafai – Olympic.org 
(en) Khalid Saeed Yafai – Olympedia 
(en) Khalid Saeed Yafai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Khalid Saeed Yafai – Storbritannias olympiske komité 
(en) Khalid Saeed Yafai – BoxRec
Trimont

Trimont er en by i Martin County, i det sørlige Minnesota, USA. Byen hadde 754 innbyggere ved folketellingen i 2000.
Trimont ligger mellom Sherburn og St. James på Minnesota State Highway 4. 
Interstate 90 passerer i nærheten. Trimont var opprinnelig to byer, Triumph og Monterey, som ble forenet etter en folkeavstemning i 1959; det nye navnet ble dannet av første ledd i de eksisterende byenes navn. Byen har som følge av sammenslåingen to hovedgater, med en halv-mile imellom. I 1988 inngikk byen et skolesamarbeid med nabobyene Sherborn og Welcome om Martin County West School District. Skolen i Trimont tilbyr nå førskole og Junior High (5.-8. trinn).


== Statistikk ==
Ifølge United States Census Bureau har byen et areal på 2.0 km².
Ved folketellingen i 2000 var det 754 innbyggere, fordelt på 322 husholdninger. Befolkningen var 98% hvite, 0,53% afroamerikanere, 0,27% indianere; 0,13% asiater og 0,4% latinere.
Mirat Sarsembajev

Mirat Sarsembajev (født 13. juli 1986) er en kasakhstansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Sarsembajev fikk sin olympiske debut da han representerte Kasakhstan under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Navn fra Land i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2005 i Mianyang, Kina der han tok bronsen. Han har også et gull fra Asialekene i 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Mirat Sarsembajev – Olympedia 
(en) Mirat Sarsembajev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mirat Sarsembajev – BoxRec
Tulashboy Doniyorov

Tulashboy Doniyorov (født 30. mars 1981) er en usbekisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Serdambas har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Usbekistan under Sommer-OL 2004 der han ble slått ut i kvartfinalen. Han representere også Usbekistan under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Georgy Balakshin fra Russland i vektklassen fluevekt. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA ble slått ut av Rau'shee Warren fra USA.


== Eksterne lenker ==
(en) Tulashboy Doniyorov – Olympedia 
(en) Tulashboy Doniyorov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Enoch Powell

John Enoch Powell (født 16. juni 1912 i Stechford ved Birmingham i England, død 8. februar 1998 i London) var en britisk politiker, lingvist, skribent, akademiker, soldat og poet.
Han var representant for det konservative partiet i Det britiske parlamentet mellom 1950 og februar 1974 og representant for Ulster Unionist Party mellom oktober 1974 og 1987. Han var kontroversiell i det meste av sin karriere. Han hadde sterke synspunkter på innvandring, nasjonal identitet, pengepolitikk og EU. Han ble avskjediget fra skyggeregjeringen i 1968 etter sin kontroversielle og beryktede «Elver av blod»-tale som var en protest mot masseinnvandring fra Samveldelandene til Storbritannia.
Powell var ridder av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Enoch Powell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Enoch Powell hos Hansards parlamentsdebatter
Nuria Fernández

Nuria Fernández Domínguez  (født 16. august 1979 i Luzern i Sveits) er en spansk mellomdistanseløper, som spesialiserer seg på 1500 meter. Hun innehar den spanske rekorden på både engelsk mil og 1500 meter innendørs. 


== Karriere ==
Fernández har deltatt i flere VM i friidrett, det første i 1999, med flere top 10 plasseringer. I 2001 kom hun på syvendeplass i innendørs-VM i Lisboa og 12.-plass i utendørs-VM. Året etter ble det åttendeplass i EM i München, og i VM 2004 ble hun slått ut i semifinalen. 
Hennes første internasjonale medalje kom under Middelhavslekene i 2005 på hjemmebane i Spania, der hun fikk sølv på 1500 meter. Året etter ble hun slått ut i semifinalen i både innendørs-VM i Moskva og EM i Göteborg. 
Etter bronse for lag under EM i terrengløp i 2009 og sølv under EM for lag samme år fulgte hun opp med to internasjonale gullmedaljer i 2010. Først vant hun 1500 meter under det ibero-amerikanske mesterskapet i friidrett i San Fernando i Spania, deretter ble hun europamester på samme distanse under EM i Barcelona med ny personlig rekord på 4.00,20. 


== Eksterne lenker ==
(en) Nuria Fernández – Olympics.com 
(en) Nuria Fernández – Olympic.org 
(en) Nuria Fernández – Olympedia 
(en) Nuria Fernández – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nuria Fernández – World Athletics 
(en) Nuria Fernández – Diamond League 
(en) Nuria Fernández – Track and Field Statistics 
European Athletics - Nuria Fernández
Jan Ove Ulstein

Jan Ove Ulstein (født 26. februar 1944 i Ulsteinvik) er en norsk teolog, forfatter, salmedikter og poet. Han har skrevet en rekke bøker og diktsamlinger i sjangre fra barnebøker til romaner og dikt.
Ulstein har oversatt fem salmer som er med i Salmer 1997, og i Norsk salmebok 2013 har han med en egenskrevet tekst og tre oversettelser. 
Jan Ove Ulstein har jobbet som forskningsassistent på Menighetsfakultetet og førsteamanuensis ved Høgskulen i Volda, og han har vært redaktør for Tidsskrift for Kirke, Religion og Samfunn. 


== Bibliografi ==
Slag på berget, lyrikk, Noregs Boklag (1975)
Krig og militærnekting Essays, Aschehoug (1976)
Boholmen, lyrikk, Luther (1979)
Lys i brilleglass, lyrikk, Luther (1980)
Tornebusker, lyrikk, Luther (1981)
Morgonsola står i gardina, lyrikk for barn og ungdom, Luther (1982)
Vandring i vatn, lyrikk, Luther (1985)
Å leve på eit oppbrot (medf), dramatikk (1986)
Kveitekornvalsen (medf), dramatikk (1988)
Spirituale, lyrikk (1989)
Å gå her i demring og gry (medf). kantate, dramatikk (1990)
Ta harpa di, stem strengene (medf), dramatikk (1993)
Lågsong, lyrikk, Samlaget (1993)
Dei reine av hjarta skal blø. Pilgrimsvandring (medf), dramatikk (1994)
Dei fire vindane pluggar ditt telt, lyrikk, Samlaget (1995)
Grønskrinet, lyrikk for barn og ungdom, Damm (1997)
Satyr i katedralen, roman, Samlaget (1997)
Ropet i halsen, ord på tunga, lyrikk, Samlaget (1999)
Nåde deg, sa Espen, lyrikk for barn og ungdom, Damm (1999)
Med lys er skipet lasta, barnebok, Eide (2001)
Hekseri, ropte Espen, barnebok, Damm (2002)
Vaktkatten, barnebok, Damm (2003)
Frå skuggane, lyrikk, Wigestrand Forlag (2007)
Reise gjennom sju vatn, lyrikk, Ura forlag (2008)
Kra, kra, kra ..., billedbok, Ura forlag (2009)
I eitt no, lyrikk, Ura forlag (2010)
Rasmus leikar med elden, ungdomsbok, Ura forlag (2013)
«Høyr kor kyrkjeklokka lokkar» sangspill ((2014)
Bibeldikt, (redaktør), Verbum (2014)
(det er her det flør) Dikt frå strandkanten, lyrikk, Ura forlag (2014)
Overlys underlys, lyrikk, Bokvennen (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Ove Ulstein i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jan Ove Ulstein i BIBSYS
Side hos Høgskulen i Volda
Profil hos Norsk forfattersentrum med bibliografi
Henrik Skadelår

Henrik Skadelår (eller Henrik den halte, Skatelår), født 1090, død 4. juni 1134 i slaget ved Fodevig, var sønn av Svend Tronkræver, sønnesønn av Svend Estridsen. 


== Biografi ==
Etter mordet på fetteren Knud Lavard i 1131, ble Henrik Skadelår nevnt som en mulig fremtidig konge i Danmark. Farbroren kong Niels overlevde Henrik med to uker. 


== Ekteskap ==
Henrik var gift med Ingerid Ragnvaldsdatter, prinsesse av Gøtaland, og fikk derigjennom betydelige gods i Sverige. Ekteskapet var ulykkelig, og Ingerid forsøkte å stikke av fra mannen sin iført gutteklær. Hun ble dessverre gjenkjent og bragt tilbake. 
Ved mannens død forlot hun Danmark og falt for Harald Gille, den kommende konge av Norge. Etter dette hadde Ingerid flere ekteskap i makteliten i Norge, og ble mor (og stammor) til de neste generasjoners kongsemner og bisper. 


== Sønner ==
Henrik Skadelår fikk minst fem sønner: 

Magnus Henriksson, død 1161. Konge af Sverige 1160–1161. Magnus var gift med sin halvsøster Birgitta, (datter av Harald Gille og Ingerid Ragnvaldsdatter).
Ragvald Henriksson, død 1161.
Knud Henriksen, født 1120, død 12. mars 1162.
Buris Henriksen (1130 – 1167), jarl av Jylland, gift med Luitgard av Stade, (datter av Rudolf 1. af Stade og Richardis). Etter Luitgards død i 1152 ble Boris ifølge folkevisen om Prins Buris og Liden Kirsten forelsket i sin grandkusine Kirsten, som var søster til Valdemar den store.
Johan Henriksson, død 1161.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort nevnt i SNLs artikkel om Ingerid Ragnvaldsdatter
Henrik og Slaget ved Fodevig – Danmarkshistorien
Christen Dalsgaard

Christen Dalsgaard (født 30. oktober 1824 på Krabbesholm i Skive, død 11. februar 1907 i Sorø) var en dansk kunstmaler.
Allerede som svært ung viste Dalsgaard at han hadde kunstneriske talenter. Opprinnelig var han utdannet håndverksmaler, men ble i 1841 tatt opp på Kunstakademiet hvor han var elev av blant annet C.W. Eckersberg. I tillegg mottok han privatundervisning av Martinus Rørbye. 
Dalsgaard lot seg inspirere av kunsthistorikeren Niels Laurits Høyens nasjonalromantiske idéer og oppfordringen om å male bilder av vanlige mennesker og Dalsgaard skildret det folkelige livet på landet.
Han hadde sin første utstilling på Charlottenborg i 1847, men gjennombruddet kom i 1856 med maleriet «Mormoner på besøg hos en tømrer på landet». 
I 1878 stilte han ut ved Verdensutstillingen i Paris. 
Hans verker er utstilt ved Statens Museum for Kunst, Skive kunstmuseum og Den Kongelige Kobberstiksamling. Hans store samling av folkedrakter er utstilt på Nationalmuseet.
Sammen med ektefellen bosatte han seg på Frederiksberg. Til deres omgangskrets hørte bl.a. Høyen, Constantin Hansen, Wilhelm Marstrand, P.C. Skovgaard, Vilhelm Kyhn, Godtfred Rump, Frederik Vermehren og Julius Exner.
Fra 1862 til 1892 underviste han i tegning ved Sorø Akademi. Her var han inntil han i 1892 ble utnevnt til professor ved Kunstakademiet. I den senere del av sin karriere, ble Dalsgaard sterkt opptatt av å male religiøse motiver.Andre markante verk:

«Landskab fra Limfjorden» (1846)
«Bondedreng fra Salling med vadsæk» (1847)
«En læsende pige fra Salling» (1851),
«Snedkeren bringer kisten til det døde barn» (1857),
«Blicher på heden i samtale med tatere» (1866)
«To kvinder aflægger besøg hos landsbykunstneren» (1873).


== Utmerkelser ==
De neuhausenske priser i 1859 og 1861
Thorvaldsenmedaljen i 1861.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Christen Dalsgaard på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Fredrik Schreiner

Fredrik Elster Schreiner (født 1905, død 1988) var en norsk offentlig tjenestemann.
Schreiner ble født i Drøbak, og flyttet til Kristiania da han var ti år gammel. Han studerte jus og gikk ut med cand.jur.-grad i 1928. I ungdommen var han medlem av den revolusjonære gruppen Mot Dag.Han ble ansatt i Trygdeetaten i 1934, og jobbet der i et år før han gikk over til Justisdepartementet og i administrasjonen i Aker kommune. I 1948 ble han ansatt som kommunikasjonsrådmann i Oslo kommune, en jobb han hadde fram til 1973. Han var også involvert i det norske utviklingsprosjektet i Kerala, det første norske utviklingsprosjektet. I 1984 gav han ut boken Oslo Gassverk 1848–1978.I Salmer 1997 er det med to salmer han har oversatt til norsk.
Han fikk sønnen Per Schreiner, en kjent økonom og offentlig tjenestemann. Selv var han sønn av  Kristian og Alette Schreiner og bror til Johan Schreiner. Fredrik Schreiner døde i 1988.


== Referanser ==
X-rated

X-rated er en amerikansk betegnelse for å gradere spillefilmer etter innholdet for bestemte aldersgrupper. X-rated er den strengeste graderingen og betyr kun for voksne. I Norge var det et annet graderingssystem som lignet: Filmsensuren hvor alle filmer og videoer som skulle vises offentlig i Norge, måtte forhåndskontrolleres og godkjennes. Den norske betegnelsen for X-rated er «voksenfilm» og voksne defineres fra 16 år og oppover. I USA menes voksne fra 18 år og oppover.


== Kun for voksne ==
I USA betydde X-rated opprinnelig en film som hadde et innhold som ikke var egnet for mindreårige som ekstrem vold eller eksplisitt sex, og var således kun for voksne. Alle filmer må godkjennes av Motion Picture Association of America (MPAA), og deres system for å gradere filmer begynte den 1. november 1968. Ordningen er frivillig, og betegnelsen er ikke opphavsrettslig beskyttet, og et selskap som distribuerer film kan selv markere den som egnet kun for voksne om distributøren på forhånd vet at filmen har et innhold uegnet for barn. Fra slutten av 1960-tallet og fram til midten av 1980-tallet var det flere filmer som ble distribuert som X-rated, blant annet Midnight Cowboy, A Clockwork Orange, Fritz the Cat og Siste tango i Paris.


== Kun for pornografi ==
Ettersom betegnelsen X-rated ikke er beskyttet kan enhver sette den på sine filmer, inkludert pornografer, noe mange begynte å gjøre på 1970-tallet. Da pornografiske filmer begynte å bli populære og mer legalt tolerert plasserte pornografer X-rated på sine filmer for å framheve deres voksne vesen. En del begynte faktisk å benytte flere Xer etterhverandre, som XX, XXX, for å gi det inntrykk at deres filmer faktisk inneholdt mer grafisk seksuelt innhold enn en film med kun én enkelt X. I en del tilfeller kunne Xer bli gitt av anmeldere eller filmforskere, eksempelvis William Rotsler som skrev «XXX-graderingen betyr hardcore, XX-gradering er for simulert sex, og en X-greadering er for en forholdsvis cool film.» Ingenting mer en enkel X har noen gang blitt offisielt anerkjent av MPAA.
På grunn av den gjentatte og økende bruken av X-gradering av pornografer ble systemet med X i stor grad assosiert med pornografiske filmer og således ville en ikke-pornografisk film med en X-gradering få færre kinogjengere og færre som reklamerte for filmen. Dette førte til at et antall filmer ble utgitt uten gradering i det hele tatt, men med en advarsel om at filmen hadde et innhold for kun voksne. Som svar gikk MPAA til slutt med på i 1990 til en ny NC-17-gradering som ble opphavsrettslig beskyttet og kunne bare bli utstedt av MPAA selv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Medietilsynet: Filmsensur i andre land
Screen Online article about the X certificate, artikkel om X-sertifikatet
Explanation of X-ratings in the US, forklaring av X-graderingssystemet i USA
How «X-rated» Came to Mean «Porn» and the Death of Movies for Grown-ups, «Hvordan X-rated kom til å bety «porno» og Dødsstøtet for filmer for voksne», en kort historie av sosiale og juridiske krefter som drev voksent innhold ut av lovlige kinoer, ved filmregissør Tony Comstock
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 100 meter butterfly kvinner

Øvelsen 100 meter butterfly kvinner ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 12. og 13. august i Budapest, Ungarn.


== Finale ==


== Eksterne lenker ==
Finaleresultater
Det er ingen skam å snu

Det er ingen skam å snu, med undertittelen «En sports- og friluftsplate av Geilokameratene», er en moroplate innspilt av Rolv Wesenlund, Harald Heide-Steen jr. og Ole Paus i 1980. Platen ble utgitt på Ole Paus' eget plateselskap Zarepta.
Paus figurerer også på omslaget og er krediteres for tekst og musikk sammen med Heide-Steen og Wesenlund. Platen er produsert av Ole Paus. Trygve Thue er kreditert for lyd. Katalognummer er ZA33020. Platen figurerte to uker på VG sin albumliste i 1980 med 16.-plass som beste plassering.
Platen, som varer i underkant av 50 minutter, har to musikkspor og resten er sketsjer. Formatet er fiktivt radiomagasin. Sporet «For de minste» er en barnetimeparodi, se «Dodraugen».
Motiv og tema i sketsjene er sport, friluft og «feriering på høyfjellet», med Geilos Holms hotell som utgangspunkt og promille som ubestridelig undertekst. Ole Paus, Rolv Wesenlund og Harald Heide Steen jr. er på omslaget avbildet utenfor hotellet, og formodentlig er det her platen er spilt inn.  


== Innhold ==
Side 1
«Ukerevyen» 2:15
«Gulliga Irén» 2:00
«Vær og varsler» 2:30
«Fra idrettens verden» 3:02
«Sosietetsnytt» 6:45
«Åpent spark» 1:57 (Tittelen figurer kun på platemerket, på omslaget står ikke spor 6 oppført)
«For de minste» 3:20Side 2«To i baren» 3:17
«Distriktshumor» 4:51
«Trugen i våre hjerter» 4:17
«Når ulykken er ute» 2:13
«En veteran ser tilbake» 5:55
«Norske skispor krysser verden» 0:15
«Tre tusen i Norge ved to av dem» 4:18 (Tittelen som er trykket på platemerket er «Fem tusen i Norge ved to av dem»)
Juan Carlos Payano

Juan Carlos Payano (født 14. desember 1984) er en dominikansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen fluevekt. Payano har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Vincenzo Picardi fra Italia i vektklassen fluevekt. Han har også to sølvmedaljer fra de panamerikanske lekene i boksing.
Payano vant sølv i lettvekt under de Panamerikanske leker 2007 i Rio de Janeiro i Brasil. Han tapte i finalen til McWilliams Arroyo fra Puerto Rico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Carlos Payano – Olympedia 
(en) Juan Carlos Payano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juan Carlos Payano – BoxRec