jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leidnerflaske

Leidnerflaske eller Leiden-flaske er en elektrisk kondensator, som kan lades opp og bevare strøm. Oppfinnelsen ble gjort omtrent samtidig i Cammin (1745,  Den kleistske flaske) og så i Leiden (1746). Benjamin Franklin benyttet samme prinsippet i Franklins tavle (1751), som besto av tinnfolie på begge sider av en glassplate.
Den består av et glasskar som er belagt med stanniol (tinnfolie) utvendig og innvendig, men ikke heldekkende. Den indre folien lades ved å påføre spenning (likestrøm) på den utvendige.


== Beskrivelse ==
På 1700-tallet brukte man fortrinnsvis elektrifisermaskiner når man skulle fremstille elektrisitet til forskning og underholdning.
Den første oppfinner av leydnerflasken var den tyske juristen og fysikeren Ewald Georg von Kleist som i 1745 var kommet på ideen at man burde kunne oppbevare den fremstilte elektrisitet for eksempel ved å overføre den på flasker. Han bekledte det innvendige av en glassflaske med sølvfolie og forbant konstruksjonen med en elektrisermaskin. Da denne hadde virket i noen tid fjerner han flasken og fikk et kraftig støt. Elektrisiteten var blitt lagret i flasken.
I 1746 kom den hollandske legen, naturvitenskapsmannen og oppfinneren Petrus van Musschenbroek, som arbeidet ved universitetet i Leiden med samme tanker. Han konstruerte en lignende flaske. Det ble på grunnlag av hans beskrivelser av flasken at oppfinnelsen fikk sitt navn.
De første flaskene kunne være fylt med vann ut over metallfolien, idet man hadde en hypotese om at elektrisiteten var en slags væske som kunne oppløses i vann. De var utstyrt med metallfolie både innvendig og utvendig. De to foliene var ikke forbundet og utgjorde dermed de to platene i en kondensator med glasset som dielektrikum. Leydnerflasker ble gjerne utformet med en (eventuelt vinkelbøyd) metallstang på halsen, avsluttet med en metallkule. Med denne kulen kunne man overføre den ofte høyspente ladningen til isolatorer som for eksempel plarer av lakk. Ved å drysse harpikspulver på, ville pulveret sette seg der ladningen var overført.


== Kilder ==
Leydnerflaske i Salmonsens konversationsleksikon København 1923.


== Eksterne lenker ==
(en) Leyden jars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1. divisjon innebandy for menn

1. divisjon i innebandy for herrer er det nest øverste nivået i norsk innebandy. 1. divisjon består av seks regionale avdelinger.


== Avdelingene ==


=== Øst-Norge ===


=== Sørvest-Norge ===


=== Midt-Norge ===


=== Nord-Norge ===


== Eksterne lenker ==
Norges Innebandyforbund Arkivert 18. desember 2008 hos Wayback Machine.Mal:Innebandy i Norge nivå 2
1. divisjon innebandy for kvinner

1. divisjon i innebandy for kvinner er det nest øverste nivået i norsk innebandy. 1. divisjon består av tre regionale avdelinger.


== Lagene ==


=== Øst-Norge ===
Mal:1. divisjon innebandy for kvinner (Øst)


=== Midt-Norge ===
Mal:1. divisjon innebandy for kvinner (Midt)


=== Nord-Norge ===
Mal:1. divisjon innebandy for kvinner (Nord)


== Eksterne lenker ==
Norges Innebandyforbund Arkivert 18. desember 2008 hos Wayback Machine.Mal:Innebandy i Norge nivå 2 kvinner
Jevgenij Lagunov

Jevgenij Aleksandrovitsj Lagunov (russisk: Евгений Александрович Лагунов; Jevgenij Aleksandrovtij Lagunov) født 12. desember 1985 i Arkhangelsk) er en russisk svømmer innen først og fremst frisvømming. Han vant bronse ved europamesterskapet i kortbanesvømming 2005 i Trieste. Han konkurrerte også ved Sommer-OL 2004 i Athen. Ved Kortbane-EM i svømming 2010 i Eindhoven vant han sølvet på herrenes 100 meter fri med tiden 46,60.


== Eksterne lenker ==
(en) Jevgenij Lagunov – Olympedia 
(en) Jevgenij Lagunov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jevgenij Lagunov – swimrankings.net
Pål Farstad

Pål Farstad (født 1. april 1959) er en norsk politiker (V). Han var stortingsrepresentant for Møre og Romsdal fra 2013 til 2017, og var Venstres førstekandidat i Møre og Romsdal også ved stortingsvalget 2017, men ble da ikke gjenvalgt til Stortinget.Han kommer opprinnelig fra Ålesund, men er nå bosatt i Kristiansund.Frem til han ble innvalgt på Stortinget, var Farstad medlem i fylkestinget i Møre og Romsdal og satt i hovedutvalg for utdanning. Han var også nestleder i fylkestingets miljøutvalg. Han var også bystyremedlem i Kristiansund, hvor han satt som leder av Næringsutvalget.Til daglig har Pål Farstad arbeidet som bedriftsrådgiver i Triangel AS, med hele Møre og Romsdal som arbeidsområde. Han har tidligere vært daglig leder i Nordmøre Fiskebåt, Nordmøre Fiskarlag og vært leder for KOM Vekst; næringsforeningen for Kristiansund og omegn.


== Stortingskomiteer ==
2013–2017 medlem i Næringskomiteen
2013–2017 medlem i Valgkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Farstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Pål Farstad hos Stortinget 
(no) Pål Farstad hos Norsk senter for forskningsdata
Kastalia

Kastalia (gresk: Κασταλία) er i henhold til gresk mytologi en najadisk nymfe som Apollon forvandlet til en hellig vannkilde i Delfi ved foten av fjellet Parnassos i Sentral-Hellas, og som har navn etter henne: Den kastaliske kilde. Hennes vann ble sagt å være født enten ved aitoliske elven Akheloos fra Kifisos, som framsto først på fjellsiden av Parnassos som Kassotis, deretter sank ned i grunnen for å komme fram som kilden Kastalia ved setet av orakelet ved Delfi hvor også Apollon hadde sin helligdom. At det var to kilde kan muligens forklare navnet, kass-, fra kassuô, «å sy», at to vesener er sydd eller knyttet sammen.Hun inspirerte poeter, særlig fra romersk tid, som drakk hennes vann eller lyttet til hennes stille vann. Vannet ble også benyttet av prestinnene ved orakelet, og de som søkte orakelets råd var forpliktet å rengjøre seg ved kilden først. Apollon innviet Kastalia til musene  (Castaliae Musae). Hun ble ansett som en datter av elveguden Akheloos, som ga navn til Hellas' største elv. En myte vil ha det til at hun kastet seg i en brønn og druknet etter at Apollon begjærlig forfulgte henne (se myten om Dafne).Kastalia synes å være løselig forbundet med Dafnis, den profetiske nymfe ved det før-apollionske orakelet, de najadiske korykiai av de hellige korkykianske grotter ved fjellsiden av Parnassos, oppkalt etter nymfen Korykia. Disse najadiske nymfene var første på øya Keos, men flyktet til Parnassos i nærheten av Delfi etter å ha blitt fordrevet av en løve. Også Thyia, en annen nymfe som også ble elsket av Apollon, kan ha hatt en viss mytologisk tilknytning.


== Inspirasjon ==
Den tyske forfatteren Hermann Hesse har en omfattende henvisning til Kastalia i sitt hovedverk Das Glasperlenspiel fra 1943, norsk utgave som Glassperlespillet i 1970, og hvor handlingen foregår i det utopiske landet Kastalia.
I 1963 grunnla Timothy Leary og flere andre foreningen International Foundation for Internal Freedom (IFIF). Den fikk senere navnet Castalia Foundation og har hus på en stor landeiendom i Millbrook i den amerikanske delstaten New York. Det var på denne eiendommen at Leary foretok sine mange forsøk med det hallusinogene stoffet LSD.


== Referanser ==
Mikkel Mandt

Mikkel Mandt (født 17. januar 1822 i Eidsborg, død 17. desember 1882 samme sted) var en norsk landskaps- og portrettmaler fra Telemark, sønn av lensmann og stortingsrepresentant Petter Mikkelsen Mandt.
Han var i 1842 elev hos Johannes Flintoe i Christiania og våren 1843 hos Adolph Tidemand. Han restaurerte bl.a. altertavlen i Kviteseid kirke i 1842 og er husket for flere portretter av samtidige. Rundt 1842–43 gav han undervisning i tegning og maling i Skien og hadde bl.a. Henrik Ibsen som elev. Han var ved kunstakademiet i København i 1844 og trolig noen år fremover, og oppholdt seg senere i Düsseldorf, hvor Tidemand var lærer. På grunn av den dansk-tyske krig reiste han tilbake til Norge i 1848. Han etterfulgte faren som lensmann i Mo og Lårdal i Telemark i 1862.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==
Mortadella

Mortadella, eller mortadella di Bologna, er en italiensk pølse, som regel ca. 8–10 cm i diameter, iblant tilvirket med et rektangulært tverrsnitt. Mortadella inneholder kalvekjøtt, svinekjøtt, tunge og finskåret spekk. Den er krydret med myrte, laurbær og salt. Ofte er også innlagte grønnsaker tilsatt, for eksempel oliven eller soltørkede tomater.
Pølsen røkes først lett og kokes senere. Den serveres i tynne skiver, og smaken er mild. Anvendelsesområdene er mange, som pålegg på brød, i forretter (antipasto), eller som fylling i dobbelvektige schnitzeler.
Akeleye

Akeleye er en dansk-norsk slekt som stammer fra Knud Lillie af Arnøje, nevnt ca. 1400. Han var oldefar til Peder Knudsen til Skinnerup (i dag Ulriksholm), gift med Else (eller Sidsel) Valkendorf. Deres sønn Mikkel Pedersen Akeleye til Skinnerup (d. 1539) var borgermester i Odense i 1506. Han var farfar til Gabriel Knudsen Akeleye (d. 1608), landsdommer på Fyn, og oldefar til landsdommer i Halland Knut Gabrielsen Akeleye til Krengerup og lensmann på Værne Kloster og viseadmiral Sigvard Gabrielsen Akeleye til Krengerup og til Kambo (d. 1659).
Blant slektsmedlemmene finner man også Jens Christian Akeleye (1744–78), direktør i Asiatiske kompagnie, og Ingeborg Akeleye (1741–1800), som først var gift med Herman Løvenskiold til Fossum (1739–99) og deretter med den svenske spionen Carl Manderfelt, og som er mest kjent som elskerinnen til grev Christian Conrad Danneskiold-Laurvig (en sønnesønn av Ulrik Fredrik Gyldenløve og oldebarn av Frederik III av Danmark og Norge). Slekten døde ut i mannslinjen med kaptein Sigvard Jørgen Akeleye (1768–1822).


== Litteratur ==
A. Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
H. Storck: Dansk Vaabenbog, København 1910
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener, København 1973


== Referanser ==
Trollringen

Trollringen er en roman av Sigurd Hoel fra 1958. Den finner sted i 1820-årene og handler om bondesønnen Håvard Gjermundsen Viland fra Telemark, som kommer til en avsidesliggende østlandsbygd. Der gifter han seg til en gård og prøver å få til modernisering, men møter stadig mer motstand og bukker til slutt under for fordommer, fornedrelse og skyldfølelse. Romanen regnes som et av Hoels hovedverk. Den behandler en rekke motiver og er både en historisk roman, et skjebnedrama, en folkelivsskildring, en sosialroman og en psykologisk studie.


== Litteratur ==
Gunvor Østerud Petersen, Maktrelasjoner, begjær og stigmatisering i Sigurd Hoels roman Trollringen (1958), masteroppgave i nordisk språk og litteratur, Universitetet i Oslo, 2008
Uruguayrunden

Uruguayrunden var de mest omfattende forhandlinger om liberaliseringen av utenrikshandelen, som er blitt gjennomført i GATT. Runden ble innedet  i september 1986, etter fire års forberedelse, i Punta del Este, Uruguay, og ble avsluttet med signeringen i Marrakesh, Marokko i april 1994. Forhandlingene dro inn flere nye områder: Landbruk, tjenesteytelser, intellektuell eiendom og tekstiler, og skapte den nye Verdens handelsorganisasjon.
Mona Høvring

Mona Høvring (født 8. oktober 1962) er en norsk forfatter som debuterte med diktsamlingen IIK!! Ein dialog i 1998. Denne ble etterfulgt av samlingene Ensomme badedager og andre dikt i 2000, Helt vanlige mirakler i 2006 og Å Paradis i 2008. Høvring ga i 2004 ut romanen Noe som hjelper og i 2012 romanen Venterommet i Atlanteren.I 2012 ble hun tildelt Språklig samlings litteraturpris for sitt forfatterskap.Høvring ble nominert til Nordisk råds litteraturpris i 2014 for romanen Camillas lange netter. Hun mottok Kritikerprisen for beste voksenbok 2018 for romanen Fordi Venus passerte en alpefiol den dagen jeg blei født.


== Bibliografi ==
Soga om Fråid: hans meiningar og livskjensle (roman, Samlaget, 2021)
Fordi Venus passerte en alpefiol den dagen jeg blei født (roman, Forlaget Oktober, 2018)
Jente med dødningehode: dikt og skjebnefortellinger (dikt, Forlaget Oktober, 2017)
Camillas lange netter (roman, Forlaget Oktober, 2013)
Venterommet i Atlanteren (roman, Forlaget Oktober, 2012)
Ekornet og den vaklevorne brua (dikt, Forlaget Oktober, 2010)
Å Paradis (dikt, Forlaget Oktober, 2008)
Helt vanlige mirakler (dikt, Forlaget Oktober, 2006)
Noe som hjelper (roman, Forlaget Oktober, 2004)
Ensomme badedager og andre dikt (dikt, Forlaget Oktober, 2000)
IIK!! Ein dialog (dikt, Gyldendal, 1998)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Mona Høvring i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Mona Høvrings forfatterbiografi hos Forlaget Oktober
Digitaliserte bøker av Mona Høvring i Nasjonalbiblioteket
Artikler om og av Mona Høvring i Norart

(no) Publikasjoner av Mona Høvring i BIBSYS
Ubåtjakten i Sognefjorden i 1972

I november 1972 ble det rapportert inn flere observasjoner av en ubåt i Sognefjorden i Norge. Dette førte til en 16 dager lang militær leteaksjon hvor det blant annet ble sluppet synkeminer. Søket etter ubåten i Sognefjorden  fikk stor mediedekning internasjonalt. Offisielt ga ikke søkene noe resultat, men nedgraderte dokumenter har stadfestet at det var en ubåt i Sognefjorden i november 1972.


== Historien ==
Under den kalde krigen, spesielt på 1970-tallet, var det mange ubåtobservasjoner i norske fjordstrøk. Der det ikke beviselig var ubåter fra NATO eller Norge, ble det antatt at sovjetiske ubåter var på ferde. November 1972 vendte hele verden øynene mot Norge og Sognefjorden etter flere observasjonar av en ubåt. De første observasjonene ble gjort 12. november, klokken 14.30 på Vangsnes i Vik. Da leteaksjonen ble satt igang sendte Forsvaret fire fregatter, to ubåter, 10 MTB-er og tre helikoptre for å delta i letingen. Leteaksjonen varte i 16 dager, men ga ingen resultater. Under aksjonen var hoteller i Sogndal og Leikanger fylt med journalister fra store deler av verden. Hva som egentlig skjedde har aldri blitt stadfestet, men nedgraderte dokumenter har stadfestet at det var en ubåt i Sognefjorden i november 1972. Om den var sovjetisk eller ikke har aldri blitt stadfestet. I 2012 stod en mann frem og innrømmet at han skjøt opp nødbluss over Sognefjorden i 22-tiden 21. november 1972. Lokalbefolkningen trodde dette var et signal fra ubåten til folk på land, og oppskytingen førte blant annet til at det ble sluppet synkeminer bare en time senere i området.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Forsvarsbygg: Ubåtjakt i norske fjorder August 2010.
Sigmund Loland

Sigmund Loland (født 4. oktober 1957) er professor ved Institutt for idrett og samfunnsvitenskap ved Norges idrettshøgskole. Han var rektor i perioden 2005 - 2013 på samme sted.
Loland var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.I 1990 oppnådde Loland graden dr. scient. (ph.d.) som den første ved NIH. Doktorgraden er et studium av ideen fair play. I dag underviser og forsker han innenfor idrettsfilosofi, idrett og etikk og vitenskapsteori.


== Verv ==
Nåværende
president i European College of Sport Science
International Fellow i The American Academy of Kinesiology and Physical Education
sitter i World Anti Doping Agency's etiske råd.Tidligere
leder i NIFs verdiforum
president i The International Association for the Philosophy of Sport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sigmund Loland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Sigmund Loland i BIBSYS
Sigmund Lolands ansattside ved NIH.
Lise Sofie Woie

Lise Sofie Woie (født 13. mars 1967) er ekspedisjonssjef i Nærings- og fiskeridepartementet. Hun er tidligere administrerende direktør ved Norges idrettshøgskole (2012 - 2021). Tidligere har hun vært økonomi- og finansdirektør ved Akershus universitetssykehus, budsjettsjef ved Rikshospitalet, soussjef i DNBNOR Sparebank Kreditt og underdirektør i Justisdepartementet.


== Eksterne lenker ==
Lise Sofie Woies ansattprofil ved NIH. Arkivert 1. juni 2017 hos Wayback Machine.
Hålogaland Amatørteaterselskap

Hålogaland Amatørteaterselskap (HATS) er en interesseorganisasjon for det frivillige revy- og teatermiljøet i Nord-Norge, og drifter HATS – kompetansesenter for revy og teater. Forkortelsen HATS blir brukt som egennavn på lik linje med Hålogaland Amatørteaterselskap. Organisasjonen har røtter tilbake til 1954 og er en av de eldste kulturorganisasjonene i Nord-Norge.
HATS drives med støtte fra Kulturdepartementet via Norsk teaterråd, Finnmark-, Troms- og Nordland fylkeskommuner. Tromsø kommune er vertskap for administrasjonen. Alle som driver med revy, teater og andre sceniske uttrykk kan tas opp som medlemmer.


== HATS-Kompetansesenter for revy og teater ==
HATS-kompetansesenter tilbyr faglige råd og veiledning til medlemmer og andre brukere i Nord-Norge. Det gis tilbud om kurs, registøtte, workshops, prosjekter, seminarer, manuskonsultasjoner samt studiestipend.
To ganger i året produseres det et fagblad, HATS-Magasinet, som har innhold som retter seg mot alle som driver frivillig med revy og teater.


== Eksterne lenker ==
HATS hjemmeside
Norsk teaterråds hjemmeside
Bodil Magdalena Dyb

Bodil Magdalena Dyb (født 23. januar 1943, død 5. mars 2016) var en norsk lyriker og  forfatter, også kjent under navnet Bodil Dyb Wedeld.Hun ble født i Rovde på Sunnmøre. Forfatteren bodde en tid i Vennesla i Vest-Agder. Der var Dyb aktiv i Agder Litteraturlag, og var en av medarbeiderne i Sørlandsk magasin. Hun har arbeidet som lærer, vært  engasjert i arbeid med kunstformidling, kvinne- og kulturpolitikk. Dyb har gitt ut diktsamlingene Villhagen (1976), Solfangaren (1978) og I dette du rører ved (1988) under navnet Bodil Dyb Wedeld. Hun er representert med dikt i ulike lærebøker, tidsskrift og antologier, samt i de fleste publikasjonene til Agder Litteraturlag.
Til Lars Klevstrands CD Å, dette hjartet (1995) skrev hun nynorske tekster til napolitanske viser.


== Bibliografi ==
I villhagen (Lyrikk, Samlaget, 1976)
Solfangaren (Lyrikk, Samlaget, 1978)
I dette du rører ved (Lyrikk, Samlaget, 1988)
Gjenkjennelsen (roman, Tiden, 1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bodil Magdalena Dybs bibliografi på ask.bibsys.no (Besøkt 13. desember 2014)
Benedicte Meyer Kroneberg

Benedikte Meyer Kroneberg (født 23. april 1972 i Oslo) er en norsk lærer og forfatter bosatt på Hisøy i Arendal.
Hun har hovedfag i nordisk litteratur fra NTNU og jobber som lærer. Kroneberg debuterte i 2010 med romanen Ingen skal høre hvor stille det er, som hun ble nominert til Sørlandets litteraturpris for i 2011. Denne boka er også oversatt til litauisk.. Meyer Kroneberg er også oversatt til bulgarsk. 
I lengre tid har hun sammen med Hilde Elise Bie drevet Litterær Salong i Arendal, et forum der forfattere i alle sjangre fra hele landet har fått delta i bokbad og andre bokarrangement. Litterær Salong la ned aktiviteten i 2018. 


== Bibliografi ==
2010: Ingen skal høre hvor stille det er ISBN 978-82-02-33452-9
2012: En rettferdig krig ISBN 978-82-02-36603-2
2013: Hvis noen ser meg nå ISBN 978-82-02-42349-0
2015: I beste mening ISBN 978-82-02-47980-0
2016: Dette er helt nødvendig ISBN 978-82-02-52751-8
2018: Der det brenner, roman, Cappelen Damm. ISBN 9788202590864
2019: Ikke bli borte, Tiden. ISBN 9788210056970


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Benedicte Meyer Kroneberg i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
https://www.agderposten.no/kultur/et-heftig-dogn-med-storm-og-forsvinning-1.2624691


== Eksterne lenker ==
Cappelen Damm Forlagsside med omtale, bilde og anmeldelser
Benedicte Meyer Kronebergs hjemmesider
Knut Vatnestrøm

Knut Vatnestrøm (født 16. desember 1894 på gården Frostemyr på Vatnestrøm, død 18. juni 1965) var en norsk  forfatter fra Iveland kommune i Aust-Agder, men var nok bedre kjent som lensmann i hjembygda fra 1936.Han satt også i herredsstyret i 16 år, og hadde flere kommunale tillitsverv. Under annen verdenskrig ble stykker han skrev publisert anonymt i Sørlandet.Knut Vatnestrøm var sønn av Ole Andreas og Anne Vatnestrøm.
Han debuterte i 1936 med boka Natten til 28. oktober, og skrev i alt 6 bøker i perioden 1936 - 1953. Romanen Alm kom i 1949 og ble kåret til beste norske roman i den nordiske romankonkurransen «Mennesker og problemer på landsbygden i nutiden». Prisen var på 10.000 kroner. I Alm var temaet ungdommens flukt fra landsbygda til byene, fra jordbruk og fysisk slit til fabrikker, kontorer og sjøfart.
Vatnestrøm fikk Statens forfatterstipend i 1939.


== Forfatterskap ==
1936: Natten til 28. oktober
1938: Moren
1945: En forbryter
1947: Og så kom høsten
1949: Alm
1953: Gutten som gikk til nordenvinden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av ham fra 1941 i Anna Grostøls samlinger på digitalmuseum.no
Et annet bilde av ham fra 1941 i Anna Grostøls samlinger på digitalmuseum.no
Vatnestrøms bøker på bokhylla.no
Jan Thygesen

Jan Hjelle Thygesen (født 2. desember 1954) er en norsk sanger, gitarist og låtskriver fra Arendal i Aust-Agder. Thygesen sto for første gang på en scene i 1971 på «Sløyden» i Arendal da Sigbjørn Nedland fra NRK laget direktesendt radio til hele Norge. Han har også en mindre rolle som vakt i Terje Formoes film om Kaptein Sabeltann, Drømmen om Kaptein Sabeltanns rike fra 1996.


== Plateutgivelser ==
Den første singelen «Ulvetider/Tok meg litt tid» kom i 1982 og videre har han gitt ut to plater med Arendalsgruppa Head over Heels; Fifteen ways to put it ble gitt ut i 1996 og Deep greens and blues i 2002. I forbindelse med lanseringen av sistnevnte plate, opptrådte bandet på God morgen Norge på TV 2.


== «Make this moment» ==
«Make this moment» er en låt som Jan Thygesen (tekst) skrev sammen med Espen Larsen (melodi) fra Arendal. Låten ble først gitt ut i 2004 av jazzsangerinne Inger Marie Gundersen. Make this moment var albumtittelen på debutplaten til Inger Marie Gundersen. Hun hadde også med en låt til av Thygesen og Larsen på samme album; «Melancoly blue».


== Eget album ==
I 2012 ga Jan Thygesen ut eget soloalbum; About time. Alle låtene ble skrevet av Thygesen alene eller i samarbeid med andre. Alle musikere, sangere, produsent, tekster, melodier og coverdesign er fra eller skapt i Arendal.


== Musikere ==
Disse bidrar på About time:

Jan Thygesen, vokal, gitar, munnspill
Rasmus Solem, tangentinstrumenter, kor
Ole Kelly Kvamme, bass
Tom Rudi Torjussen, trommer, perkusjon
Bård Torstensen, el gitar, produsent
Espen Larsen, gitar
Sven Lillegaard, klarinett
Geir Emanuelsen, banjo


== Diskografi ==
Ulvetider/Tok meg litt tid, single (1982)
Fifteen ways to put it, Head over Heels, album (1996, remastret av Sico Records i 2002)
Deep greens and blues, Head over Heels, album ( Sico Records 2002)
ABOUT TIME, album (Pin Head Records 2012)


== Eksterne lenker ==
www.janthygesen.no
Kir Fard

Kir Fard var en armensk adelsmann som holdt festningen Kalonoros, senere kjent som Alanya, fram til 1221, da den ble erobret av seldsjukkiske sultan Alaeddin Kaykubad I. Han overga festning i bytte for området Akşehir, og ga sin datteren Hunat Hatun bort for å gifte seg med Kaykubad, som senere ble far Kaykhusraw II.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Hunat Hatun Camii». www.kayseriden.biz. Arkivert fra originalen 25. september 2010. Besøkt 25. september 2010.
SS «Gitana»

SS «Gitana» var et barkskip som ble bygget i Morvika i Grimstad i 1862. Skipet ble bygget av Aanon Bentsen, og var på 157 kommerselester. «Gitanas» første bestyrende reder var lensmann H. Thronsen. Skipet seilte mest i Nordsjø- og Østerjøfart, men hadde også enkelte turer til Amerika. Skipet var assurert i Agders Gjensidige Assuranceforening. «Gitana» forliste i 1883.


== Referanser ==