jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvagga

Kvagga (Equus quagga quagga) er en nå utdødd underart av arten steppesebra (Equus quagga), som er den vanligste sebraarten i hestefamilien (Equidae). Den siste kvaggaen døde i Amsterdam Zoo den 12. august i 1883. I vill tilstand døde underarten ut på 1870-tallet. Den ble jaktet til utryddelse.
Kvaggaen hadde et sebraliknende hode med stripemønter som rakk nedover halsen på dyret og videre ut over ryggen og flankene. På ryggen ble imidlertid det karakteristiske sebramønstret svakere. Mot lendet og hoftene, i buken og nedover beina var mønsteret fraværende. Buken og lemmene var lyse, nærmeste hvite, mens resten av dyret var brunfarget.
Den fantes tidligere i store antall i Oranjefristaten og Kapp-provinsen i Sør-Afrika, men etter hvert som landet ble bosatt av hollandske nybyggere ble den jaktet til utryddelse omkring 1878. Trolig fordi den konkurrerte med buskapen om føden.


== Kvaggaprosjektet ==
Kvaggaprosjektet (The Quagga Project South Africa) er et sørafrikansk prosjekt som har til hensikt å forsøke å gjenskape kvaggaen og reintrodusere den i sitt opprinnelige habitat. Prosjektet, som startet i 1987, har hatt en viss suksess til nå, men mye arbeid gjenstår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Quagga Project South Africa
Pisserenden

Pisserenden, også kalt Latinerkvarteret, er den folkelige betegnelsen for det gamle Nørre Kvarter i det indre København, tett på Strøget. 
Kvarteret avgrenses av Nørre Voldgade, Vestergade og Vester Voldgade og gjennomskjæres av de fem stredene Larsbjørnsstræde, Larslejsstræde, Sankt Peders Stræde, Studiestræde og Teglgårdsstræde.


== Navnet ==
Områdets navn stammer fra stanken etter dyreholdet som ble holdt inne i husene. Før skjenkeloven av 1912, lå her en rekke gjestgiverier med navn som Vinkanden, Rosen og Dannebrog. Her var en smeltedigel av drukkenskap, vold og prostitusjon. 
På 1960-tallet ble området et tilholdssted for forfattere, kunstnere og andre kreative mennesker som hadde bruk for billige boliger. På 1970-tallet flyttet bohemene inn og åpnet forretninger, mens punkerne på 1980-tallet samlet seg på Gammeltorv. 
I dag har området dyre leiligheter og samlingssted for trendy og smarte kunstnere og wannabees. Hver sensommer er det gatefest i Pisserenden med gatemarked, utendørsservering av mat og drikke med DJer og livemusikk. 
I området finner man blant annet:

Folketeatret
Sankt Petri Kirke
Valkendorfs Kollegium


== Eksterne lenker ==
Øresundsregionen om Pisserenden
Om Pisserendens på Kbhguide.com
Pisserendens hjemmeside Arkivert 23. oktober 2020 hos Wayback Machine.
Valkendorf Kollegiums website
Mae Faggs

Heriwentha «Mae» Faggs Starr (født 10. april 1932 i Bayside i Queens i New York, død 27. januar 2000 i Cincinnati) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Faggs ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 x 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Barbara Jones, Janet Moreau og Catherine Hardy.
Fire år senere, under sommer-OL 1956 i Melbourne, vant hun en bronsemedalje på 4 x 100 meter stafett sammen med Margaret Matthews, Wilma Rudolph og Isabelle Daniels.  


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA
 1956  Melbourne - Bronse i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Mae Faggs – Olympics.com 
(en) Mae Faggs – Olympic.org 
(en) Mae Faggs – Olympedia 
(en) Mae Faggs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mae Faggs – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Mae Faggs – Track and Field Statistics
Janet Moreau

Janet Teresa Moreau (født 26. oktober 1927, død 30. juni 2021) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.
Moreau ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 × 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Barbara Jones, Mae Faggs og Catherine Hardy.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janet Moreau – Olympedia 
(en) Janet Moreau – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Janet Moreau – Track and Field Statistics
Lars Myhre Harto

Lars Myhre Harto er en profesjonell basketballspiller for Bærum Basket i BLNO. Han er en av BLNOs yngste spillere, og er også med på U18-landslaget.


== Kilder ==
Bærum Baskets spillere hos hjemmesiden
Barbara Jones

Barbara Pearl Jones (født 26. mars 1937), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma.
Jones ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 x 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Mae Faggs, Janet Moreau og Catherine Hardy.
Åtte år senere, under sommer-OL 1960 i Roma, vant hun en ny olympisk gullmedalje på 4 x 100 meter stafett. Denne gangen sammen med Martha Hudson, Lucinda Williams og Wilma Rudolph.
Hun vant gull på 100 meter og 4 x 100 meter stafett under de Panamerikanske leker 1955 i Buenos Aires i Argentina.
Han vant sølv på 60 meter under de Panamerikanske leker 1959 i Chicago.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA
 1960  Roma - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Barbara Jones – Olympics.com 
(en) Barbara Jones – Olympic.org 
(en) Barbara Jones – Olympedia 
(en) Barbara Jones – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Barbara Jones – Tennessee Sports Hall of Fame 
(en) Barbara Jones – Track and Field Statistics
Catherine Hardy

Catherine Hardy Lavender (født 8. februar 1930 i Carroll County i Georgia, død 8. september 2017), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Hardy ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 x 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Barbara Jones, Mae Faggs og Janet Moreau.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Catherine Hardy – Olympedia 
(en) Catherine Hardy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Catherine Hardy – Georgia Sports Hall of Fame 
(en) Catherine Hardy – Track and Field Statistics
Phantom Stimulance

Phantom Stimulance er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i 2010. 


== Sporliste ==
«Borrelia Boogie»
«Utopian Semi-Waltz»
«La Dolce Vidda»
«Phantom Stimulance»
«Rise of the Baseless Press-Base Toy»
«Pongery In Evention (As In Owe Egon's Dreams)»
«Beggar to Beggar (Incl. Pfote-Brei, The Poem)»
«Moon-Strictly In Love With a Figment Foetus»
«Negation/Penetration»
«Double-Edged Triplets»
«The Goat»


== Eksterne lenker ==
(en) Phantom Stimulance på Discogs
Christian Bye

Johan Christian Hågensen Bye (født 9. september 1824 på Ekne, død 16. mars 1881 i Grong) var en norsk gårdbruker, mølleeier og lokalpolitiker.
Han var sønn av Hågen Hågensen og Ingeborg Marta Kristoffersdatter, som ei tid drev gården By på Ekne. Hågens mor var haugianeren Randi Solem.
Christian Bye drev møllebruk i Hommelvik fram til 1856. Han flyttet da til Åsen med familien, og kjøpte gården Dullum. Han kjøpte snart Nordre Fossing bruk, hvor han bygde mølle. Fra ca. 1870 bodde familien der. Blant hans seks barn var sønnen Arn Solem Bye. I tillegg til å drive egen mølle, var Christian Bye møllebygger. Han omkom ved ei ulykke da ei nybygd mølle i Grong skulle settes i gang i mars 1881.
Han var ordfører i Åsen i åra 1860–1865, revisor for Aasen Sparebank 1863–1864 og medlem av bankens styre i 1862 og 1866–1871.


== Litteratur ==
Åsen historienemnd (1992). Bygdebok for Åsen bind II. Åsen. s. 474–475. ISBN 82-990939-4-5.
Fevergreens

Fevergreens er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i 2003.


== Sporliste ==
«Prologue»
«Awake, Wonderful and Lavish»
«I'm Not a Star I'm Just Lost in Space»
«Good Gracious»
«Cuban Serum»
«Rumba for a Slightly Excited Ape»
«Chá!»
«The Frenzied Butterflies»
«Centrifuge in d minor»
«Tango on the Crest of Reality»
«Ante's Inferno»
«Ariaph Orahri»
«Isle of View»
«Epilogue – Encore»


== Eksterne lenker ==
(en) Fevergreens på Discogs 
(en) Fevergreens på MusicBrainz
Dean Smith

Finis Dean Smith (født 15. januar 1932) er en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Smith ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 x 100 meter for menn med tiden 40,1 foran Sovjetunionen og Ungarn. De andre på laget var Harrison Dillard, Lindy Remigino og Andrew Stanfield.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Gull i friidrett, 4 x 100 meter stafett menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dean Smith – Olympics.com 
(en) Dean Smith – Olympic.org 
(en) Dean Smith – Olympedia 
(en) Dean Smith – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dean Smith på Internet Movie Database 
(en) Dean Smith hos The Movie Database
Julian Roosevelt

Julian K. Roosevelt (født 14. november 1924, død 28. mars 1986) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Roosevelt ble olympiske mester i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den norske båten «Elisabeth X» og «Raila» fra Finland. Seilingene  ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Llanoria» besto av John Morgan, Herman Whiton, Julian Roosevelt, Everard Endt og Eric Ridder.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors – Gull i seiling, 6-metersklassen  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julian Roosevelt – Olympics.com 
(en) Julian Roosevelt – Olympic.org 
(en) Julian Roosevelt – Olympedia 
(en) Julian Roosevelt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Julian Roosevelt – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Julian Roosevelt – World Sailing
Bo Larsson

Bo «Bosse» Göran Larsson (født 5. mai 1944) er en tidligere svensk fotballspiller.
Bosse Larsson var en av de store profilenen på Sveriges herrelandslag i fotball på 1970-tallet. Han spilte tilsammen 70 landskamper og scoret 17 mål. Han var med i troppen i 3 verdensmesterskap: VM 1970, VM 1974 og VM 1978.
Mesteparten av karrieren spilte Larsson for Malmö FF hvor han ble seriemester 6 ganger. I perioden 1966 og 1969 spilte han 88 kamper for VfB Stuttgart og scoret 21 ganger. Han ble kåret til "Årets idrettsmann" i 1969 av byen Stuttgart.
Han var den første som fikk Guldbollen to ganger, i 1965 og 1973. 


== Meritter ==
Allsvenskan: 1965, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977.
Svenska Cupen: 1973, 1974, 1975, 1978.
Toppscorer i Allsvenskan: 1963 (17 mål), 1965 (28 mål) og 1970 (16 mål).
Guldbollen: 1965 og 1973.
Æresmedlem i Malmö FF.


== Eksterne lenker ==
(en) Bo Larsson – FIFA 
(en) Bo Larsson – Transfermarkt 
(en) Bo Larsson – national-football-teams.com 
(en) Bo Larsson – WorldFootball.net 
(en) Bo Larsson – FootballDatabase.eu 
(de) Bo Larsson – fussballdaten.de 
(en) Bo Larsson – PlaymakerStats.com 
(en) Bo Larsson – FBref 
Spillerprofil på weltfussbal.de
Ole Island

Ole Jonsen Island (født 22. mars 1833 på Frosta, død 15. august 1906) var en norsk gårdbruker og lokalpolitiker.
Han var født på gården Island på Frosta, og var bror av Arnt Peter Island. Ole Island hadde eksamen fra Den Kongelige Norske Artilleribrigades Underofficersskole i 1858. Han ble gift med Fredrikke Hansdatter Forberg fra Ytterøy, og fra ca. 1863 var de bosatt i Åsen (Levanger). I 1867–1869 var Ole Island ordfører i Åsen.


== Litteratur ==
Åsen historienemnd (1992). Bygdebok for Åsen bind II. Åsen. s. 466–467. ISBN 82-990939-4-5. 
Feltartilleriregiment nr. 3's befalslag (utgiver) (1960). Biografialbum A.R. 3. s. 143.
Hanus Samró

Hanus Samró (født 1. mai 1988 i Tórshavn) er en færøysk politiker (Ff.), forretningsmann og forfatter.
Fra 2010 til 2011 var han formann i HUXA, ungdomsorganisasjonen til det konservative partiet Fólkaflokkurin. Ved lagtingsvalget i 2011 ble han innvalgt på som 23-åring, og han ble dermed Lagtingets tredje yngste faste medlem noensinne. Samró var medlem av Lagtingets næringskomité og Lagtingets velferdskomité.Han er sønn av Óli Samró, direktør i konsulentselskapet FAREC International i Haag, og Thurid Samró, tannpleier ved Dental Art Clinic i Dubai. Hanus og Óli Samró driver Fishfacts, en database over internasjonale fiskerettigheter. Hanus Samró har vært magasinjournalist, lærervikar og selvstendig næringsdrivende.Han har IB-diplom fra den internasjonale skolen i Haag fra 2007. I 2008 påbegynte han studier i internasjonal handel og økonomi ved Erasmus Universiteit Rotterdam. I 2016 tok han mastergraden i statsvitenskap ved Fróðskaparsetur Føroya.I 2011 debuterte han som forfatter med romanen Tey bæði. Trúfesti og fullkomin friður.


== Bibliografi ==
2011 - Tey bæði. Trúfesti og fullkomin friður, roman.
2013 - Hans Jensen, roman.
2014 - Ein dagføring, ungdomsroman


== Referanser ==
Ole Michelsen

Ole Michelsen (født 4. april 1940, død 5. mars 2020) var en dansk kulturjournalist og forfatter som i mange år ledet Danmarks Radios filmprogram Bogart. Han deltok i kulturkanonudvalget for film.Ole Michelsen avbrøt en universitetsutdannelse i 1964 og reiste til Frankrike. Her ble han instruktørassistent for Jean-Pierre Melville på filmen Storgangsterens sidste kup (Le deuxième souffle) i 1966. Dessuten fungerte han på freelance-vilkår som journalist for DR og flere aviser under sitt opphold frem til 1970. Tilbake i Danmark ble han ansatt som kulturjournalist i DR, og han begynte filmmagasinet Bogart, som han fra 1985 omsatte til tv på DR. Programmet opphørte i 2002.
Etter DR konsentrerte han seg om å skrive bøker samt holde foredrag om alkoholisme og kampen for å komme ut av dette, et emne han hadde personlige erfaringer med.Han var alenefar for datteren Trine, etter at hans hustru omkom i en bilulykke få år efter Trines fødsel.


== Bibliografi ==
Film skal ses i biografen (personlig filmbog, 1997)
Den dansende dæmon – beretning fra en ædru alkoholiker (selvbiografisk, 1999)
Natten har tusind øjne og andre historier (noveller, 2002)
Barndomsvenner : krydsklippede erindringer / Ulf Pilgaard og Ole Michelsen ; [refereret] af Jakob Kvist (selvbiografisk, 2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Ole Michelsen på bibliografi.dk
(en) Ole Michelsen på Internet Movie Database 
(da) Ole Michelsen på Filmdatabasen 
(da) Ole Michelsen på danskefilm.dk 
(da) Ole Michelsen på danskfilmogtv.dk 
(en) Ole Michelsen hos The Movie Database
Norges U18-herrelandslag i basketball

Norges U18-herrelandslag i basketball, styrt av Norges Basketballforbund, er landslaget i basketball som representerer Norge i internasjonale konkurranser for ungdommer under 18 år. På dette landslaget er det kun spillere under 19 år som kan delta; 19 år eller elde spillere kan istedenfor være med på U20-landslaget eller seniorlandslaget. I tillegg kan spillere under 17 år også være med på U16-landslaget.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Together We’ll Never

Together We'll Never er et musikkalbum med Josephine, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Warming Sign»
«Centuries»
«April 7th 1928»
«Wires»
«Beautiful Panic»
«Senses Down»
«Snowfall»
«How Can We Be Indifferent»
«Vampire Bullseye»
«Telescopic Time»
John Johnsen Wold

John Johnsen Wold (født 12. mars 1795 i Åsen, død 29. juni 1889 samme sted) var en norsk lensmann, gårdbruker og politiker. Navnet er også skrevet Jon Jonssen Wold. Han var lensmann i Åsen i perioden 1816–1866. I 1830 fikk han skjøte på gården Hove i Åsen og bosatte seg der. Olaf Berg, forfatteren bak Martin Kvænnavika, var hans dattersønn. Sønnesønnen John Wold var senere ordfører i Åsen.
John Wold var stortingsrepresentant for Nordre Trondhjems amt 1845–1847. Han var med og stiftet Aasen Sparebank i 1862 og var formann i bankens direksjon i tiden 1862–1880.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Åsen historienemnd (1992). Bygdebok for Åsen bind II. Åsen. s. 388. ISBN 82-990939-4-5. 


== Eksterne lenker ==
(en) John J. Wold (1795) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) John Johnsen Wold hos Norsk senter for forskningsdata
White Uniform Contrast

White Uniform Contrast er en EP med Josephine, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Thousand Moments»
«Quell»
«Act/Burst»
«Not Waiting Just Drowning»
«1000 Moments» (Alternative Edit)
Already Your Favourite EP

Already Your Favourite EP er en EP med Kakkmaddafakka, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Water Melon Man»
«Ooo»
«Gamble Time»


== Eksterne lenker ==
(en) Already Your Favourite EP på MusicBrainz
Grå løvvikler

Grå løvvikler (Apotomis semifasciana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 17-20 millimeter), gråbrun vikler. Forvingen har markert krum framkant (costa) og er gråbrun med en mørkere, trekantet flekk midt på framkanten, denne fortsetter som et uregelmessig, smalt tverrbånd mot vingens bakkant. Utenfor denne flekken er vingen mest hvitaktig, men det er en svart flekk ved midten av ytterkanten. Nær roten er det et svært uregelmessig, mørkere tverrbånd som knapt når bakkanten. Bakvingen er brunhvit med brun pudring mot ytterkanten.


== Levevis ==
Larvene lever på blomster (gåsunger) og blader av selje (Salix caprea). De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, og i den nordlige delen av Asia.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Apotomis
Grå løvvikler, Apotomis semifasciana (Haworth, 1811)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Apotomis semifasciana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) grå løvvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grå løvvikler hos Artsdatabanken 
(sv) grå løvvikler hos Dyntaxa 
(en) grå løvvikler hos Fauna Europaea 
(en) grå løvvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Apotomis semifasciana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apotomis semifasciana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Down to Earth (Kakkmaddafakka-album)

Down to Earth er et musikkalbum med Kakkmaddafakka, utgitt i 2007. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Capital City»
«Acid 1»
«Crazy On the Dance Floor»
«Cool»
«Joker»
«Office»
«Next Song»
«Acid 2»
«Hello»
«Melody»
«Dancing Elephant»
«Mystical Man»
«Feeling Okay»
Kalenda Maya – Medieval and Renaissance Music

Kalenda Maya – Medieval and Renaissance Music er et musikkalbum med Kalenda Maya, utgitt av Simax 1985. Dette var bandets debutalbum og ble tildelt Spellemannsprisen for 1985. Musikkprodusent var Tellef Kvifte, og lydtekniker Arne Akselberg.


== Sporliste ==
«Quena Virgen Ben Servira a Parayso Ira»
«De Moi Doleros Vos Chant»
«El Rey de Francia»
«La Rotta»
«Rodrigo Martines»
«Como Poden Per Sas Culpas»
«Mayenzeit One Neidt»
«Riu, Riu, Chiu»
«Lavava y Suspirava»
«Christ Ist Erstanden»
«Como o Nome de Virgen»
«Saltarello»
«Yo Me Soy La Morenica»
«Mariam Matrem»
«Maravillosos e Piadosos»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Medieval and Renaissance Music –  Songs and Dances From 1200 to 1550 Spain, Italy, France and Germany på Discogs 
(en) Medieval and Renaissance Music –  Songs and Dances From 1200 to 1550 Spain, Italy, France and Germany på MusicBrainz 
(no) Medieval and Renaissance Music –  Songs and Dances From 1200 to 1550 Spain, Italy, France and Germany på Rockipedia
Båndløvvikler

Båndløvvikler (Apotomis infida) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 18-19 millimeter), mørkt gråbrun vikler. Forvingen har tydelig krum framkant (costa). Vingen har et forholdsvis bredt, uregelmessig, brutn tverrbånd nær roten, og en stor, trekantet mørk flekk ved framkanten midt på vingen, denne når nesten ned til bakkanten. Utenfor denne er det en trekantet, hvit flekk, midt på ytterkanten en svart tverrstrek. Bakvingen er lysgrå.


== Levevis ==
Larven er ukjent, men man antar at den lever på selje (Salix caprea) eller andre viere.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra i sørvest og sørøst, den finnes i det nordlige Asia og er også forholdsvis vidt utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
slekt Apotomis
båndløvvikler, Apotomis infida (Heinrich, 1926)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Apotomis infida på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) båndløvvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) båndløvvikler hos Artsdatabanken 
(sv) båndløvvikler hos Dyntaxa 
(en) båndløvvikler hos Fauna Europaea 
(en) båndløvvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Apotomis infida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apotomis infida – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Norske Middelalderballader

Norske Middelalderballader er et musikkalbum med Kalenda Maya, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Peder og liten Kirsten»
«Valivan»
«St. Olavs kappsigling»
«Den underjordiske klippekonsert»
«Marie»
«Herre-Per og gjødalin»
«De två systrarna»
«Iddan Hermund»
«Kong Gaud og ungan herredag»
«Heming og Gygri»
«Magnushymnen»
«Nordafjølsen»
«Villemann og Magnhild»
«Dei frearlause mann»
«Lita Karin»


== Eksterne lenker ==

(en) Norske Middelalderballader på Discogs