jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erik Jarve

Erik Jarve (født 27. januar 1946, død 12. desember 1994) var den første børsdirektøren ved Oslo Børs.
Jarve startet karrieren som sekretær i Norges Handelsstands Forbund, begynte i 1969 ved Oslo Børs som børssekretær, deretter fra 1977 som børskommissær, og fra 1989 som børsdirektør ved Oslo Børs. Hans virketid på børsen er blitt stående som ''Erik Jarves børs'', hvilket henspiller på den moderne finansinstitusjonen han skapte, hvordan børsen ble identifisert med han, og hvordan Jarve selv så på børsen - at den var hans.
Fra og med midten av 1980-tallet under jappetiden, var det særlig Jarves fremtredende skikkelse og karakteristiske skjegg som personifiserte institusjonen. Jarves misjon var ikke bare at Oslo Børs som institusjon skulle overleve, men å nå ut med informasjon til folket - særlig ungdommen - og folkeliggjøre aksjehandel.
Utover 1980-tallet i børsens sterke vekstperiode (frem til det internasjonale krakket mandag 19. oktober 1987) ble det stadig tydeligere at Jarve, som satt på børsens økonomiske oversikt, hadde et pengebruk som skurret alvorlig, som blant annet fremkom av at han befordret kunder og partnere til Svalbard med fly for å spise lunsj.
Han ble funnet druknet ved sin hytte i Bamble natt til 13. desember 1994 klokken 01:25, etter han var blitt avskjediget av børsstyret 12. desember for å ha blandet sin egen og Børsens økonomi. Jarve skal ha blant annet skaffet seg økonomiske midler til en verdi av rundt 300 000 kroner. Hans venn, investoren Erik Must, skrev en treffende nekrolog i anledningen: ''Oslo Børs var alt for Erik Jarve. Han kunne ikke leve uten.''.
Jarves ettermæle hos Oslo Børs den dag i dag lyder som følger:
''Under Jarves ledelse ble Oslo Børs en moderne verdipapirbørs. Omsetningen økte til nivåer som i realtermer ikke var sett på seksti år, bygget ble oppusset og elektronisk handel ble innført i 1988. Jarve hadde tidens vinder i ryggen, men greide også å utvide handlingsrommet for Børsen som institusjon. Han var opptatt av Børsens rolle som samfunnsinstitusjon og kilde til næringslivets finansiering''.


== Referanser ==
Le Morne Brabant

Le Morne Brabant er en halvøy på den sørvestlige, mest vindutsatte spissen av øystaten Mauritius. Et særmerket trekk ved området er den 556 meter høye basaltklippen, som har en flate på 12 hektar på toppen.
Området preges av en lagune, og er et populært reiselivsmål. Klippen har flere huler, og er hjemsted for den sjeldne mandrinette-planten, og for den endemiske Trochetia boutoniana. 
Klippen var åsted for en tragedie under opphevelsen av slaveriet på Mauritius i 1835. Flere rømte slaver hadde søkt tilflukt på klippen. En politipatrulje som kom til området for å kunngjøre at slaveriet var avskaffet, ble misforstått av slavene, som hoppet i døden. Deres dødsdato, 1. februar, markeres til minne om opphevelsen av slaveriet.
Klippen og området ble først foreslått som verdensarvområde i 2003, og ble vedtatt innlemmet på listen i 2008. Mauritius første verdensarvminne, Aapravasi Ghat, er et minne om kontraktsarbeiderne som etterfulgte slavehandelen, og man ser en sammenheng mellom disse to fasene av det ufrie arbeidets historie.


== Eksterne lenker ==
(en) Le Morne Brabant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Le Morne Heritage Trust Fund
Rainbow (norsk band)

For det engelske hardrockbandet med gitarist Richie Blackmore, se Rainbow (britisk band).   
Rainbow er et norsk danseband etablert i Sarpsborg i 1969, opprinnelig under navnet Anti Static.   


== Besetning ==
I 1969 bestod bandet av Roy Morten Andersen, Morten Johansen, Ole Kr. Karlsen, Jan Tunli, Rune Brest og Tore Holger Nilsen. Simona Johnson var vokalist i mange år, men hun sluttet i bandet og ble erstattet med Lars Kristoffersen.   


== Sangen «Bye Bye Baby Goodbye» ==
Bandet ble kjent med sin versjon av Rune Sundbys sang «Bye Bye Baby Goodbye» i 1984. Sangen ble ingen stor hit med det samme, men den har en sentimental tekst som satte seg fast hos mange som hørte den og den ble snart en gjenganger på radioprogram som Nattønsket. «Bye Bye Baby Goodbye» har gått verden rundt på diskotek og radiostasjoner.
I 2011 startet den norske radiostasjonen P4 en musikksatsning som bestod i at stasjonen daglig avspilte fem sanger som hadde figurert på hitlistene på akkurat den datoen en eller nnen gang i løpet av historien. P4 inviterte lytterne til å stemme på sine favoritter, og resultatet ble en liste som P4 døpte «Tidenes favoritter». På denne listen havnet Rainbows «Bye Bye Baby Goodbye» på 29. plass.


== Diskografi ==

Rainbow har utgitt åtte LP-/CD-plater og seks singler. 

1977: Freske avspark
1982: Flying Colours
2005: Blå blå øyne
2007: God morgen Norge!
2010: Den fineste i verden
2012: 20 år med Lars Kristoffersen


== Eksterne lenker ==
(en) Rainbow på Discogs 
(en) Rainbow på MusicBrainz 
(en) Rainbow på Songkick 
Hjemmeside
Bungkan (provins)

Bungkan er en provins i Thailand. Den ble skilt fra ut Nong Khai-provinsen den 3. august 2010, og består av åtte distrikter. Innbyggertallet er ca 400 000.


== Administrativ inndeling ==
Det er åtte distrikter (amphoe) i denne provinsen:
Bung Kan
Seka
So Phisai
Phon Charoen
Pak Khat
Bung Khong Long
Si Wilai
Bung Khla


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bueng Kan Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det hender så mangt en sommernatt

Det hender så mangt en sommernatt er et musikkalbum med Herrene i Haven, utgitt i 1999.


== Sporliste ==
«Midtsommervals til Evert Taube»
«Det kom jenter hit ved St. Hans tid»
«Campinglivets gleder»
«Linedanser»
«Hvis du ser henne, hils fra meg»
«Hvorfor blir du stor så fort»
«Ved verdens ende»
«De gamle»
«Mesterskytteren»
«Hun hadde hørt heljra»
«Siste valsen
Drar til sjøs

Drar til sjøs er et musikkalbum med Herrene i Haven, utgitt i 2008. 


== Sporliste ==
«Brevet»
«Min elskede; Jeg tenker på deg»
«Dra meg opp»
«Hun var så pen da hun kom»
«Hånda til far»
«Engel»
«Lille Maja»
«Min datter stod foran speilet»
«Brøken og løken»
«Våre kvinner»
«Når verden er åpen»
«Stengetid»
«Vise til Tønsberg»


== Eksterne lenker ==
Anmeldelse av Herrene i Haven drar til sjøs (2008)
Sorgens Bar

Sorgens Bar er et musikkalbum med Ola Uteligger, utgitt i 1989. Albumet lå en uke på VG-lista med 19.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Dansen på Nedre Elvehavn»
«Lennon Street» (Rotmo/Rasmus Rohde)
«Skateboard med Carl I. Hagen»
«Brev til Henrik Wergeland»
«Bakklandets vakre Maja»
«Perleporten»
«Sorgens bar»
«Økonomien»
«Jordens salt»
«Støren sparebank»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Ola Uteligger - sang, akustisk gitar, låtskriver, produsent
Rasmus Rohde - elektrisk gitar, komponist på Lennon Street
Odd Magne Gridseth - bass
Ernst-Wiggo Sandbakk - trommer
Hege Rohde - synthesizer
Berit Nyheim - kor
Bård Svendsen - kor
Gunnar Pedersen - gitarer på Henrik Wergeland, Bakklandets vakre Maja og Jordens salt
Helge Førde - trombone på Sorgens Bar
Odd Magne Gridseth - blåsearrangement/synthprogrammering på Sorgens Bar
Alf Erik Skille - piano/trekkspill på Økonomien, allsang


=== Øvrige ===
Roger Valstad - produsent/tekniker
Guri Dahl - coverdesign
Fire fine lænestola

Fire fine lænestola er en samleplate med Ola Uteligger, utgitt i 1997.


== Sporliste ==
«Fire fine lænestola» (Brølloppet i Kanaan)
«Laustennern» (Brølloppet i Kanaan)
«Dansen på Nedre Elvehavn» (Sorgens Bar)
«Tausa og drengen» (Løkka i livet)
«Litjkar'n» (Herberget Sannheten)
«Sorgens bar» (Sorgens Bar)
«Trekkspellfestivalen» (Herberget Sannheten)
«Hestmann» (Brølloppet i Kanaan)
«Møringen» (Herberget Sannheten)
«Søppel»  (Herberget Sannheten)
«Perleporten» (Sorgens Bar)
«Jordens salt» (Sorgens Bar)
«Løkka i livet» (Løkka i livet)
«Tilgi mæ og slæpp mæ inn» (Løkka i livet)
«Herberget Sannheten» (Herberget Sannheten)
«Middag for Afrika» (Herberget Sannheten)
«Brølloppet i Kanaan» (Brølloppet i Kanaan)
Bønder i solnedgang

Bønder i solnedgang er et musikkalbum med Hans Rotmo, utgitt i 2000. Albumet lå tre uker på VG-lista og endte med 18.-plass som beste plassering. Albumet er spilt inn med Skrujern.


== Sporliste ==
«Min barndoms dal»
«Den trygdenarkomane»
«Barnehagen»
«Når bonden har det vondt»
«Slurpas drøm»
«Fjellturn»
«Høghæla bydam»
«Faunakriminalitet»
«Sprettens barnerom»
«Digerhalsen ska på fest»
«Moder jord er sprøytenarkoman»
«Himmelveien»
«Endetarmen»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Hans Rotmo - sang, gitar, låtskriver
Ulf Risnes - perkusjon, gitar, lenestolknirk, kor, produsent
Skrujern
Martin Caspersen - gitar
Baard Slagsvold - bass
Per Sarin Madsen - trommer
Spelemannslaget
Arild Hoksnes - fele
Sturla Eide - fele
Thomas Lomundal - fiolin
Bent Jacobsen - trekkspill
Sangkoret Vidsyn
Sola Jonsen - bongo
Ulf Risnes - bakgrunnvokal
Jonna Sundan - bakgrunnvokal
Kristin Hoff - bakgrunnvokal
Grethe Nordberg - sang/bakgrunnvokal
Arne O. Reitan - bøndervokal
Espen Løvås - bøndervokal
Hallbjørn Rønning - bøndervokal
Trond-Ove Skrødal - bøndervokal


=== Øvrige ===
Lars Gunnar Lien - mixing
Torbjørn Moen - fotograf


== Eksterne lenker ==
(en) Bønder i solnedgang på Discogs
Anne Stenstvedt

Anne Myren Stenstvedt (født 19. mars 1990) er en norsk tidligere fotballspiller.
Stenstvedt har spilt for LSK Kvinner og Vålerenga i Toppserien. Hun har også aldersbestemte landskamper på J17, J19 og U23-nivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anne Stenstvedt hos kanaripedia
Kenneth McClintock

Kenneth McClintock (født 1957 i London i England) er en puertorikansk politiker som fra 2009 til 2013 var Puerto Ricos utenriksminister.


== Bakgrunn ==
Han ble uteksaminert fra University High School (UHS) i Río Piedras, Puerto Rico i 1974, der han tjenestegjorde som president for studentrådet. Han studerte mellom 1974 og 1977 ved University of Puerto Rico på Rio Piedras School of Business Administration, og i 1980 fikk han sin Juris Doctor-grad fra Tulane University i New Orleans, Louisiana.


== Politisk karriere ==
McClintock har vært involvert i politikk siden han var 13 år gammel. I en alder av 14 år, ble McClintock utnevnt av daværende president Richard Nixon som delegat til Det hvite hus. Der skulle han være med på en konferanse om ungdom som ble arrangert fra 18. til 21. april 1971. I 1978 utnevnte president Jimmy Carter ham som medlem av National Advisory Committee of Juvenile Justice som skulle forhindre ungdomskriminalitet i USA.Han fungerte som leder for Hillary Clintons presidentkampanje i National Hispanic Leadership Council i 2008, og han var med-leder for hennes vellykkede kampanje i Puerto Rico under primærvalget samme år.
Han var den trettende presidenten for senatet i Puerto Rico før hans periode ble avsluttet den 31. desember 2008. Han ble tatt i ed som statssekretaær (utenriksminister) den 2. januar 2009 av høyesterettsjustitiarius Federico Hernández Denton, og 17. januar hadde han også oppnådd godkjennelse fra senatet og representantenes hus på Puerto Rico. Han trådte ut av verbet 2. januar 2013. Som pensjonist har han startet lobby-firmaet Politank.


== Privatliv ==
Han har vært gift siden 16. juli 1994 med Maria Elena Batista, direktør for Idrett og fritidssysler for kommunen San Juan og en tidligere olympisk svømmer. De fikk sønnen Kevin Davison sammen i 1995, og en datter, Stephanie Marie, født i 1997. De bor i San Juan, Puerto Rico. Han er en aktiv medlem av Episcopal Church i USAs bispedømme Puerto Rico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth McClintock – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Victor Hugues

Victor Hugues (født 20. juli 1762 i Marseille, død 12. august 1826 i Cayenne) var en fransk politiker og koloniadministrator under den franske revolusjonen. Han styrte den karibiske øya Guadeloupe mellom 1794 og 1798, og han frigjørende øyas slaver etter ordre fra franske myndigheter. 
Guadeloupe var under britisk kontroll da Hugues for første gang kom til Karibia. Frankrike tok tilbake kontrollen av øya under ledelse av Victor Hugues. Han var den første til å forby slaveri ved en proklamasjon i 1793. Hugues fungerte som kommissær i Guadeloupe fra 1794 til 1798. I løpet av tiden som kommissær renset han øya for kontrarevolusjonære, ved hjelp av en giljotin som ble hentet fra Frankrike, og han jobbet også for å skape en levedyktig regjering og levesett uten slaver, der gårdene og plantasjene fortsatt kunne fungerte. 
Hugues er kanskje aller mest kjent for tildeling av fullmakter til kapere om å angripe utenlandsk skipsfart som seilte gjennom Karibia, og som brakte store rikdommer til øya, men som også var en del av spenningene mellom Frankrike og USA (kjent som Quasi-krigen i amerikansk historie). Med en hær bestående av hvite, mulatter og eks-slaver som soldater, arbeidet Hugues for å eksportere den franske revolusjonen til de nærliggende øyene, inkludert Dominica, Saint-Martin, Saint Vincent og Saint Lucia. 
I 1799 ble Hugues sendt til Fransk Guyana av det franske konsulatet, der han var ansvarlig for lovgivning, arbeidskraft og slaveri. Han forble en viktig administrator helt frem til han ble tvunget tilbake til Frankrike av en provinsiell manøver av Napoleonskrigene, da Portugal invaderte den franske kolonien og flere andre øyer i Karibia. 
Da han kom tilbake til Frankrike, ble han tiltalt for forræderi og sammensvergelse med fienden. Ble endelig frikjent i 1814 og han returnerte til Guyana i 1817, der han tjenestegjorde som guvernør, og deretter fortsatte han å bo der som en vanlig statsborger.


== Referanser ==
Rita (album)

Rita er den første soloplaten til Rita Engebretsen, kjent fra plateserien Frem fra Glemselen sammen med Helge Borglund. Det skulle gå 10 år fra platedebuten i 1973 der hun sang på samleplaten Stjerne 73 og 11 plater med «Frem fra Glemselen», før hun i 1983 endelig kom på markedet med sin egen soloplate. Da plateselskapet Talent ga ut platen Frem fra Glemselen kap.11 i 1982, promoterte de Engebretsen ved blant annet å gi ut to spor fra denne «Frem fra Glemselen»-platen på singel: «Fly lille fugl» / «Hawaiivise». Det var store forventninger til Engebretsen. Plateserien «Frem fra Glemselen» hadde da solgt opp mot en million plater. Debutalbumet Rita kom i januar 1983, og inneholdt for det meste oversatte slagermelodier, mye fra svensk – Kikki Danielsson blant annet.
Albumet ble ganske godt mottatt både i presse og blant publikum, i motsetning til sangmakker Helge Borglunds debut i 1980, som kun besto av nye sanger. På dette albumet kjente man igjen Engebretsen med sanger som «Barnehjemsbarn» og «Sanger skal klinge» som var i samme gate som «Frem fra Glemselen»-visene. Engebretsen synger også en norsk versjon av «House of the Rising Sun», samt at hun har oversatt «How Great Thou Art» selv til norsk. Plateselskapet Talent gikk konkurs i 1983 slik at platen til Engebretsen hadde kort levetid på markedet og solgte derfor ikke mer enn i underkant av 7000 eksemplarer. Den ble re-utgitt i 1987 som kassett av Arne Bendiksen.


== Sporliste ==
«Det er forsent» («It's Too Late») (Graham Sacher / Dave Meyers / Gunnar Jørstad)
«Lære meg leve livet» (Lasse Holm / B. Lindberg / Gunnar Jørstad)
«Kan du love» («Come on Over») (Barry & Robin Gibb / Lars Børke)
«Jeg er på vei» (T. Wynett / Steinar Kristiansen)
«Jeg elsker deg enda» («Streets Of Laredo») (Trad / Per Johan Skjærstad
«Sangen skal klinge» (Lasse Holm / Geir Hamnes)
«California» (Ed Salvino / Robert Jung / Steinar Kristiansen)
«Tider kommer, tider går» («Tåget måste gå») (Stjernfeldt / Gunnar Jørstad)
«Soloppgangens hus» («House of the Rising Sun») (A. Price / Knut Bjørnsen)
«Alle veier går til deg» («Every Street Leads Back to You») (Potger / L. Schulmann / Steinar Kristiansen)
«Barnehjemsbarn» («Nobody's Child»)  (Cy Coben / Mel Foree / Øystein Johansen)
«En herlig tid» («How Great Thou Art») (Trad / Rita Engebretsen / Gunnar Jørstad)


== Andre medvirkende ==
Studio: Talent Studio
Tekniker: Gard «Dutte» Christensen
Produsent: Ole Vidar Lien
Arrangør: Pete Knutsen
El.piano, flygek, el.gitarer: Pete Knutsen
El.piano,flygel: Henryk Lysiak
Ak.gitar: Arne Schulze
Bass: Terje Methi
Trommer: Thor Andreassen
Strykere fra Kringkastingsorkestret
Kor: Iselin Alme, Hege Schøyen, Gro Hallan
Foto: Helge Jørgensen
Design: Team Trykk


== Utgivelser ==
1983 LP/MC Talent Music Organisation TLS 3080
1987 MC Arne Bendiksen Records ABX 60002
Aa kirke

Aa kirke er trolig Bornholms eldste kirke, fra omkring 1100, og den ligger i Aakirkeby som har sitt navn etter kirken. Aa kirke er sognekirke i Aaker sogn.


== Historie ==
Aa kirke har fått sitt navn fra de to vannløp, Læsåen og Grødby å, som omkranser den. Kirken var i middelalderen viet til St. Johannes (Døperen) og het derfor St. Hans kirke. En forgylt tregifur som forestilte St. Johannes sto fremme i kirken inntil 1706 hvor en nidkjær prest fikk den begravet på kirkegården, fordi noen katolske krigsfanger under den store nordiske krig påkalte helgenen. 
I det store tårnet ble kirketienden oppbevart inntil denne funksjonen ble overført til den store magasinbygningen på Hammershus. 
Som Bornholms hovedkirke, ble den plassert langt inne i landet hvor veiene krysses, og hvor landstinget møttes, ikke så langt fra kongens Lilleborg. I Aa kirke møttes geistligheten til det årlige landsmøte langt inn på 1700-tallet. 
Kirkens ytre gir assosiasjoner til Skt. Nikolai kirke i Simrishamn.


== Inventar ==
Altertavle og prekestol er utført på begynnelsen av 1600-tallet av billedhuggeren Jacob Kremberg. Altertavlen bærer årstallet 1600. Storstykket deles opp av fem søyler i fire arkadefelter. I de to brede midtfeltene står nattverdordene på dansk, ytterfeltene har latinske tekster fra Johannes evangelium. Det øverste midtfeltet på tavlen viser Jesu dåp omgitt av to medaljonger med Lund domkapitels våpen.
Prekestolen bærer våpen for dronning Anna Kathrine som døde i 1612. 
Døpefonten er en gotlandsk font i sandsten fremstilt av Sighraf. Den er den eneste kjente av denne typen som har runeinnskrift.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Niels Peter Stilling: Danmarks kirker, side 402–403, Politikens Forlag A/S, 2000, ISBN 87-567-6059-0


== Eksterne lenker ==
Aa Kirke
Aa kirke hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
Bilder fra Aa kirke
Knallgode låter

Knallgode låter er det andre soloalbumet til Rita Engebretsen kjent fra plateserien Frem fra Glemselen hvor hun synger sammen med Helge Borglund. På dette albumet var det mest oversatte amerikanske slagermelodier, men også norske klassikere som Arne Bendiksens «I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev» og norsk versjon av svenske «Åpne landskap». Platen ble utgitt av Arne Bendiksen i 1987 på selskapet Gary Helders Trading. Platen fikk litt omtale i media og ukeblad, og solgte rundt 5000 eksemplarer. Dette var den siste platen fra Rita Engebretsen på 10 år. 
«Frem fra glemselen»-serien ble lagt død av PolyGram Records etter utgivelsen av Frem fra Glemselen kap.17, og Rita Engebretsen forsvant fra rampelyset før hun i 1997 dukket opp igjen med Frem fra Glemselen kap.18 – fortsettelsen – sammen med Helge Borglund. «Knallgode låter» ble re-utgitt i 2008 både som CD og MP3, men sporlisten ble fullstendig mikset, så en del forvirring forekom.


== Sporliste ==
«Kjære John» (Grimes / Arne Bendiksen)
«Der gresset er det grønneste på jord» (Curly Putman / Arne Bendiksen)
«Falske roser» (Fred Spelman / Arne Bendiksen)
«I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev» (Arne Bendiksen)
«Har jeg sagt deg alt jeg ville si deg» (Scott Wiseman / Henry Skilbred)
«Regniga natt» (Harald Pettersen / Thor G. Norås)
«Sammen for alltid» (Joaquin Pietro / Arne Bendiksen)
«Send meg den puten som vi delte» (Hank Locklin / Arne Bendiksen)
«Du er min kjærlighet» (Dallas Frazier / Arne Bendiksen)
«Bonde ifra bygda» (Merle Haggard / Arne Bendiksen)
«Åpne landskap» (Ulf Lundell / Per Johan Skjærstad
«Det er klart det hender iblant» (Howard Greenfield / Arne Bendiksen)


== Andre medvirkende ==
Produsent: Arne Bendiksen
Design: PR consult
Teknikere: R. Kjernet, H.Aarstad


== Utgivelser ==
1987 LP/MC Gary Helders Trading Sandy GHLP 102
2008 CD/Mp3 Arne Bendiksen Records ABM 102
Anno 1980

Anno 1980 er den første soloplaten til Helge Borglund, mest kjent fra plateserien Frem fra Glemselen sammen med Rita Engebretsen. Platen kom ut i 1980, og etter å ha sunget da ni plater med skillingsviser i «Frem fra Glemselen»-serien, overrasket Borglund sine lyttere med å gi ut et fullstendig nytt materiale. En del kritikk kom i etterkant av denne platen, lytterne kjente ikke «sin» Helge Borglund igjen, og det ble ingen umiddelbar suksess. Musikken til platen var skrevet av Jørn Kolsrud med tekster av Alf Simensen.


== Sporliste ==
«Jeg fanget en strofe»
«Seilasens mange feil»
«Se!»
«Oppgang A»
«I samme båt»
«Ennå er gresset grønt»
«Domen på Hamar»
«Bom-Rock»
«Ord»
«Sommerens gjest»


== Andre medvirkende ==
Musikk alle tekster: Jørn Kolsrud
Tekst alle spor bortsett fra «Domen på Hamar»: Alf Simensen
Tekst «Domen på Hamar»: Jørn Kolsrud
Produsent: Arve Sigvaldsen
Innspilt i Talent Studio, Oslo, februar 1980
Teknikere: Asbjørn Krogtoft, Svein Engebretsen, Petter Hox
Foto: Atleliér Klingwall, Hamar
Arrangement og orkesterledelse: Jørn Kolsrud
Klaviatur, perkusjon: Jørn Kolsrud
Gitarer: Anders Nordby
Bass: Tom Erik Antonsen
Trommer: Per Bekkevold
Fløyte, sax, klarinett: Willy Foss
Trompet: Einar Jemtland, Fred Nøddelund
Trombone: Arvid Martinsen
Kor: Iselin Alme, Ellen Nicolaysen, Helge Lindeman
Strykere fra Kringkastingsorkestret


== Utgivelser ==
1980 LP/MC Talent Produksjon TLF 4031
2008 MP3 Talent A/S
Langt mot vest

Langt mot vest er det andre soloalbumet til Helge Borglund kjent fra plateserien Frem fra Glemselen hvor han synger med Rita Engebretsen. Etter album med helt nytt materiale på Anno 1980, satset Borglund denne gangen på stort sett oversatte slagere og viser til norsk og oppnådde større suksess. Platen hadde også et anslag av country-og westernstil over seg, og publikum likte platen. Mannen bak plateserien «Frem fra Glemselen» skrev en liten biografi på baksiden av dette albumet om Borglund. Der kan man lese at Borglund har solgt 1,5 millioner plater og kassetter i «Frem fra Glemselen»-serien, samt medregnet hans opptredener på «Countryfest»-platene og serien Treff. Platen kom på markedet i november 1986.


== Sporliste ==
«Pappa hva hender da» (S. Silverstein/M. Rådberg/H. Fries)
«Soria Moria» (Jørn Kolsrud/Alf Simensen)
«Frøken Rose» (Benny Borg)
«Vårvise» (Bosse Hesselheim/Helge Borglund)
«Pendleren Putte» (Benny Borg)
«I natt jag drømte» (Ed McCurdy/C. Vreeswijk/P. J. Skjærstad)
«Ett hundre unger» (Tom T. Hall/H. Fries)
«Langt mot vest» (B. Andersson/B. Ulvaeus/F. Friis)
«På vindens rygg» (W. Constantions/Terje Mosnes)
«Mjølkerampa» (Jørn Kolsrud/Alf Simensen)
«Hva er mammas navn» (E. Mongomery/D. Fraxier/S. Stigen)
«Sommerdrøm» (Jørn Kolsrud/Alf Simensen)


== Andre medvirkende ==
Innspilt i Studio 19, Hamar 1986
Produsent: Jørn Kolsrud
Arrangement: Jørn Kolsrud
Flygel, el.piano, synth: Jørn Kolsrud
El.gitar, akk.gitar: Fred Dalbakk
Bass: Tom Erik Antonsen
Steelgitar: Oddbjørn Sjøli
Trommer: Morten Nyhus
Kor: Inger Lise Brodal, Anne Marie Børud, Arnold Børud
Barnekor: Mari Støen, Kristian Olstad, Linn Helgesen, Tone Nydal, Guro Hoff, Guro Evensen, Åse Gjerlaug, Randi Gjerlaug, Gunvor Gjerlag.
Kor på «Pappa hva hender da»: Mari Støen
Lydtekniker: Fred Dalbakk
Foto: Atelier Klingwall
Coverdesign: BM Design A/S


== Utgivelser ==
1986 LP/MC PolyGram Records Polydor 829 699


== Eksterne lenker ==
(en) Langt mot vest på Discogs