jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ibrahim Kabia

Ibrahim Kabia (født 28. juli 1986 i Freetown i Sierra Leone) er en sierraleonsk sprinter.  


== Karriere ==


=== Nasjonalt ===
Han studerte ved Minnesota state high school, der han satte skolerekord på 100 meter med 10,49 i 2004. Han løp også 200 meter på 20,96. I 2007 ble han tildelt tittelen All-American for sine resultater på 60 meter, og han kom på femteplass ved NCAA-mesterskapet med 6,63 – hans tredje skolerekord. Ved Big Ten Conference (1. divisjon innen college-friidrett) kom han på tredjeplass, og samme plassering fikk han også ved NCAA Midwest Region-mesterskapet. Hans beste tid utendørs på 100 meter i 2007 ble 10,47.
I 2008 vant han 100 meter ved Big Ten Conference, med tiden 10,29, og kom på femteplass på 200 meter. Hans sesongbestetid på 200 meter var 21,46 i 2008. Også ved Drake Relays vant han gull på 100 meter. Han fikk også utmerkelsen Big Ten Sportsmanship Award denne sesongen. 


=== Internasjonalt ===
Ved VM i friidrett innendørs 2010 nådde han semifinalen på 60 meter, der han løp 6,65. Dette var ny nasjonal rekord, og den raskeste tiden av de 4 afrikanerne som løp semifinalen. Han kvalifiserte seg til finalen, men fordi han kjente kramper i muskelen på baksiden av låret (hamstring) i semifinalen stilte han ikke til start i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ibrahim Kabia – World Athletics 
Profil hos Gophersports.com (University of Minnesota Athletics)
Flygtningelejren på Kløvermarken

Flygtningelejren på Kløvermarken på Amager ved København åpnet den 28. november 1945.
Etter andre verdenskrig var det 240 000 tyske flyktninger i Danmark, hvorav 92.000 i København-området fordelt på 151 leirer. De danske myndigheter samlet flyktningene i store bevoktede leirer, og i august 1946 huset leiren på Kløvermarken 17 798 mennesker hvorav 838 befant seg på leirens sykehus. Av de øvrige 16 960 flyktninger var 51 % kvinner, 14 % menn og 16 % barn. 
Leiren var i funksjon til august 1947, hvor de fleste av beboerne var blitt sendt tilbake til Tyskland (en mindre del ble dog boende til 14. februar 1949). 
De flyktninger som døde under oppholdet ble begravet på Vestre Kirkegård. På soldatgravgården er det i alt begravet 5 344 tyske flyktninger og 4 643 tyske soldater. 
Andre store flyktningleirer i Danmark var blant andre Flygtningelejren i Oksbøl og Flygtningelejren Rye Flyveplads.


== Eksterne lenker ==
Kløvermarken 1945-49 pdf
Bilde av Kløvermarkens Flygtningelejr omkring 1946 fra Jørgen Grandts hjemmeside
Flygtningelejrene i Danmark
Johan Fossan

Johan Dahle Fossan (født 2. november 1948) er en norsk lærer og politiker (KrF).


== Familiebakgrunn og utdannelse ==
Fossan er født i Leksvik i Nord-Trøndelag. Han er utdannet adjunkt fra daværende Trondheim offentlige lærerskole fra 1971, og har grunnfag i kristendom fra Trondheim lærerhøyskole 1976 og grunnfag i engelsk fra Levanger lærerskole fra 1979. Han har bakgrunn fra det offentlige skoleverket som lærer og opplæringsleder, og han var med på å starte opp Elihu Kristne Grunnskole i Levanger tidlig på 1990-tallet.  Han studerte offentlig administrasjon og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag 2006–2007. Fossan var lærer ved Skogn ungdomsskole 1979-1984 og Halsan barneskole 1985-1994. Fra 2009-2014 var han ansatt som lærer ved Nesheim skole i Levanger. Fossan er nå pensjonist. Han er gift og har fem barn og ni barnebarn.


== Politisk arbeid ==
Etter å ha fullført siviltjeneste ved Solhaugen helseheim (et rehabiliteringssted for alkoholikere), ble Fossan ansatt som fylkessekretær i Nord-Trøndelag KrF i 1972, en stilling han hadde frem til 1977. Han var også fylkesleder i Nord-Trøndelag KrFU 1972–1973. Han har hatt flere ulike verv i partiorganisasjonen før han igjen var ansatt som fylkessekretær fra 1996 til 2006.
Fossan ble valgt inn i Levanger kommunestyre i 1991 og satt der til 1999, hvorav de fire siste årene som gruppeleder og medlem i formannskapet. I 1999 ble han valgt til medlem av Nord-Trøndelag fylkesting, hvor han hadde to perioder frem til 2007. Fra 2003 til 2007 var han gruppeleder for fylkestingsgruppa.
Den 17. november 2012 ble Fossan nominert som Kristelig Folkepartis førstekandidat til Stortinget fra Nord-Trøndelag foran stortingsvalget 2013, etter å ha vunnet en kampvotering mot Karin Søraunet. Nominasjonskomiteen hadde en delt innstilling der flertallet ønsket Søraunet og et mindretall ville ha Fossan.  Resultatet ble til slutt at Fossan ble valgt som førstekandidat med 14 mot 4 stemmer. Han toppet dermed stortingslisten foran Åste Marie Lande Lindau fra Namsos og Torgeir Værnesbranden fra Stjørdal. Kristelig Folkeparti oppnådde ikke representasjon fra Nord-Trøndelag.
Fossan ble i 2015 valgt som medlem av Levanger kontrollutvalg og ble i 2019 nestleder i samme.
Johan Fossan ble i 2019 valgt som 2.vararepresentant på Trøndelag Kristelig Folkepartis fylkestingsliste  og 1.vara på Levanger KrFs kommunevalgliste. 


== Annet ==
Fossan har erfaring fra en rekke sammenhenger innenfor menighetsliv og andre områder. Han har blant annet vært styreleder for Elihu Kristne Grunnskole og Elihu Barnehage i Levanger 2000–2006, han har vært styremedlem i KomSek Trøndelag IKS (som utfører sekretariatstjenester for kontrollutvalgene i mange kommuner i Nord-Trøndelag), Fra 2006-2014 var han medlem og nestleder i Rådet for Sund folkehøgskole, og han var styreleder i produksjons- og attføringsbedriften Innherred Produkter AS 2006–2012. Fossan er leder i Levanger forliksråd siden 2010 og nestleder i SFN - det nasjonale samarbeidsutvalget for forliksråd og namsmenn.


== Referanser ==
Ian Holloway

Ian Scott Holloway (født 12. mars 1963 i Bristol) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ian Holloway – Transfermarkt 
(en) Ian Holloway – Transfermarkt (manager) 
(en) Ian Holloway – WorldFootball.net 
(en) Ian Holloway – Soccerbase.com 
(en) Ian Holloway – Soccerbase.com (manager) 
(en) Ian Holloway – FBref
Den Nordenfjeldske Kreditbank

Den Nordenfjeldske Kreditbank var en forretningsbank i Trondhjem fra 1868 til 1963.
Den ble opprettet i 1868 av en rekke kjøpmenn, deriblant E.C. Dahl, med overrettssakfører Karl Ludvig Bugge som frontfigur og overrettssakfører Christian Hirsch som første banksjef. Banken skulle ta opp konkurransen med Trondhjems Privatbank, som ble opprettet i 1859. Allerede i 1875 var Kreditbanken større enn Privatbanken, men tapte store summer ved konkurskrisen i Trondhjem og Nord-Norge i 1880-årene, og i samme tiår ble det avdekket bedrageri og underslag i banken.
Bankkrisen i 1920-årene rammet Kreditbanken hardt, men etter tre år under offentlig administrasjon ble den gjenreist i 1928.
Otto D. Adeler overtok etter Christian Hirsch som banksjef i 1887, og han ble etterfulgt av A. Pedersen i 1897, Andreas Berg i 1901, Einar Aas i 1931 og Sverre Andresen høsten 1946.
I 1947 overtok banken Trondhjems Realkreditbank, og i 1963 fusjonerte den med Forretningsbanken, som senere gikk inn i Fokus Bank i 1987.
Banken lå fra 1875 i Dronningens gate 3 i Trondhjem, men det gamle banklokalet ble revet i 1972.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje; Arntzen, Jon Gunnar (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 388. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Gierløff, Christian (1943). En norsk banksaga : Den Nordenfjeldske Kreditbanks jubileumsskrift : 1868–1943. Trondheim. 
Martinsen, Tor Anders B. "En glemt perle: Den Nordenfjeldske Kreditbank i Dronningens gate (1875-1972)" Trondhjemske Samlinger 2012
A/S Forretningsbanken – Den Nordenfjeldske kreditbank : 1868–1968. Trondheim. 1968.
Velstand (album)

Velstand er et musikkalbum med Smalhans, utgitt i 1982.


== Sporliste ==
«Velstand» (Kjell Arne Jensen)
«Kom te oss» (Larsen/Jensen)
«Fint ska det ver» (Kjell Arne Jensen)
«Me går forbi» (Kjell Arne Jensen)
«Disco» (Kjell Arne Jensen)
«Stå på» (Kjell Arne Jensen)
«Neon» (Smalhans)
«Hold meg fast» (Kjell Arne Jensen)
«Ikkje ta det fra meg» (Kjell Arne Jensen)
«Knude på tråden» (Stangeland/Salomonsen)
«Kjøp betal og spis» (Jensen/Molaug)


== Medvirkende ==


=== Smalhans ===
Bjørn Kallevig - sang
Reidar Larsen - keyboard, vokal, kor, låtskriver
Jan Helge Didriksen - gitar, kor
Odd Stangeland - gitar, kor, låtskriver
Kjell Arne Jensen - bass, gitar, produsent, xylofon, kor, låtskriver
Rolf Oanes - trommer
Hans Christian Hansen - perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Geir Salomonsen - gitar
Allan Skurtvedt - keyboard
Geir Salvesen - treblåseinstrument
Tor Salomonsen - låtskriver
Torgeir Molaug - låtskriver


== Eksterne lenker ==
Velstand
C.W.S. Hirsch

Christian Worm Sommerschild Hirsch (født 8. oktober 1831 i Stjørdal, død 2. mai 1904 i Trondhjem) var en norsk sakfører, dommer, banksjef og politiker (H). Han var ordfører i Trondhjem samt stortingsmann for Trondhjem og Levanger 1874–1876, 1880–1882 og 1889–1891.


== Liv og virke ==
Han ble født på gården By i Stjørdal som sønn av oberstløytnant og stortingsmann Robertus Hirsch og hustru Nicoline Hornemann. Farfaren var major Jacob (Jobst) Conrad von Hirsch på By, mens morfaren var generalmajor Johan Thomas Hornemann på Reppe i Lånke. Han var nok oppkalt etter sin fars kollega, oberstløytnant og stortingsmann Christian Worm Sommerschild. Blant søsknene hans var apoteker Robert Nicolai Hirsch, sogneprest og ordfører Thomas Conrad Hirsch og lege Christian Hornemann Hirsch. Familien Hirsch flyttet til Trondhjem i 1837 og solgte gården.Han tok artium fra Trondhjems katedralskole i 1849 og juridisk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1853. Han var kopist i Finansdepartementet før han i 1857 fikk bevilling som overrettssakfører og flyttet hjem til Trondhjem for å praktisere. Han ble referent ved Trondhjems stiftsoverrett.C.W.S. Hirsch giftet seg første gang i 1859 med Madzine Nicoline Darre, datter av biskop Hans Jørgen Darre og Ida Wilhelmine Dessen i Trondhjem. De fikk åtte barn før hun døde i 1877. Som enkemann giftet han seg på nytt i 1881 med Caspara Jenssen, datter av brukseier Lauritz Dorenfeldt Jenssen og Karen Amalie Hagerup på Ranheim. Hirsch ble i begge sine ekteskap svoger til brukseier og stortingsmann Lauritz Jenssen, som var gift med en annen datter av biskop Darre, og onkel til ingeniørene og statsrådene Worm Darre-Jenssen og Hans Jørgen Darre-Jenssen. Familien bodde i en bygård i Østre gate (nå Bispegaten), senere i Prinsens gate.
Ved siden av jusen, kom C.W.S. Hirsch til å bli sentral i utviklingen av byens bank- og forsikringsvesen. Fra 1868 til 1888 var han banksjef i Den Nordenfjeldske Kreditbank. Han var i 1887 konstituert assessor (dommer) og i 1891 konstituert justitiarius ved stiftsoverretten. I 1888 ble han medlem av direksjonen (direktør) i Norges Bank, og fortsatte som bestyrer av bankavdelingen i Trondhjem etter at hovedsetet ble flyttet til Kristiania i 1896. Han var også formann i Norges Banks representantskap i 12 år, formann i inspeksjonen for Thomas Angells Stiftelser og styremedlem i Trondhjems Brandforsikringsselskab, en av forløperne til Gjensidige.Hirsch var medlem av Trondhjems bystyre 1866–1902, medlem av formannskapet i 12 år, varaordfører i 2 år og ordfører 1872–1873 og 1879–1882. Han var stortingsmann for Trondhjem og Levanger 1874–1876, 1880–1882 og 1889–1891.


== Utmerkelser ==
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1873 og forfremmet til kommandør av samme orden i 1893 «for fortjenstfull embedsvirksomhet». Han var også ridder av den svenske Nordstjerneordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) C.W.S. Hirsch hos Norsk senter for forskningsdata
Shukra

Shukra (शुक्र,சுக்ரன், ಶುಕ್ರ, IAST Śukra), sanskrit for «klar, ren» eller «glans, klarhet», er navnet på sønnen til Bhrigu, veileder for Daityas og guru av Asuras, identifisert med planeten Venus og en av Navagrahaene (med adressering शुक्राचार्य Shukracharya). Han presiderer over Shukravar (devanagari: शुक्रवार) eller fredag​​. Han er beskrevet blant annet som ridende på en kamel, hest eller krokodille. Han holder en stav, perler og en lotus og noen ganger en pil og bue.


== Referanser ==
Yousif Kuwa

Yousif Kuwa Mekki (født 1945 i Jebel Miri, Sentral-Sudan, død 31. mars 2001 av kreft i Storbritannia) var en sudansk politiker, revolusjonær og kommandant for den sørsudanske frigjøringsbevegelsen. 
Som med de fleste distriktene i Sudan, ble hans eksakte bursdag ikke registrert noen steder. Kuwas far var karriere-soldat, og familien flyttet mye i løpet av barndommen hans. Kuwa vokste opp som muslim og i den tro han var araber. Han studerte statsvitenskap ved universitetet i Khartoum. Ved universitetet ble Kuwa sterkt påvirket av ideene til Tanzanias første president Julius Nyerere, om den afrikanske historien og de forskjellige kulturene i Sudan. Kuwa fikk arbeid som lærer etter endt utdannelse, og han drev med undervisning i Darfur før han i 1981 ble valgt til den regionale forsamlingen Sør-Kordofan.
I 1985 og 1986 gjennomførte Kuwa militær trening i Etiopia før han begynte i den sørsudanske frigjøringsbevegelsen. Kuwa ble høyt respektert blant hans egen befolkning på grunn av hans karisma, visdom og militære kunnskaper. Yousif Kuwa ble diagnostisert med prostatakreft i 1998 og døde i mars 2001 under behandling i Norwich, England. Han døde før han fikk se signeringen av fredsavtalen mellom Sudan og Sør-Sudan.
Den norske Handelsbank

Den norske Handelsbank var en bank med hovedkontor i Trondhjem fra 1917 til 1924.
Banken hadde sin opprinnelse i Detaillistforeningens Sparebank, som ble opprettet i Trondhjem i 1863 og skiftet navn til Trondhjems Handelsbank i 1875. I 1917 ble Privatbanken for Norge (opprettet i 1916) i Christiania og Trondhjems Handelsbank slått sammen til Den norske Handelsbank, som fikk hovedkontor i Søndre gate 15 i Trondhjem. I de påfølgende årene ble Kristiansunds Handels- og Landmandsbank, Bergens Handelsbank og Søndenfjeldske Privatbank i Kristiansand oppkjøpt.
Den økonomiske krisen i 1920-årene rammet banken hardt, og i 1923 fikk den et innskudd på 25 millioner kroner fra Abraham Berges regjering, uten at Stortinget var orientert. Året etter bevilget Stortinget 15 millioner kroner, fortsatt uvitende om fjorårets innskudd, og dette ledet an til riksrettssaken mot statsminister Abraham Berge og de øvrige regjeringsmedlemmene i 1926. De ble alle frikjent i 1927 (under dissens) ut fra at de hadde handlet i beste mening. Til tross for innskuddene måtte banken allikevel settes under offentlig administrasjon i 1924, og den innstilte snart sin virksomhet. Forretningsbanken overtok Den norske Handelsbanks lokaler i 1929.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje og Arntzen, Jon Gunnar (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 397. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Petersen, Kaare (1982). Bankkriser og valuta-uro. Forretningsbankenes historie i mellomkrigsårene. Oslo: Hjemmet-Fagpresseforlaget. s. 33–48. 
Søberg, Morten (23. august 2013). «Bankkriser og politikk». Dag og Tid. 
Dokumentasjon i riksrettssaken mot statsminister Berge m.fl. 1926–1927. Dokumentasjonshefter I–VI. Oslo: Centraltrykkeriet. 1927.
Abd ar-Rahman Swar ad-Dahab

Abdel Rahman Swar ad-Dahab (arabisk: عبد الرحمن سوار الذهب; 'Abd ar-Raḥmān Swār ad-Dahab, født i 1934 i Omdurman i Sudan, død 18. oktober 2018 i Riyadh i Saudi-Arabia) var en sudansk politiker som var president fra 6. april 1985 til 6. mai 1986.


== Biografi ==
al-Dahab ble utnevnt til stabssjef av president Gaafar Nimeiry. Deretter ble han forsvarsminister og øverstkommanderende for de sudanske væpnede styrkene i 1984. I april 1985 tok han over makten ved statskupp, men ga fra seg makten etter litt over ett år i presidentembetet.


== Referanser ==
Zubair Mohamed Salih

Zubair Mohamed Salih (arabisk: الزبير محمد صالح) (født 1944, død februar 1998) var en sudansk offiser og politiker. 
Salih var visepresident i den militære regjeringen til Omar al-Bashir, som satt ved makten i Sudan mellom 1989 og 1993. Salih var en av flere militære og politiske ledere som døde i en flystyrt på vei tilbake til Sudan etter flere politiske møter og konferanser i Sør-Sudan. Han ble omtalt som en nøkkelperson i kontakten mellom Sudan People's Armed Forces og Hassan al-Turabis National Islamic Front. 
Navnet hans blir også transkribert Zubair Mohammad Salih, Zubeir Mohammed al-Saleh og Al-Zubair Mohamed Saleh.


== Referanser ==
Forretningsbanken

Forretningsbanken var en forretningsbank med hovedkontor i Trondheim fra 1918 til 1987. Opprettelsen kom som følge av høykonjunkturen etter første verdenskrig. I 1929 overtok banken lokalene etter Den norske Handelsbank, som gikk konkurs i 1924, i Søndre gate 15 i Trondheim. I 1934 kjøpte banken Trondhjems Privatbank og ble den største privateide banken nordenfjells, og i 1952 ble også Formidlingsbanken i Oslo oppkjøpt.
I 1963 fusjonerte Forretningsbanken med Den Nordenfjeldske Kreditbank, og man videreførte navnet Forretningsbanken. Vekst i 1970- og 1980-årene førte til utbygging av nye lokaler i Trondheim, samtidig som man beholdt aktiviteten i Søndre gate 15. I 1987 gikk Forretningsbanken inn i Fokus Bank, som overtok de gamle lokalene.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje; Arntzen, Jon Gunnar (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 186. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
A/S Forretningsbanken – Den Nordenfjeldske kreditbank : 1868–1968. Trondheim. 1968.
Keisha Cole

Keyshia Cole Gibson (født 15. oktober 1981 i Oakland i California), med artistnavnet Keyshia Cole, er en amerikansk sanger og låtskriver.
Hun er født i Oakland i California, og hennes karriere begynte da hun møtte MC Hammer tolv år gammel og møtte senere rapperen Tupac Shakur. 18 år gammel flyttet hun til Los Angeles og ble senere introdusert til plateselskapet A&M Records. Hun utga sitt debutalbum, The Way It Is (2005), med singlene «Never», «I Changed My Mind», «(I Just Want It) To Be Over», «I Should Have Cheated», og «Love». Platen solgte til gull i løpet av 17 uker og deretter til platina åtte uker senere. Platen ble værende på salgslistene i over etter år, og solgte til sist over 1,6 millioner kopier.
Cole utga sitt andre album Just Like You i 2007. Det debuterte på plass nummer 2 på Billboard 200. Det ble nominert som «Beste samtidsalbum innenfor R&B» ved den femtiende Grammyprisutdelingen. Også dette albumet solgt rundt 1,7 millioner kopier i USA alene. A Different Me er Coles tredje album, utgitt i 2008. Dette albumet debuterte også på andreplass på Billboard 200 med førsteukesalg på 322 000 kopier, det høyeste for henne til da. Albumet ble sertifisert til platina av RIAA.Calling All Hearts er Coles fjerde album, utgitt den 21. desember 2010 i USA av plateselskapet Geffen Records. Albumet solgte 400 000 kopier i USA per november 2012, og med et førsteukesalg på 129 000 kopier. Hennes femte album, Woman to Woman (2012), debutert på tiendeplass på Billboard 200, lavere enn forrige gang. Per september 2013 hadde albumet solgt 329 000 kopier i USA.Foruten musikk har Cole vært aktiv innenfor Reality-TV, da med serien Keyshia Cole: The Way It Is, sendt fra 2006 til 2008, og som viste fram hennes karriere og familieliv med hennes biologiske mor og søster. Hennes andre tilsvarende show var Family First, premiere den 9. oktober 2012 og basert på at hun den 2. mars 2010 fødte sitt første barn, en gutt ved navn Daniel Hiram Gibson Jr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keyshia Cole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Keisha Cole på Internet Movie Database 
(sv) Keisha Cole i Svensk Filmdatabas 
(da) Keisha Cole på Scope 
(fr) Keisha Cole på Allociné 
(en) Keisha Cole på AllMovie 
(en) Keisha Cole hos The Movie Database 
(en) Keisha Cole på Discogs 
(en) Keisha Cole på MusicBrainz 
(en) Keisha Cole på MusicBrainz 
(en) Keisha Cole på SoundCloud 
(en) Keisha Cole på Spotify 
(en) Keisha Cole på Songkick 
(en) Keisha Cole på AllMusic 
Keisha Cole på Twitter 
Keisha Cole på Facebook 
Keisha Cole på Instagram 
Keisha Cole på YouTube 
Keisha Cole på Myspace
Sputnik 19

Sputnik 19 var det tredje oppdraget i det sovjetiske Venera-programmet og var tenkt å lande på planeten Venus. Sputnik 19 ble skutt opp 25. august 1962 av en Molnijarakett. Romsonden la seg i en bane rundt jorden, men flukt-steget fungerte ikke so sonden ble værende i en geosentrisk bane i tre dager før den gikk inn i jordens atmosfære og ble ødelagt.


== Eksterne lenker ==
Sputnik (1957–1963)
Sputnik 21

Sputnik 21 var det fjerde oppdraget i det sovjetiske Venera-programmet og var tenkt å gjøre en forbiflyvning av planeten Venus. Sputnik 21 ble skutt opp 12. september 1962 av en SL-6/A-2-e-rakett i bane rundt jorden, men det tredje steget eksploderte og ødela romsonden.


== Eksterne lenker ==
Sputnik (1957–1963)
Liu Biao

Liú Biāo (tradisjonell kinesisk: 劉表; forenklet kinesisk: 刘表; født 142, død 208), stilnavn Jǐngshēng (景升), var en kinesisk krigsherre og guvernør for Jingzhou aktiv på slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Han var et medlem av Hàn-keisernes utvidede familie og delte deres etternavn. Han ble beskrevet som vakker, og var over åtte chǐ høy (ca. 1.86 m).
Mens Hàn-dynastiet ble svekket av de gule turbaners opprør utkjempet Liú Biāo en krig mot krigsherren Sun Jian. En av Biāos dyktige strateger, Kuai Liang, utarbeidet en plan for å drepe Jian ved å knuse ham med trestammer mens han var på vei mot Biāos hovedleir, og planen lyktes. Senere forsøkte Sun Jians to eldste sønner, Ce og Quan, å hevne sin far, men klarte ikke å beseire Biāo. Da den nordlige krigsherren og statsministeren Cao Cao skaffet seg stadig større makt, valgte Biāo å hverken støtte eller hindre ham, delvis fordi Sun Ce hadde beseiret ham i slaget ved Shaxian. 
Også senere, under Caos avgjørende seier mot Yuan Shao i slaget ved Guandu i 200, valgte Biāo å være nøytral, til tross for at han var en av få andre krigsherrer som var mektig nok til å motsette seg de to partene. Senere valgte han å hjelpe Liu Bei, Caos fiende og et annet medlem av den utvidede keiserfamilien, ved å la ham bo hos seg, og dette gjorde ham til et mål for Cao Caos vrede. Etter at Cao hadde forent det nordlige Kina under sin ledelse, sendte han en stor hær for å erobre Jingzhou, men sammen med Liú Bei vant Biāos styrker flere tidlige seire mot den invaderende hæren. Etter å ha integrert restene av Yuan Shaos hær i sine allerede tallrike styrker, klarte riktignok Caos overlegne hær å presse Biāos styrker. Etter en forverring av forholdet mellom Biāo og Bei, forårsaket av innblandingen fra Cai Maos familie, var Liú Biāos folk i en svært vanskelig situasjon. I tillegg hadde Sun Quan vunnet en knusende seier over Biāos underordnede Huang Zu i slaget ved Xiakou. 
Kort tid etter at Cao Caos hoverarmé startet sin offensiv mot Jingzhou døde Biāo av sykdom. Ifølge den historiske Míng-romanen Beretningen om de tre kongedømmer, skrevet av Luo Guanzhong, hadde han merket at han var døende lenge før han faktisk døde, og diskuterte med Liu Bei om hvilken av hans to sønner som skulle etterfølge ham. Det tradisjonelle valget ville ha vært hans eldste sønn Liu Qi, men han hadde rett i sin antagelse om at hans kone (Cai Maos søster) ville støtte hans yngre sønn Liu Cong. Han valgte følge Liu Beis rød, og valgte Qi til sin etterfølger. Etter hans død forandret kona hans testamente, slik at Cong overtok kontrollen over en stor del av Biāos landområder. Den svake Cóng overga seg umiddelbart til Cao Cao, mens hans eldre bror klarte å beholde kontrollen over én by. Til tross for provinsens strategiske plassering ble en rekke slag utkjempet i Jingzhou mellom de tre partene i de tre rikers tid.