jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bassarona

Bassarona er en slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Gruppen består for det meste av store, kraftige arter. De er gode flygere og seiler gjerne på stive vinger. Disse artene er tropiske og lever i Sørøst-Asia.


== Utseende ==
Store, kraftige, mer eller mindre brunlige sommerfugler. Oversiden er brun med en rad av hvite flekker som kan flyte sammen til et hvitt tverrbånd. Undersiden er lyst gråbrun.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Sikkim i vest til Filippinene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae Behr, 1846
Adoliadini Doubleday, 1845 – over 500 arter, Afrika og Asia
Slektsgruppen Adoliadina – minst 110 arter, Sørøst-Asia
Slekten Bassarona Moore, 1897
Bassarona dunya (Doubleday, [1848])
Bassarona durga (Moore, [1858])
Bassarona iva (Moore, [1858])
Bassarona labotas (Hewitson, 1864)
Bassarona piratica (Semper, 1888)
Bassarona recta (de Nicéville, 1886)
Bassarona teuta (Doubleday, [1848])
Bassarona byakko (Uehara & Yoshida, 1995)</small


== KilderBrower, A.V.Z. (2006) Bassarona på Tree of life [1] ==


== Eksterne lenker(en) Bassarona i Global Biodiversity Information Facility ==
(en) Bassarona hos NCBI 
(en) Kategori:Bassarona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bassarona – detaljert informasjon på Wikispecies 
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12.2011
Peder Cappelen Thurmann

Peder Cappelen Thurmann (født 18. mars 1839, død 21. mai 1919) var en norsk kunstmaler og lærer ved Den kongelige Tegne- og Kunstskole i Christiania i tillegg drev han sin egen maleskole.I Norge hadde han trolig Joachim Frich som lærer. Thurmann studerte 10 år i Italia og Tyskland. I Düsseldorf var han elev hos Hans Gude (1857-1859) og oppholdt seg deretter i München flere år og gjorde da flere studieturer til Italia. Han malte gjerne landskaper i Bayern og Italia. Han malte særlig landskaper i det sørlige Norge. Kunstforeningen avholdt i 1939 en minneutstilling. Han var en produktiv og populær maler og laget bilder som var nøyaktig utført. Hans Heyerdahl var en av hans elever. I likhet med Johan Fredrik Eckersberg malte han flere bilder med Romsdalen og Romsdalshornet som motiv.Han var sønn av presten Carl Fredrik Thurmann og Ottilie (Ottilia) Christine Ottesen, og svoger til misjonsbiskopen Nils Astrup. Moren Ottilie var datter av presten Realf Ottesen og søster av jernverkseier Pedere Cappelen Ottesen. Navnet Thurmann skriver seg fra Tyskland.Han giftet seg med Anna Maria Catharina Enzinger (født 1843) i München 1863.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==
Ingeborg Solbrekken

Ingeborg Solbrekken (født 1961 i Etnedal) er en norsk sakprosaforfatter og dramatiker. Hennes tre bøker om Kirsten Flagstad er blitt mye omtalt. Hun har også forsket på utenomrettslige sider ved oppgjøret etter andre verdenskrig i Norge. Høsten 2018 utga hun en fortelling om den kommunistledede motstandsbevegelsen i Norge under krigen. I forbindelse med utgivelsen av boken, åpnet Valdresmusea en utstilling om de illegale kommunistavisene. Solbrekkens bøker har vært utgangspunkt for flere filmer. Hennes internasjonale biografi om Kirsten Flagstad 'Århundrets stemme' var fokustittel hos Norla våren 2021, oversettelsesrettigheter ble kjøpt av den tyske forlagsgiganten Pinguin Random House. Boken oversettes også til engelsk og er i opsjon for dokumentarfilm.


== Bibliografi ==
Heksens kurér. En studie av folkeeventyrenes religiøse, mytologiske, dikteriske og dybdepsyko­logiske bakgrunn (1997)
Bergmannen og Malmen. 18 sonater i Henrik Ibsens liv og diktning (2000) – brukt som manus til dokumentarfilmen «Løven Henrik Ibsen»;
Stemmen. Kirsten Flagstad. Verdensstjerne og syndebukk (2003)
Med empati som våpen. Amalie Christies kamp mot deportasjon og rettsoppgjør (2004)
Galskap og rettergang. Landssviksaken mot Kirsten Flagstad og Henry Johansen (Transit Forlag, 2007) – brukt som manus til dokumentar­filmen «Kirsten Flagstads plass».
Kors og kårde. Om Marta Steinsvik. (2012)
Landssvikoppgjørets hemmelige historie. Brukte norske rettsmyndigheter krigsforbrytere og nazi-metoder under landssvikoppgjøret? (2015)
Konspirasjonen mot Kirsten Flagstad. Den norske stats forfølgelse av en verdensstjerne. (2016, Opera forlag, ISBN9788292845103)

Gestapos mest ettersøkte nordmenn. Den kommunistledede motstandsbevegelsen under krigen (2018)
En fabel om utilregnelighet. (Skuespill 2018, utviklet med stipend fra Dramatikkens hus)


== Referanser ==
Norsk Teknologi

Norsk Teknologi (TELFO, tidligere Tekniske Entreprenørers Landsforening) var en landsforening i NHO, og representerte bedrifter innen elektro, automatisering, ventilasjon, kulde, heis, tele og it. Fra 1. januar 2016 opphørte den som egen organisasjon etter NELFO ble landsforening.Medlemsbedriftene var organisert i fire bransjeforeninger underlagt Norsk Teknologi; NELFO, Integra, HLF og VKE. De representerte til sammen over 1 700 medlemsbedrifter med om lag 33 000 ansatte, og en samlet årlig omsetning på rundt 40 milliarder kroner. På vegne av de tilsluttede bransjeforeningene skulle Norsk Teknologi «jobbe for gode rammebetingelser og for en sterk og selvstendig rolle for tekniske entrepriser, service og tjenester i markedet, for derigjennom å oppnå god lønnsomhet og konkurransekraft for medlemsbedriftene». Flertallet av medlemsbedriftene er små og mellomstore.
Norsk Teknologi var i stor grad en prosjektstyrt organisasjon. Dette innebærer at bransjeforeningene og deres medlemsbedrifter var involvert i landsforeningens arbeid.Ove Guttormsen var leder for organisasjonen. 


== Bransjeforeningene ==
Fire bransjeforeninger var del av Norsk Teknologi:

Heisleverandørenes landsforening (HLF)
Foreningen for tekniske systemintegratorer (INTEGRA)
Foreningen for EL- og IT-bedriftene (NELFO)
Foreningen for ventilasjon, kulde og energi (VKE)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
[1]
Nobatia

Nobatia (gammenubisk: Ⲛⲟⲩⲃⲁⲇⲓⲁ; Noubadia; gresk: Νοβαδἰα; Nobadia; arabisk: المريس; al-Marīs) var et kristent nubisk kongedømme som først hersket over Nedre Nubia og siden ble annektert av et annet og større nubisk rike, Makuria.


== Grunnleggelse ==
Det afrikanske, nubiske kongeriket Nobatia (eller Nobadia) hadde sin hovedstad ved Pachoras (dagens Faras), og var lokalisert i hva som i dag er nordlige Sudan og sørlige Egypt. Den nøyaktige datoen for når det ble opprettet er kjent, kanskje rundt 350 e.Kr., men det synes å ha vært tidlig, kanskje tidlig nok til å ha vært en indirekte fortsettelse eller nyopprettelse av kongedømmet Kusj i Meroë.Nobatia ble grunnlagt av nobatae'ene, som hadde blitt invitert til å flytte fra den egyptiske ørkenen til denne regionen av den romerske keiseren Diokletian for å hjelpe ham å beseire blemmyene. Det tidlige Nobatia er sannsynligvis den samme sivilisasjonen som arkeologene kjenner som ballana-kulturen. Nobatae'ene lyktes i å beseire blemmyene, og en inskripsjon fra Silkos (Basilikos) regjeringstid  hevder at blemmydene ble drevet ut i Den østlige ørkenen. Omtrent på denne tiden ble Nobatias hovedstad i Faras også grunnlagt, og kort til senere ble Nobatia konvertert til den orientalsk kristendommen.


== Underkastet islam ==
I 701 hadde Nobatia blitt annektert av rikets sørlige naboland, Makuria, men omstendighetene rundt sammenslåingen er ukjente. Den fant sannsynligvis sted før den muslimske invasjonen i 652, side araberne, som kom så langt som til Dongola, bare dokumenterte én nubisk, kristen stat. Riket ble styrt av eparken av Nobatia, som også ble kalt domestikos av Faras. Disse ble først valgt, men senere gikk stillingen i arv. Noen nedtegnelser fra riket har blitt funnet ved Qaṣr Ibrim, og disse vitner om en mektig hersker. Noen arabiske historikere skriver riktignok om «kongedømmet Makuria og Nobatia», noe som kan tyde på at det i alle fall en stund var et dobbeltmonarki. 
Nobatia var det av de nubiske rikene som var nærmest Egypt, og det mottok derfor mest press fra arabiserende og islamiserende krefter. Over tid ble Nobatias folk giftet inn i arabiske klaner, som Banu Kanz, selv om noen også kom til å forbli uavhengige i det kristne kongedømmet Dotawo, som ble erobret av sultanatet Sannar i 1504. 


== Herskere ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Welsby, Derek A. (2002): The Mediaval Kingdoms of Nubia, London, ISBN 0-7141-1947-4, s. 16–67
Dakota (band)

Dakota er et norsk countryband fra Ålen i Trøndelag. Bandet startet i 2008. På høsten 2008 spilte de sin første offisielle opptreden som var i Røroshallen som oppvarmingsband for Åge Aleksandersen og Sambandet. I 2011 bestemte bandet seg og gå i Larsville Studio i Stugudalen hos selveste Lars Lien som har produsert og mikset albumet. Albumet kommer den 20. januar 2012 via selskapet Tylden & co og heter På rett spor. 


== Medlemmer ==


=== Nåværende ===
Steffen Leinsvang – vokalist
Lars Magnus Fætten – el.gitar, kor
Tommy Holden – tangenter, trekkspill
Lars Ingmar Nyhus  akk.gitar
Arve Hitterdal – låtskriver, bassgitar, kor
Jo Inge Engesvold – trommer


== Diskografi ==


=== Album ===
På rett spor (2012)
Vi'løftug (2014)


=== Singler ===
Nydelig dag (2013)


== Eksterne lenker ==
Dakota Offisielle side
Raimundo Pereira

Raimundi Pereira (født 28. august 1956 i Dar Salam, Quinara, Portugisisk Guinea) er en bissauguineansk advokat og politiker for Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet (PAIGC) som siden 1. desember 2008 har vært Nasjonalforsamlingens formann og som to ganger har tjent som fungerende president, i 2009 og etter Malam Bacai Sanhás død i 2012, fram til han april samme år ble avsatt i et militærkupp.
William Floyd

William Floyd (født 17. desember 1734 i Brookhaven på Long Island, død 4. august 1821 i Westerville i New York) signerte den amerikanske uavhengighetserklæringen som representant fra New York og han satt i den kontinentale kongressen.
Hans familie var av walisisk opprinnelse og han overtok familiegården da faren døde. Hans oldefar Richard Floyd ble født i Brecknockshire, Wales rundt 1620 før han emigrerte til USA og slo seg ned i New York-området. Floyd deltok i de tidlige stadier av den amerikanske uavhengighetskrigen, og ble forfremmet til generalmajor før han gikk over til politikken. Han var en delegat fra New York til den første kontinentale kongressen. Floyd satt i denne stillingen fra 1774 til 1776.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Floyd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Floyd hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) William Floyd hos American National Biography 
(en) Biography by Rev. Charles A. Goodrich, 1856
(en) Fire Island National Seashore – William Floyd Estate
(en) Town of Floyd, NY Official Website
John Witherspoon

John Witherspoon (født 15. februar 1723, død 15. november 1794) var en amerikansk politiker som signerte den amerikanske uavhengighetserklæringen som en representant for New Jersey.
Witherspoon studerte ved Haddington Grammar School og mottok sin Master of Arts fra University of Edinburgh i 1739. Han satt som president av College of New Jersey (som i dag heter Princeton University) fra 1768 til 1794. Witherspoon er i slekt med skuespillerinne Reese Witherspoon. Han var en trofast protestant, nasjonalist og tilhenger av republikanisme. Han var gift med Elizabeth Montgomery. De hadde ti barn og fem av disse overlevende barndommen. Han ble tildelt en Master of Arts og doktorgrad i teologi fra University of St Andrews. Han ble professor ved Presbyterian College of New Jersey i Princeton.
Witherspoon bosatte seg i New Jersey sammen med familien sin i 1768 i en alder av 45 år. Witherspoon var svært populær blant både lærere og studenter, blant disse var James Madison og Aaron Burr som var hans mest fremtredende studenter. Blant hans studenter ble 37 dommere, hvorav tre var ansatt i USAs høyesterett, 12 medlemmer av den kontinentale kongressen, 28 amerikanske senatorer, og 49 kongress-medlemmer. Witherspoon satt i Kongressen fra juni 1776 til november 1782 og var en av de mest innflytelsesrike medlemmene av den amerikanske kongressen. Han satt også i over 100 komiteer. Witherspoon led av øyeskader og ble fullstendig blind i 1792.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Witherspoon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Witherspoon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Witherspoon hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) John Witherspoon hos American National Biography 
(en) John Witherspoon hos The Peerage 
(en) Princeton Companion entry
(en) Photographic tour of John Witherspoon's grave at Princeton Cemetery.
(en) Biography by Rev. Charles A. Goodrich, 1856
(en) Who Is That Man, Anyway? Witherspoon's statue, near Dupont Circle in Washington, D.C.
Avraham Hirschson

Avraham Hirschson (født 11. februar 1941 i Tel Mond) var en israelsk politiker.
Hirschson var medlem av det israelske Knesset mellom 1981 og 1984, og igjen fra 1992 til 2009. Han har også sittet som kommunikasjonsminister, finansminister og minister for turisme. Fra 1970 til 1992 var Hirschson generalsekretær for National Youth League. Han har vært leder av National Histadrut siden 1995 og leder av National Health Fund siden 1996. Han var medlem av det politiske partiet Likud. Hirschson trakk seg fra politikken etter påstander om korrupsjon.
Riksadvokat Menachem Mazuz kunngjorde i mai 2008 at Hirchson ville bli tiltalt for en rekke lovbrudd, inkludert brudd på tillit, svindel, tyveri, forfalskning av dokumenter og hvitvasking av penger. I juni 2009 ble Hirschson dømt for underslag av millioner av shekel fra det israelske National Workers Labor Federation mens han var dens formann. Han dømt til 5 år og 5 måneders fengsel og en bot på 450 000 shekel. Han begynte å betjene sin dom 1. september 2009, og han sendte inn en anke til det israelske Høyesterett den 24. september 2009. Hirschson mistet sitt sete i Knesset ved valget i 2009.


== Referanser ==
Robert MacNaughton

Robert MacNaughton (født 19. desember 1966 i New York City) er en amerikansk skuespiller, best kjent for sin rolle som karakteren Elliott sin bror Michael i filmen E.T. the Extra-Terrestrial, som han fikk en Young Artist Award som beste unge mannlige birolle i 1982. Robert spilte også hovedrollen I Am the Cheese, basert på  en roman av Robert Cormier. MacNaughton har hovedsakelig opprådt på teater-oppsetninger ved Circle Repertory Company. Per 2002 har MacNaughton gitt opp skuespill og begynt å jobbe i Phoenix, Arizona hvor han og kjæresten bor sammen med deres sønn, Noah.


== Eksterne lenker ==
(en) Robert MacNaughton på Internet Movie Database 
(sv) Robert MacNaughton i Svensk Filmdatabas 
(en) Robert MacNaughton på AllMovie 
(en) Robert MacNaughton hos The Movie Database
Klungkung

Klungkung er det minste administrasjonsenheten (kabupaten) på Bali i Indonesia. Det dekker et område på 315 km² og har en befolkning på 169 906 (2004). Regjeringssetet er i Semarapura.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Klungkung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Walter D. Douglas

Walter D. Douglas (født 21. april 1861 i Iowa, død 15. april 1912) var en næringslivsleder fra USA som var ombord RMS «Titanic» sammen med sin kone og deres hushjelp.


== Biografi ==
Hans foreldre hadde begge innvandret til USA, og hans far var med-grunnleggerne av Quaker Oats Company. 
Etter videregående skole begynte Douglas ved Shattuck Military Academy i Faribault i Minnesota. Han giftet seg den 19. mai 1884 og fikk to sønner. Hans kone døde i desember 1899, og i november 1907 gift han seg for andre gang. Douglas var aksjonær styremedlem i Empire Elevator Company, og var medlem av styret for Quaker Oats Company som faren hadde grunnlagt. Han var også direktør i First National Bank of Minneapolis. Douglas, og han pensjonerte seg fra denne stillingen den 1. januar 1912.
Douglas var kjent som «Captain of Industry», hadde en samlet formue på over fire millioner dollar på tidspunktet for sin død. Douglas og hans kone tilbrakte tre måneder i Europa på jakt etter møbler til sitt nye hjem i nærheten av Lake Minnetonka før de skulle til USA ombord ombord RMS «Titanic». Douglas døde på skipet og ble gravlagt i familiens mausoleum ved kirkegården i Oak Hill. Etter hans andre kones død i 1945 ble hun begravet ved siden av ham. Hans yngste sønn fra sitt første ekteskap tjenestegjorde i den britiske hæren under første verdenskrig der han ble såret to ganger.


== Referanser ==
Camillo Boccaccino

Camillo Boccaccino (født på tidlig 1500-tall i Venezia, død 4. januar 1546) var en italiensk maler i renessansen. Han var sønn og elev av maleren Boccaccio Boccaccino. Han malte det kjente kunstverket «De fire evangelistene» i 1537, som ble malt på nisjene i kuppelen i San Sigismondo, Cremona. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Catholic encyclopedia oppgir Camillos fødselsår som 1511, Wornum som 1508
Phil Alden Robinson

Phil Alden Robinson (født 1. mars 1950 i New York) er en amerikansk regissør og manusforfatter hvis filmer inkluderer Fortidens helter, Sneakers og The Sum of All Fears. 
Robinson ble uteksaminert fra Union College i Schenectady, New York med en Bachelorgrad i statsvitenskap og fikk et æresdoktorat fra college i 1996. Robinson regisserte TV-dramaet Freedom Song som vant Writers Guild of America Award i kategorien Best Original LongForm Manus, ble nominert til to Emmy Awards, tre NAACP Image Awards (inkludert Beste TV-film), en Screen Actors Guild Award og en Humanitas Prize. I 1992 var Robinson ledsager for FNs høykommissær for flyktninger som observatør på oppdrag til krigssoner som Somalia og Bosnia. Om disse erfaringene skrev han manus og regisserte den første av fem dokumentarer for ABC News sitt program "Nightline". Den siste av disse dokumentarene, Sarajevo Spring, ble nominert til en Emmy Award i 1997. Robinson er visepresident for Academy of Motion Picture Arts and Sciences. Tidligere var han medlem av styret til Writers Guild of America, og han sitter i styret for UCLA Hammer Museum. I 2002 regisserte han filmen Det absolutte mareritt med Ben Affleck og Morgan Freeman i hovedrollene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phil Alden Robinson på Internet Movie Database 
(sv) Phil Alden Robinson i Svensk Filmdatabas 
(da) Phil Alden Robinson på Filmdatabasen 
(da) Phil Alden Robinson på Scope 
(fr) Phil Alden Robinson på Allociné 
(en) Phil Alden Robinson på AllMovie 
(en) Phil Alden Robinson hos The Movie Database
Ingvar Åkesson

Sven Ingvar Åkesson (født 9. november 1946) er en svensk jurist og embetsmann. Han var fra 1. september 2003 til 31. august 2013 generaldirektør for Försvarets radioanstalt (FRA).


== Liv og virke ==
Åkesson har vært tingsnotarie ved Oxie och Skytts tingsrätt og har arbeidet for Konstitutionsutskottet i Sveriges riksdag. Han gikk deretter til Försvarsdepartementet, der han i 1997 ble ekspedisjons- og rettssjef.
I hans tid som generaldirektør ekspanderte Försvarets radioanstalt og virksomheten ble modernisert. Tjenesten, som driver signaletterretning mot utlandet og har ansvar for å ivareta informasjonssikkerhet i forbindelse med ytre trusler mot Sverige, ble som følge av FRA-loven sterkt omdiskutert.
Åkesson ble i 2011 utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for særlig fortjenstfullt virke for fremme av norsk-svensk forsvarssamarbeid.»


== Referanser ==
Keith B. Alexander

Keith B. Alexander (født 2. desember 1951 i Syracuse i New York i USA) er en amerikansk firestjerners general. Han var sjef for National Security Agency (NSA) fra 2005 til 2014, ledet Central Security Service (CCSS) og førte befal over U.S. Cyber Command.


== Liv og virke ==
Alexander har både militær og sivil utdannelse. Han har bachelorgrad fra United States Military Academy på West Point, mastergrad i bedriftsledelse fra Boston University, mastergrader i elektronisk krigføring og fysikk fra Naval Postgraduate School, samt mastergrad i nasjonal sikkerhetsstrategi fra National Defense University. Videre har han militær utdannelse fra U.S. Army Command and General Staff College og National War College.
Alexander begynte sin tjeneste i United States Army ved United States Military Academy. Han har tjenestegjort i USA og Tyskland, samt deltatt i Gulfkrigen. Han har hatt en rekke sentrale, ledende stillinger i USAs forsvar.
Alexander ble i 2005 utnevnt til sjef for NSA. Han ble forfremmet til general i 2010. General Alexander hadde som sjef for NSA ansvar for utenlandsetterretning. Som befalhavende for U.S. Cyber Command hadde han ansvar for forsvaret av det amerikanske militære datanettverket og elektronisk krigføring.General Alexander gikk av med pensjon i 2014.


== Utmerkelser ==
Alexander har mottatt en rekke utmerkelser for sin militære innsats. I 2011 ble han utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for særlig fortjenstfullt virke for fremme av norsk-amerikansk forsvarssamarbeid.»


== Referanser ==
Letitia Long

Letitia A. Long (født i Annapolis) er en statstjenestekvinne fra USA. Hun var sjef for National Geospatial-Intelligence Agency fra 2010 til 2014.


== Liv og virke ==
Long er utdannet med bachelorgrad i elektroteknikk fra Virginia Polytechnic Institute and State University og mastergrad i maskinteknikk fra Catholic University of America.Long har en lang etterretningskarriere. Hun har vært underdirektør i CIA (1998–2000), visedirektør ved Office of Naval Intelligence (2000–2003), Deputy Under Secretary of Defense for Intelligence (2003–2006) og visedirektør ved Defense Intelligence Agency (2006–2010). Long overtok som leder for National Geospatial-Intelligence Agency 9. august 2010. Hun ble da den første kvinnelige leder av en av USAs ledende etterretningstjenester.


== Utmerkelser ==
Long har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke. Hun er blant annet tildelt Department of Defense Medal for Distinguished Civilian Service og National Intelligence Distinguished Service Medal. Long ble i 2011 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for virke for norsk-amerikansk forsvarssamarbeid.» Hun er også ridder av Den nasjonale fortjenstorden (Frankrike).


== Referanser ==
Xu Shao

Xu Shao (tradisjonell kinesisk: 許劭, forenklet kinesisk: 许劭, pinyin: Xǔ Shào, født i 150 i fylket Runan i Henan i Kina, død 195), stilnavn Zijiang (子將), var en berømt kommentator (rådgiver) under Det østlige Han-dynasti.  
Han var også rådgiver for Liu Yao av Yangzhou. Etter at Sun Ce fordrev Liu Yao fra Moling, gav Xu Shao Liu det råd å søke hjelp fra Liu Biao og Cao Cao heller enn fra Wang Lang.
Tower Colliery

Tower Colliery (walisisk: Glofa Tŵr) var den eldste dype kullgruve i fortsatt sammenhengende drift i Storbritannia, og trolig i verden, og den siste gruve i sitt slag i South Wales Valleys. Den ligger nær andsbyene Hirwaun og Rhigos, nord for byen Aberdare i Cynon Valley i det sørlige Wales.


== Eksterne lenker ==
Old Tower Colliery website with a good history
newer Tower Colliery website
BBC News: Miner-owned pit faces closure
Photographs of miners taken at Tower Colliery