Alexander Stubb

Cai-Göran Alexander Stubb (født 1. april 1968 i Helsingfors) er en finsk EU-tjenestemann, diplomat, statsviter og politiker for Samlingspartiet. Han var Finlands statsminister fra 2014 til 2015.
Stubb er tospråklig svensk og finsk. Han har doktorgrad i internasjonal politikk og var en høytstående EU-tjenestemann før han gikk inn i politikken.
Han var medlem av Europaparlamentet fra 2004 til 2008, Finlands utenriksminister fra 2008 til 2011, minister for EU-spørsmål og utenrikshandel fra 2011 til 2014 og medlem av Finlands riksdag fra 2011 til 2017. Han ble leder i Samlingspartiet i 2014 og straks etter statsminister i en fempartiregjering. Etter riksdagsvalget i 2015 ble han finansminister i Juha Sipiläs regjering. I 2016 tapte han partiledervervet til Petteri Orpo.
Stubb har en sterkt internasjonalistisk holdning. Han er kritisk til den finske nøytralitetspolitikken som ble skapt under den kalde krigen, og ønsker at Finland skal bli medlem av NATO. Dette regnes som et kontroversielt standpunkt i finsk politikk. Stubb støtter også militært samarbeid i EU.Han ble i 2017 visepresident i Den europeiske investeringsbank, og i 2020 professor og instituttdirektør ved Det europeiske universitetsinstitutt i Firenze.


== Familie, utdannelse og yrkesliv ==
Han vokste opp i en tospråklig familie i en leilighet i Munksnäs i Helsingfors. Faren Göran Stubb har hatt lederroller innen finsk ishockey. Foreldrene stammer fra Esse i Österbotten og Viborg i Karelen. Alexander Stubb har finlandssvensk slekt, men forstår seg selv som tospråklig svensk og finsk. Han snakker også engelsk, fransk og tysk flytende.Han gikk på svenskspråklig gymnas i Helsingfors med et utvekslingsår i Florida. Som ung var han inne på tanken å bli profesjonell golfspiller. Han har også konkurrert i maraton og triatlon.Han studerte statsvitenskap ved Furman University og deretter fransk ved Université Panthéon-Sorbonne i Paris. Han tok mastergraden i statsvitenskap ved Europa-colleget i Brugge i 1995 og doktorgrad i internasjonal politikk ved London School of Economics i 1999.Han var utreder ved Finlands representasjon til EU og medlem av Finlands forhandlingsdelegasjon om Nice-traktaten. Da Finland hadde formannskapet i EU i 1999, var Stubb assistent for Finlands EU-ambassadør. Etter at Nice-traktaten ble signert i 2001, ble Stubb rådgiver for daværende president Romano Prodi i Europakommisjonen. I 2003 vendte han tilbake til Finlands representasjon til EU som spesialrådgiver og medlem av delegasjonen til forhandlingene om EUs grunnlov. Han var også gjesteprofessor ved Europa-colleget.Alexander Stubb er gift med den engelske advokaten Suzanne Innes-Stubb, som arbeider for det internasjonale advokatfirmaet White & Case LLP i Brussel. Paret har to barn sammen. Familien er bosatt i Hagalund i Esbo, og har tidligere vært bosatt i Rixensart utenfor Brussel.


== Politisk arbeid ==

Stubb gjorde seg raskt bemerket i finsk politikk, idet han har profilert sin egen person i større grad enn hva som har vært vanlig. Han er spesielt populær blant unge velgere i byene.Han stilte som kandidat til Europaparlamentet for det finske Samlingspartiet i 2004, og ble valgt med 115 225 personstemmer. Stubb tilsluttet seg Det europeiske folkepartis gruppe, og satt i komiteene for budsjettkontroll og konstitusjonelle spørsmål. Han var viseformann i komiteen for EUs indre marked og forbrukerbeskyttelse 2007–2008. I 2006 skrev han en rapport til parlamentet om EUs utgifter til oversettelses- og tolketjenester, noe han anslo til 511 millioner euro i 2005. Han foreslo noen endringer, men støttet EUs standpunkt om flerspråklighet.I april 2008 ble Stubb utnevnt til finsk utenriksminister, og trådte ut av Europaparlamentet, der tidligere miljøvernminister Sirpa Pietikäinen tok hans plass. Som utenriksminister etablerte han et tett forhold til blant andre den norske utenriksministeren Jonas Gahr Støre. Stubb skjøttet formannskapet i OSSE fra april til desember 2008. I denne perioden pågikk krigen i Sør-Ossetia. OSSE forhandlet frem en avtale om å sende militære observatører til området. På dette tidspunktet skal Stubb ha uttalt seg positivt om finsk NATO-medlemskap overfor USA, mens statsminister Matti Vanhanen uttalte at krigen måtte medføre et tettere samkvem med Russland.I 2011 ble Stubb for første gang valgt til Riksdagen. I juni samme år ble Mari Kiviniemi fra Senterpartiet avløst av Jyrki Katainen fra Samlingspartiet som statsminister, og Stubb gikk fra utenriksministerposten til å bli minister for EU-spørsmål og utenrikshandel. Under krisen på Krim i 2014 var Stubb tilbakeholden med sanksjoner overfor Russland, noe han mente ville ramme Finlands økonomi hardt. Stubb fremholdt at økonomisk samkvem burde brukes som et positivt middel i et mellomstatlig forhold.Kort tid før Stubb ble valgt til leder i Samlingspartiet, uttalte et sendebud fra Kreml seg sterkt kritisk om politiske krefter som arbeidet for et finsk NATO-medlemskap. Ledervalgene i finske partier er åpne prosesser, og Stubb vant over helse- og sosialminister Paula Risikko og næringminister Jan Vapaavuori med klar margin i første og andre valgomgang. Katainens regjering fortsatte som forretningsministerium så lenge Stubb ledet regjeringsforhandlingene med de andre partiene.Riksdagen stemte over ny regjering 23. juni 2014 og Stubb vant med 98 mot 76 stemmer. President Sauli Niinistö utnevnte dagen etter ny regjering med Stubb som statsminister. Stubb ble Finlands første finlandssvenske statsminister på 55 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alexander Stubb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uppslagsverket Finland,Stubb, Alexander
(sv) Alexander Stubb hos Finlands riksdag 
(sv) Alexander Stubb hos Finlands statsråd 
(en) Alexander Stubb hos Europaparlamentet