jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cavalli Islands

Cavalli Islands er en liten øygruppe i Whangaroa på østkysten til regionen Northland på Nordøya i New Zealand. Den ligger fem kilometer øst for havbukten Matauri Bay på Nordøya.
Øygruppen består av øyene Motukawanui (areal 3,40 km²) og de mindre øyene Motutapere, Panaki, Nukutaunga, Motuharakeke, Haraweka og Motukawaiti. Den største øya er gjort til et naturreservat, men noen av de mindre øyene i privat eie. 
Den 2. desember 1987 ble skroget til den sprengte Greenpeacebåten Rainbow Warrior senket mellom Matauri Bay og Cavalli Islands, for å tjene som et dykkemål og som reservat for fisk. Dette ble sett på som en passende slutt for dette skipet.


== Se også ==
Øyer i New Zealand


== Eksterne lenker ==
Foto av øyene fra Matauri Bay
Kart og omtale av Whangaroa-distriktet
Faiza-saken

Faiza-saken er en norsk straffesak fra 2011. 
Den 3. februar 2010 ble Faiza Ashraf bortført og drept. Hun ble plukket opp på Haslum i Bærum, lagt i bagasjerommet på en bil og kjørt til Solli i Asker. Hun varslet selv politiet om at hun ble bortført. Like ved parkeringsplassen ble hun gravd ned.


== Dom ==
I Asker og Bærum tingrett ble Håvard Nyfløt dømt til 17 års fengsel for kidnapping og forsettelig drap. Shamrez Khan ble dømt til 8 års fengsel for kidnapping med døden til følge. Dommen ble anket av Nyfløt og påtalemyndigheten.Borgarting lagmannsrett skjerpet straffen for begge gjerningsmennene, og dømte begge for overlagt drap. Dette var i tråd med aktors påstand. Straffen ble av lagmannsretten satt til 19 års fengsel for Khan og 18 års fengsel for Nyfløt. Begge ble også dømt til å betale 200 000 i erstatning til Ashrafs foreldre. 
Khan anket lagmannsrettens dom på stedet, mens Nyfløt tok betenkningstid, men også han anket saken 7. oktober 2011, dagen fristen for anke utløp. Høyesterett avviste ankene.


== Referanser ==
Stan Kenton

Stan Kenton (født 15. desember 1911 i Wichita, død 25. august 1979) var en kjent jazzpianist og orkesterleder.
Han startet sitt orkester i 1941, lanserte Anita O'Day og ble i 1946 kåret til Årets Orkester, ikke uten den viktige arrangøren Pete Rugolo's viktige hjelp. Etter å ha lagt ned orkestret i 1947 startet han i 1950  et 39-manns ensemble med tittelen Innovations in Modern Music.
Da han besøkte Oslo med konen Ann Richards og 20 musikere i 1956 var han «ennå den ubestridte leder og drivende kraft i moderne jazz.» Ved landingen på Fornebu ble det jamsession. Dessverre manglet tre mann i orkestret, og Kenton uttrykte også at «--Jeg tror ikke at det norske publikumet forsto vår jazz». Et konsertopptak av ham fra København 1971 ble vist på NRK i 1972. Han døde og ble lagt i Westwood Village Memorial Park Cemetery.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stan Kenton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stan Kenton – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stan Kenton på Internet Movie Database 
(sv) Stan Kenton i Svensk Filmdatabas 
(en) Stan Kenton på AllMovie 
(en) Stan Kenton hos The Movie Database 
(en) Stan Kenton på Discogs 
(en) Stan Kenton på MusicBrainz 
(en) Stan Kenton på Last.fm 
(en) Stan Kenton på AllMusic 
(en) Stan Kenton hos American National Biography
100 Monkeys

100 Monkeys er et amerikansk funkrockband bestående av Jerad Anderson, Ben Graupner, Jackson Rathbone, Ben Johnson og Lawrence «Uncle Larry» Abrams. Bandet ble dannet i 2008, og de har siden gitt ut flere singler: «Ugly Girl», «Smoke», «Wasteland Too», «Future Radio», «Kolpix» og «Wandering Mind». Albumet Monster de Lux var improvisert og innspilt i ett kontinuerlig opptak. Deres første studioalbum, Grape, ble utgitt i 2009. Deres andre studioalbum, Liquid Zoo, ble utgitt 28. juni 2011.I mars 2012 annonserte bandet at Rathbone og Anderson skulle ta en pause fra bandet. I april 2012 ble det kjent at Rathbone og hans advokater hadde blokkert resten av bandet fra å bruke bandnavnet 100 Monkeys. Bandets nettsted ble også stengt. Abrams forlot også bandet, noe som førte til at Johnson Graupner var de eneste igjen fra originalbesetningen. Matt Black og Rob Coonrod ble hyret inn etter at det ble annonsert at Rathbone og Anderson skulle forlate bandet.


== Diskografi ==


=== Album ===
2009: Monster de Lux
2009: Creative Control Live
2009: Grape
2010: Live and Kickin Part One
2011: Liquid Zoo


=== Singler ===
2009: «Smoke»
2009: «Wasteland Too»
2009: «Ugly Girl»
2009: «Keep Awake»
2010: «Kolpix»
2010: «Future Radio»
2010: «Wandering Mind»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 100 Monkeys – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Official Band Website – Arkivert kopi av bandets nettsted (2. januar 2012)
(en) 100 Monkeys på Apple Music 
(en) 100 Monkeys på Discogs 
(en) 100 Monkeys på MusicBrainz 
(en) 100 Monkeys på Spotify 
(en) 100 Monkeys på Songkick 
(en) 100 Monkeys på Last.fm 
(en) 100 Monkeys på AllMusic
Wrangels palass

Wrangels palass på Birger jarls torg 16, Riddarholmen i Stockholm har siden 1756 vært sete for Svea hovrätt, men har en lang og broket historie bak seg. Det var residens for kongehuset i årene 1697–1754. 
Det sydlige rundtårnet er fra Gustav Vasas befestningsverk fra 1530-tallet. Fra rundt 1630 var bygningen palass for Lars Eriksson Sparre. Det ble bygget om i perioden 1652–1670 av arkitekt Nicodemus Tessin den eldre for Carl Gustaf Wrangel. Det ble bygget om etter en brann i 1693 og igjen etter brannen på Tre Kronor i 1697, da Wrangels palass ble gjort om til kongelig residens. På denne tiden ble palasset omtalt som  Kungshuset og det var bosted for kongehoffet helt frem til Stockholms slott sto klart i 1754, det vil si i 57 år. 
Regenter i den tiden kongefamilien holdt til i palasset var Karl XII, Ulrika Eleonora, Fredrik I og Adolf Fredrik. Etter Riddarholmsbrannen i 1802 ble palasset bygget om av arkitekt Carl Christoffer Gjörwell.


== Litteratur ==
Ohlsson, Martin A. (1951). «Wrangelska palatset». Stormaktstidens privatpalats i Stockholm: med en utblick över följande sekler. Stockholm: Forum bokförlag. Libris: 796716. 


== Eksterne lenker ==
Wrangelska palatset
Anita O’Day

Anita O'Day (født 18. oktober 1919 i Chicago, død 23. november 2006) var en amerikansk sangerinne, kjent fra nær hundre plateinnspillinger med storbandene til Gene Krupa, Woody Herman og Stan Kenton på 1940- og 1950-tallet.
Om henne ble det sagt at hun var en typisk jazzsangerinne, i motsetning til Connie Francis som bare sang pop, mens Cleo Laine håndterte pop, jazz og opera.  Hun ble svært kjent da hun med andre verdensstjerner som George Shearing og Louis Armstrong, figurerte  i den Bert Stein-regisserte helaftens-filmen Jazz on a Summer's day fra Newport Jazzfestival (1958) som ble vist først i Trondheim, så i Oslo. Hennes fremføring av «Sweet Georgia Brown» ble en klassiker. O'Day var kjent for sin scat-sang, hun hadde en mer backbeat (synkopert vekt på ettertakten) stil enn for eksempel Billie Holiday og Lena Horne, og influerte blant andre Karin Krog, som etter sin  suksess ved Gyllene Cirkeln ble  sammenlignet med O'Day.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anita O'Day – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anita O'Day på Internet Movie Database 
(sv) Anita O'Day i Svensk Filmdatabas 
(en) Anita O'Day på AllMovie 
(en) Anita O'Day hos The Movie Database 
(en) Anita O'Day på Apple Music 
(en) Anita O'Day på Discogs 
(en) Anita O'Day på MusicBrainz 
(en) Anita O'Day på Spotify 
(en) Anita O'Day på Songkick 
(en) Anita O'Day på Last.fm 
(en) Anita O'Day på AllMusic
Hazebrouck

Hazebrouck er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Hazebrouck


== Referanser ==
Kommunedata fra INSEE


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hazebrouck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Croix (Nord)

Croix er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike. Croix ligger ca. 7 km nordøst for Lille.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Croix


== Referanser ==
Kommunedata fra INSEE


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Croix (Nord) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Bindemiddel

Bindemiddel er betegnelsen på en komponent som tilsettes andre komponenter for å binde dem sammen. I stedet for bindemiddel brukes iblant begrepet medium.


== Maling ==
For å feste fargestoffer, også kalt pigmenter, til et underlag trenger man et bindemiddel. Det er ved å tilsette bindemiddelet at man lager en maling, faktisk er bindemiddelet den eneste påkrevde komponenten i en maling; de øvrige bestanddelene kan varieres. Man deler malingstyper i ulike grupper, og det er da i realiteten typen bindemiddel man karakteriserer: malinger med og uten fettstoffer.


=== Oljemalinger ===
Eksempler på bindemidler som brukes for å lage oljemaling er

linolje
alkydolje
eggeplommen – maling med eggeplomme, eventuelt både plomme og hvite, kalles tempera


=== Vannbaserte malinger ===
Tradisjonelt var det – som betegnelsen tilsier – vann man tilsatte for å lage vannbaserte malinger. Vannbaserte kunstnermalinger kalles akvarell og gouache.


=== Lim-malinger ===
Lim kan også brukes som bindemiddel til å feste farge til et underlag.

eggehvite er i realiteten en type naturlig lim som fra gammelt av har vært benyttet til å feste bladgull på malerier, og som bindemiddel til freskomalerier.
melklister; til bygningsmaling kunne man tilsette rugmel i tillegg til vann, og fikk da en komposisjonsmaling
Tirreno–Adriatico 2011

Tirreno–Adriatico 2011 var den 46. utgaven av sykkelrittet Tirreno–Adriatico. Det ble arrangert fra 9. til 15. mars 2011 og gikk over sju etapper. Cadel Evans vant rittet sammenlagt.


== Deltakende lag ==
ProTeam: AG2R-La Mondiale, Pro Team Astana, BMC Racing Team, Euskaltel-Euskadi, Garmin-Cervélo, Team HTC-Highroad, Katjusja, Lampre-ISD, Liquigas-Cannondale, Leopard-Trek, Movistar Team, Omega Pharma-Lotto, Quick Step, Rabobank, Team RadioShack, Saxo Bank-SunGard, Team Sky, Vacansoleil-DCM.
Profesjonelle kontinentallag: Acqua & Sapone, Farnese Vini-Neri Sottoli


== Etapper ==


=== Onsdag 9. mars - 1. etappe: Marina di Carrara, 16,8 km (lagtempo) ===


=== Torsdag 10. mars - 2. etappe: Carrara - Arezzo, 202 km ===


=== Fredag 11. mars - 3. etappe: Terranuova Bracciolini - Perugia, 189 km ===


=== Lørdag 12. mars - 4. etappe: Narni - Chieti, 240 km ===


=== Søndag 13. mars - 5. etappe: Chieti - Castelraimondo, 240 km ===


=== Mandag 14. mars - 6. etappe: Ussita - Macerata, 178 km ===


=== Tirsdag 15. mars - 7. etappe: San Benedetto del Tronto, 9,3 km (temporitt) ===


== Sluttresultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Poengtrøya ===


=== Klatretrøya ===


=== Ungdomskonkurransen ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tirreno-Adriatico 2011 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vespasiantempelet

Vespasiantempelet befinner seg i Forum Romanum i Roma. Det ble oppført til keiser Vespasian og stod ferdig på 80-tallet e.Kr.
Vespasian døde i 79 e.Kr. og hans sønn Titus bare to år seinere; den andre sønnen, Domitian, fikk da ansvaret med å fullbyrde tempelet og tilegnet det også til Titus. I tempelets cella stod statuer som forestilte Vespasian og Titus som var utrop til guder. 

I dag gjenstår bare tre søyler med entablement, blottlagt av Giuseppe Valadier i 1811. På frisen kan sees bukranion.


== Eksterne lenker ==
(en) Temple of Vespasianus (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Industrivärden

Industrivärden er et svensk investeringsfirma, det ble grunnlagt i 1944 og hovedkontor er i Stockholm. Industrivärden er kontrollert av Svenska Handelsbanken.


== Eksterne lenker ==
Selskapets nettsted (svensk)
Sinober (farge)

Sinober er en klar oransjerød fargevariant. Navnet er hentet fra mineralet sinober, en betegnelse for kvikksølv-sulfid (HgS).
Mineralet sinober er sterkt giftig, så framstillingen benytter i dag andre metoder som (kadmiumrød).
Fargen sinoberrød kalles også calypsorød, kinarød, kinesisk-rød, skarlagensrød eller vermilion.


== Referanser ==
«Vermilion». Pigments through the Ages. WebExhibits.  (en)
«Why are cinnabar, vermilion, and cadmium orange colored?». Causes of Color. WebExhibits.  (en)
Lathrobium

Lathrobium er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, slanke, kortbeinte kortvinger som i stor grad lever nede i bakken.


== Utseende ==
Middelsstore (5-10 millimeter), lange og smale, sylindriske kortvinger. Hele kroppen er kraftig punktert og med spredte, korte hår. På farge er de svarte eller brunlige, beina ofte rødlige. Hodet er litt flatt, fasettøynene ganske små, antennene froholdsvis korte og kraftige. Halsen er markert, men forholdsvis tykk. Pronotum er nesten rektangulært sett ovenfra, med litt avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er svært korte og kraftige.
Disse billene er preget av sitt underjordiske levesett. Noen arter har reduserte øyne og flygevinger.


== Levevis ==
Disse lange og smale billene lever i stor grad underjordisk, der de graver i jorda. De er blant annet vanlige i strølaget og rett under dette i skog.


== Systematisk oversikt / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Slekten Lathrobium Gravenhorst, 1802
Lathrobium brunnipes (Fabricius, 1793)
Lathrobium dilutum Erichson, 1839
Lathrobium elongatum (Linnaeus, 1767)
Lathrobium fovulum Stephens, 1833
Lathrobium fulvipenne (Gravenhorst, 1806)
Lathrobium geminum Kraatz, 1857
Lathrobium impressum Heer, 1841
Lathrobium longulum Gravenhorst, 1802
Lathrobium pallidum Nordmann, 1837
Lathrobium rufipenne Gyllenhal, 1813


== = Liste over øvrige arter ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lathrobium i Encyclopedia of Life 
(en) Lathrobium i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lathrobium hos Artsdatabanken 
(sv) Lathrobium hos Dyntaxa 
(en) Lathrobium hos Fauna Europaea 
(en) Lathrobium hos ITIS 
(en) Lathrobium hos NCBI 
(en) Kategori:Lathrobium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lathrobium – detaljert informasjon på Wikispecies
Bukranion

Bukranion, boukranion (gresk boukranion "oksehode"), er et ornament i form av en frontalt avbildet oksekranium (enkelte ganger et oksehode), som forekommer i gresk og romersk kunst.
Flere bukrania kunne være plassert på rekke, sammenbundet med for eksempel planteornament eller festonger. Ornamenttypen stammer fra skikken med å sette opp offerdyrenes skaller på kultplasser.
Ornamentet kan sees på Vespasiantempelets friser.


== Eksterne lenker ==
(no) Bukranion i Store norske leksikon
Bukranion i Caplex.no
Sparres palass (Riddarholmen)

For andre bygninger med samme navn, se Sparres palass.
Sparres palass er et palass som ligger på Birger jarls torg 11 på Riddarholmen i Stockholm. Palasset benyttes av Högsta förvaltningsdomstolen.Bygningen ble oppført på  1630-tallet av riksråd Peder Eriksson Sparre. I begynnelsen av 1700-tallet ble huset kjøpt av grev Samuel Barck. Professor i fødselskunst David von Schulzenheim overtok palasset i 1763 og innredet fødestue med ti senger i første etasje. Det ble opprinnelsen til Allmänna barnbördshuset.
I 1776 ble huset solgt til staten og ble benyttet av Amiralitetskollegiet i nesten 150 år. Riksräkenskapsverket (Riksrevisionen) holdt også til i bygningen. I 1967 ble Kammarrätten eneste leietaker i palasset.
Palasset er bygget sammen med Kammarrättens hus. Begge bygningene forvaltes av Statens fastighetsverk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ohlsson, Martin A.: Stormaktstidens privatpalats i Stockholm: med en utblick över följande sekler ”Sparreska palatset”, Forum, Stockholm 1951
Ellehag, Claes: Palatsen i Stockholm under stormaktstiden, Signum, Lund 1998, Böcker om konst (Signum), 99-0345976-9. ISBN 91-87896-38-9


== Eksterne lenker ==
(en) Sparreska palatset, Riddarholmen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Statens fastighetsverk
Västra Gymnasiehuset

Västra Gymnasiehuset er et hus på Riddarholmen i sentrale Stockholm oppført på 1800-tallet av Stockholms kommune for Stockholms gymnasium som da fantes i Östra Gymnasiehuset.
Fasaden er tegnet av Johan Fredrik Åbom. Bygningen er sammenbygd med Östra Gymnasiehuset gjennom en forbindelsegang.
Huset disponeres idag (2011) av Marknadsdomstolen.


== Eksterne lenker ==
Statens fastighetsverk
Blumenthal

Blumenthal:

Mathias Blumenthal
Richard M. Blumenthal
Werner Michael Blumenthal
Rotatormansjett

Rotatormansjetten (engelsk: rotatorcuff) er en muskelgruppe bestående av fire muskler som danner skulderleddets tak, ved å springe ut fra skulderbladet og feste seg til leddkapselen rundt det øvre leddhodet til overarmsbenet. De fire musklene som inngår i muskelgruppen er musculus supraspinatus, musculus infraspinatus, musculus teres minor og musculus subscapularis; i samspill strammer de seg ved behov for gjøre at en del av rotatormansjetten presser skulderbladet inn mot leddpannen. Samtidig som dette muliggjør bevegelse i skulderleddet hindrer dette luksasjon.Sammen holder musklene overarmsbenets hode (caput humeri) trykket mot skulderbladets ledpanne (fossa glenoidalis). Rotatormansjettens stabiliserende funksjon gjør at den kalles skulderens aktive leddbånd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Rotatormansjett» hos Store medisinske leksikon
Tabularium

Tabularium (av latin tabula ’tavle’, ’bekjentgjørelse’) var en arkivbygning i antikkens Roma, som lå på Kapitolhøydens østre skråning. 
Tabularium ble oppført i 78 f.Kr. av en av Sullas konsuler, Quintus Lutatius Catulus, som en del av gjenoppbyggingsarbeidet etter en alvorlig brann i 83 f.Kr. Arkitekten var Lucius Cornelius fra Ostia. Fasaden hviler på et høyt fundament og har en arkade med doriske, engasjerte søyler.
Oppe på restene av Tabularium ble Palazzo Senatorio, Romas nåværende rådhus oppført 1582-1605.


== Eksterne lenker ==
(no) Tabularium i Store norske leksikon
Arusha nasjonalpark

Arusha nasjonalpark omfatter Mount Meru, en vulkan som ligger på 4 566 moh. i regionen Arusha nordøst i Tanzania. 
Parken er liten, 552 km², men har et variert landskap i tre avgrensede områder. I vest, Meru Crater og Jekukumia River samt Mount Meru med Ngurdoto Crater. I sydøst er det steppeland og i nordøst finner vi den grunne innsjøen Momella Lakes som er kjent for sine vadefugler, bl a. flamingo.
Mount Meru er den nest høyeste fjelltopp i Tanzania etter Kilimanjaro som ligger bare 60 km unna og danner bakgrunnen for utsikten fra parken mot øst. Arusha nasjonalpark ligger på en 300-kilometer akse med Afrikas mest berømte nasjonalparker, fra Serengeti og Ngorongoro-krateret i vest til  Kilimanjaro nasjonalpark i øst. 
Parken ligger noen få kilometer nordøst for Arusha, men inngangen til parken er 25 km øst for byen. Avstand til Moshi er 58 km. og med 35 km til Kilimanjaro internasjonale lufthavn (KIA).


== Dyreliv ==
 
Arusha nasjonalpark har et  rikt og variert dyreliv men besøkende bør ikke forvente den samme opplevelse av å se villdyr her som de vil finne i andre nasjonalparker i den nordlige delen av Tanzania. Dyrelivet omfatter den kjente fauna som sjiraff, bøffel, sebra, villsvin, aper og flere. Elefanter finnes, men en besøkende i parken  vil som oftest ikke se noen. Leoparder finnes, men ingen løver.  Fuglelivet i skogene kan fremvise mange arter som er lettere å se her enn i andre nasjonalparker.


== Eksterne lenker ==
(en) Arusha National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mer om parken
Dorothee Stapelfeldt

Dorothee Stapelfeldt (født 12. august 1956 i Hamburg) er en fremtredende tysk kunsthistorier og politiker fra SPD. Hun er medlem av delstatsforsamlingen Hamburgs borgerskap siden 1986 og president samme sted fra 2000 til 2004. Hun ble på nytt valg til president i delstatsforsamlingen i mars 2011. Da hun siden kalt til delstatsregjeringen som andre borgermester og senator for vitenskap og forskning, fratrådte hun vervet som borgerskapspresident. Hun ble i presidentvervet etterfulgt av Carola Veit.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Levnetsbeskrivelse på hjemmesiden til Hamburgs borgerskap
Portiko

Portiko eller portikus av latin porticus, av porta «port», «inngang», er en søyleprydet eller pilarbåret overdekket forhall framfor inngangen til en bygning, for eksempel en kirke. Som en søylegang med takstruktur over en gangvei, støttet av søyler eller innlukket av vegger, var dette arkitektoniske opplegget i utstrakt grad benyttet i antikkens Hellas og har påvirket mange kulturer, i særdeleshet de vestlige.
En del bemerkelsesverdige eksempler på portikoer er østportikoen til USAs Capitolbygning, portico som utsmykker Pantheon i Roma, og portiko til University College London. Bologna i Italia er kjent for sine portikoer. Totalt er det over 45 km med bueganger, rundt 38 i byens sentrum. Den har også den lengste portiko i verden, rundt 3,5 km lang, strekker den seg fra utkanten av byen og til helligdommen Madonna di San Luca. I Torino i Nord-Italia strekker portikoene seg 18 km. Den italienske arkitekten Andrea Palladio var på 1500-tallet en foregangsmann i benytte tempelfronter med portiko på sekulære bygninger. I Storbritannia er tempelfront bygget på The Vyne i 1654 av den engelske arkitekten John Webb som den første portiko brukt på en engelsk herskapsbolig.


== Referanser ==


== Se også ==
Stoa
Loggia


== Litteratur ==
L'Orange, Hans Peter (1978): Oldtidens bygningsverden, Dreyers forlag, Oslo, ISBN 87-567-3187-6
Stierlin, Henri (2004): Greece: From Mycenae to the Parthenon, Taschen, red. Angelika Taschen, Köln, ISBN 3-8228-1225-0
Stierlin, Henri (2002): The Roman Empire: From the Etruscans to the Decline of the Roman Empire, Taschen, red. Silvia Kinkle, Köln, ISBN 3-8228-1778-3


== Eksterne lenker ==
«Portiko» hos Kunsthistorie.com
Juan Antonio Lavalleja

Juan Antonio Lavalleja y de la Torre (født 24. juni 1784 i Santa Lucia i Uruguay, død 22. oktober 1853 i Montevideo) var en uruguayansk politiker.


== Biografi ==
Lavalleja ledet gruppen som kalles «trettitre orientalere» under Uruguay uavhengighetskamp fra Brasil i 1825. Hans lederskap har antatt mytiske proporsjoner i populære uruguayansk historieskriving.Etter Uruguay uavhengighet i 1827, søkte Lavalleja presidentskapet i konkurranse med José Fructuoso Rivera, som vant. I protest mot tapet iscenesatt Lavalleja et opprør. Han var i 1852 medlem av et triumvirat som skulle styre Uruguay, men døde kort tid etter tiltredelsen.
Provinsen Lavalleja er oppkalt etter Juan Antonio Lavalleja.


== Se også ==
Liste over presidenter i Uruguay


== Referanser ==