jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Berlin Marathon

Berlin Marathon er et av verdens største maratonløp, og blir arrangert hvert år den siste uken i september i Berlin. Det er innviet i World Marathon Majors og er sammen med London Marathon regnet som det mest prestisjefylte langdistanseløpet i Europa. Løpet er kjent for sitt jevne underlag og en relativt flat profil, noe som har ført til en rekke verdensrekorder. Den seneste ble satt i 2022, da kenyaneren Eliud Kipchoge løp inn til ny verdensrekord på tiden 2.01.09.


== Verdensrekorder ==
Menn

Kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Berlin Marathon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sudamericano Femenino 2010

Sudamericano Femenino 2010 blir det 6. søramerikanske mesterskapet i fotball for kvinner. Mesterskapet skal avholdes i Ecuador fra 4. november til 21. november 2010. Det er første gang mesterskapet arrangeres i Ecuador og andre gang det ikke arrangeres i Brasil eller Argentina.
Argentina er regjerende mestre, men er rangert 25 plasser bak Brasil på FIFA-rankingen. Ingen andre land har vunnet Sudamericano Femenino, og Brasil har bare tapt én av sine 23 kamper i mesterskapet gjennom tidene.
Mesterskapet er også kvalifisering til VM 2011. De to finalistene kvalifiserer seg for VM.
Mesterskapet skulle opprinnelig bli ferdigspilt 14. november, men ble utsatt én uke grunnet at FIFA-president Sepp Blatter ville overvære de siste kampene.


== Deltakende lag ==
Det var ingen kvalifisering til mesterskapet; alle ti medlemsforbund i det søramerikanske fotballforbundet CONMEBOL stilte lag. 


== Baner og spillesteder ==
Kampene skal spilles i de fleste store innlandsbyer i landet, men ikke i landets største by Guayaquil ved stillehavskysten. Alle kamper blir spilt etter ecuadoriansk tid (UTC-5)


== Gruppespill ==
De ti lagene ble delt inn i to grupper á fem lag etter en trekning, og blir rangert etter poeng. En seier gir tre poeng, uavgjort ett poeng til begge lag. Står to eller flere lag likt i antall poeng, benyttes først målforskjell, så antall scorede mål, og så innbyrdes oppgjør for å skille lagene.De to beste lagene i hver gruppe går videre til finalerunden.


=== Gruppe A ===
Kampene spilles i Latacunga, Ambato og Riobamba, midt i landet.


=== Gruppe B ===
Kampene spilles sør i landet, i Loja, Cuenca og Azogues.


== Finalerunde ==
Lagene tok ikke med seg resultatet mot det laget de spilte mot i gruppespillet, men spilte en ny kamp i finalerunden. Lagene ble rangert på samme måte som i gruppespillet.
De fire første kampene ble spilt i Latacunga, hovedstaden i provinsen Cotopaxi, før man dro 90 km nordover og spilte de avgjørende kampene i Quito.
Brasil sikret seg sitt femte søramerikanske mesterskap og kvalifiseringen til VM 2011 med én kamp igjen å spille. I siste runde vant Colombia 1–0 over Argentina og sikret seg dermed sølvet og deltakelse i sitt første VM-sluttspill.
Argentina fikk sitt første tap noensinne mot ett annet lag enn Brasil i Sør-Amerika-mesterskapet, og registrerte sin dårligste plassering gjennom tidene med en fjerdeplass, mens Chile ble nummer tre og gjorde dermed sin beste innsats siden 1995.


== Kilder ==
Arkitekturåret 1163

Arkitekturåret 1163 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1163.


== Hendelser ==


== Bygninger ==
1000 pilarer tempel i Warangal bygges under Kakatiya-dynastiet.
Ombygging av Notre Dame i Paris påbegynnes.
sannsynligvis ca. 1163-1164: Halsnøy kloster grunnlegges.
Arkitekturåret 1164

Arkitekturåret 1164 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1164.


== Hendelser ==


== Bygninger ==
sannsynligvis ca. 1163-1164: Halsnøy kloster grunnlegges.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Tysklandsstudentene

Tysklandsstudentene var rundt 650 mannlige studenter ved Universitetet i Oslo som satt i tyske fangeleire fra desember 1943 til frigjøringen i mai 1945.
Den første konfrontasjonen mellom universitetet og tyskerne oppsto den 17. mai 1940 da noen ungdommer demonstrerte utenfor et kinolokale hvor tyskerne hadde vist filmavis fra felttoget. Den 24. september 1940 fant det såkalte «Aulakjellerslaget» sted i Universitetets aula i Oslo. Som følge av uroligheter høsten 1943 ble 60 studenter og ti lærere arrestert og satt inn på Bredtvet og Grini fangeleir. Dette var over to år etter at okkupasjonsmakten hadde erstattet rektor Didrik Arup Seip med Adolf Hoel og sendt Seip til Sachsenhausen. 28. november sto Aulaen i brann. 30. november 1943 ble universitetet stengt og den tyske okkupasjonsmakten arresterte rundt 1200 mannlige studenter og 30 lærere. De fleste ble sendt til Stavern for internering. Av disse ble rundt 300 så sendt umiddelbart med slaveskipet DS «Donau» via Stettin til Alsace og Sennheim, der de ble sivil-internert og måtte gjennomgå en opplæring til Waffen-SS. Resten, rundt 350, ble sendt videre til konsentrasjonsleiren Buchenwald for opplæring i nazisme.  Disse ble også forholdsvis pent behandlet. Likevel omkom 17 i Buchenwald av sykdom under oppholdet. I 1992 reiste 40 for å minnes og legge ned krans. Rektor Adolf Hoel jobbet for å få frigitt de fengslede.


== Se også ==
Utdypende om de norske studentenes opphold i Buchenwald


== Omtale ==
Michael Sars (1919-2002) og Knut Erik Tranøy (1946). Tysklandsstudentene. Cappelen. 
Jorunn Sem Fure (2007). Universitetet i kamp 1940 – 45. Vidarforlaget. 
Knut Eidem (1980). Aulaen brenner. Norske studenter under hakekorset. Gyldendal. 
Geir Stian Orsten Ulstein (2007). Piggtrådroser. Gyldendal. 
Elsa Kvamme, Tysklandsstudenter (film, 1997)


== Referanser ==
Gerd Woll

Gerd Jorun Woll (født 24. september 1939) er en norsk kunsthistoriker. Hun er kjent som ekspert på Edvard Munchs kunst.
Woll avla i 1972 magistergrad ved Universitetet i Oslo på avhandlingen Edvard Munchs arbeiderfrise. Hun arbeidet ved Munchmuseet i Oslo, der hun var førstekonservator. Woll var sentral i arbeidet med å utarbeide  catalogue raisonné over Munchs grafiske arbeider og malerier, utgitt i henholdsvis 2001 og 2008. Hun har også bidratt til en rekke utstillingskataloger i inn- og utland.
Kongen utnevnte i 2010 Woll til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for samfunnsnyttig virke.»


== Utgivelser (utvalg) ==
(no) Publikasjoner av Gerd Woll i BIBSYS
Edvard Munch. Complete paintings. Catalogue raisonné, London: Thames & Hudson, 2009
Edvard Munch. Samlede malerier, fire bind, Oslo: Cappelen Damm, 2008
Edvard Munch: the complete graphic works. Oslo: In association with the Munch-museet. 2001. ISBN 0810908743. 
Edvard Munch. The complete graphic works, New York: Harry N. Abrams Inc., 2001


== Se også ==
Liste over Edvard Munchs malerier


== Referanser ==
Roger André Federici

Roger André Federici (født 29. november 1981) er en norsk barneskuespiller og forsker.
Han spilte «Marco» i Terje Formoes Kaptein Sabeltann og jakten på den magiske diamant, som ble spilt sommeren 1996 og 1997. Han medvirker også med samme rolle i spillefilmen Drømmen om Kaptein Sabeltanns rike fra 1997.
Han var i perioden 2013-2016 førsteamanuensis ved Pedagogisk institutt ved NTNU. Han er nå forskningsleder ved Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning.


== Eksterne lenker ==
(en) Roger André Federici på Internet Movie Database 
(no) Roger André Federici hos Sceneweb 
(no) Side ved NIFU
Sara Moreira

Sara Isabel Fonseca Moreira (født 17. oktober 1985 i Santo-Tirso) er en portugisisk langdistanseløper. Hun spesialiserer seg på 3000 meter hinder og 5000 meter, men har også EM- og VM-medaljer i terrengløp.


== Karriere ==
Hennes første internsajonale friidrettsmesterskap var U23-EM i friidrett 2007 i Ungarn, der hun vant bronse på 3000 meter hinder. Halvannen måned senere, i august, deltok hun i VM i friidrett i Japan, og kom der på 13.-plass i samme øvelse. Året etter, i 2008, deltok hun i to store mesterskap; VM i terrengløp i Skottland i slutten av mars og OL i Beijing i august. I VM i terrengløp endte hun på 50.-plass, mens i OL gikk hun ikke videre fra kvalifiseringsheatet, med tiden 9.34,39. 
I 2009 hadde Moreira en omfattende konkurransesesong. I mars vant hun sølvmedalje ved EM innendørs, med en ny personlig rekord på 8.48,18 – hennes første internasjonale seniormedalje. En 16.-plass ved 2009 IAAF World Cross Country Championships bidro til at det portugisiske kvinnelaget vant bronse for lag, sammen med Ana Dulce Felix. Hun vant flere gullmedaljer i juli, først 5000 meter og 3000 meter hinderved Summer Universiaden 2009, deretter gull på 5000 meter ved Lusophony Games 2009. Ved VM i friidrett 2009 i friidrett august misset hun hinder-finalen, men endte på tiendeplass på kvinnenes 5000 meter. Etter å ha konkurrert mye fra mars til august var Moreiras siste konkurranse i 2009 EM i terrengløp 2009 i desember, der hun endte på tiendeplass individuelt, og vant laget gull med Portugal.
Moreira startet 2010-sesongen med VM i friidrett innendørs 2010 i Doha, og hun endte på sjetteplass i finalen på 3000 meter, den nest beste europeiske utøveren etter etiopisk-fødte Alemitu Bekele, som konkurrerte for Tyrkia. Senere samme måned løp hun i VM i terrengløp 2010, og endte på 27.-plass (den femte beste europeiske utøveren). Hun tok tredjeplass i Europeacupen på 10.000 m i juni, i hennes debut på 10.000 meter, noe som også bidro til laggullet hun vant sammen Inês Monteiro og Fernanda Ribeiro. Hun satte ny personlig rekord på 3000 meter kort tid etter, på Gran Premio de Andalucía, der tiden 8.42,69 ga henne tredjeplass bak Nuria Fernández.
I 2020 kom hun på 39. plass på kvinnenes halvmaraton under VM i halvmaraton 2020 i Gdynia, Polen.Hun representerte Portugal under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ikke fullførte i maratonløpet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sara Moreira – Olympics.com 
(en) Sara Moreira – Olympic.org 
(en) Sara Moreira – Olympedia 
(en) Sara Moreira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sara Moreira – World Athletics 
(en) Sara Moreira – Diamond League 
(en) Sara Moreira – Track and Field Statistics 
(en) Sara Moreira – ARRS 
Profil på European Athletics
Hjemmeside
Hutaheiti

Hutaheiti, huttaheiti, huttiheita (også andre skrivemåter) er en forvansking av det tahitiske ordet Otaheiti, som er navnet på øya Tahiti. Begrepet blir ofte brukt som et navn på en plass langt borte. Antakelig er det sjømenn som har tatt med ordet til Norge.
Flere skrivemåter av ordet er kjent. I bokmål er ordet normert til hutaheiti, mens nynorsk har hutaheiti og huttaheiti.Hutaheiti er også et veinavn i Arendal.


== Alternativ teori ==
Det forekommer en annen teori om opprinnelsen til begrepet. Huttaheiti (opprinnelig finsk, og helst stavet med en ekstra t) skal også ha blitt brukt som et navn på et sted langt fra bebodd plass. Betydningen er bokstavelig oversatt«Rugåker sådd i aske fra gran og som ligger langt fra gården.» Ordet skal ha kommet østfra med innvandrende finner til Sverige og Finnskogen. Første del av ordet kommer fra finsk Huuhta som er svedjebruk spesielt etter brenning av granved. (Å så i asken fra løvtrær eller andre treslag har andre ord). Huuhta brukes fremdeles mye som slektsnavn i Finland, på samme måte som «Ødegård» og «Rydningen» er blitt slektsnavn her.
«Heiti» skulle betegne et jordstykke som lå langt fra gården; etter noen års dyrking måtte man ofte ty til plasser langt vekk for å finne egnede steder. Kornet svedjerug som ble brukt var utviklet for denne dyrkingsmåten på veien fra Russland, Finland og over Sverige til det kom til Norge først på 1600-tallet.
Denne teorien har imidlertid et par svakheter. Ordet gjenkjennes idag ikke i det riksfinske språket, men kan ha hatt en opprinnelse i en eldre dialekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norgesglasset på NRK
Hutaheiti Velforening i Arendal kommune
Myter, vanföreställningar och felaktigheter om skogsfinnar
Lys og varme (1997-album)

Lys og varme er en samleplate med Åge Aleksandersen, utgitt i 1997.


== Sporliste ==
«Lys og varme» (Aleksandersen), med Björn Afzelius og Lars Lilholt
«Med hud og hår» (Aleksandersen)
«Så gla i dæ» (Aleksandersen)
«Akkurat no» (Aleksandersen)
«Rio de Janeiro» (Aleksandersen)
«Dekksguten» (Aleksandersen), (med Björn Afzelius)
«Fire pils og en pizza» (Aleksandersen)
«Dains me dæ» (Aleksandersen)
«Fremmed fugl» (Aleksandersen)
«Tonen» (Aleksandersen)
«Eldorado» (Aleksandersen)
«Levva livet» (Aleksandersen)
«Skin sola» (Aleksandersen)
«Sang til månen» (Aleksandersen)
«Arild» (Aleksandersen)


== Medvirkende ==


=== Åge Aleksandersen Band ===
Åge Aleksandersen - sang, gitarer, kor, låtskriver
Terje Tranaas - keyboard, trekkspill
Gunnar Pedersen - gitarer, mandolin, kor
Håkan Henriksen - bass, kor
Konstantin Popchristov - fiolin
Steinar Krokstad - trommer, perkusjon, kor


=== Andre medvirkende ===
Geir Digernes - bass på Rio de Janeiro og Dains me dæ
Rune Haukum - bass på Skin sola
Morten Sand - dobro på Skin sola
Roberth Opsahl-Engen - mixing
Lasse Berre - fotograf


== Eksterne lenker ==
(en) Lys og varme på Discogs 
(en) Lys og varme på MusicBrainz 
(en) Lys og varme på Spotify
Hilsen fra Nicaragua

Hilsen fra Nicaragua er et musikkalbum med Björn Afzelius og Åge Aleksandersen, utgitt i 1990. Dette er duoens eneste plateutgivelse.


== Sporliste ==
«Gånglåt från Sörgården»
«Dains me dæ»
«Däckspojken»
«Eldorado»
«Till min kära»
«Rosalita»
«Hälsningar från Nicaragua»
«Lys og varme»
«Don Quixote»
«Sang til månen»


== Eksterne lenker ==
(en) Hilsen fra Nicaragua på Discogs 
(en) Hilsen fra Nicaragua på MusicBrainz
On Tour in Brazil

On Tour in Brazil er et konsertalbum med a-ha, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«You Are the One»
«Cry Wolf»
«I've Been Losing You»
«Train of Thought»
«Maybe Maybe»
«Hunting High and Low»
«Scoundrel Days»
«Take on Me»
«The Sun Always Shines on TV»
«October»


== Eksterne lenker ==
Discogs.com - On Tour In Brazil (LP)
Discogs.com - On Tour In Brazil (CD)
Sankt Laurentii kirke (Falkenberg)

Sankt Laurentii kirke (tidligere Sankt Lars kirke) i Falkenberg, i Halland, Sverige, ble trolig anlagt omkring 1300, og var forsamlingskirke i omkring 600 år frem til 1862, hvor den ble erstattet av den nye Falkenberg kirke.


== Historie ==
Kirken ble viet til Sankt Laurentius og forlenget på 1400- eller 1500-tallet. Den eldste delen er bygget av kløvet gråsten, mens den yngre delen er bygget av sten og tegl på en høy stensokkel. På kirkens sydside har funnets et tilbygg, som muligens var et sakristi eller et sidekapell. Kirkens middelalderlige karakter markeres av de mere enn metertykke murer i tårn og langhus. Kirkens vinduer har opprinnelig også vært betydelig mindre og plassert høyere oppe på murene. Rester av et sånt vindu kan ses på den nordlige langside ved prekestolen.
Kirken brant under Den nordiske syvårskrig. I 1586 fikk byens beboere dog hjelp av blant annet den danske kronens toll til en gjenoppbygging, og det var trolig på dette tidspunkt at kalkmaleriene fra det gamle og nye testamente tilkom. En større renovering ble gjennomført i 1668, og det indre taket ble hvelvet i 1739, som erstatning for et flatt tretak. Tårnet kom til i 1787.
Da den nye kirke ble bygget i Falkenberg, gikk den gamle over til å fungere som gymnastikksal, konserthus, forelesningssal, kino m.m.


== Kirkerommet ==
I 1922 ble gymnastikkredskapene fjernet, og fra 1926-28 ble kirken restaurert, så godt som det kunne la seg gjøre. Under oppsyn av Hakon Ahlberg gjenfant man blant annet kalkmalerier bak veggenes puss. De innrammede maleriene har motiv fra Gamle og Nye Testamente og bæres av søyler omkranset av vinranker og drueklaser.
I taket fant man også malerier utført 1753-54 av en kunstner med navn Linkemeyer.


== Inventar ==
Lysekronen nærmest koret ble i 1696 skjenket til kirken fra danske venner til falkenbergerne. I 1903 ble den solgt og havnet på Frederiksborg slottsmuseum, men ble kjøpt tilbake igjen i 1932. Senere er det tilkommet lysekroner i både 1952 og 1955.
Døpefonten i tre stammer muligens fra 1500-tallet. Den forgylte duen over fonten er dog fra 1700-tallet.
Etter en innsamling fikk tårnet montert klokker, og i 1978 tilkom en prekestol, skåret i ask av Tore Heby fra samme by. Den illustrerer hvordan Jesus vekker Jairi datter, den 12-årige piken. Alterringen tilkom i 1988 og er skåret av samme kunstner. Kirken fikk også et orgel bygget av Nils Hammarberg.
I korets gulv ligger to gravheller, som ifølge innskriftene tilhører Karl Jacobsen Fordringen, død 1592 og Söhren Söhrenson, død 1755.


== Litteratur ==
S:t Laurentii kyrka. En vägledning. Text: Hans Bergfast. Foto: Jan Svensson, museet i Halmstad, 1992, Arne Bergström, 2003


== Eksterne lenker ==
(en) Sankt Laurentii kyrka, Falkenberg, Sweden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gymnastiklokalen som blev kyrka på brogren.nu
Bakkafrost

Bakkafrost (OSE: BAKKA) er det største havbruksselskapet på Færøyene, og blant verdens største oppdrettere av laks.
Selskapet ble etablert i 1968 av brødrene Róland og Hans Jacobsen (Róland og Hans á Bakka). I 1971 opptok de også broren Martin Jacobsen. De drev sildefiske og salg av krydret og marinert sild til Storbritannia. I 1979 begynte Bakkafrost med oppdrett av laks, som et av de første selskapene på Færøyene.I 2017 og 2018 hadde Bakkafrost en årlig produksjon på rundt 50 000 tonn sløyd vekt. Bakkafrost har hovedkontor, slakteri, fileteringsfabrikk og pakkeri på Glyvrar, slakterier i Kollafjørður og Vágur, flere klekkerier og smoltanlegg, og fôrfabrikken Havsbrún i Fuglafjørður, som også utnytter restråstoff til produksjon av fiskemel og fiskeolje. I 2018 kjøpte Bakkafrost også en fileteringsfabrikk med tilhørende salgsavdeling i New Jersey i USA. I 2018 hadde Bakkafrost 1 073 ansatte (824 årsverk). Det gjør Bakkafrost til Færøyenes største private arbeidsgiver, og dobbelt så stor som den nest største.Siden 2010 har Bakkafrost vært notert på Oslo Børs, og har også vært oppført på OBX-indeksen over de mest omsatte aksjene. I 2019 var de største eierne, samlet sett, Jacobsen-familien, etterfulgt av det norske Folketrygdfondet.Administrerende direktør siden 1989 er Regin Jacobsen (Regin á Bakka). Han er sønn av Hans Jacobsen, som var styreleder frem til 2006 og døde i 2011. I september 2014 ble Regin Jacobsen og hans mor Oddvør Jacobsen Færøyenes første milliardærfamilie, idet de besatt aksjeverdier i Bakkafrost til 1,1 milliard danske kroner.Den 29. juli 2015 ble Bakkafrost-aksjer solgt for 249,50 norske kroner, derved øket Bakkafrosts verdi til 12,1 milliard norske kroner, som er rekord.


== Referanser ==


== Se også ==
Havbruk på Færøyene


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bakkafrost – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hjalmar Løken

Hjalmar Løken (født 31. oktober 1852 på Vang, død 29. september 1932) var en norsk jurist og avisredaktør for Dagsposten og Norske Intelligenz-Seddeler.
Han begynte å studere i 1870, og ble uteksaminert som cand. jur. i 1876. Etter dette arbeidet han som advokat og sorenskriverfullmektig før han i 1879 begynte å arbeide som advokat i Kristiania. Han ble høyesterettsadvokat i 1883. I mai 1885 overtok han redaktørstillingen i Trondheimsavisen Dagsposten, en stilling han beholdt frem til juli 1890 da han dro tilbake til Kristiania for å bli redaktør for Norske Intelligenz-Seddeler. Her ledet han kursen for det som gjorde avisen til et radikalt talerør for partiet Venstre. Han satt som redaktør frem til slutten av juni 1918, og etter dette gjenopptok han sin advokatpraksis.
Løken var født i Vang i Hedmark som sønn av cand. jur. Edvard Martin Løchen og hans kone Anne Elisabeth Grøtting. Han giftet seg med sin kusine Olaug Løken i 1881, som på sin side var forfatter og kvinnesaksforkjemper.


== Referanser ==
Kamp (elv)

Kamp er elv i Niederösterreich i Østerrike. Elven er 153 kilometer lang og munner ut Donau vest for Altenwörth.


== Etymologi ==
Elvens navn er av keltisk opprinnelse og kommer av adjektivet kamb (krum). Det er blant de eldste navn i regionen.


== Tilførselselver ==
Flere av tilførselselvene bærer også navnet Kamp. Elven har følgende kildeelver:

Große (store) Kamp har sitt utspring ved grensen mellom Niederösterreich og Oberösterreich i Weinsberger Wald.
Kleine (lille) Kamp har sitt utspring i den sørlige del av Weisberger Wald og munner ut i Grossen Kamp ved Rappottenstein.
Purzelkamp munner ut i Kamp ved Zwettl.Elven Zwettl munner ut i Kamp ved landsbyene med samme navn. Denne løper gjennom en trang dal kjent for sitt vakre landskap. Zwettl munnet opprinnelig ut i Donau. I forbindelse med byggingen av Altenwörth kraftverk ble både elven Kamp og elven Krems flyttet til Altenwörth i kommunen Kirchberg am Wagram, hvor også Mühlkamp munner ut i Donau. 
I Kamps nedre løp ligger vinområdet Kamptal i Naturpark Kamptal. Den omfatter alle kommuner i rettskretsen Langenlois. I tillegg til vinbyen Langenlois omfatter området kjente vinområder som Schönberg am Kamp, Zöbing am Kamp, Gobelsburg og Kammern. Hovedsorter er Grüner Veltliner og Riesling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kamp River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Magnetostriksjon

Magnetostriksjon er en egenskap hos ferromagnetiske materialer som gir opphav til en dimensjonforandring da materialet utsettes for et varierende magnetfelt. Effekten ble identifisert i 1847 av James Joule da han studerte en materialprøve av nikkel.
Effekten er kjent for å gi opphav til transformatorers karakteristiske «during». Der oppstår lengdeforandringer i kjerneplaten på grunn av variasjonen i den magnetiske flyten. Frekvensen hos lengdeforandringene og derigjennom også frekvensen av «duringen» avhenger av transformatorens arbeidsfrekvens.


== Eksterne lenker ==
«Magnetostriksjon», fra Store norske leksikon
Johannes Henrik Schiøtz

Johannes Henrik Schiøtz (født 27. november 1884 i Hamar, død 8. mars 1957) var en norsk militæroffiser og historiker.
Schiøtz ble født i Hamar som sønn av bankmann Jonas Schanche Kielland Schiøtz (1841–1901) og hans kone Hanna Minda Constance Øvergaard. Han var bror til Carl Schiøtz og nevø av Hjalmar August Schiøtz, som begge var professorer i medisin. Han var også nevø til geologen Oskar Emil Schiøtz.  Han markerte seg først som en militærhistoriker, hvor hans største verk var historien bak Danmark-Norges involvering i den store nordiske krig, som ble gitt ut i tre bind mellom 1936 og 1955. Fra 1936 og frem til sin død arbeidet han som redaktør av Norsk Militært Tidsskrift.
Fra 1954 til 1956 var han bestyrer for Hærmuseet. Schiøtz var også militæroffiser, og ble beskikket til oberst i 1939. Som stabssjef ved 2. divisjon var han delaktig i kampene under angrepet på Norge i 1940, og i den påfølgende okkupasjonstiden ble han arrestert av tyske styresmakter den 17. januar 1942. Han satt deretter fengslet på Grini fangeleir før han 30. desember samme år ble sendt til Oflag XXI-C i Schildberg, hvor han satt som krigsfange frem til frigjøringen.For innsatsen under krigen ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.


== Bibliografi ==
Stavern forts og Fredriksverns verfts historie (1919)
Den militære Høiskoles historie 1817–1917 (1920)
Kongsvinger festnings og Kongsvingeravsnittets militære historie (bind I i 1924, bind II i 1942)
Elleveårskrigens militære historie I–III (1936–55)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Schiøtz, Eli: Offiser og krigsfange – norske offiserer i tysk fangenskap, fra oberst Johannes Schiøtz' dagbok. Genesis forlag, 2007. ISBN 9788247603369


== Eksterne lenker ==
«Johannes Henrik Schiøtz» hos Store norske leksikon.