jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boris Popov

Boris Nikititsj Popov (russisk: Борис Никитич Попов; født 21. mars 1941) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Popov vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Popov spilte alle seks kampene i turneringen.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i vannpolo,  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Popov – Olympics.com 
(en) Boris Popov – Olympic.org 
(en) Boris Popov – Olympedia 
(en) Boris Popov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Boris Popov – Swimming Hall of Fame
Eduard Jegorov

Eduard Vasiljevitsj Jegorov (russisk: Эдуард Васильевич Егоров; født 7. januar 1940) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Jegorov vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var målvakt på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Jegorov spilte to kamper som målvakt i turneringen.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i vannpolo,  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Eduard Jegorov – Olympics.com 
(en) Eduard Jegorov – Olympic.org 
(en) Eduard Jegorov – Olympedia 
(en) Eduard Jegorov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Richard Saul

Richard Ernest Saul (født 16. april 1891 i Dublin i Irland, død 30. november 1965) var en britisk general og særlig kjent for sin innsats under slaget om Storbritannia under andre verdenskrig.


== Liv og virke ==


=== Unge år ===
Richard Saul var fenrik i Royal Army Service Corps, i 1916 var han Flying Officer (Observer) ved No 16 Squadron i den britiske hærens Royal Flying Corps. I løpet av de to siste krigsårene steg han i gradene og fikk kommando over No. 4 Squadron Royal Flying Corps. Etter våpenhvilen tok han over kommandoen over No. 7 Squadron RAF.
Saul var en ivrig idrettsmann og spilte både rugby og hockey for RAF, i både 1928 og 1932 ble han RAF Tennis Champion. 
I september 1933 fikk Saul kommando over No. 203 Squadron RAF som var stasjonert i Basra i Iraq. I 1935 ledet Saul en gruppe flybåter fra skvadronen i langdistanseflyvning fra Plymouth til Basra.


=== Andre verdenskrig ===
Under andre verdenskrig hadde Saul kommando over henholdsvis No. 13 Group RAF, No. 12 Group RAF og Air Defences Eastern Mediterranean, hvorav han særlig er kjent i forbindelse med den første kommandoen hvor han var med under slaget om Storbritannia. 


=== Etter krigen ===
Richard Saul gikk av med pensjon fra RAF i 1944 og arbeidet deretter som formann for United Nations Relief and Rehabilitation Administration på Balkan.
Etter det var han viseformann for International Transport Commission i Roma. Etter Saul forlot Roma i 1951 tok han en stilling som leder for en universitetsbokhandel inntil han til slutt trakk seg tilbake i 1959.


== Eksterne lenker ==
Kort omtale av Richard Saul fra RAFs sider om slaget om Storbritannia Arkivert 6. desember 2010 hos Wayback Machine.
Igor Grabovskij

Igor Vladimirovitsj Grabovskij (russisk: Игорь Владимирович Грабовский; født 2. september 1941) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Grabovskij vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var målvakt på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Grabovskij spilte alle seks kampene i turneringen som målvakt. 


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i vannpolo,  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Igor Grabovskij – Olympics.com 
(en) Igor Grabovskij – Olympic.org 
(en) Igor Grabovskij – Olympedia 
(en) Igor Grabovskij – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Miklós Varga

Miklós Varga (født 26. august 1987) er en mongolsk ungarsk, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Varga har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Ungarn under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Merey Akshalov fra Kasakhstan i vektklassen lettvekt. Han har også et sølv fra EM i boksing i Liverpool fra 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Miklós Varga – Olympedia 
(en) Miklós Varga – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Eyvin Ovrum

Ole Martin Eyvin Ovrum (født 2. januar 1882 i Kristiania, død 15. februar 1965 i Oslo) var en norsk tegner og illustratør, som særlig arbeidet som avis-, tegneserie- og reklametegner. Profesjonelt brukte han bare navnet Eyvin Ovrum. Både firmanavn og signaturen «E.O.» på en del arbeider viser dette.
Professor Jorunn Veiteberg skriver i sin bok Den norske plakaten at Ovrum, sammen med Robert Millar må regnes som en av grunnleggerne av norsk reklamevesen. Illustratørkollegaen Trygve M. Davidsen kalte Ovrum for «reklametegnernes stamfar» i Norsk reklameforbunds tidsskrift Propaganda i 1939.


== Utdannelse og karriere ==
 
Ovrum hadde sin utdannelse fra Knud Bergsliens malerskole i Kristiania. Han reiste til St. Louis i USA i 1900 og var bosatt der til 1911. I USA arbeidet han som avistegner i blant annet St. Louis Despatch og tegnet karikaturer av en rekke kjente personer som Theodore Roosevelt, Sarah Bernhardt og brødrene Wright.Da han kom tilbake til Kristiania, arbeidet han i to år som tegner i Morgenbladet, før han startet i Illustrationsatelieret. I 1913 grunnla han reklamebyrået Grafia, som senere skiftet navn til Atelier E-O. Atelieret eksisterer fortsatt og eies og drives av Ovrums nevø.
Av de plakatene han tegnet, var Ovrum selv mest fornøyd med «Frigge-Paal», «Norges beste reklameplakat», som han skrev i Propaganda i 1925. Frigge-Paal-plakaten var laget som reklame for Frigg havre, landets første datostemplede havregryn og -mel, produsert ved Nydalens Mølle i Sandnes. Ovrum brukte sin sønn Paal som modell for oljemaleriet som var utgangspunkt for plakaten. I Veitebergs bok er det gjengitt en portrett-versjon av «Frigge-Paal». Dette ble brukt som reklame i ukepressen. En reklameplakat fra 1922 viser gutten stående med en pakke Frigg havregryn under armen.
I Kristiania tok Eyvin Ovrum initiativet til å stifte Tegnerforbundet i 1917. Han var forbundets første formann – og tegnet deres emblem «Kråka». Tegnerforbundet utga et eget årshefte i perioden 1917–1920, med bidrag fra tidens kjente tegnere, Per Krohg og andre. 
På utstillinger fikk Ovrum spesielt oppmerksomhet for sine følsomme barnetegninger. Han illustrerte også bøker for barn og laget populære tegneserier, som «Dagros» i Nationen og «Professoren» i Morgenbladet, der han også arbeidet som avis- og teatertegner i flere år. Dagros ble i flere år tegnet av Kaare Bratung. 
I 1916 begynte Ovrum å utgi bladet Profit, som hadde som formål å vekke interesse for reklame i tekst og bilder. Bladet gikk inn med nummer 3 i 1918.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alfsen, Glenny (1986) «Ovrum, Eyvin». I: Norsk kunstnerleksikon
Ovrum, Eyvin (16. april 1925) «Av en reklametegners papirer». i: Propaganda : organ for Norges reklameforbund, ekstranummer, s. 26
Veiteberg, Jorunn (1998) Den norske plakaten. Oslo, Pax. ISBN 82-530-1933-5 (e-bok fra bokhylla.no)
Boris Grisjin

Boris Dmitrijevitsj Grisjin (født 4. januar 1938 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i De olympiske leker i 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.
Grisjin vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL i 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia.
Fire år senere, under Sommer-OL i 1968 i Mexico by, vant han sin andre olympiske medalje i vannpolo. Sovjetunionen vant semifinalen mot Italia 8–5, men tapte i finalen til Jugoslavia 11–13.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Sølv i vannpolo,  Sovjetunionen
1964  Tokyo -  Bronse i vannpolo,  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Grisjin – Olympics.com 
(en) Boris Grisjin – Olympic.org 
(en) Boris Grisjin – Olympedia 
(en) Boris Grisjin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Colin Archers gate (Larvik)

Colin Archers gate (til 1917: Kirkegaten) er ei gate i Larvik. Den strekker seg fra Dronningens gate til Laurvig Hospital.


== Bygninger ==
Colin Archers gate 1 huset organist Oscar Hansens musikksal på slutten av 1800-tallet. Det var øvelsessted for Larviks vesle symfoniorkester.


== Galleri ==

		
		


== Litteratur ==
Nyhus, Per (1999). Larvik A–Å. Larvik: Østlands-Posten. s. 92 og 95.  [Digitalutgave på nb.no ved Nasjonalbiblioteket.]
Nikolaj Kalasjnikov

Nikolaj Fjodorovitsj Kalasjnikov (russisk: Николай Фёдорович Калашников; født 11. oktober 1940) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.
Kalasjnikov vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Italia. Kalasjnikov spilte alle seks kampene i turneringen og scoret to mål.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Bronse i vannpolo,  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Kalasjnikov – Olympics.com 
(en) Nikolaj Kalasjnikov – Olympic.org 
(en) Nikolaj Kalasjnikov – Olympedia 
(en) Nikolaj Kalasjnikov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Knockabout Comics

Knockabout Comics er et britisk forlag som utgir undergrunnstegneserier og alternative tegneserier.


== Historie ==
Bakgrunnen for at Knockabout Comics ble opprettet som forlag på begynnelsen av 1980-tallet var at det var strengere vilkår for å importere tegneserier enn for tegneserier som var trykket i Storbritannia. Det britiske tollvesenet konfiskerte stadig tegneserier fra særlig Rip-Off Press og Gilbert Sheltons populære serie Frikebrødrene da serien hadde et avslappet forhold til dop. Tollvesenet konfiskerte også serier av tegnere som Robert Crumb og Melinda Gebbie med begrunnelsen at de var uanstendige.Bak Knockabout Comics står grunnleggerne Tony Bennett og Carol Bennett. På begynnelsen av 1970-tallet arbeidet Bennett sammen med andre som distributør via et foretak kalt Unicorn Bookshop, først i Brighton, deretter på en bondegård i vestlige Wales. Unicorn gikk inn i 1975 grunnet gjeld, og Bennett overtok importen og distribusjonen av amerikanske undergrunnstegneserier. Han har stadig vært i konflikt det britiske rettsvesenet over retten til å utgi bestemte tegneserier. Forlaget har således vært en pioner i kampen for ytringsfrihet på De britiske øyer. I tillegg til amerikanske serier utga forlaget også serier av nye britiske tegnere som Hunt Emerson og Bryan Talbot. I dag har forlaget en mangfoldig utgivelseskatalog med titler, og sammen med det relativt nyopprettede amerikanske forlaget Top Shelf Productions utgir Knockaboutut Alan Moores omfattende serie The League of Extraordinary Gentlemen. Forlaget er fortsatt trofast mot sine røtter som et undergrunnsforlag og utga en omfattende «Omnibus»-utgivelse med samtlige serier av Frikebrødrene i et bind på slutten av 2008.


== Titler ==
Et utvalg av de titler som Knockabout står bak er:

Outrageous Tales from the Old Testament, ved Neil Gaiman, Alan Moore, Dave McKean, Hunt Emerson, et al.
Fresca Zizis, ved Melinda Gebbie
From Hell, ved Alan Moore og Eddie Campbell
Bolland Strips, ved Brian Bolland, 2005, ISBN 9780861661503
A Disease of Language, tilpasset av Eddie Campbell, fra Alan Moores «The Birth Caul» og «Snakes and Ladders» med intervjuer fra Egomania Magazine, innbundet, 160 sider, 2006, ISBN 0861661532
Yesterday's Tomorrows: Rian Hughes Collected Comics, ved Rian Hughes, 256 sider, 2007, ISBN 0861661540
The League of Extraordinary Gentlemen, Volume III, ved Alan Moore og Kevin O'Neill, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knockabout Comics hos Grand Comics Database
Knockabout Comics hos Comic Book DB
Offisielt nettsted
Landkreis Bad Kissingen

Landkreis Bad Kissingen er et administrativt område (landkreis) i den nordlige delen av Bezirk og Regierungsbezirk Unterfranken i den tyske delstaten Bayern. Kretsen grenser i nord til Landkreis Fulda, i nordøst til Landkreis Rhön-Grabfeld, i sørøst til Landkreis Schweinfurt, i sør og sørvest til Landkreis Main-Spessart og i vest til Main-Kinzig-Kreis.
Kretsen ble opprettet i forbindelse med kretsreformen i Bayern i 1972 gjennom en sammenslåing av den gamle Landkreis Bad Kissing, de to kretsene Landkreis Bad Brückenau og Landkreis Hammelburg, den kretsfrie byen Bad Kissingen og enkelte kommuner fra Landkreis Gemünden og Landkreis Karlstadt.
Kretsen består av 4 byer, 10 kjøpsteder, 11 kommuner, 13 kommunefrie deler og 4 forvaltningsfellesskap.


== Litteratur ==
Bayer. Statist. Landesamt: Kreisdaten Bad Kissingen. Bad Kissingen 1980.
Werner Eberth: Die Kommunalwappen im Landkreis Bad Kissingen. Bad Kissingen 2006.
Landkreis Bad Kissingen (Hg.): Bäderlandkreis Bad Kissingen – Kleinod der Mitte. Nordhorn 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Landkreis Bad Kissingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baik Jong-sub

Baik Jong-sub (født 5. juli 1980) er en sørkoreansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Baik har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 2004 der han kom til kvartfinalen. Han representerte også Sør-Korea under Sommer-OL 2008 der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Pichai Sayota fra Thailand i vektklassen lettvekt. Han har også et gull fra asiamesterskapet i boksing i 2004, og et sølv fra Asialekene fra 2002 i Busan.


== Eksterne lenker ==
(en) Baik Jong-Sub – Olympedia 
(en) Baik Jong-Sub – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Klubbgaarden

Klubbgaarden (tidligere Alders Hvile) er en herrskapsbygning i Larvik. Adressen er Colin Archers gate 8.


== Bakgrunn ==
Den ble trolig reist i 1720-årene på ei branntomt. I 1767 berettes det om at at bygningen hadde to etasjer med fem rom i hver. For øvrig inneholdt eiendommen bryggerhus, boder, stall, fjøs, hønsehus samt vedskur.
I cirka hundre år tjente huset som bolig og kontor for grevskapets forvaltere, høyere militære, byfogder (blant annet byfogd Bryn 1815-1827), sorenskrivere samt skipsredere.
Et rom i andre etasje fungerte rundt 1800 som lokale for det første amtsveivesens forvaltning. Det bestod av to personer. 
Huset ble på Bryns tid eller noe tidligere ombygd i empirestil.
Utover på 1800-tallet gikk huset under betegnelsen «Klubbgaarden», fordi det rommet selskapslokaler for én av Larviks finere herreklubber etter engelsk mønster. I 1850 og noen år fremover holdt Borgerskolen til i bygningen.
En kort tid i starten av 1920-årene fantes det en trikotasjefabrikk i gården. Fra 1926 til 1980-årene var bygningen et privat aldershjem under navnet «Alders Hvile».
Byningen har nå fått tilbake sitt tidligere navn «Klubbgaarden».


== Kilder ==
Nyhus, Per: Larvik fra A til Å, s. 93 og 95
Johannes A. Næs

Johannes Andreas Næs (pseudonym: Flóvin Flekk) (født 16. september 1920 i Hvalba, død 5. juni 2018) var en færøysk skolemann og forfatter.
Han avla eksamen ved Føroya Læraraskúli i 1952, gikk videreutdannelse ved Danmarks Højskole for Legemsøvelser 1946–1947 og Danmarks Lærerhøjskole 1947–1948. Han tok utdannelse som skolepsykolog ved Danmarks Lærerhøjskole 1963–1964. Næs var ansatt som lærer 1942–1962,  rådgiver i spesialundervisning 1962–1989, og som fungerende landsskolerådgiver 1965–1966. Næs var dessuten forstander ved Vágs Tekniska Skúli 1951–1963, redaktør i Sunnudagsblaðið 1951–1979, samt bibliotekar ved bygdebiblioteket i Vágur 1953–1963.
Han var styremedlem i Føroya Lærarafelag 1959–1968, herav formann 1960–1963 og 1964–1968. Han var også formann i Føroya Skúlabókagrunnur 1966–1985, og upolitisk medlem av kringkastningsrådet Útvarpsnevndin for Kristiliga Lurtara- og Hyggjarafelag 1963–1994. Han har også hatt verv innenfor Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum.
Næs har diktet og oversatt salmer og sanger, og har skrevet noveller, diverse artikler om skole, diverse undervisningsmateriell, og har vært medforfatter av flere skolebøker i færøysk og kristendom.


== Bibliografi ==
1949 - Keldufar (dikte)


== Eksterne lenker ==
Johannes A. Næs hos Rithøvundafelag Føroya
Johannes A. Næs på snar.fo
Poul E. Petersen

Poul Edvard Petersen (født 29. august 1901 i Sørvágur, død 25. april 1977) var en færøysk lærer og idrettsleder.
Han gikk på Føroya Fólkaháskúli og Føroya Læraraskúli. Han underviste på Mykines 1923–1944, i Nesvík og Saksun 1954–1956 og i Tórshavn 1956–1971. Petersen var frikjøpt fra lærerstillingen som idrettsrådgiver for det færøyske skoleverket 1944–1954. Han var den første formannen i Ítróttasamband Føroya 1939–1946, redaktør i Ítróttartíðindi, formann i Føroya Lærarafelag 1954–1960 og medlem av Færøyenes skolestyre 1968–1975.Petersen skrev og oversatte flere lære- og barnebøker.Ítróttasamband Føroya innstiftet Poul E. Petersens æresdiplom i 2001.


== Referanser ==
Hitterdal kirke

Hitterdal kirke kan være

Heddal stavkirke (tidligere også kjent som Hitterdals stavkirke)
Hitterdal kapell, kirke fra 1959 i Røros
Rasheed Lawal

Rasheed Lawal (født 13. august 1983) er en nigeriansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Lawal har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Nigeria under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Hratsjik Dzjavakhjan fra Armenia i vektklassen lettvekt. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rasheed Lawal – Olympedia 
(en) Rasheed Lawal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rasheed Lawal – Commonwealth Games Federation
Thorvald Bogsrud

Thorvald Thorkildsen Bogsrud (født 22. september 1870 i Eidsvoll, død i Kristiania 22. juni 1923) var en norsk skuespiller og revy- og krimforfatter. Han var primært kjent som forfatter bak en rad revyer (det blir sagt sammenlagt 164) til Kristianias varietescener samt til fjordens vesle sommerteatre.


== Familie ==
Thorvald Bogsrud var sønn av gårdbruker Torkild Thronsen Bogsrud og hustru Henrikke Martine Larsdatter. Han ble 11. desember 1894 gift i Kristiania med skuespilleren Augusta Bogsrud.


== Liv og virke ==
Bogsrud var utdannet cand.philos 1889, før han studerte medisin. I perioden 1900–1902 drev han Fredrikstad Folketeater.
I 1900 publiserte han kriminalromanen Paa jakt efter seksti tusen. En norsk amatørdetektivs eventyr og skrev også eventyromanen I keiserens kjølvand. Et anarkisteventyr fra de norske fjorde. 1915–1919 publiserte Bogsrud under psevdonymet Frank Fender tre kriminal- og spenningsromaner.
Nils Nordberg er av den oppfatning at Bogsrud var forfatteren bak den kortlivede hefteserien om Normanden Willums. Det antas også at han det var han som under psevdonymet Fin/Finn Bratt skrev noen fortellinger om Knut Gribb i Lys & Skygge, blant annet 330 Fod under Jorden.
Før han ble rammet av et slagtilfelle i 1923, arbeidet han med oppfinnelsen «Protector«, en sanitær innretning for vannklosetter.


== Bibliografi i utvalg ==
Muntre musikanter : seks humoresker (Norli, 1897)
Kringlevik Bad : en lystig Historie fra en liden By (Norsk Jernbaneboghandels Forlag, 1898)
Snurrige Sisiker : fem Humoresker fra en Oplandsbygd (1898)
En norsk amatørdetektivs eventyr : paa jagt efter sexti tusen (1900)
Amor paa eventyr, eller Petra Pynteligs bryllup (Fredriksborg Tivoli, sommerrevy 1904)
Kvit-Sjur : et billede fra en oplandsbygd i femtiaarene (Steensballe, 1909)
I keiserens kjølvand. Et anarkisteventyr fra de norske fjorde (Steensballe, 1909)
Det belgiske Antikvitetsmysterium (Lundbergs Forl., ca. 1915)


=== Som Frank Fender ===
Pretty Polly-mysteriet (1915)
Spionen fra Terneholmen (Helge Erichsen, 1917)
Sølvfisken (1919)


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordberg, Nils: Døden i kiosken. Knut Gribb og andre heftedetektiver. Side 134
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 29-30. ISBN 8200056228. 
http://www.bibsys.no Arkivert 3. desember 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(no) Thorvald Bogsrud hos Sceneweb
George Wald

George Wald (født 18. november 1906 i New York, død 12. april 1997 i Cambridge, Massachusetts) var en amerikansk fysiolog, naturviter og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1967 sammen med Haldan Keffer Hartline og Ragnar Granit for deres påvisning av de «primære fysiologiske og kjemiske synsprosesser i øyet».
I 1953 ble han også tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1967 hos Nobelprize.org
(en) George Wald hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1967
Daotai

Daotai (kinesisk: 道台, pinyin: Dàotái, Wade-Giles: Taotai) er en historisk embedstittel i Kina. En daotai var en sivil eller militær embedsmann med overoppsynet over en krets (bestående av en eller flere fu, byer eller andre tettsteder), eller ansvarlige for en eller annen avgrenset geskjeft (som saltbeskatningen innen et bestemt område). De hadde myndighet på sekundært nivå, hvis man betrakter provinsnivå som det primære.
Systemet ble utviklet til et riksdekkende nettverk under Qing-dynastiet. Det var i henhold til en «lov om forebygging» (hui pi) at den lokale daotai skulle være en utenforstående, altså at ingen mandarin kunne tjene i denne overordnede stilling i sine hjemlige trakter. Slik skulle man redusere faren for korrupsjon og nepotisme.
Som eksemplifisering av systemet gjengis hvordan det var oppbygd i Jiangsu: 

To daotaier med spesialiserte funksjoner – korn-daotaiene basert i Nanjing og i Suzhou. Etter hvert ble stillingen i Suzhou avviklet og oppgaven lagt under Nanjing-daotaien.Fem daotaier for hver sine administrative territorielle enheter,Xuzhou daotai: stasjonert i Suqian, med ansvar for ett prefektur og syv fylker (xian),
Jiangning daotai (Nanjing daotai), med ansvar for ett prefektur og syv fylker,
Su-Song-Tai daotai (Shanghai daotai), med ansvar for to prefekturer og 20 fylker,
Changzhen daotai (Zhenjiang daotai), med ansvar for to prefekturer og 16 fylker,
Huaiyang daotai (Huai'an daotai), med ansvar for to prefekturer, et departement og 12 fylker.


== Litteratur ==
Yuansheng Liang: The Shanghai Taotai: Linkage Man in a Changing Society, 1843-90, Singapore University Press, 1990
Lokalhistorie

Lokalhistorie er studiet av historie og historieskrivning i en kontekst som fokuserer på et geografisk avgrenset område, ofte et lokalsamfunn som en bygd eller en by, eller en landsdel. Lokalhistorie regnes som en egen disiplin innen historiefaget.


== Norge ==
I de fleste av Norges kommuner foreligger bygdebøker eller arbeid med disse. I bygdebøkene har gårds- og ættehistorien oftest bredest plass.
De eldste bygdebeskrivelser var overveiende topografisk beskrivende; noen av dem (fra 1500-tallet) ble gitt ut av Gustav Storm i Historisk-topografiske Skrifter om Norge og norske Landsdele (1895). Eksempler fra en noe senere tid er Ludvig Holbergs Bergens Beskrivelse (1737). Fra annen halvdel av 1700-tallet finnes en lang rekke bygdebeskrivelser, med Hans Strøms Beskrivelse over Fogderiet Søndmøre (1762–1769) som en av de betydeligste. 1792–1808 utkom Topographisk Journal for Norge, som fra 1811 ble fortsatt i Historisk-topografiske Samlinger, utgitt av Selskabet for Norges Vel, og senere av samme selskaps Budstikken (til 1834).
Etter en periode med mindre aktivitet utkom 1885–1921 det store verket Norges land og folk i 44 bind, de fleste skrevet av Amund Helland, som fikk stor betydning. Det ble i de følgende tiår stiftet en rekke lag (historielag, sognelag) rundt om i landet, som har hatt utgivelse av by- og bygdebøker som en viktig del av sitt program.
De fleste byer i Norge har et museum som har lokalhistorisk fokus


== Litteratur ==
Per Sandal Lokalhistorie ISBN 8252910041
Jørn Sandnes Handbok i lokalhistorie - faget og metodene, 1984 ISBN 9788200066859


== Eksterne lenker ==
Liste over digitaliserte bygdebøker. Norsk Slektshistorisk Forening
Lokalhistorie.no, nettsted for lokalhistorie i Norge
Lokalhistoriewiki, wiki for norsk lokalhistorie, drifta av Norsk lokalhistorisk institutt.
Fu (område)

Fu (kinesisk: 府, pinyin: fǔ) var en utbredt administrativ territoriell enhet i det gamle Kina. En fu bestod av en eller flere xian (kinesiske fylker).