jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ordenen for arbeidsfortjenester

Ordenen for arbeidsfortjenester (fransk: Ordre du mérite du travail) er en fransk orden innstiftet 21. januar 1957 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for handel og industri. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av arbeidsdepartementet.


== Inndeling ==
Ordenen for arbeidsfortjenester var inndelt i tre grader:

Kommandør (commandeur)
Offiser (officier)
Ridder (chevalier)


== Insignier ==
Ordenstegnet for Ordenen for arbeidsfortjenester består av en medaljong med vinkelhake, passer og hammer og nederst et hode i ført guden Hermes' hjelm med en gallisk hane. Medaljongen bærer innskriften «MERITE DU TRAVAIL» på borden. På revers står Frankrikes motto «LIBERTE – EGALITE – FRATERNITE» og omskriften «REPUBLIQVE FRANÇAISE».
Ordenstegnet er i gull for kommandører og offiserer, i sølv for riddere. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.
Ordensbåndet er grønt med kantstriper i rødt og hvitt. 

Båndstriper for Ordenen for arbeidsfortjenester
		
		
		


== Kilder ==
Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 140
Albertus Pictor

Albertus Pictor (egentlig Albrekt Ymmenhusen, men også kalt Albert Pictor, Albert Målare, Albrekt Pärlstickare eller Albrekt Målare; (født ca. 1445 i Hessen, Tyskland, død 1509) var en tysk-svensk maler og perlestikker med verksted i Stockholm.
I sin samtid ble han kalt Albrekt Målare, men han signerte sine motiv med det latinske Albertus Pictor. Han var en av Sveriges mest fremstående malere rundt 1500. 
Albertus Pictors malerier finnes bevart i 36 kirker hvorav 6 er signert. Som forlegg benyttet han i noen tilfelle tresnittene i Biblia pauperum, men han utviklet seg i en friere retning. Han drev et stort verksted i Stockholm og var først og fremst virksom i Mälardalen.


== Eksterne lenker ==
(en) Albertus Pictor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albertus Pictor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Albertus Pictor Nordisk Familjebok
Albertus Pictor på Riksantikvarieämbetet
Medeltida verk återfår färgen
Albertus Ymmenhusen alias Albertus Pictor. Fornvännen 2003.
B-såpe

B-såpe var rasjonert såpe brukt til kroppsvask i Norge under andre verdenskrig, og var for nordmenn en av krigens mest kjente erstatningsmidler.
B-såpe skummet nesten ikke og var ikke noe godt vaskemiddel, men den var den eneste såpe som såpefabrikkene fikk lov til å produsere for allment bruk.Såpen var lik både av utseende og innhold fra de fabrikkene som produserte den. Den inneholdt ca. 20 % såpe (fremstilt av herdet avfallsfett fra sildeoljeproduksjon og av tyske syntetiske fettsyrer). Resten var fyllstoffer (kritt, talkum, leire), med bindemiddel som alginat og parfyme.B-såpe ble produsert av flere såpefabrikker og kunne bare selges mot klipp på rasjoneringskortet.


== Referanser ==
Provinsen Carolina

Provinsen Carolina, engelsk The Province of Carolina, var mellom årene 1663 og 1729 en britisk koloni i Nord-Amerika. Provinsen ble delt 1729 i en nordlig og en sørlig provins som etter USAs selvstendighetserklæring ble delstatene Nord-Carolina og Sør-Carolina. 
Provinsen Carolina var en koloni i britiske Amerika, kontrollert av Lord Proprietors, eierne, en gruppe på åtte engelske adelsmenn, blant annet rikskansleren Edward Hyde, og som ble uformelt ledet av Anthony Ashley-Cooper, 1. jarl av Shaftesbury. Misnøye over styringen av provinsen førte til at en stedsfortredende guvernør ble utnevnt for å administrere den nordlige halvdelen i 1691.
Delingen av en nordlig og sørlig del ble endelig i 1712, men begge kolonien forble på hendene til den samme gruppen av eiere. Et opprør mot eierne brøt ut i 1719 som førte til at det ble utnevnt en kongelig guvernør for Sør-Carolina i 1720. Etter bortimot et tiår hvor den britiske regjeringen forsøkte å kjøpe ut eierne ble både Nord-Carolina og Sør-Carolina kongelige kolonier i 1729.


== Eksterne lenker ==
Royal Patent of Carolina province of 1629
Carolina Charter of 1663
Carolina Charter of 1665
Concessions and Agreements of the Lords Proprietors of the Province of Carolina, 1665
Sir Robert Heath's Patent
The Founding of North and South Carolina Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
Gregory Harrison

Gregory Harrison (født 31. mai 1950 på Santa Catalina Island, California) er en amerikansk skuespiller. 
Han spilte rollen som Chandler i North Shore fra 1987 og som den unge kirurgen George Alonzo Gates i CBS-serien Trapper John fra 1979 til 1985.
Harrison spilte i 1981 stripperen John Phillips i TV-filmen For Ladies Only. Han parodierte denne rollen under miniserien Fresno i 1986, ved å dukke opp i bar overkropp ved enhver anledning. Harrison var fast skuespiller i den siste sesongen av såpeoperaen Falcon Crest (1989–1990).  
Han har hatt gjesteroller i flere TV-serier som One Tree Hill, Touched by an Angel, Judging Amy, Reunion, Joey, Law & Order: Special Victims Unit og Drop Dead Diva. Han spilte hovedrollen i musikalen Chicago og han har også opptrådt som Benjamin Stone i Broadway-gjenoppsetningen av Stephen Sondheims Follies.
I 1996 spilte han mot Eric Roberts i It's My Party, en film basert på en sann historie om en mann diagnostisert med aids. Denne mannen planla en to dager lang fest for å ta et endelig farvel med sine venner og familie, før han deretter begikk selvmord ved hjelp av piller. Siden 1980 har Harrison vært gift med skuespilleren Randi Oakes. Paret har fått fire barn, tre jenter og en gutt. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gregory Harrison – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gregory Harrison på Internet Movie Database 
(sv) Gregory Harrison i Svensk Filmdatabas 
(da) Gregory Harrison på Filmdatabasen 
(fr) Gregory Harrison på Allociné 
(en) Gregory Harrison på AllMovie 
(en) Gregory Harrison hos The Movie Database 
(en) Gregory Harrison hos Internet Broadway Database 
Gregory Harrison biografi fra filmreference.com
Ken Olin

Ken Olin (født 30. juli 1954 i Chicago, Illinois) er en amerikansk skuespiller, regissør og produsent. Han er kjent for å ha spilt hovedrollen, Michael Steadman, i TV-serien Thirtysomething mellom 1987 og 1991 og som dr. Roger Cattan i serien LA Doctors (1998–1999). Han var også kjent for sin rolle som detektiv Harry Garibaldi i Hill Street Blues.
Olin hadde en rolle i den kortvarige, men kritikerroste EZ Streets. Har har også spilt i en rekke TV-programmer, inkludert Alias (som David McNeil), Falcon Crest og Murder, She Wrote. Han har  en fast rolle som David Caplan i Brothers & Sisters, og har nylig produsert og regissert TV-programmet Alias. Olin har også regissert episoder av serier som LA Doctors, The West Wing, Felicity, Judging Amy, Freaks and Geeks, Thirtysomething, EZ Gater og Brothers & Sisters. 
Han ble uteksaminert fra The Putney School i Putney, Vermont i 1972, deretter studerte han ved University of Pennsylvania. Olin er gift med sin medstjerne fra serien Thirtysomething, Patricia Wettig. Sammen har de barna Clifford og Roxanne (bedre kjent som «Roxy»). Olin er av jødisk avstamming. Datteren Roxanne har gått i foreldrenes fotspor og er også blitt skuespiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ken Olin på Internet Movie Database 
(sv) Ken Olin i Svensk Filmdatabas 
(da) Ken Olin på Filmdatabasen 
(fr) Ken Olin på Allociné 
(en) Ken Olin på AllMovie 
(en) Ken Olin hos The Movie Database 
(en) Ken Olin hos Internet Broadway Database
Kommuner i departementet Isère

Dette er en liste over de 553 kommunene i departementet Isère i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 512.
Teófilo Cubillas

Teófilo Juan Cubillas Arizaga (født 8. mars 1949) er en peruansk tidligere fotballspiller. Han regnes som en av landets fremste fotballspillere gjennom tidene.
Han spilte for Perus landslag som vant Copa América i 1975. Han var også med på Perus landslag som kom til kvartfinalen i VM 1970 i Mexico og i VM 1978 i Argentina. Han ble valgt til årets spiller i Sør-Amerika i 1972.
Cubillas var midtbanespiller, og særlig kjent som frisparkspesialist. Han var farlig foran motstanderens mål og scoret 515 mål i løpet av karrieren. Han har scoret 10 VM-mål, flere enn noen andre midtbanespillere. Han har scoret flest landslagsmål for Peru (16 mål på 81 kamper). 


== Klubbkarriere ==
Cubillas startet karrieren hos den peruanske klubben Alianza Lima som 16-åring. I Alianza ble han toppscorer i den peruanske Primera División i 1966 og 1970.
27. august 1973 deltok Cubillas i en allstar-kamp mellom lag fra Amerikan og Europa som ble spilt i Barcelona i Spania. Her deltok også storheter som Johan Cruijff, Franz Beckenbauer og Rivelino.
Etter hvert dro han til Europa, der han hadde opphold i Sveits og Portugal. Deretter dro han tilbake til Alianza Lima, der han var med på å vinne to ligatitler og scoret 42 mål på 56 kamper, før han spilte flere sesonger i proffligaen i USA. Han er i dag bosatt i Coral Springs, Florida.


== Landslagskarrieren ==
Cubillas scoret fem mål i to VM-sluttspill med åtte års mellomrom (1970 og 1978), noe ingen hadde gjort før ham. 


== Eksterne lenker ==
(de) Teófilo Cubillas – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Teófilo Cubillas – FIFA 
(en) Teófilo Cubillas – Transfermarkt 
(en) Teófilo Cubillas – national-football-teams.com 
(en) Teófilo Cubillas – WorldFootball.net 
(en) Teófilo Cubillas – FootballDatabase.eu 
(en) Teófilo Cubillas – FBref 
CubillasInc.com and Nene Cubillas Camp Futbol – Offisielt nettsted
Botolv Bråtalien

Botolv Bråtalien (født 28. februar 1892 i Ål, død 6. november 1969) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp). Han satt på Stortinget for Buskerud fra 1958 til 1965.
Bråtalien var medlem av Ål kommunestyre fra 1928 til 1940 og fra 1951 til 1959, i siste periode også i formannskapet. Han var Bondepartiets førte vara til Stortinget fra Buskerud 1954-1957, og ble toppkandidat i 1957 etter at Hans Evju ikke tok gjenvalg. Bråtalien ble gjenvalgt med klar margin i i 1961, men trakk seg ut av politikken i 1965 etter to perioder på Stortinget. Han satt i Sosialkomiteen 1958–1961, og i Justiskomiteen 1961–1965.


== Kilder ==
«Bråtalien, Botolv». Stortinget.no. Besøkt 13. februar 2011. 
Buttedahl, Johan. (1990) Senterpartiet 70 år : jubileumsskrift. Buskerud senterparti


== Eksterne lenker ==
(no) Botolv Bråtalien hos Stortinget 
(no) Botolv Bråtalien hos Norsk senter for forskningsdata
Overlevelsesanalyse

Overlevelsesanalyse er en gren innen statistikkfaget som omhandler å beregne tid til eller sannsynlighet for at en hendelse inntreffer. Navnet overlevelsesanalyse henspiller på at begivenheten som måles ofte er tid eller sannsynlighet for en pasients død, eller tid til en del i en maskin slutter å virke.
For at en analyse skal kunne regnes som overlevelsesanalyse, er forutsetningene at en av variablene er (kontinuerlig) tid.
Vanlige matematiske teknikker i overlevelsesanalyse er Kaplan-Meier og Cox-regresjoner.


== Litteratur ==
Odd Aalen (red.): Statistiske metoder i medisin og helsefag 2006 ISBN 978-82-05-34685-7
Ravindra Kelekar

Ravindra Kelekar (født 25. mars 1925, død 27. august 2010) var en kjent indisk forfatter, lyriker og poet. Han var inspirert av Indias landsfader Mahatma Gandhi og stilte ofte opp som aktivist og frihetskjemper under den indiske frihetsbevegelsen. 
Kelekar ble tildelt flere litterære priser for hans mange itterære verk. Sammen med Satyavrat Shastri ble han tildelt Jnanpith-prisen i 2006. Hans far, Dr. Rajaram Kelekar, var en lege som senere ble kjent for sin portugisiske oversettelse av hinduismens hellige skriften Bhagwad Gita.


== Referanser ==
Frederikssund (by)

Frederikssund er en kjøpstadsby nord på den danske øya Sjælland, ved Roskilde Fjord. Byen har 15 654 innbyggere (2013). Byen er beliggende i Frederikssund kommune i Region Hovedstaden. 


== Historie ==

Det er gjort tallrike funn i Frederikssundsområdet, som viser at det har bodd mennesker her siden jegersteinalderen. I middelalderen lå her kun et lite ferjested. Området var ubebodd og ferjen var bare en pram som ble trukket over Roskilde Fjord med tau. 
Da Frederik II på 1560-tallet begynte oppføringen av Frederiksborg slott i Hillerød, fikk ferjestedet betydning ved transport av kongens byggematerialer.  
I 1652 ble Frederikssund navngitt av den sittende konge Frederik III, men det var først på 1700-tallet, hvor flere handlende bosatte seg, at det oppsto et egentlig bysamfunn. 
I 1810 fikk byen kjøpstadsrettigheder. Til kommunalreformen i 2007 var byen en del av Frederiksborg Amt, men ligger nå i Region Hovedstaden.


== Attraksjoner ==

Byen er kjent for sitt årlige vikingespill i juni-juli, en tradisjon som har pågått siden 1952. Spillet foregår på Kalvøen, hvor det også finnes en vikingboplass. En annen attraksjon er J.F. Willumsens museum.
Det er forbindelse med Hornsherred via Kronprins Frederiks Bro, innviet i 1935. I 1879 åpnet jernbaneforbindelsen til København, og fra 1989 kjører det S-tog fra samme by. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frederikssund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Frederikssunds turisthjemmeside
Interaktivt kart over Frederikssund
Kunwar Narayan

Kunwar Narayan (født 19. september 1927 i Faizabad, død 15. november 2017 i Lucknow) var en indisk poet, oversetter og forfatter.
Han var blant de få intellektuelle poeter som har kombinert en internasjonal moderne sensibilitet med en forankring i sitt eget lands kultur og fantasifulle historie. Hans forfatterskap begynte med Chakravyūh, hans første diktsamling som ble utgitt i 1956. Omtrent samtidig, var han redaktør for det litterære tidsskriftet Jug-Chetna.
Narayan tok eksamen i engelsk litteratur ved Lucknow University i 1951. Han giftet seg i 1966 med Bharati Goenka, som han hadde en sønn, Apurva (født i 1967), sammen med. Han var flere ganger på besøk i flere land i Europa, i Russland og i Kina og hadde møter med diktere og forfattere, så som Nazim Hikmet Ran, Anton Słonimskie og Pablo Neruda. Han bidro med oversettelser av forskjellige franske diktere.
Hans arbeider omfattet flere varierte sjangre, blant annet lyrikk, episke dikt, noveller, litterær kritikk, oversettelser fra andre språk, essays og artikler. Hans poesi er blitt oversatt til flere språk og han har mange æresbevisninger som inkluderer Warszawa-universitetets honorære medalje og Italias Premio Feronia for fremstående internasjonal verk.


== Æresbevisninger ==
 Vyas Samman-prisen
Sahitya Akademi-prisen for Koi Doosra Naheen
Jnanpith-prisen
Padma Bhushan (2009)
Premchand-prisen
Kabir Samman-prisen
Shalaka Samman-prisen
Tulsi-prisen 
Hindustani Akademi Award for Atmajayee


== Referanser ==
Robert Foxworth

Robert Foxworth (født 1. november 1941 i Houston i Texas) er en amerikansk skuespiller som har opptrådt på film, teater og TV. 
Foxworth ble utdannet ved Lamar High School og han fikk oppmerksomhet for første gang som skuespiller på forskjellige teater-oppsetninger, spesielt i Washington, D.C. Blant hans mange roller på film og TV er Foxworth mest kjent for sitt arbeid på såpeoperaen Falcon Crest mellom 1981 og 1987. I denne serien spilte han rollen som Chase Gioberti, nevøen til Jane Wymans rollefigur, som eier en liten del av vingården som store deler av serien utspiller seg på.
Han spilte Bernard Chenowith i serien Six Feet Under fra 2001 til 2003, og hadde en hovedrolle i filmen The Questor Tapes fra 1974. Foxworth hadde også en gjestehovedrolle i den syvende sesongen av serien The West Wing og han var gjesteskuespiller i tv-serien Law & Order. Han har også hatt gjesteroller i TV-serier som Star Trek: Deep Space Nine, The Outer Limits, Star Trek: Enterprise, Stargate SG-1 og Babylon 5. Foxworth har gjort stemmeskuespill som den korrupte professor Hamilton i Justice League Unlimited. 
Han har også stemmen til Autobot Ratchet i filmversjonen av Transformers. Foxworth var en langvarig følgesvenn av Bewitched-stjernen Elizabeth Montgomery siden 1973, og de giftet i 1993. Hun døde etter to års ekteskap i 1995. Han er far til skuespillerne Bo Foxworth og Kristyn Foxworth som han fikk med sin første kone, Marilyn McCormick. Foxworth giftet seg med Stacey Thomas i 1998, og de bor sammen i Encinitas, California.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Foxworth på Internet Movie Database 
(sv) Robert Foxworth i Svensk Filmdatabas 
(da) Robert Foxworth på Filmdatabasen 
(da) Robert Foxworth på Scope 
(fr) Robert Foxworth på Allociné 
(en) Robert Foxworth på AllMovie 
(en) Robert Foxworth hos Turner Classic Movies 
(en) Robert Foxworth hos The Movie Database 
(en) Robert Foxworth hos Internet Broadway Database 
(en) Robert Foxworth hos Behind The Voice Actors
Keltisk harpe

Keltisk harpe (også gælisk harpe eller irsk harpe) er en gruppe harpeinstrumenter som karakteriseres av en krum søyle. Stemmingen er diatonisk og tonearten kan varieres ved hjelp av halvtoneklaffer, noe som har ført til det lettere nedsettende navnet krokharpe.
Slike harper er kjent fra Irland, Skottland og Bretagne og er tett knyttet til den keltiske kulturtradisjonen. På 1500- og 1600-tallet var de populære i engelske hoff, og i barokktiden ble de spilt over hele Europa. Harper med lignende konstruksjon var også i bruk i Norge; de betegnes i dag som norsk harpe.


== Cláirseach / clàrsach ==
Tradisjonelt var harpene utstyrt med bronsestrenger – den irsk-gæliske betegnelsen er cláirseach, mens det på skotsk-gælisk skrives clàrsach. Denne harpetypen har en lang og rik historie, i Irland og Skottland har harpe vært spilt i over 1000 år, helt fram til slutten av 1800-tallet.
Den keltiske harpens tidligste historie i Europa er mangelfullt utforsket. Tre av de eldste autentiske harpene er cláirseach fra De britiske øyer, én fra Irland og to fra Skottland. Disse tre harpene ble bygd på 1400-tallet, antakeligvis i Argyll i Skottland.Bronsestrengene på de historiske cláirseach-harpene er spent over en massiv resonanskasse, som vanligvis er gjort av et enkelt stykke piletre. Til resonanskassen er det festet en forsterket, krum søyle. Halsen er gjerne ornamentert med utskjæringer og brede messingbånd. Instrumentet ble vanligvis spilt med fingerneglene, noe som gav en klar og ringende tone.
Disse harpenes overtonerike, diatoniske klang er kommet på mote igjen, og lokale musikere forsøker å holde liv i tradisjonen – instrumentene fortjener fremdeles sin plass som Irland og Skottlands nasjonalinstrument.


== Moderne instrumenter ==
Den moderne «keltiske» (skotsk/irske) harpen, også kalt neo-irish harp er en etterfølger etter det historiske strengeinstrumentet. Den er ca. 0,7 til 1,6 m høy og konsertutgaven har rundt 34 diatonisk stemte nylon-, karbon- eller tarmstrenger. Det innebærer at bassomfanget er mye mindre enn på doppeltpedalharpen, som vanligvis har 47 strenger.
Rammens bærende deler bygges av morelltre, lønn, valnøtt, sjeldnere pæretre og eik. Resonanskassen er vanligvis av gran, i blant også overtrukket med finér.


== Annet ==
Keltisk harpe var motiv på irske pundmynter. Idag er de avbildet på de irske euromyntene, og en keltisk harpe er motiv på Irlands riksvåpen.
Det irske lavprisflyselskapet Ryanair har en stilisert irsk harpe som logo, blant annet påmalt flyenes halefinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk side om harper
The Historical Harp Society of Ireland
The Clarsach Society/Comunn na Clarsaich, ressurssenter for skotsk harpe
Association Hent Telenn Breizh studies early harp in Brittany
Oversikt over eksisterende historiske instrumenterLydeksemplerSí Bheag, Sí Mhór av Turlough Carolan på Youtube
Sir Arthur Shaen  av Turlough Carolan på Youtube
Kjetil Jemte

Kjetil Jemte (svensk: Kettil Jamte) eller Kjetil Anundson, ifølge sagaen den første kjente nybyggeren i Jämtland. Ifølge Snorre Sturlason var Kjetil sønn av Anund Jarl i Sparbu i Nord-Trøndelag.
I Håkon den godes saga og Olav den helliges saga fortelles det at Kjetil Jemte dro mot øst over Kjølen med en stor mengde folk og buskap og ryddet skog og dyrket opp store bygder som senere skulle få navnet Jemtland etter han. Årsaken til utvandringen var at østlandskongen Øystein «den onde» herjet så hardt i Trøndelag at mange flyktet fra landet. Snorre sier ingenting om når Kjetil Jemte skal ha levd, men det må ha vært på 700- eller 800-tallet.

Øystein, kongen til opplendingane, som sume kalla den mektige, men somme den ille, herja i Trøndelag og la under seg Øynafylket og Sparbyggjafylket; han sette son sin over dei; men trønderane drap han. Kong Øystein fór andre gongen på hærferd til Trøndelag og herja rundt omkring og la under seg; då spurde han trønderane kven dei helst ville ha til konge, trælen hans, som heitte Tore Fakse, eller hunden hans, som heitte Saur. Dei tok hunden, av di dei trudde at dei så skulle rå seg meir sjølve; dei lét seida tre manns vit i hunden, og han gøydde to ord og tala det tredje. Dei gjorde halsband og ei lekkje av sølv og gull; og straks det vart sølut, så tok hirdmennene hans og bar han på herdane sine. Det vart stelt til eit høgsete åt han, og han sat på ein haug, liksom andre kongar; han budde på Inderøya og hadde setet sitt der det heiter Sakshaug. Det er fortalt at han fekk banen sin av di det kom vargar og tok på buskapen hans, og hirdmennene eggja han til å verja feet. Han gjekk ned av haugen og fór dit som vargane var; men dei reiv han sund straks. Mange andre forunderlege ting gjorde kong Øystein med trønderane. For denne herjinga og ufreden flydde mange hovdingar, og mykje folk flydde frå odelsgardane sine. Kjetil Jemte, són til Onund jarl frå Sparbu fór aust over Kjølen, og ein heil brote folk med han; dei bygde store bygder der det sidan heiter Jemtland. Soneson til Kjetil var Tore Helsing; han fór for ei draps-sak frå Jemtland og aust over til skogane som der ligg, og bygde; og dit søkte mykje folk med han. Dette landet kallar dei Helsingland.


== Litteratur ==
Nils-Erik Eriksson, Sägnen om Kettil Jamte och Härjulf Hornbrytare, Jamtlis årsskrift Jämten, 1993


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Saga om Jamtland på jemtsk.
Paul Freeman

Paul Freeman (født 18. januar 1943 i Barnet) er en britisk film- og TV-skuespiller. 
Han begynte sin karriere som skuespiller i reklamer og etterhvert fikk han flere små roller på teater. Freeman hadde roller i oppsetninger av A Midsummer Night's Dream og Hamlet. Senere fikk han hovedroller i oppsetnigner på National Theatre og Royal Shakespeare Company, før han sammen med regissør Max Stafford-Clark etablerte teatergruppen Joint Stock Theatre Company i 1974. 
I 1978 debuterte han på britisk TV med Life of Shakespeare (1978) og i Winston Churchill: The Wilderness Years (1981). Freeman har også vært med i dokudramaet Death of a Princess, en film som omhandler henrettelsen av Masha'il bint Fahd al Saud av Saudi-Arabia. I 1980 begynte karrieren som filmskuespiller med en rolle i The Long Good Friday sammen med Bob Hoskins og The Dogs of War (1981), hvor han møtte Maggie Scott som etterhvert ble hans kone. 
Freeman fikk i 1981 rollen som René Belloq, Indiana Jones' erkerival, i filmen Jakten på den forsvunne skatten. I den fikk spilte han mot Harrison Ford, mens Steven Spielberg og George Lucas hadde regien. Denne filmen ble et springbrett for Freeman inn i filmbransjen i Hollywood.
I 1988 spilte han professor Moriarty i filmen Without a Clue med Michael Caine som en talentløs Sherlock Holmes og i 1995 Ivan Ooze i filmen Mighty Morphin Power Rangers: The Movie. Freeman hadde gjesteroller i flere amerikanske TV-serier som for eksempel Falcon Crest (1984–1985) og The Young Indiana Jones Chronicles. Han spilte også i flere mini-serier som Murderers Among Us: The Simon Wiesenthal Story (1989) og The Final Cut (1995).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Freeman på Internet Movie Database 
(sv) Paul Freeman i Svensk Filmdatabas 
(da) Paul Freeman på Filmdatabasen 
(da) Paul Freeman på Scope 
(fr) Paul Freeman på Allociné 
(en) Paul Freeman på AllMovie 
(en) Paul Freeman hos Rotten Tomatoes 
(en) Paul Freeman hos The Movie Database