jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Saionji Kimmochi

Saionji Kimmochi (også skrevet Kinmochi; født 23. oktober 1849 i Kyoto i Japan, død 24. november 1940 i Okitsu i prefekturet Shizuoka) var en japansk politiker og statsmann i to perioder var Japans statsminister. Han hadde høy rang og tilhørte den japanske adelen der adelstittelen var arvelig. Han ble Japans mest ærede statsmann i løpet av 1920-årene og 1930-årene. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Saionji var sønn av Tokudaiji Kin'ito, en adelsmann ved det keiserlige hoff. Han ble adoptert i 1851 av Saionji-familien og vokste opp i nærheten av sine biologiske foreldre. Både de biologiske foreldrene og og adoptivforeldrene var bosatt i nærheten av keiserpalasset i Kyoto. Den unge Saionji besøkte svært ofte keiserpalasset i barne- og ungdomsårene som en lekekamerat av den unge prinsen som senere ble den nye keiseren Meiji. 


=== Karriere ===
I 1869 grunnla han privatskolen Ritsumeikan (som senere skulle bli Ritsumeikan-universitetet) i Kyoto.Han forlot Japan i januar 1871 fra Yokohama og seilte til San Francisco ombord på skipet SS «Costa Rica» sammen med en gruppe på 30 andre japanske studenter utsendt av regjeringen for å studere utenlands. Han reiste videre til Washington D.C, der han møtte USAs president Ulysses Grant. Deretter krysset han Atlanterhavet og tilbrakte 13 dager med sightseeing i Storbritannia, før han ankom Paris den 27. mai 1871. Der skiftet han fornavn til det mer folkelige Boichiro, studerte rettsvitenskap og forble i Frankrike til 1880.I januar 1881 grunnla han Meiji Hōritsu Gakkō («Meiji Rettsvitenskapsskole») som senere skulle bli Meiji-universitetet.


=== Diplomat, minister, statsminister ===
I 1882 var han medlem av Hirobumi Itōs delegasjon til Europa. Etter denne reisen ble han utnevnt til minister til Østerrike-Ungarn og deretter Tyskland og Belgia. Da han reiste tilbake til Japan, ble han en av keiserens hoffrådgivere og var visepresident av riksdagens overhus.Han var Japans fungerende statsminister i 1901 og statsminister 1906–1908 og i 1911–1912. Saionji mente at det keiserlige hoff skulle vernes, og at det ikke skulle delta direkte i regjeringsutøvelse. Dette var et av områder der han fikk motbør fra nasjonalistene i hæren, som håpet at keiseren ville ta del i japansk politikk direkte og på den måte svekke både parlament og kabinett. Nasjonalister anklaget ham også for å være «globalist».I 1919 ledet Saionji ledet den japanske delegasjonen på fredskonferansen i Paris som følge av den første verdenskrig.I løpet av store deler av sin offentlige karriere prøvde Saionji å redusere den keiserlige japanske hærs innflytelse innen nesten alle politiske saker. Han var en av de mest liberale politikere blant keiser Hirohito sine politiske rådgivere, og han favoriserte vennlige forbindelser med land som Storbritannia og USA.


== Referanser ==
Berta Zahourek

Berta Zahourek-Blaha (født 3. januar 1896 i Wien, død 14. juni 1967) var en østerriksk kvinnelig svømmer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
Zahourek vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun var med på det østerrikske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak Storbritannia og Tyskland. De andre på laget var Margarete Adler, Klara Milch og Josephine Sticker. Det var fire lag som deltok på stafetten.


== OL-medaljer ==
 1912  Stockholm - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri damer  Østerrike


== Eksterne lenker ==
(en) Berta Zahourek – Olympics.com 
(en) Berta Zahourek – Olympic.org 
(en) Berta Zahourek – Olympedia 
(en) Berta Zahourek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Berta Zahourek – databaseOlympics.com (arkivert)
Takeo Fukuda

Takeo Fukuda (født 14. januar 1905, død 5. juli 1995) var en japansk politiker og den 42. statsministeren i Japan. Han satt i dette embetet fra den 24. desember 1976 til 7. desember 1978. Han etterfulgte Takeo Miki.
Fukuda ble født i Gunma-prefekturet og fikk sin hovedutdannelse fra det keiserlige universitetet i Tokyo. Før og under den andre verdenskrig arbeidet han som byråkrat i det japanske finansdepartementet og satt som sekretær for kabinettet. Etter den andre verdenskrig var han direktør for Japans riksrevisjon.I 1952 ble Fukuda valgt inn i Representantenes hus som representant for distriktet Gunma. Han ble valgt til partisekretær i 1957 og tjenestegjorde som minister for landbruk, skogbruk og fiskeri (1959–1969), finansminister (1969–1971) og utenriksminister (1971–73), og han var direktør for det økonomiske planleggingsbyrået (1974–1976). Han var kandidat til å bli statsminister i 1972, men han tapte valget til fordel for Kakuei Tanaka. 
Fukuda ble som regel regnet som en heller konservativ politiker med enkelte liberale tendenser.Han pensjonerte seg fra politikken i 1990 og døde i 1995, 90 år gammel. Hans eldste sønn, Yasuo Fukuda, ble statsminister i september 2007, etter den plutselige avgangen til Shinzo Abe, noe som gjorde ham til den første sønnen av en tidligere japansk statsminister som selv har blitt valgt til statsminister.


== Referanser ==
Lithocharis

Lithocharis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 12 arter, to av dem forekommer i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige kortvinger. De er noe bredere og mer langbeinte enn de fleste andre smalkortvinger. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax, perlekjede-formede, hvert ledd litt lengre enn bredt. Hodet er forholdsvis stort, omtrent så bredt som pronotum, firkantet, med nokså små, flate fasettøyne. Det er fint og tett punktert og gjerne svart på farge. Pronotum er så langt som eller litt lengre enn bredt, rektangulært med avrundede hjørner. Dekkvingene er litt lengre og bredere enn pronotum.


== Levevis ==
Artene lever mellom råtnende plantemateriale.


== Systematisk oversikt / europeiske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Slekten Lithocharis Dejean, 1833
Lithocharis nigriceps Kraatz, 1859 – opprinnleig en asiatisk art, nå vidt spredt i Europa
Lithocharis ochracea (Gravenhorst, 1802)
Lithocharis vilis Kraatz, 1859 – ikke i Norge


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lithocharis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Lithocharis i Encyclopedia of Life 
(en) Lithocharis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lithocharis hos Artsdatabanken 
(sv) Lithocharis hos Dyntaxa 
(en) Lithocharis hos Fauna Europaea 
(en) Lithocharis hos Fossilworks 
(en) Lithocharis hos ITIS 
(en) Lithocharis hos NCBI 
(en) Kategori:Lithocharis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lithocharis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av europeiske arter: [2]
Yamagata Aritomo

Yamagata Aritomo (født 14. juni 1838 i Hagi i Tokugawa-shogunatet, død 1. februar 1922 i Tokyo), også kjent under navnet Yamagata Kyosuke, var feltmarskalk i den keiserlige japanske hær. Han var to ganger statsminister i Japan.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Yamagata var født i en lavere rangert samuraifamilie fra Hagi, som var hovedstad for føydaldomenet Chōshū (som tilsvarte omtrent det senere prefekturet Yamaguchi). Han gikk på Shokasonjuku, en privatskole drevet av Yoshida Shōin. Der var han aktiv i den fremvoksende undergrunnsbevegelse som ville styrte Tokugawashogunatet.


=== Karriere ===
Under Boshinkrigen, revolusjonen i 1867 og 1868, som ofte blir kalt meijirestaurasjonen, var han stabsoffiser i militæret.
Han ble utnevnt til krigsminister i 1873.
Yamagata etablerte et system med militær verneplikt i 1873. Han var sjef for den japanske generalstaben fra 1874 til 1876, og for andre gang mellom 1878 og 1882, og for tredje og siste gang i perioden 1884–1885. Yamagata ble tildelt graden feltmarskalk av Japan i 1898. Han viste sine militære kunnskaper når det gjaldt forskjellige militære spørsmål mens han satt som den fungerende krigsminister og kommanderende general under den første kinesisk-japanske krigen, som kommanderende general i den japanske Første armé under den russisk-japanske krigen, og som sjef for generalstaben sitt kontor i Tokyo. 
Yamagata satt som statsminister i første periode fra 1889 til 1891. Hans andre statsministerperiode fra 1898 til 1900. 
Hans japanske dekorasjoner inkluderer 1. klasse av Den gylne glentes orden, Krysantemumsordenen og storbånd av Den oppadstigende sols orden. I 1906 mottok Yamagata utnevnelse til den britiske Order of Merit av kong kong Edvard VII av Storbritannia. 
Yamagata døde i 1922, i en alder av 84 år. 


== Referanser ==
Cilea silphoides

Cilea silphoides er en biller som hører til underfamilien Tachyporinae i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En forholdsvis liten (2,5-3,5 millimeter), blank, dråpeformet, brungul kortvinge. Den kjennes lett på de forholdsvis lange dekkvingene med karakteristiske, svarte tegninger. Pronotum er svart med bredt gule ytterkanter, dekkvingen har en oval, svart flekk i midten og en svart flekk ved ytterkanten, disse kan være grodd sammen i den framre delen. Bakkroppen har lange, stive børster på sidene, særlig påfallende på de bakerste leddene.


== Levevis ==
Arten lever i gjødsel, kompost og annet råtnende plantemateriale. Disse billene er livlige og aktive, og flyr godt, og dukker raskt opp ved fersk gjødsel, som de graver seg ned i.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over mye av Europa og finnes også i resten av den palearktiske sone, Nord-Amerika og Afrika.


== Systematisk plassering ==
Slekten Cilea omfatter bare tre arter, av disse finnes C. silphoides i Nord-Europa.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
Gruppen Tachyporini MacLeay, 1825
Cilea silphoides (Linnaeus, 1767)


== Litteratur ==
Silfverberg, H. (1992): Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011): Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. nettsted


== Eksterne lenker ==
(en) Cilea silphoides i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cilea silphoides hos Artsdatabanken 
(sv) Cilea silphoides hos Dyntaxa 
(en) Cilea silphoides hos Fauna Europaea 
(en) Cilea silphoides hos NCBI 
(en) Kategori:Cilea silphoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cilea silphoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
«ArtCilea silphoides», Artsbanken
Nettside om arten med bilder Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine., Watford Coleoptera Group
Bilde av arten, Wahlens.se
Magnus Alfsen

Magnus Olaf Alfsen (født 1. september 1870 i Kristiania, død 23. januar 1943) var en norsk skolemann, kjent for sine skolebøker i matematikk.Etter examen artium i 1887 og selvstudier ved Det Kongelige Frederiks Universitet i hjembyen med eksamen i 1894, ble han lærer ved Aars og Voss' skole. Samtidig med at han og Carl Knap drev skole for lærerinner, ble Alfsen  adjunkt i 1901 og fordypet seg i Paris et par år.  Ved Pedagogisk seminar underviste han 1907-36, han var sensor i matematikk ved nevnte universitet 1903-32, ved Oslo handelsgymnasium underviste han Politisk aritmetikk (egentlig statistikk) 1912-19, og ved Hegdehaugen videregående skole virket han 1917-40, mest som rektor. Alfsen skrev flere mye brukte bøker innen geometri og trigonometri, også med sønnen Knut Alfsen (1897–1978) som også ble rektor ved Hegdehaugen videregående skole!
Magnus' sønnesønn er matematikeren Erik Alfsen (født 1930), som også skrev flere skolebøker og videreførte enkelte siste utgaver av Magnus sine bøker. Og, hans dattersønn er vitenskapsmannen Lars Walløe (født 1938).


== Verv og premier ==
internasjonal kommisjon for matematikkundervisning 1908
medlem av Undervisningsrådet 1909–10 og 1919–1940, fra 1929  formann
formann i en plankomité for ny skoleordning (1936–38)
styremedlem i Filologenes og Realistenes Landsforening 1901–13,
styremedlem i Norsk matematisk forening 1923–28


== Premier ==
Ridder av St. Olavs Orden 1940


== Utgivelser (utdrag) ==
Magnus Alfsen (1898). Elementær stereometri for gymnasier og tekniske skoler. Kristiania.  [80 sider]
Magnus Alfsen (1899). Plangeometri for middelskolen. Kommisjon hos Haffner & Hille.  [116 sider]
Magnus Alfsen (1901). Plangeometri for gymnaset. Kristiania.  [82 sider]
Magnus Alfsen (1903). Analytisk plangeometri. Aschehoug.  [124 sider]
Magnus Alfsen (1913). Trigonometri, tillæg til plangeometri for gymnasiet. Aschehoug.  [To bind]
Magnus Alfsen og Knut Alfsen (1939). Algebra, del 1, begynnerboka. Aschehoug.  [128 sider]
Magnus Alfsen og Knut Alfsen (1940). Romgeometri. Aschehoug.  [63 sider]
Magnus Alfsen og Knut Alfsen (1941). Algebra, utgave II B, språklinjenes særpensum. Aschehoug.  [166 sider]


== Referanser ==
Ikuchi-broen

Ikuchi-broen er en skråkabelbro i Japan som binder sammen øyene Ikuchi og Innoshima. Broen er en del av den 59 km lange Nishiseto-motorveien som binder sammen de to hovedøyene Honshū og Shikoku.
Broen som ble åpnet 8. desember 1991 har en total lengde på 790m og det lengste spennet er 490m.


== Eksterne lenker ==
Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited – Besøkt 22. mars 2011.
Structurae om Ikuchi-broen - Besøkt 22. mars 2011.
Tsjigorinforsvaret

Tsjigorinforsvaret er en variant i sjakkåpningen Dronninggambit som oppstår etter trekkene 1.d4 d5 2.c4 Sc6 (ofte inkluderes også varianten 2.Sf3 Sc6, som transponerer etter 3.c4, i begrepet). Varianten regnes som risikabel, fordi svarts andre trekk sperrer hans c-bonde. Dette vanskeliggjør både det stabiliserende trekket c7-c6 og det befriende c7-c5. Svart må derfor basere seg på aktivt offisersspill, og enkelte muligheter til å spille e7-e5. Varianten er oppkalt etter Mikhail Tsjigorin (1850–1908), som av mange regnes som den russiske sjakkskolens far. Moderne spillere som har bidratt til å popularisere varianten er stormesterne Igor Miladinović og, ikke minst, Aleksandr Morozevitsj.
To hovedvarianter er: 
- 3.Sf3 Lg4 4.cxd5 Lxf3 5.gxf3 Dxd5 6.e3 e5 – og hvits løperpar og sentrumsovervekt oppveier den litt svekkede bondestillingen. 
- 3.Sc3 dxc4 4.Sf3 Sf6 5.e4 Lg4 6.Le3 e6 7.Lxc4 Lb4 – som gir hvit terrengfordel, men svart har fritt offisersspill.
Katsura Tarō

Katsura Tarō (født 4. januar 1848, død 10. oktober 1913) var en japansk prins og general i den keiserlige japanske hær, høytstående politiker og statsmann, som satt i tre omganger som statsminister i Japan. 


== Liv og virke ==
Katsura ble født inn i en samuraifamilie fra Hagi.  
Katsura ble sendt til Tyskland for å studere militær vitenskap og senere  tjenestegjorde han som militærattaché ved den japanske ambassaden i Tyskland i perioden 1875 til 1878 og igjen i 1884-1885. Da han returnerte til Japan igjen i 1885, ble han forfremmet til generalmajor. 

Katsura tjenestegjorde deretter i flere sentrale stillinger i det keiserlige japanske militæret. Han ble utnevnt til den andre generalguvernør på Taiwan fra den 2. juni 1896 og han hadde denne posisjonen frem til oktober 1896. I de påfølgende kabinettene fra 1898 til 1901 satt Katsura som krigsminister. Katsura satt som den ellevte, trettende og den femtende statsministeren i Japan. 
Katsura ble statsminister for første gang den 2. juni 1901. Han beholdt stillingen i fire og et halvt år frem til 7. januar 1906. I løpet av sin periode som statsminister utviklet Japan seg som en stor imperialistisk makt i Øst-Asia. Når det gjelder utenrikspolitikken, var landet preget av den anglo-japanske alliansen i 1902 og Japans seier over Russland under den russisk-japanske krigen i 1904-1905. 
Katsura ble tildelt et storkors av Order of St. Michael og St. George av kong Edward av Storbritannia. Den 1. april 1906 ble han tildelt storbånd av Krysantemumsordenen.  
Katsura døde åtte måneder senere, den 10. oktober 1913, da han var 65 år gammel. Hans statsbegravelse ble avholdt i tempelet til Zōjō-ji i Shiba i Tokyo og hans grav finnes i Shōin Jinja i Setagaya i Tokyo. 


== Referanser ==
Monteverde biologiske reservat

Monteverde biologiske reservat (spansk: Reserva Biológica Bosque Nuboso Monteverde) er et biologisk reservat i Costa Rica. Det befinner seg langs fjellkjeden Cordillera de Tilarán på grensa mellom provinsene Puntarenas og Alajuela. Det blei oppretta i 1972 og dekker et område på 10 500 hektar med tropisk regnskog. Området består av seks ulike økologiske soner, hvorav 90 % er uberørt regnskog. Reservatet har et svært stort biologisk mangfold, med blant annet over 2 500 plantearter, rundt 100 pattedyrarter, 400 fuglearter, 120 reptil- og amfibiearter, samt tusener av insektarter.
Reservatet er oppkalt etter den nærliggende bygda Monteverde. Det er et populært turistmål, og har omkring 70 000 besøkende i året.
Monteverde

Monteverde eller Monte Verde er ei bygd og et distrikt i kantonen Puntarenas i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Flesteparten av innbyggerne i distriktet bor i landsbyen Santa Elena, mens bebyggelsen i selve bygda Monteverde ligger spredt utover flere kilometer langs veien som fører til Monteverde biologiske reservat. Reservatet har gjort området til et av landets mest populære turistmål. Distriktet hadde et beregna innbyggertall på 5 443 i 2010.Monteverde var først bebodd av bønder som slo seg ned der på 1930-tallet, og seinere av kvekere som ankom i 1951.


== Referanser ==
Regierungsbezirke i Preussen

Regierungsbezirke i Preussen er en liste over samtlige Regierungsbezirke som eksisterte i kongedømmet Preussen (1701–1918) og senere i Fristaten Preussen (1918–1947). I denne listen er disse forvaltningsenhetene sortert alfabetisk, uavhengig av hvilken prøyssisk provins de tilhørte og når de ble opprettet.
Regierungsbezirke var det nest høyeste forvaltningsnivået i Preussen, og befant seg under provinsene i Preussen. Provinsene var inndelt i Regierungsbezirke, og antallet varierte fra seks i provinsen Hannover til én i provinsen Schleswig-Holstein, som både var en provins og en Regierungsbezirk.
Frem til 31. mars 1885 hadde Regierungsbezirke Aurich, Hannover, Hildesheim, Lüneburg, Osnabrück og Stade benevnelsen Landdrosteibezirke.


== Liste ==


== Litteratur ==
Walther Hubatsch (Red.): Grundriß zur deutschen Verwaltungsgeschichte 1815 – 1945, Johann-Gottfried-Herder-Institut, Marburg/Lahn;
Reihe A: Preußen;

Band 1: Ost- und Westpreußen, bearbeidet av Dieter Stüttgen, 1975, ISBN 3-87969-108-8,
Band 2: Teil 1: Provinz Posen, bearbeidet av Dieter Stüttgen, Teil 2: Provinz Grenzmark Posen-Westpreußen, bearbeitet von Walther Hubatsch, 1975, ISBN 3-87969-109-6,
Band 3: Pommern, bearbeidet av Dieter Stüttgen, 1975, ISBN 3-87969-115-0,
Band 4: Schlesien, bearbeidet av Dieter Stüttgen, Helmut Neubach und Walther Hubatsch, 1976, ISBN 3-87969-116-9,
Band 5: Brandenburg, bearbeidet av Werner Vogel, 1975, ISBN 3-87969-117-7,
Band 6: Provinz Sachsen, bearbeidet av Thomas Klein, 1975, ISBN 3-87969-118-5,
Band 7: Rheinland, bearbeidet av Rüdiger Schütz, 1978, ISBN 3-87969-122-3,
Band 8: Westfalen, bearbeidet av Walther Hubatsch, 1980, ISBN 3-87969-123-1,
Band 9: Schleswig-Holstein, bearbeidet av Klaus Friedland og Kurt Jürgensen, 1977, ISBN 3-87969-124-X,
Band 10: Hannover, bearbeidet av Iselin Gundermann og Walther Hubatsch, 1981, ISBN 3-87969-125-8,
Band 11: Hessen-Nassau, bearbeidet av Thomas Klein, 1979, ISBN 3-87969-126-6,
Band 12: Preußen; Teil B, II: Die Hohenzollernschen Lande, bearbeidet av Walther Hubatsch, 1978, ISBN 3-87969-127-4.
2. serierunde i Tippeligaen 2011

2. serierunde i Tippeligaen 2011 startet fredag 1. april klokken 19:00 med Vålerenga som slo Aalesund med 2 mot 0. Dette ble en av de få kamper der alle som scoret fikk gult kort. Den andre kampen ble spilt lørdag 2. april, før runden fortsatte med fem kamper søndag 3. april, fire kamper klokken 18:00 og hovedkampen mellom Rosenborg  og Stabæk på Lerkendal stadion klokken 20:00. Runden ble avsluttet mandag 4. april klokken 19:00 med Lillestrøm mot Brann.


== Fakta ==


=== Vålerenga – Aalesund ===


=== Fredrikstad – Viking ===


=== Sogndal – Odd Grenland ===


=== Haugesund – Sarpsborg 08 ===


=== Start – Strømsgodset ===


=== Molde – Tromsø ===


=== Rosenborg – Stabæk ===


=== Lillestrøm – Brann ===


== Referanser ==
Melun

Melun er en kommune i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France, og ligger i de sørøstlige forstedene til Paris. Melun er hovedstad (prefecture) i Seine-et-Marne. Kommunen ligger 41 km fra sentrum av Paris. Innbyggerne i kommunen kalles for Melunais.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Melun


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Melun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Melun – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Sander Eitrem

Sander Eitrem (født 12. februar 2002) er en norsk skøyteløper.
I februar 2022 deltok han i VM på skøyter i Vikingskipet på Hamar, der han kom på 5.-plass sammenlagt. 
Eitrem tok sølv sammenlagt i EM på skøyter 2023 i Vikingskipet på Hamar hvor han vant både 1 500 meter og 5 000 meter. 


== Personlige rekorder ==
Oppdatert per 8. januar 2023.
Han er per 8. januar 2023 på 22.-plass på adelskalenderen med 147,366 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sander Eitrem – Olympedia
3. serierunde i Tippeligaen 2011

3. serierunde i Tippeligaen 2011 startet fredag 8. april klokken 19:00 med Stabæk mot Vålerenga. En kamp ble spilt lørdag 9. april, før runden fortsatte med fem kamper søndag 10. april, fire kamper klokken 18:00 og hovedkampen mellom Rosenborg  og Lillestrøm på Lerkendal stadion klokken 20:00. Runden ble avsluttet mandag 11. april klokken 19:00 med Viking mot Molde.


== Fakta ==


=== Stabæk – Vålerenga ===


=== Brann – Fredrikstad ===


=== Strømsgodset – Odd Grenland ===


=== Tromsø – Start ===


=== Aalesund – Haugesund ===


=== Sarpsborg 08 – Sogndal ===


=== Rosenborg – Lillestrøm ===


=== Viking – Molde ===


== Eksterne lenker ==
Tippeligaen 2011: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Pontault-Combault

Pontault-Combault er en kommune i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de østlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 19,8 km fra sentrum av Paris. Innbyggerne i kommunen kalles for Pontellois-Combalusiens.


== Historie ==
Kommunen Pontault-Combault ble opprettet i 1839 ved sammenslåingen av kommunen Pontault og kommunen Combault. Rådhuset ligger i Combault.
Før denne sammenslåingen, hadde Pontault allerede lagt under seg kommunen Berchères under den franske revolusjon.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Pontault-Combault


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pontault-Combault – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE