jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det tause flertall

Det tause flertall er en norsk spillefilm fra 1977, regissert av Svend Wam etter et manus av Wam & Vennerød. Dette var første film på Mefistofilm A/S, som var blitt etablert i 1975.


== Handling ==
Øystein bor i en liten og forfallen leilighet like utenfor Oslo sentrum. Han er et ungt menneske blant tusener andre. I motsetning til dem har han ingen agenda eller egne meninger. Han spiser pølser med rekesalat, spagetti på boks og frosne hamburgere, og tar hele pils. Øystein spiller på travbanen, går på diskotek, liker seg godt på puber, og er på konstant leting etter noen å gifte seg med. Øysteins far sitter fastlåst i TV-stolen, og har bestemt seg for å bli sittende. Han røyker pipe, leser Programbladet, tygger smertestillende tabletter og sier gjennomsnittlig fire ord i døgnet. Moren spiser Mon Cheri og After Eight, mens hun ominnreder og prater ustoppelig. Øystein blir så sammen med feministen Britt. Britt har vært gift, og har barn fra før. Hun har klare aggresjoner til vanetenkning og tradisjonsbundne verdier. Hun ønsker å utvikle seg som et fritt og selvstendig menneske, og kan ikke binde seg til noen. Bruddet går hardt over Øystein.


== Om filmen ==
Filmen hadde premiere 11. mars 1977 og er internasjonalt kjent som The Silent Majority. Det foreligger planer om DVD-utgivelse, men foreløpig er ikke filmen gitt ut på DVD.


== I rollene ==
Torgeir Schjerven – Øystein
Gunilla Olsson – Britt
Marie Takvam – Øysteins mor
Sverre Gran – Øysteins far
Merete Andersen – Discodronning
Pernille Anker – Nabokone
Oddmund Berg – Mann på vaskeri
Bjørn Floberg – Jesusfreak
Karl Hoff – Ottar
Sverre Horge – En mann
Knut Husebø – Nordlending
Frank Iversen – Ung ektemann
Jorunn Kjellsby – Ung husmor
Sossen Krohg – Dame med puddel
Øystein Langeland – Butikksjef
Anne-May Nilsen – Bergljot
May-Brith Nilsen – Jente på jobb
Terje Nordby – Forretningsmannen
Anne Marie Ottersen – Framtidsuhyre
Sverre Anker Ousdal – En mann
Kjell Pettersen – En mann
Thomas Robsahm – Petter
Stein Rosenlund – Discjockey
Lasse Tømte – Arne
Christian Vennerød – Rasist
Petter Vennerød – En kompis
Ellen Waaler – Ellen


== Eksterne lenker ==
(en) Det tause flertall på Internet Movie Database 
(no) Det tause flertall i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Det tause flertall hos Filmfront 
(sv) Det tause flertall i Svensk Filmdatabas 
Det tause flertall hos Filmweb
Den allvarsamma leken (1977)

Den allvarsamma leken er en norsk dramafilm fra 1977, regissert av Anja Breien, etter manus av Per Blom, Anja Breien og Bengt Forslund.


== Medvirkende ==
Lil Terselius som Lydia Stille
Stefan Ekman som Arvid Stjärnblom
Katarina Gustafsson som Dagmar Randel
Chatarina Larsson som Marta Brehm
Birgitta Andersson som Hilma Randel
Hans Alfredson som Freutiger
Allan Edwall som Markel
Ernst Günther Jr. som Jacob Randel
Peter Schildt som Lidner
Stig Ossian Ericson som Rissler
Palle Granditsky som Anders Stille
Erland Josephson som Doncker
Torgny Anderberg som Roslin
Björn Gedda som Lovén
Per Mattsson som Ture Törne
Rolf Skoglund som Filip Stille
Hans Ernback som Forteller (stemme)
Jan Dolata som Otto Stille


== Eksterne lenker ==
(en) Den allvarsamma leken på Internet Movie Database 
(no) Den allvarsamma leken i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Den allvarsamma leken hos Filmfront 
(sv) Den allvarsamma leken i Svensk Filmdatabas 
(da) Den allvarsamma leken i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Den allvarsamma leken på MovieMeter 
(en) Den allvarsamma leken på AllMovie
Karjolsteinen

Karjolsteinen er en norsk dramafilm fra 1977.
Filmen ble regissert av Knut Andersen, etter en roman av Sigbjørn Hølmebakk med samme navn.


== Handling ==
Den radikale forfatteren Olav Klungeland kjenner seg splittet og utilstrekkelig både som forfatter, som politiker og som medmenneske. Han stifter etter hvert nærmere bekjentskap med en forhenværende prest, Eilif Grøtteland som kommer fra et lite sted på sør-vestlandet og bor på et hotell i Oslo - samtidig som hans kreft-syke kone ligger på sykehuset. En regntung april-natt sitter de to unge mennene på hotell-rommet. Den eldre mannen forteller den yngre om sitt liv, fra barndommen i små kår lenger sør i landet, gjennom ungdomstiden og som ung mann - samtidig som han arbeidet som prest i Finnmark.
I etterkrigstiden ble presten egen bror Lars rammet av landssvikoppgjøret - og inndirekte også ham selv. En gnagende tvil rammer ham, og undergraver kjærligheten til hans kone Elna og deres datter Lillian. Møtet mellom denne presten og den unge forfatteren skal snart vise seg å få avgjørende betydning for begges videre liv. Under en feiring den 1. mai blir det forventet at forfatteren Olav skal holde en flammende tale om sosialismens frigjørende kraft. Den eldre mannens beretning utgjør mesteparten av historien, om hans møter med forskjellige mennesker som har betydd mye for hans utvikling og holdninger.


== Medvirkende ==
Erik Øksnes som Olav Klungland
Marit Grønhaug som Vigdis
Sverre Anker Ousdal som Eilif
Are Sjaastad som Eilif (som barn)
Grethe Ryen som Elna
Siri Hølmebakk som Elna (som barn)
Arne Lindtner Næss som Lars
Arne Lendl som Lars (som barn)
Rolf Søder som Arnold
Roy Bjørnstad som Partiformannen
Frimann Falck Clausen som Jens Heimdal
Maryon Eilertsen som Lillian
Gunhild Grünfeldt som Partifunksjonæren
Per Gundersen som En drosjesjåfør
Harald Heide Steen som Didrik


== Eksterne lenker ==
(en) Karjolsteinen på Internet Movie Database 
(no) Karjolsteinen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Karjolsteinen hos Filmfront 
(sv) Karjolsteinen i Svensk Filmdatabas 
(nl) Karjolsteinen på MovieMeter 
Karjolsteinen hos Filmweb
Operasjon kano

Operasjon kano er en norsk barnefilm, dramafilm og TV-serie i fem deler som gikk på NRK i 1974.Filmversjonen er noe kortere enn tv-versjonen.


== Handling ==
Serien handler to gutter og en jentes sommeropplevelser sammen med sin onkel Frank og en rød kano.


== I rollene ==
Frank Dehli – Onkel Frank
Stein Dehli – Stein
Stein-Olav Øvrebø – Bjørn-Olav
Tone Dehli – Tone


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Operasjon Kano på Internet Movie Database 
(no) Operasjon Kano i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Operasjon Kano hos Filmfront 
(no) Operasjon kano hos Filmweb
Stå på!

Stå på! kan peke på:

Stå på! (1976)
Stå på! (1985)


== Se også ==
Stå på, Smokey
Glade vrinsk

Glade vrinsk er en norsk komedie fra 1975, regissert av Knut Bohwim.


== Om filmen ==
Filmen er en filmutgave av revyen «Jubileumsrevyen 7 1/2» som gikk på Oslo Nye Teater vinteren 1974-75.


== I rollene ==
Arve Opsahl
Aud Schønemann
Rolf Just Nilsen
Elsa Lystad
Willie Hoel
Turid Haaland
Sverre Holm
Kjersti Døvigen
Ulf Wengård
Oddbjørn Hesjevoll


== Eksterne lenker ==
(en) Glade vrinsk på Internet Movie Database 
(no) Glade vrinsk i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Glade vrinsk hos Filmfront 
Glade vrinsk hos Filmweb
Bård Nesteng

Bård Magnus Nesteng (født 14. mai 1979 i Fredrikstad) er en norsk bueskytter. Han representerte Norge i Sommer-OL 2000 i Sydney hvor han endte på en 30.-plass i den individuelle konkurransen. Nesteng deltok også i Sommer-OL 2012 i London.Han har vunnet 23 NM-gull i perioden 1996–2017. Han vant kongepokalen i 2006, 2008 og 2013.


== Olympiske resultater ==


=== 2000 ===


=== 2012 ===
I OL 2012 spiller man med sett, med tre piler per sett. Vinneren av et sett får to poeng. Hvis det blir uavgjort får deltakerne ett poeng hver.I den individuelle konkurransen i sommer-OL 2012 i London kom Nesteng på en niendeplass. Han hadde hatt gode kamper frem til tapet og var svært skuffet over egen innsats i åttendedelsfinalen. 


=== 2016 ===
I den individuelle konkurransen i sommer-OL 2016 i Rio kom Nesteng på en delt 17.-plass.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bård Nesteng på Internet Movie Database 
(en) Bård Nesteng – Olympics.com 
(en) Bård Nesteng – Olympic.org 
(en) Bård Nesteng – Olympedia 
(en) Bård Nesteng – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bård Nesteng – World Archery Federation
De fire store (andre betydninger)

De fire store har flere betydninger:

De fire store, betegnelse på de fire norske forfatterne Bjørnson, Kielland, Lie og Ibsen
De fire store (revisjonsselskaper), betegnelse på de fire største revisjonsselskapene i verden: PWC, Deloitte, Ernst & Young og KPMG
De fire store i norsk rock, betegnelse på bandene Jokke & Valentinerne, deLillos, DumDum Boys og Raga Rockers
De fire store klassiske romaner, klassiske romaner i kinesisk litteratur
De fire store selskapene, fire plateselskap.
De fire nye store
El Oro (México)

El Oro er en kommune i nordvest i den meksikanske delstaten México. Den befinner seg rundt 65 kilometer fra delstatshovedstaden Toluca. Kommunen hadde 37 343 innbyggere ved folketellingen i 2015. Arealet er på 137,97 km². Kommunesenteret er landsbyen El Oro de Hidalgo.
Navnet El Oro betyr «Gullet» på spansk. Landsbyen ble etablert i 1772, kort tid etter det ble funnet store forekomster av gull i området. Den var en viktig gruvelandsby fram til 1900-tallet. Gullfunnet tiltrakk seg mange utlendinger, hovedsakelig fra Spania og Frankrike, noe som sterkt påvirket arkitekturen, arkitekturen fra gruvetiden er fortsatt godt bevart og har gjort landsbyen til et turistmål. I 2011 fikk den status som «Pueblo Mágico» (magisk by) av turistdepartementet.  Brockmandammen ligger også innenfor kommunegrensene.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) El Oro, Mexico State – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) El Oro, Mexico State – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens hjemmeside
Funkturm i Berlin

Funkturm i Berlin (Berliner Funkturm) er et sendetårn for fjernsyn oppført mellom 1924 og 1926 i Westend i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. Arkitekt var Heinrich Straumer og bygningen er idag vernet som kulturminne. Tårnet står på Berlin messeområde og er et kjent vartegn for byen.
Verdens første regulære fjernsynsprogram ble 22. mars 1935 sendt fra tårnet. Den siste regulære sending fra Funkturm skjedde 15. mai 1963. Det ble i 2007 oppført på listen over Historiske vartegn i ingeniørkunsten i Tyskland. Tårnet eies av Deutsche Funkturm GmbH (DFMG), et datterselskap av Deutsche Telekom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 

(de) Offisielt nettsted 
(en) Berliner Funkturm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berliner Funkturm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tenango del Aire

Tenango del Aire er en landsby og en kommune sørøst i den meksikanske delstaten México. Kommunen hadde 10 578 innbyggere i 2010, mens selve landsbyen hadde 5 915 innbyggere. Kommunens areal er på 38,09 km².
Navnet Tenango er nahuatl og betyr «sted omringa av steingjerde». Den andre delen av navnet, del Aire, som er spansk og betyr «av lufta», ble lagt til etter at president Porfirio Díaz besøkte stedet og kommenterte de kraftige vindene der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tenango del Aire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tenango del Aire – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Xilitla

Xilitla er en landsby og kommune i den meksikanske delstaten San Luis Potosí. Kommunen hadde 51 498 innbyggere i 2010, men bare 6576 av disse var bosatt i selve landsbyen. Kommunens areal er på 414,95 km². Det er en landlig og lite industrialisert kommune, og nahua- og huasteker-indianerne i området har bevart kulturen og det tradisjonelle levesettet sitt. Rundt 20 000 av kommunens innbyggere snakker et indiansk språk.Xilitla ligger sørøst i delstaten. Terrenget er svært kupert, og de høyeste toppene når opp til 2 800 meter over havet. Kommunen har en rekke vakre landskap og grotter. Den er den kommunen i San Luis Potosí som har mest nedbør.
Xilitla er en viktig kaffeprodusent. I kommunen ligger også den surrealistiske hagen Las Pozas, som ble oppført av den britiske kunstneren og poeten Edward James.
Xilitla fikk status som «Pueblo Mágico» i 2011.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xilitla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charlotte Block Hellum

Charlotte Block Hellum (født 14. april 1911 i Görlitz, Tyskland, død 26. juni 2005 i Oslo) var en tyskfødt norsk keramiker og emaljekunstner.Hun var utdannet ved Kunstgewerbeschule i Dresden og Berlin 1935-36 og var norsk statsborger fra 1937. Hun drev eget keramikkverksted fra 1947 og debuterte på Høstutstillingen i 1950 med skulpturen «Gutt med fisk». Fra 1960-tallet arbeidet hun bare med emaljebrenning på kobber; særlig med skåler, vaser og fat i både små og store format, med «sitt personlige formspråk der bruken av gull- og sølvpapir under transparent emalje er et fremtredende trekk. Dekoren kan være nonfigurative komposisjoner, men kan like ofte være stiliserte naturmotiver.» Hennes arbeider omfatter både bruksgjenstander, dyrefigurer og større offentlige utsmykninger. 

Hennes kunstneriske uttrykk strekker seg i forskjellige retninger. Dyreskulpturer, relieffer, masker, vaser og fat, ja til og med klokker er å finne i utstillingen. I hennes arbeider finnes aldri det helt naturalistiske og dagligdagse, det er noe transcendentalt og mytisk som hviler over verkene. Dyremotivene har et mytologisk preg over seg, som fra en felles erindring hentet fra våre eldste kulturer.

Hun mottok Jacobprisen 1975 og en førstepris på Emaljebiennalen i Laval i Quebec 1986. Hun er innkjøpt av de tre norske kunstindustrimuseene, Riksgalleriet, Utenriksdepartementet og av Victoria and Albert Museum, London. I alt mer enn 15 separatutstillinger, blant annet i Paletten, Oslo 1959, Galleri F 15 1972, 1976 og 1982, Kunstnerforbundet 1980 og 1991 og Stadtmuseum Düsseldorf 2001. Utsmykninger blant annet i Riksarkivet (Riksvåpenet), Akershus slottskirke og Universitetets psykiatriske klinikk.Hun er mor til billedhuggeren Johannes Block Hellum.


== Referanser ==
Edna Falao

Edna Falao (født 23. september 1934 i Oslo) er en norsk kjendis og tidligere speedwaykjører, senere kjent gjennom driften av restaurant i Saint-Tropez. I 2010 var hun deltager i programmet Norges rike – pengene og livet på TV3.Falao ble født på Refstad i Oslo og var tidlig interessert i motor og motorsport og arbeidet som bilmekaniker. Hun begynte å kjøre lett motorsykkel – kalt «lettvekter» – som 16-åring, og var med på speedwaystevne på Bjerke i 1950.I flere år var hun Norges eneste kvinnelige speedwaykjører, og som 18-åring vant hun en konkurranse på Dælenengen mot Norges beste speedwaykjørere med en hjemmelaget sykkel snekret sammen av faren Peder Falao. Senere har hun også blitt omtalt som norgesmester i speedway på grunn av denne seieren, selv om det ikke ble arrangert et formelt norgesmesterskap i speedway i 1952.
På slutten av 1950-tallet dro Falao til Paris for å ta utdannelse som kokk på Cordon Bleu-skolen. Under oppholdet møtte hun nattklubbeieren Roger Urbini, giftet seg med ham og slo seg ned i Megève i Alpene. De flyttet siden til Saint-Tropez. Urbini hadde et bredt kontaktnett av rike og kjente personligheter, og Falao ble også introdusert i dette miljøet (dette ga henne tilnavnet «jetset-dronning»). Berømtheter som Brigitte Bardot, Elizabeth Taylor, Richard Burton, Frank Sinatra og Sean Connery er noen av dem som skal ha vært i hennes omgangskrets. På slutten av 1970-tallet avviklet Urbini nattklubbene, og åpnet restauranten L'Esquinade.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edna Falao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edna Falao på Internet Movie Database
Mineral de Pozos

Mineral de Pozos er en landsby i San Luis de la Paz kommune i den meksikanske delstaten Guanajuato. Den hadde 2 217 innbyggere i 2010.Mineral de Pozos var en viktig gruvelandsby på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. I dag er det en rekke forlatte bygninger som vitner om gruvetida.
Mineral de Pozos fikk status som «Pueblo Mágico» i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mineral de Pozos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aske i munnen, sand i skoa

Aske i munnen, sand i skoa er en novellesamling som Per Petterson debuterte med som 35-åring.


== Eksterne lenker ==
Bokhylla.no
Norges rike – pengene og livet

Norges rike – pengene og livet er en norsk dokusåpe som gikk på TV3 i 2010. Serien fulgte livet til syv rike nordmenn.Serien ble ingen seersuksess. Seertallene lå i snitt på rundt 90 000.


== Deltakere ==
Edna Falao, en forretningskvinne som har drevet sitt restaurant L'Esquinade i Saint-Tropez siden 1960-tallet.
Ørnulf Høyer, eier av Høyergruppen.
Trond Lykke, eier av matbutikken Bunnpris, kjent for å være veldig glad i sin Rolls-Royce.
Dag Høili, kjent for å være eier av Norges dyreste bil Koenigsegg og med 18 ulike engasjementer i norsk næringsliv.
Madeleine Brynestad, datteren til Smart Club-gründer Atle Brynestad og studerte medisin i Kraków.
Sverre Goldenheim, kjent som partyfikser, nettverksbygger, playboy og arving. Han er tidligere ishockey-talent fra Oslo.
Jan Ivar Vik, eier og daglig leder av Stryn Aluminium.


== Referanser ==
Hokkaido universitet

Hokkaido universitet (japansk: 北海道大学, Hokkaidō daigaku, 北大, Hokudai (kortform)) er et statlig japansk universitet, som ligger sentralt i Sapporo på Hokkaido. Universitetet, som ble grunnlagt i 1876, har omkring 20 000 studenter.
Hokkaido universitet har, foruten sitt hovedcampus i Sapporo, også en campus i Hakodate. Det er et av de sju tidigere keiserlige universitetene i Japan, som fortsatt har en spesiell status i den offentlige bevisstheten.
Universitetet ble grunnlagt i 1876 som en reindyrket landbruksskole. I 1918 fikk det status som universitet og et bredere tilbud av utdannelser, under navnet Hokkaido keiserlige universitet (北海道帝國大學, Hokkaidō teikoku daigaku). Siden 1947 heter universitetet Hokkaido universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hokkaido University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bangladesh under OL

Bangladesh deltok første gang i  olympiske leker under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, og har siden deltatt i samtlige sommerleker. De har aldri deltatt i vinterlekene. Bangladesh er den mest folkerike nasjonen som ikke har vunnet noen olympisk medalje.


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Bangladesh' OL-statistikk på Olympedia.org
Bangladesh' OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Barbados under OL

Barbados deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1968 i Mexico by, og har siden deltatt i samtlige sommerleker unntatt  Sommer-OL 1980 i Moskva som de boikottet. En deltaker fra Barbados var med i Den vestindiske føderasjonens tropp under Sommer-OL 1960 i Roma. Landet har aldri deltatt i olympiske vinterleker.


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Barbados' OL-statistikk på Olympedia.org
Barbados' OL-statistikk Arkivert 20. februar 2009 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Frankrike under OL

Frankrike er en av de 14 nasjonene som deltok i de første moderne olympiske leker, Sommer-OL 1896 i Athen. De har deltatt i samtlige moderne olympiske leker, dersom man inkluderer Albert Coray som fransk deltaker i Sommer-OL 1904 i St. Louis. Flere kilder er uenige om Coray deltok for Frankrike eller USA.


== Frankrike som arrangør ==
Frankrike har arrangert OL fem ganger:

Sommer-OL 1900 i Paris
Vinter-OL 1924 i Chamonix
Sommer-OL 1924 i Paris
Vinter-OL 1968 i Grenoble
Vinter-OL 1992 i Albertville
Dessuten skal Sommer-OL 2024 arrangeres i Paris.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Frankrikes OL-statistikk på Olympedia.org
Frankrikes OL-statistikk Arkivert 31. juli 2008 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Hellas under OL

Hellas var arrangør av de første moderne olympiske leker i 1896 i Athen. Forbildet for de olympiske lekene er antikkens olympiske leker som ble arrangert i antikkens Hellas. Hellas har som en av kun fire nasjoner deltatt i samtlige olympiske sommerleker De øvrige tre er Storbritannia, Frankrike og Sveits. 
Hellas deltok i vinterlekene første gang i Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen og har siden deltatt i samtlige vinterleker unntatt  Vinter-OL 1960 i Squaw Valley.


== Hellas som arrangør ==
Hellas har arrangert OL to ganger:

Sommer-OL 1896 i Athen
Sommer-OL 2004 i AthenI tillegg ble det arrangert «Jubileumsleker» i 1906 i Athen, også kalt Ekstralekene, for å feire 10-årsjubileet for de moderne olympiske lekene. Disse lekene regnes ikke som offisielle av Den internasjonale olympiske komité.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Hellas' OL-statistikk på Olympedia.org
Hellas' OL-statistikk Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Ciudad del Este

Ciudad del Este (spansk for «Østbyen») er den nest største byen i Paraguay. Den ligger ved Paranáelva helt øst i landet, på grensa til Brasil og Argentina, i triangelet som kalles Trippelgrensa. Byen er hovedstad i departementet Alto Paraná. Den har rundt 320 000 innbyggere (2008).
I Ciudad del Este ligger hovedkvarteret til selskapet som driver Itaipu-demninga. Den har også et stort markedsområde hvor det blant annet selges billige elektroniske varer og et stort antall kjøpesentere. Byen har mye turisme, både på grunn av grensehandelen og nærheten til Iguazúfallene.
Byen blei grunnlagt i 1957 under navnet Puerto Flor de Liz. Den bytta seinere navn til Puerto Presidente Stroessner, før den fikk det nåværende navnet i 1989.
Guaraní internasjonale lufthavn ligger i Ciudad del Este. Vennskapsbrua over Paranáelva forbinder byen med den brasilianske byen Foz do Iguaçu.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ciudad del Este – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Belgia under OL

Belgia deltok første gang i olympiske leker under Sommer-OL 1900 i Paris, og har deltatt i nesten alle sommer- og vinterlekene. De deltok ikke under Sommer-OL 1904, Vinter-OL 1960 og Vinter-OL 1968
Belgia har arrangert OL en gang; Sommer-OL 1920 i Antwerpen.


== Medaljeoversikter ==


== Eksterne lenker ==
Belgias OL-statistikk på Olympedia.org
Belgias OL-statistikk Arkivert 5. juli 2012 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
San Sebastián del Oeste

San Sebastián del Oeste er en landsby og en kommune vest i den meksikanske delstaten Jalisco. Kommunen hadde 5 755 innbyggere i 2010, hvorav bare 672 bodde i selve landsbyen. Den har et areal på 1400,13 km².
San Sebastián del Oeste blei grunnlagt som en gruvelandsby i 1605. Den hadde over 25 gruver på slutten av 1700-tallet, hvor det ble utvunnet gull, sølv og bly. Den fikk bystatus i 1812, og i 1900 hadde den hele 20 000 innbyggere. Etter revolusjonen i 1910 blei det slutt på gruvevirksomheten, og innbyggertallet falt drastisk. I dag er landbruk den viktigste beskeftigelsen.
San Sebastián del Oeste satser i dag på turisme, og i 2011 fikk den status som «Pueblo Mágico», på grunn av sin godt bevarte arkitektur fra kolonitida i naturskjønne omgivelser. Samtidig søkte den også om opptak på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) San Sebastián del Oeste Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons