Carlo Buonaparte

Carlo Buonaparte, eller Carlo di Buonaparte (født 29. mars 1746 i Ajaccio på Korsika, da en del av republikken Genova, død 24. februar 1785 i Montpellier i Frankrike) var en korsikansk adelsmann og frihetskjemper. Han var far til Napoléon Bonaparte og hans søsken.  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Familien Buonaparte var av lavadelen, og stammet mest umiddelbart fra Sarzana i Liguria, der de tilhørte byen patrisiere, og kom i 1490 til Korsika som del av den genovesiske kolonisering. Men aller først var slekten toskansk, altså før slekten kom til Liguria. 
Carlo mistet i en alder av fire år sin mor Maria Saveria Paravisini (1715–1750). Da han var 17 år mistet han sin far Giuseppe Maria Buonaparte (1713–1763). Dennes bror, erkediakon Luciano Buonaparte (1718–1791), hadde da allerede tidligere begynt å ta seg av Carlo og sendte ham til utdannelse i Corte. I Corte ble Pasquale Paoli, som var anfører for de mange korsikanske byer som langt på vei hadde klart å unndra seg republikken Genovas effektive kontroll og i realiteten nå uavhengighet, oppmerksom på Carlo. Etter hans råd studerte Carlo rettsvitenskap fra 1762 ved universitetet i Pisa. To år etter avbrøt han studiene på grunn av gifteplaner. Han giftet seg den 3. juni 1764 i katedralen i Ajaccio med den vakre, enda ikke fjorten år fylte Laetitia Ramolino.


=== Opprørskjempe, så alliert med franskmennene ===
Han deltok på Pasquale Paolis side i Korsikas store opprør mot Genova. Det brøt ut etter at genoveserne solgte øya til Frankrike den 15. mai 1768. Da Paoli innledet kampen sluttet Buonaparte seg til den, og dro med seg sin svangre hustru og sin nyfødte sønn Giuseppe opp i fjellene. Som capitano for et kompani partisaner klarte Buonaparte å ta over 500 fanger ved et angrep på Borgo, og fremtvang en våpenhvile fra den franske øverstkommanderende Chauvelin. Den holdt til inn i vinteren. 
Etter Paolis nederlag 9. mai 1769 ved Ponte Nuovo fortsatte Buonaparte motstanden fra en hule i Korsikas nest høyeste fjell, Monte Rotondo. Etter to uker gav han opp, idet en fransk parlamentær den 23. mai innbød han til forhandlinger med grev Vaux. Sønnen Napoléon ble altså født bare noen måneder etter at den korsikanske motstands mot det nye franske overherredømme var brutt.Buonaparte sluttet seg så til franskmennene, og ble siden en støttespiller for det franske partiet på Korsika.I 1778 ble han deputert for den korsikanske adel i Versailles og 1781 medlem av Korsikas adelsråd.


=== Barn ===
1. Napoleone Buonaparte, født og død 17. august 1765
2. Maria Anna Buonaparte, født 3. januar 1767, død 1. januar 1768
3. Joseph Bonaparte, opprinnelig Giuseppe, født 1768, død 1844. Konge av Napoli 1806-1808, konge av Spania 1808-1813.
4. Napoleon Bonaparte, opprinnelig Nabulione/Napoleone, født 15. august 1769, død 1821. Keiser av Frankrike 1804-1814, 1815.
5. Maria Anna Buonaparte, født og død 1771, oppkalt etter sin avdøde storesøster
6. Maria Anna Buonaparte, født og død 1773, også oppkalt etter sin avdøde storesøster
Et dødfødt barn 1773
7. Lucien Bonaparte, opprinnelig Lucciano, født 1775, død 1840
8. Elisa Bonaparte, opprinnelig Marianna/Maria-Anna, født 1777, død 1820
9. Louis Bonaparte, opprinnelig Luigi, født 1778, død 1846. Konge av Holland 1806-1810.
10. Pauline Bonaparte, opprinnelig Maria-Paola, født 1780, død 1825, hertuginne av Guastalla.
11. Caroline Bonaparte, opprinnelig Maria-Annunziata, født 1782, død 1839.
12. Jérôme Bonaparte, opprinnelig Girolamo, født 1784, død 1860. Konge av Westfalen 1807-1813.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harvey, R. The War of Wars, Robinson, 2006.
Herold, J. Christopher, The Age of Napoleon , American Heritage Inc, 1963.
McLynn, Frank, Napoleon, Pimlico, 1998. ISBN 0-7126-6247-2.
Richardson, Hubert N. B., A dictionary of Napoleon and his times, Cassel and Company LTD:London, 1920.
Seward, Desmond, Napoleon's Family, Viking Penguin, 1986.
Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.