jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Saga Oil

Saga Oil ASA var et uavhengig norsk oljeselskap etablert i 2005 med virksomhet i Russland. Gründer var Malvin Høydal og hovedkontoret lå på Forus. Selskapet hadde på det meste 80 ansatte i Norge og Russland. Virksomheten ble lagt ned i 2009 og selskapet skiftet navn til Oren Oil. Det er ingen forbindelse mellom Saga Oil og de tidligere oljeselskapene Saga Petroleum eller Sagex Petroleum.


== Historie ==
Saga Oil ble grunnlagt av Malvin Høydal i november 2005. Forretningsidéen var å satse på kjøp og utvikling av oljefelt i modne områder i Russland og det tidligere Sovjetunionen. Malvin Høydal ble selskapets første administrerende direktør og David Ottesen ble valgt til styreformann. På eiersiden satt blant andre Arne Blystad, Einar Sissener, tidligere Nille-eier Mons Aarskog og Sevan-gründer Jan Erik Tveteraas.I 2005 gjorde selskapet en avtale om å kjøpe det russiske selskapet Promgeotek LLC for 22 millioner amerikanske dollar. Selskapet eide oljefelter i Orenburg-regionen nær grensen til Kasakhstan. Målet var å produsere 12 000 fat olje per dag i 2009.I 2006 pågikk en navnestrid med Norsk Hydro om retten til å bruke «Saga»-navnet. Hydro mente de hadde rett til navnet, gjennom sitt kjøp av Saga Petroleum. Saga Oil vant imidlertid fram i Oslo tingrett i desember 2006.I mars 2008 kjøpte selskapet seg inn i en ny lisens i Russland for 55 millioner kroner. I juli samme år ble det kjent at selskapet ikke kunne innfri et obligasjonslån på 100 millioner kroner som forfalt til betaling. Produksjonen og dermed inntektene var lavere enn forventet. Malvin Høydal gikk i august av som administrerende direktør og ble erstattet av Mads Grinrød. Samtidig ble Stig Hetlevik satt inn som ny styreleder. Etter vel en måned ble Grinrød erstattet av John Arne Farstad som administrerende direktør.
I februar 2009 var selskapet insolvent, og alle ansatte ble sagt opp unntatt daglig leder John Arne Farstad. Senere samme år ble styret byttet ut og navnet endret til Oren Oil.


== Referanser ==
Jan Juc (Victoria)

Jan Juc er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 100 kilometer sørvest for delstatshovedstaden Melbourne og hører til lokalstyret Surf Coast Shire. Byen ligger ved kysten av Bass-stredet ved starten av Bellarine-halvøya. Det nærmeste større stedet er Torquay.
Byen er kjent for stranden som er populær blant surfere. I 1990-årnee fant en surfer det eneste kjente fossilet av typen Janjucetus hunderi på en strand ved Jan Juc.


== Referanser ==
Framtidsfrø – spirer for en bedre verden

Framtidsfrø – spirer for en bedre verden er en sakprosabok (antologi) om bærekraftig utvikling innen ulike samfunnsområder, utgitt av Abrakadabra forlag høsten 2011. Boken har bidrag av blant andre Erik Dammann, Helge Hognestad, Gunnar Tellnes, Helge Torvund, Markus Lindholm, Dag Andersen, Øystein Dahle, Hans-Jürgen Schorre, Anna Luise Kirkengen, Tor-Johan Ekeland, Arne Johan Vetlesen, Ove Jakobsen, Lars Hektoen og Iulie Aslaksen. Den ble lansert på et seminar på Litteraturhuset i Oslo i oktober 2011.Boken tar opp tema som helse og medisin, økologisk levemåte, forbrukersamfunnet og økonomi. Helge Torvund beskriver boken som «ein verktøykasse, ei oppslagsbok som presenterer nye syn og grøne løysingar». Åpningskapittelet, skrevet av Erik Dammann, er en framtidsfabel der en student og en professor i år 2200 diskuterer hvorfor menneskeheten ikke endret kurs før det var for sent.
Boken har blitt anmeldt av blant andre Thomas Hylland Eriksen i Morgenbladet, Freddy Fjellheim i Klassekampen,, Kari Gåsvatn i Nationen, Wanda Widerøe i Ren Mat, og Stein Arne Sæther i Adresseavisen.En av bidragsyterne, Ingvald Erga, jobber med en film basert på boken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettversjon av boka
Wangaratta (Victoria)

Wangaratta er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 230 kilometer nordøst for delstatshovedstaden Melbourne og er administrasjonssenter for lokalstyret Rural City of Wangaratta. Byen ligger langs Hume Highway mellom Benalla og Albury-Wodonga. Ved Wangaratta renner elvene Ovens og King sammen.
Wangaratta ligger ikke langt fra Falls Creek og Mount Hotham som er to av Victorias største vintersportssteder.


== Se også ==
Wangaratta High School


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wangaratta, Victoria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans-Jürgen Schorre

Hans Jürgen Schorre (født 10. mai 1958) er en norsk/tysk teolog og miljøverner, med særlig interesse for økologisk teologi/etikk. Han er seniorrådgiver for miljø- og samfunnsspørsmål i Kirkerådet, hvor han har vært ansatt siden 1996. Han er koordinator for Kirkelig nettverk for miljø, forbruk og rettferd og for det felleskirkelige prosjektet Skaperverk og bærekraft (Grønn kirke), som ble etablert i 2009 (etter modell av Den danske kirkes prosjekt Grøn kirke). Schorre er utdannet i biologi, teologi og pedagogikk, og har tidligere blant annet vært lærer og journalist. Han deltok i oppbyggingen av Stiftelsen Fairtrade Norge, hvor han har vært både daglig leder og styreleder, og representerer Den norske kirke i en rekke internasjonale nettverk.


== Bøker ==
Ærlig talt, far ... : tankevekkere og ideer for menn og fedre, IKO – Kirkelig pedagogisk senter, 1999, ISBN 82-7112-507-9
Grønn postill : økoteologi og kirkehverdag, redaktører Hans-Jürgen Schorre og Tom Sverre Tomren, Kirkerådet, 2001, ISBN 82-7112-507-9


== Referanser ==
Rensåelva

Rensåelva er ei elv i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring i fjellmassivet nord for Skittendalstinden på Skånlandhalvøya i Troms, den øvre del av elva kalles Storjordåa. Elva munner ut i Astafjorden ved Elvebakken. Det går laks, sjøørret og sjørøye om lag 5 kilometer oppover elva, til Kistefossen. Videre oppover fra Kistefossen og litt forbi Lamarkvannet, danner elva sørgrense for Balteskardvatnet naturreservat.Elva ble i 1973 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag.


== Referanser ==
Anna Luise Kirkengen

Anna Luise Kirkengen (født 8. desember 1946) er en norsk lege. Hun er professor II i samfunnsmedisin ved NTNU og Universitetet i Tromsø, og forsker ved Akershus universitetssykehus. Hun er dr. med. fra 1998 med en avhandling om helseproblemer i voksenlivet som følge av krenkelses-erfaringer i barndommen. Doktoravhandlingen bar tittelen Embodiment of sexual boundary violation in childhood, og ble i 2001 utgitt som bok av Kluwer Academic Publishers i 2001 med tittelen Inscribed Bodies. Hun er legeutdannet ved Universitetet i Hamburg og Universitetet i Oslo i 1971/1972, og var allmennlege i Oslo fra 1975 til 2005. Hun ble senere utnevnt til professor i allmennmedisin ved Universitetet i Tromsø og NTNU, og var parallelt seniorforsker ved Akershus universitetssykehus HF.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Anna Luise Kirkengen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
2001 Inscribed Bodies, Kluwer Academic Publishers
2005 Hvordan krenkede barn blir syke voksne, Universitetsforlaget (revidert utgave utgitt 2009)
2007 Forstyrret barn – Forstyrret liv, Emilia (popularisert utgave av Hvordan krenkede barn blir syke voksne)
2010 The Lived Experience of Violation, ZetaBooks (engelskspråklig versjon av Hvordan krenkede barn blir syke voksne)


== Referanser ==
Signe Swensson

Signe Swensson (født 23. november 1888 i Trondheim, død 22. april 1974 samme sted) var en norsk lege, politiker (H) og kvinnesaksforkjemper. Hun var stortingsrepresentant for Trondheim og Levanger fra 1931 til 1936. Hun var leder for Norges Yrkeskvinners Landsforbund 1936–1946, nestleder i Norsk Kvinnesaksforening (NKF) 1954–1958 og kortvarig leder i NKF i 1956.


== Karriere ==
Hun var datter av kjøpmann Pehr Gustaf Swensson og hustru Julie Augusta Lynum. Blant hennes søsken var overlege Nils Victor Swensson. Familien bodde i Swenssongården, som lå ved Torvet og ut mot Kongens gate. Faren drev møbelforretningen P.G. Swensson Manufaktur.Hun hadde studentereksamen fra Trondhjems katedralskole fra 1911, lærerinneeksamen fra Kristiania lærerskole fra 1912, medisinsk embedseksamen fra 1922 samt studier i hudsykdommer ved Rikshospitalet og klinikker i Paris, Berlin, Wien, New York og Chicago. Swensson var lærerinne i folkeskolen i Trondhjem 1913–1917, kandidat ved Trondhjem sykehus, Ullevål sykehus og Rikshospitalet 1923–1925, distriktslege på Frøya og fiskerilege på Titran og Halten vinteren 1926, fiskerilege på Skrova i Lofoten vinteren 1927 og lege med hudsykdommer som spesialitet i Trondhjem fra 1927. Fra mai 1945 var hun bestyrer ved poliklinikk og sykehusavdeling for veneriske sykdommer hos kvinner i byen.Swensson var aktiv i politikken og organisasjonslivet. Hun var formann i Trondhjems Kvinneråd fra 1930, innvalgt på Stortinget fra Trondheim og Levanger som representant for Høyre 1931–1936, formann i Norges Yrkeskvinners Landsforbund 1936–1946, medlem av Trondheim bystyre 1937–1947, medlem av Statens boligplankomité av 1938 og viseformann i Trondheim skolestyre 1939–1945. På Stortinget var hun sekretær i Helsekomiteen 1931–1933 og medlem av Universitets- og fagskolekomiteen 1934–1936. Som stortingskandidat i 1930 brukte hun slagordet «Signe Norge, Signe Høire, Signe Swensson!» på plakater.Hun var en del av kretsen rundt Margarete Bonnevie som bidro til å revitalisere Norsk Kvinnesaksforening i 1936, og ble utnevnt til æresmedlem i Norsk Kvinnesaksforening i 1954. I 1954 ble hun valgt til 2. nestleder i NKF; da NKF-lederen Ingerid Gjøstein Resi døde i en flystyrt i Sovjetunionen i august 1955 rykket hun opp til eneste nestleder, og da også Marit Aarum døde bare et halvt år senere ble Swensson som eneste gjenlevende av den valgte ledertrioen fungerende leder, et verv hun hadde fra februar til mai 1956. Hun ble etterfulgt som leder av Eva Kolstad på landsmøtet i mai 1956, men ble igjen valgt som 2. nestleder og satt til 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Signe Swensson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Signe Swensson hos Norsk senter for forskningsdata
Eurytela

Eurytela er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse sommerfuglene lever i Afrika.


== Utseende ==

Middelsstore (vingespenn 40-55 millimeter), brune eller svarte sommerfugler med flikete vinger.
Oversiden er brun til svart med lysere ytre del eller et lyst tverrbånd, undersiden brunspraglete.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Disse artene finnes mest i landskap med en mosaikk mellom skog og savanne.
Larvene lever på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae), også på ricinusbusk (Ricinus communis) og en del andre planter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, også på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Biblidini
Slekten Eurytela Boisduval, 1833
Eurytela alinda Mabille.1893
Eurytela dryope (Cramer, [1775])
Eurytela hiarbas (Drury, 1770)
Eurytela narinda Ward, 1872


== Kilder ==
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [1]
Butterflies of Africa – Eurytela dryope [2]
Butterflies of Africa – Eurytela hiarbas [3]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Eurytela i Encyclopedia of Life 
(en) Eurytela i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurytela hos NCBI 
(en) Kategori:Eurytela – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Sana (elv)

Sana er en elv i de nordvestlige delene av Bosnia-Hercegovina. Den renner gjennom byen Sanski Most og er en av sideelvene til Una i nord. Una renner videre ut i Sava, som er en del av Donau-vassdraget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sana River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iulie Aslaksen

Iulie Margrethe Aslaksen (født 24. mars 1956) er en norsk samfunnsøkonom og forsker I ved Statistisk sentralbyrå, med energi- og miljøøkonomi, herunder bærekraftig utvikling og klimapolitikk og -økonomi, som forskningsområder. Tidligere har hun forsket på oljeøkonomi. Hun er cand. oecon. fra UiO i 1981 og dr. polit. fra 1990. Hun har vært gjesteforsker og Fulbright-stipendiat ved Harvard University og University of California, Berkeley, og førsteamanuensis ved UiO. Hun var medlem av Petroleumsprisrådet fra 1990 til 2000 og satt i de offentlige utvalgene som ledet til NOU 1988:21 om Norsk økonomi i forandring og NOU 1999:11 om Analyse av investeringsutviklingen på kontinentalsokkelen.


== Referanser ==
Nessaea

Nessaea er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika.


== Utseende ==
Middelsstore, bredvingede sommerfugler. Oversiden er mørk med metalliske, blå bånd (som skyldes strukturfarger, dermed forandrer de farge med vinkelen man ser dem fra) og av og til også oransje flekker. Undersiden er grønnlig med et lyst skråbånd i forvingen.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter.
Nessaea-artene lever i tropisk regnskog opptil 800 meter over havet. Larvene utvikler seg på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae). De voksne sommerfuglene besøker sjelden blomster, men suger væske fra råtnende frukt, urin og gjødsel.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Epicaliini Guenée, 1865
Slekten Nessaea Hübner, 1819
Nessaea aglaura (Doubleday, [1848])
Nessaea batesii (C. & R. Felder, 1860)
Nessaea hewitsonii (Felder & Felder, 1859)
Nessaea obrina (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Butterflies of Amazonia – Nessaea hewitsoni [1]
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [2]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Nessaea i Encyclopedia of Life 
(en) Nessaea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nessaea hos NCBI 
(en) Kategori:Nessaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nessaea – detaljert informasjon på Wikispecies
Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog

Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog var den første salmesamlingen som ble autorisert for bruk i gudstjenester i Norge.
Tidlig på 1800-tallet brukte de fleste norske menigheter enten Kingos salmebok frå 1699 eller Evangelisk-christelig Psalmebog fra 1798.
Ved kongelig resolusjon av  10. september 1853 ble et Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog autorisert for bruk ved siden av den Evangelsk-christelige i Vor Frelsers Menighed i Christiania.   Dette «Christianiatillægget» ble etterhvert brukt av de fleste norske menigheter som brukte den Evangelisk-Christelige.  Dette salmeboktillegget er den første salmesamlingen som ble autorisert for bruk i gudstjenester i Norge. Salmene i Christianiatillegget er ordnet tematisk.
Tillegget ble òg brukt ved siden av Kingos salmebok.


== Eksterne lenker ==
Digital utgave på nb.no
Evangelisk-christelig Psalmebog til Brug ved Kirke- og Huus-Andagt

Evangelisk-christelig Psalmebog til Brug ved Kirke- og Huus-Andagt er en dansk salmebok som ble autorisert for bruk i gudstjenester i 1798 og brukt i Norge frem til den ble avløst av Landstads kirkesalmebog i 1870.
Salmeboken ble utarbeidet under ledelse av biskop N.E. Balle og er sterkt preget av rasjonalistisk kristendom. I julesalmene blir ikke Betlehemsstjernen, stallen eller hyrdene nevnt. Djevelen og folketro er forsøkt luket ut. Det meste av den pietistiske salmediktingen er utelatt, boken har bare med elleve, endog reduserte, Brorsonsalmer. Det ble lagt stor vekt på et enkelt og forstålig ordvalg. 
Den Evangelisk-christelige salmeboken har 560 nummer. Salmene er ordnet teamatisk i tre hovedbolker: «Lov- og Takke-Psalmer» (om Gud og Jesus), «Bede-Psalmer» (om kristenlivet) og «Tids-Psalmer» (om menneskelivet). Mange av biskoper arbeidet for denne boken, men den var dårlig likt av lekfolket,  spesielt på bygdene, da den var preget av rasjonalistisk kristendom.
Endringene i biskop Johan Nordahl Brun sin kjente påskesalme, som ble sunget hver søndag i påsketiden, illustrerer hvordan salmene ble omdiktet for å passe til det kristendomssynet som var rådende i tiden:

Nyere salmebøker har holdt seg nærmere originalteksten til Brun.
Ved kongelig resolusjon av 10. september 1853 ble et Tillæg til den evangelisk-christelige Psalmebog autorisert for bruk ved siden av den Evangelsk-christelige i Vor Frelsers Menighed i Christiania. Dette «Christianiatillægget» ble etterhvert brukt av de fleste norske menigheter som brukte den Evangelisk-Christelige. 


== Eksterne lenker ==
Digital utgåve - Bokylla.no
Bilgola (New South Wales)

Bilgola er en av Sydneys bydeler i New South Wales i Australia. Den ligger 33 kilometer nordøst for Sydney sentrum og er del av lokalstyret Pittwater Council. Bilgola ligger ved kysten av Stillehavet mellom Avalon i nord og Newport i sør.
Ringarooma

Ringarooma er en liten by på Tasmania i Australia. Den ligger i det nordøstlige hjørnet av øya, 89 kilometer nordøst for Launceston og er del av lokalstyret Dorset Council. 
Området ble bosatt i 1860-årene og byen ble grunnlagt i 1882.
Lars Hektoen

Lars Hektoen (født 13. august 1949 på Tynset) er en norsk bankmann og forfatter. Han har siden 2003 vært banksjef for Cultura Bank. Han har mastergrad i økonomi fra Universitetet i St. Gallen i Sveits og har jobbet innen finansnæringen siden 1975. Han var direktør og leder for kapitalmarkedsaktivitetene til Chase Manhattan Bank Norge fra 1986 til 1995, administrerende direktør for ABB Financial Services i Norge fra 1995 til 2001 og for ABB Treasury Center i USA fra 2001 til 2003. Før han ble banksjef for Cultura var han blant annet styremedlem i banken og deltok i grunnleggelsen av banken i 1996. Han er medforfatter av antologien Framtidsfrø, Abrakadabra forlag 2011.


== Kilder ==
Intervju i Finansfokus 3-2011


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20111228095854/http://www.morgendagen.info/
Homjel voblasts

Homjel voblasts (belarusisk: Гомельская вобласць – Homjelskaja voblasts (Го́мельская во́бласьць)) eller Gomel oblast (russisk: Го́мельская о́бласть – Gomelskaja oblast) er en provins (voblasts) i Belarus. Provinsens areal er 40 400 km². I 2015 hadde provinsen 1 424 000 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Homjel.
Provinsen grenser til Ukraina i sør og Mahiljow voblasts og Minsk voblasts i nord og Brest voblasts i vest.


== Byer i Homjel voblasts ==
Hviterussiske og russiske navn i kursiv, innbyggere 1. januar 2004

Homjel Гомель – Гомель – 481 200
Mazyr Мазыр – Мозырь/ – 111 800
Zjlobin Жлобін – Жлобин –  72 800
Svjetlahorsk Светлагорск – Светлогорск – 71 700
Retsjytsa Рэчыца, Речица – 66 200
Kalinkavitsjy Калінкавічы, Калинковичи – 37 900
Rahatsjow Рагачоў, Рогачёв – 34 700
Dobrusj Добруш, Добруш – 19 300
Zjytkavitsji Жыткавічы, Житковичи – 16 900
Khojniki – Хойнікі, Хойники 14 200
Pjetrykaw – Петрыкаў, Петриков 10 800
Jelsk – Ельск, Ельск 10 000
Buda-Kasjaljova Буда-Кашалёва, Буда-Кошелёво – 9 500
Narowlja – Нароўля, Наровля  8 200
Vjetka Ветка, Ветка – 7 800
Tsjatsjersk – Чачэрск, Чечерск – 7 700


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gomel Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ectima

Ectima er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Biblidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse tropiske sommerfuglene lever i Sør- og Mellom-Amerika.


== Utseende ==
Middelsstore sommerfugler med brede vinger. Oversidens grunnfarge er brungrå, med svarte tverrstreker. Forvingen har et bredt, snøhvitt skråbånd.


== Levevis ==
Biblidinae er tropiske skogsinsekter. Larvene lever på planter i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae).
De voksne sommerfuglene soler seg gjerne på trestammer noen meter over bakken. De holder da hodet nedover og vingene lagt flatt mot barken. De kommer gjerne til råtnende frukt. Artene lever i primær, tropisk regnskog mellom 200 og 800 meter over havet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Mexico til Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Biblidinae Boisduval, 1833
Gruppen Ageroniini Doubleday, 1847 – 28 arter i fire slekter, alle neotropiske
Slekten Ectima Doubleday, 1848
Ectima erycinoides Felder & Felder, 1867
Ectima iona Doubleday, 1848
Ectima lirides Staudinger, 1885
Ectima thecla (Fabricius, 1796)


== Kilder ==
Butterflies of the Amazon and Andes – Ectima lirides [1]
d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Biblidinae på Tree of life [2]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 28.12. 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Ectima i Encyclopedia of Life 
(en) Ectima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ectima hos NCBI 
(en) Kategori:Ectima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ectima – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Ectima thecla
Ove Jakobsen

Ove Daniel Jakobsen (født 31. august 1952) er professor i økologisk økonomi ved Senter for økologisk økonomi og etikk ved Handelshøgskolen i Bodø. Han er dr.oecon. fra Norges Handelshøyskole i 1989 og cand.philol. (hovedfag filosofi) fra Universitetet i Bergen i 1991, Høyere Avdeling Eksamen (HAE), Norgens Handelshøgskole 1987, og hovedfag fra Statens lærerhøgskole i 1982.


== Bøker ==
Anarchism and Ecological Economics - A transformative Approach to a Sustainable Future, Poutledge 2018, ISBN 078-1-138-59758-7
Transformative Ecological Economics: Process Philosophy, Ideology and Utopia, Routledge, 2017, ISBN 9781138637764
Responsibility, deep ecology & the self, redaktør sammen med Lars Jacob Tynes, Forlag1, 2011, ISBN 978-82-9273-565-7
Circulation economics: theory and practice, med Stig Ingebrigtsen, Peter Lang, 2007, ISBN 978-3-03911-089-6
Økonomi, natur og kultur: dialog med praktikere, med Stig Ingebrigtsen, Abstrakt forlag, 2006, ISBN 978-82-7935-214-3
Økonomi, natur og kultur: ny økonomi på et filosofisk grunnlag, med Stig Ingebrigtsen, Abstrakt forlag, 2004, ISBN 82-7935-101-9
Om mening: meningsbegrepet i lys av menneske, marked og media, redaktør med Dorthe Eide og Jean Jaminon, Handelshøgskolen i Bodø, 2001, ISBN 82-996157-0-4
Markedsføring: teori og praksis i et kretsløpsperspektiv, med Stig Ingebrigtsen, Tano Aschehoug, 1997, ISBN 82-518-3586-0,
Miljø, myter og markedsføring, med Jan Mehlum, Ad Notam Gyldendal, 1992, ISBN 82-05-20834-4
Økonomi, økologi og etikk: en filosofisk studie av individuelle og strukturelle betingelser for økologisk ansvarlig økonomi, Universitetet i Bergen, 1991
Markedsføring som akademisk fag, Rådet for samfunnsvitenskapelig forskning, 1990, ISBN 82-00-21184-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jakobsens nettsider 
(no) Publikasjoner av Ove Jakobsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ove Jakobsen i BIBSYS