jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
William C. Foster

William C. Foster (født 28. desember 1880, død 18. januar 1923) var en pionér innen amerikansk filmkunst. 
Han ble født i Bushnell, Illinois, den 28. desember 1880, og arbeidet for det Chicago-baserte Selig Polyscope Company i 1901. Foster døde den 18. januar 1923, av komplikasjoner relatert til syfilis. Han er kjent fra flere filmer som f.eks. Floorwalker, The Fireman, The Count og The Vagabond som alle sammen ble publisert mellom 1900 og 1920. Han solgte senere en rekke bilder for regissører som Frank Lloyd, inkludert A Tale of Two Cities (1917) og The Silver Horde (1920), og han har også jobbet sammen med regissør Lois Weber på flere filmprosjekter.


== Eksterne lenker ==
(en) William C. Foster på Internet Movie Database 
(sv) William C. Foster i Svensk Filmdatabas 
(da) William C. Foster på Filmdatabasen 
(en) William C. Foster på AllMovie 
(en) William C. Foster hos The Movie Database
Fri og litt farlig

Fri og litt farlig er et musikkalbum med F.A.K.S, utgitt i 2010. Dette er bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«Fri og litt farlig»
«Heimover»
«Feitj å baill»
«Slåttetid»
«Evig lengsel»
«Borte va ho»
«Gje gass gje faen»
«Dagen derpå»
«Grensen»
«Lensmainn»
«Tredje i runde i baren»
«Høstjakta»
Joseph McNarney

Joseph McNarney (født 28. august 1893 i Emporium i Pennsylvania, død 1. februar 1972 i California) var en amerikansk offiser.
Han tjenestegjorde som militærguvernør i det okkuperte Tyskland etter den andre verdenskrigen.
Han ble ferdig uteksaminert fra United States Military Academy i juni 1915 og han begynte deretter som fenrik i infanteriet. McNarney tjente med 21. Infantry i Vancouver Barracks i delstaten Washington, og senere sammen med 37. Infantry i Yuma i Arizona. I juli 1916 ble han løytnant og begynte på sin flyveropplæring i San Diego i California. Ett år senere ble han overført til Signal Corps Aviation. Han ble ansatt som instruktør i meteorologi og radiotelegrafi og ble kort tid etterpå forfremmet til kaptein i mai 1917.
Under første verdenskrig ble McNarney utstasjonert i Frankrike i 1917, der han ble assistent for det første korpset som ble utdannet ved Aeronautical School. Han begynte ved hovedkontor for hærens flyvåpen i januar 1918. Han returnerte til USA i oktober 1919 for å overta ansvaret for pilotskolen på Gerstner Field i Louisiana.
Fra og med november 1920 tilbrakte han de neste fem årene som student og instruktør i det som senere ble gitt navnet Air Corps Tactical School. McNarney tilbrakte de neste tre årene i forskjellige funksjoner innen krigsdepartementet og generalstaben. I august 1930 fullførte han flere kurs ved Army War College.
Etter det japanske angrepet på Pearl Harbor den 7. desember 1941 var han medlem av kommisjonen som gransket hæren og marinens sjefer som hadde vært stasjonert på Hawaii under det japanske angrepet på marinebasen der. I januar 1942 ble McNarney forfremmet til generalmajor og utnevnt til medlem av krigsdepartementet.McNarney pensjonerte seg fra militæret den 31. januar 1952 etter å ha besittet flere ledende posisjoner innen det amerikanske militæret. Han døde i en alder av 79 år, den 1. februar 1972 i La Jolla i California.
McNarney ble tildelt mange medaljer og ordener, inkludert Legion of Merit, Distinguished Service Medal med tre eikeblad, Navy Distinguished Service Medal, kommandørridder av den britiske Order of the Bath, den jugoslaviske Den hvite ørns orden og storoffiser av den franske Æreslegionen.


== Referanser ==
Olav Steimler

Olav Steimler (født 3. april 1951 i Bergen) er en norsk journalist. Han var redaksjonssjef i TV 2 fra 1995 til 2004 og var en av grunderne av web-tv journalistikken i Norge. Han er utdannet ved Norsk Journalisthøyskole med tilleggsutdannelse fra USA i business writing. Han har tidligere jobbet som journalist i Dagen, Aftenposten, VG og Bergens Tidende.
Steimler har vært informasjonsdirektør i Dow Chemical og ansvarlig for krisekommunikasjon i Norden og deler av Europa. Han har arbeidet som kommunikasjonsrådgiver for flere selskaper nasjonalt og internasjonalt. Blant andre Ervik Havfiske Gruppen, Ervikfisk, Niprox og PSWincom. Olav Steimler var i fem år daglig leder for Arctic Linefish AS i Ervik Havfiske Gruppen. Dette selskapet er internasjonalt salgsselskap for Norges største og ledende linebåtrederi med merkevarene Arctic Linefish og Ervikfisk. Steimler var  direktør i konsernet Ervik Havfiske Holding - med spesialansvar for kommunikasjon, FoU og prosjekter. 
Han var styreleder i Måløy Marine Ressurssenter og  Stad Vekst og er styremedlem i  flere selskaper innen  havbruk, reiseliv  og teknologi.  
Steimler er fra januar 2021 adm dir i næringsutviklingsselskapet Stad Vekst AS.
Apple Lossless

Apple Lossless (også kjent som Apple Lossless Encoder, ALE, eller Apple Lossless Audio Codec, ALAC) er en lydkodek utviklet av Apple til datakomprimering av digital musikk uten tap. Apple Lossless har ingen DRM, men dette kan bli lagt til, slik som med andre QuickTime-formater.
Apple Lossless ble introdusert som en del av QuickTime 6.5.1, 28. april 2004 og har vært med siden iTunes 4.5.
I 2011 ble ALAC sluppet som åpen kildekode.


== Se også ==
FLAC, en annen tapsfri lydkomprimeringskodek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
2NE1

2NE1 (Hangul: 투애니원) var en sørkoreansk jentegruppe dannet av YG Entertainment i 2009. 2NE1 bestod av de fire medlemmene CL (Lee Chae-rin), Bom (Park Bom-lee), Minzy (Gong Min-ji) og Dara (Sandara Park). 2NE1 står for "New Evolution of the 21st Century", og uttales «to anyone» eller «twenty-one».2NE1 gjorde sin første offentlige fremtreden i «Lollipop», en reklamekampanje i samarbeid med den koreanske guttegruppen Big Bang for LG Telecom. Deres debutsingel Fire ble gitt ut 6. mai 2009. De har siden gitt ut flere album, både på koreansk og japansk. «Fire», «I Don't Care», «Try to Follow Me» og «Go Away» er blitt slagere i Sør-Korea. De har vært på turneer i flere land, deres konsert på Prudential Center i New Jersey ble kåret et av årets beste konserter av The New York Times i 2012. Deres siste studio album, Crush, i 2014 ble det første koreanske albumet til å lande innen topp 100 av USAs Billboard Hot 200 (nr. 61).Gruppen ble oppløst 25. november 2016. 


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
CL (Lee Chae-rin (Hangul:이채린)
Bom (Park Bom-lee (Hangul:박봄이)
Dara (Sandara Park (Hangul:박산다라)


=== Tidligere medlemmer ===
Minzy (Gong Min-ji (Hangul:공민지)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 2NE1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 2NE1 på Apple Music 
(en) 2NE1 på Discogs 
(en) 2NE1 på MusicBrainz 
(en) 2NE1 på Spotify 
(en) 2NE1 på Songkick 
(en) 2NE1 på Last.fm 
(en) 2NE1 på Genius — sangtekster 
(en) 2NE1 på AllMusic
John J. McCloy

John J. McCloy (født 31. mars 1895 i Philadelphia i Pennsylvania, død 11. mars 1989 i Stamford i Connecticut) var en amerikansk jurist, politiker, embetsmann og bankmann.
Han vervet seg til det amerikanske militæret etter at USA ble med på alliert side under andre verdenskrig. Han var president i Verdensbanken og var utnevnt til den amerikanske høykommissær for Tyskland i etterkrigstiden. Han ble senere en fremtredende rådgiver for presidentvalgene i USA. Han var medlem av Warren-kommisjonen som etterforsket mordet på John F. Kennedy, og han var medlem av den utenrikspolitiske etableringen av en gruppe kalt «The wise men».


== Biografi ==
 
McCloy ble utdannet ved Peddie School i New Jersey, og senere ved Amherst College. Han begynte på Harvard Law School i 1916, men han fikk sin utdannelse avbrutt på grunn av utbruddet av første verdenskrig, der han også vervet seg. Han ble utnevnt til fenrik i 1917 og ble forfremmet til kaptein i 1918. Han tjenestegjorde i de amerikanske styrkene som var utstasjonert i Frankrike i 1918 og 1919. Han fikk sin LL.B. fra Harvard University i 1921.
McCloy ble senere kritisert for flere av sine avgjørelser, blant annet hans motstand mot atombombingen av Japan på slutten av verdenskrigen, og han nektet å gi sin tilslutning til noen form for kompensasjon til japansk-amerikanere som hadde blitt holdt i fangeleirer i USA under USAs krig mot Japan.

Han har også blitt kritisert for å ha nektet eller motarbeidet amerikansk hjelp til de europeiske jødene under andre verdenskrig. Etter krigen benådet han, som den amerikanske høykommissær for Tyskland, mange SS-folk som var dømt til døden av krigsforbryterdomstolen. Han ønsket også å benåde Albert Speer, men personer dømte i Nürnbergprosessene lå utenfor McCloys mandat. Hans mor var tysk.Fra mars 1947 til juni 1949, var McCloy ansatt som president for Verdensbanken. I 1949 erstattet han Lucius D. Clay, som var den tidligere militære guvernøren for den amerikanske sone i det okkuperte Tyskland, som den amerikanske høykommissær for Tyskland og han holdt denne posisjonen frem til 1952, deretter ledet han etableringen av Forbundsrepublikken Tyskland.

Fra 1954 til 1970 var han leder av det prestisjefylte Council on Foreign Relations i New York, og han ble etterfulgt av David Rockefeller til denne jobben. Den 6. desember 1963, ble han presentert med Presidential Medal of Freedom, med Special Distinction, av president Lyndon Johnson.
Han tjente senere som rådgiver for flere fremtidige presidenter som John F. Kennedy, Lyndon Johnson, Richard Nixon, Jimmy Carter og Ronald Reagan, og han var den primære forhandlingsleder for den amerikanske nedrustningskomiteen. I 1963 ble han tildelt den prestisjetunge Sylvanus Thayer Award av United States Military Academy i West Point for sin tjeneste for landet. Han døde i 1989, da han var 94 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John J. McCloy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arvid Hansen

For forfatteren, se Arvid Hanssen
For NKP-politikeren og redaktøren, se Arvid G. HansenArvid Hansen (født 1. mars 1916 i Oslo, død 13. februar 1945) var en norsk motstandsmann som ble drept under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.
Hansen ble født i Oslo som sønn av Harald Hansen (f.1877 i Sørum) og Helga Marie Hansen (f. 1886 i Sand). Han arbeidet i Oslo som elektrisk montør.
Han ble involvert i kamper under det tyske angrepet på Norge i 1940. Senere involverte han seg i illegalt pressearbeid og senere i Milorg 13132, og fra høsten 1944 var han aksjonsleder i Aks.13.000. Arvid Hansen deltok under den aller første aksjonen mot tyskernes beholdning av bensin i Oslo-distriktet som ble foretatt den 23. august 1944, «Aksjon Grorud». Det var første gang Milorgkarer utførte en aksjon uten karer fra Kompani Linge og aksjonen var meget vellykket. Jfr. Milorg i Stor-Oslo av Terje Diesen: Orion 1997. Arvid Hansen utførte 27 sabotasjehandlinger, og hans siste sabotasje ble kalt Aksjon smør, da oppdraget var å stjele mat fra varehus, et i Tollbugata tilhørende tyske styrker, og et i Skippergata tilhørende Arbeidstjenesten. Maten ble distribuert til Milorgmenn som gjemte seg i Østmarka, omkring Oslo.
13. februar 1945, dagen etter Aksjon smør, oppdaget ved en tilfeldighet to Gestapo-offiserer et motstandsmøte i Storm Weinholdts hjem. Weinholdt og Frank Olsen ble arrestert og torturert i Møllergata 19. Adolf Bogstad ble drept i et fluktforsøk.
Arvid Hansen ble drept klokken 23.45 13. februar da Gestapo stormet hjemmet hans. De ringte på døra og skjøt faren som lukket opp. I soverommet møtte de Hansen, som klarte å avfyre tre skudd og skyte en av dem, men ble selv truffet og drept momentant. Hans forlovede Nelly Minge, som også hadde medvirket i motstandsarbeidet, ble såret. Hans mor overlevde og flyktet til Sverige uken etterpå.
Sammen med åtte andre motstandsmenn: Adolf Bogstad, Erik Bruun, Henry Gundersen, Ingolf Nordstrøm, Kåre Olafsen, Frank Olsen, Kjell Ramberg og Storm Weinholdt, er han minnet med en minnestein på Sarabråten i Østmarka.


== Litteratur ==
Milorg D13 i kamp. Fra det hemmelige militære motstandsarbeidet i Oslo og omegn 1940–1945, Orion 2007, ISBN 9788245808391


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regjeringen - Vi minnes våre falne med respekt og heder
Østmarkas venner – Nytt fra Østmarka (PDF-fil)
Philipp Etter

Philipp Etter (født 21. desember 1891, død 23. desember 1977) var en kjent politiker fra Sveits.
Etter ble valgt inn i Forbundsrådet i Sveits den 28. mars 1934 og frem til 31. desember 1959. Han var tilknyttet den kristne demokratiske partiet People's Party i Sveits. Han var også president for den sveitsiske konføderasjonen hele fire ganger i 1939, 1942, 1947 og for siste gang i 1953.


== Referanser ==
Innherreds Avis

Innherreds Avis var en norsk avis utgitt i Steinkjer fra 2. desember 1933 til 26. juni 1934. Redaktør hele denne perioden var Reidar Stavseth.


== Referanser ==
John Sharp

John Sharp er navnet til flere personer:

John Sharp (erkebiskop) (1643–1714), britisk erkebiskop
John Sharp (skuespiller) (1920–1992), britisk fjernsynsskuespiller
John Sharp (australsk politiker) (f. 1954), australsk politiker og medlem av House of Representatives
John Sharp (1917–1977), britisk general i hæren
John Sharp (mormoner) (1820–1891), leder av Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige i Utah
John Sharp (newzealandsk politiker) (1828–1919), politiker fra New Zealand og medlem av Parlamentet
John Sharp (politiker fra Texas), politiker og styreformann for Texas Tax Reform Commission
John A. Sharp (politiker fra Missouri) (f. 1944), republikansk politiker fra Missouri i USA.


== Se også ==
Jon Sharp, britisk rugbytrener
Båndbjellevikler

Båndbjellevikler (Archips crataegana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En middelsstor til stor (vingespenn 15-27 millimeter), brunlig vikler med brede vinger. Den kan ligne på flere andre bjelleviklere (Archips spp.) og liksom hos disse er det tydelig forskjell på kjønnene i utseende. Hannen er mindre, mer kontrastrikt tegnet og har en fold i forvingen ved framkanten. Forvingen er bred, omtrent rektangulær, med et noe utstikkende forhjørne. Grunnfargen er gulbrun, med et brunt årenett. Ved roten er det en liten, mørk flekk, midt i vingen et bredt, mørkbrunt, skrått tverrbånd som er bredt ved bakkanten, ganske smalt ved forkanten. Nær vingespissen er det en stor, krummet, kileformet brun flekk som når nesten ned til bakkanten. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Arten lever på ulike løvtrær der de spinner sammen blader med silke. De voksne sommerfuglene flyr i juni-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, bortsett fra Frankrike. I Norge er den mest i eikeskoger langs sørkysten.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Archips crataegana på UK Moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) båndbjellevikler i Encyclopedia of Life 
(en) båndbjellevikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) båndbjellevikler hos Artsdatabanken 
(sv) båndbjellevikler hos Dyntaxa 
(en) båndbjellevikler hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Archips crataegana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Archips crataegana – detaljert informasjon på Wikispecies
Tour of Marmara

Tour of Marmara er et etapperitt som arrangeres Tyrkia på høsten. Sykkelrittet har kategori 2.2 og har plass i Europatouren i landeveissykling i 2011. Rittet ble for første gang arrangert i 2010 sammen med Tour of Alanya.


== Sammenlagtvinnere ==
2011:  Ali Riza Tanriverdi2010:  Kemal Küçükbay
Namdalens Folkeblad

Namdalens Folkeblad var en norsk avis som ble utgitt i Namsos og senere Rørvik 1899–1942 og 1945–1963.Avisen var en videreføring av tidsskriftet Gjallarhorn. Avisen presenterte seg fra 1899 til 1926 som «avholds-, nyheds- og avertissementsblad; et underholdningsblad for hjemmet» og var forbundet med avholdsbevegelsen.I slutten av 1920-årene kom avisen i økonomiske vansker. Høsten 1931 ble avisen med forlagsrett og trykkeri solgt til partiet Høyre, som ikke hadde hatt noe organ i Namsos siden Namdalens Blad orienterte seg mot Bondepartiet. Reidar Stavseth ble ansatt som redaktør, og Haakon Storøy som redaksjonssekretær. Avisen gikk fra to til tre ukentlige utgivelser, men slet fortsatt økonomisk, og Stavseth drev den en tid for egen regning.Sommeren 1934 sørget Stavseth for å flytte Namdalens Folkeblad til Rørvik. Heretter var den lokalavis for Ytre Namdalen og hadde ingen partipolitisk tilknytning. Avisen hadde fra før en sterk posisjon på kysten. Bjarne Wennevik ble ansatt som redaksjonssekretær, og noen måneder senere kjøpte han avisen. Han drev deretter avis, trykkeri og papirforretning på Rørvik. Avisen ble stanset under krigen, og Wennevik arrestert, men utkom på nytt etter frigjøringen.I 1964 solgte Wennevik avisen til Nordtrønderen og Namdalen, som den gikk inn i.


== Ansvarlige redaktører ==
Ludvig Larssen 1899–1926
Peder Rønning (konstituert) 1926
L.S. Underdal 1926–1931
Reidar Stavseth 1931–1934
Bjarne Wennevik 1934–1942 og 1945–1948
Bjarne Wennevik og Wilhelm Hegseth 1948–1952
Bjarne Wennevik og Einar Nesje 1952–1955
Einar Nesje 1955–1957
Gunnar Solum (konstituert) 1957
Bjarne Kjønstad 1957–1958
Bjarne Kjønstad og Einar Nesje 1958–1959
Einar Nesje 1959–1963


== Referanser ==
Spraglet bjellevikler

Spraglet bjellevikler (Archips xylosteana) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). 


== Utseende ==
En middelsstor til stor (vingespenn 15-23 millimeter), rødbrun vikler. Den er jevntover mer kontrastrikt tegnet enn de andre Archips-artene, og forvingen har ikke noe nettmønster over den lysbrune grunnfargen. Forvingen er bred og omtrent rektangulær, med markert, rettvinklet, men ikke noe særlig utstikkende, forhjørne. Grunnfargen er gulbrun til rødbrun. Ved roten er det en skrå, stavformet, mørk flekk, midt i vingen et skrått, bredt, rødbrunt tverrbånd som er mer enn dobbelt så bredt ved bakkanten som ved framkanten, nær vingespissen en kileformet, mørkbrun flekk som når nesten bak til bakkanten, og i vingespissen en liten, trekantet, svart flekk. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==

Denne arten lever i løvskog og hager, og larvene kan leve på mange ulike løvtrær og busker, der de spinner sammen blader. De voksne sommerfuglene flyr fra rett før solnedgang og utover natten i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa, og i det nordlige Asia. I Norge er den utbredt i Sør-Norge.


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Archips xylosteana på UK Moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) spraglet bjellevikler i Encyclopedia of Life 
(en) spraglet bjellevikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) spraglet bjellevikler hos Artsdatabanken 
(sv) spraglet bjellevikler hos Dyntaxa 
(en) spraglet bjellevikler hos Fauna Europaea 
(en) spraglet bjellevikler hos NCBI 
(en) Kategori:Archips xylosteana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Archips xylosteana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Archips xylosteana – detaljert informasjon på Wikispecies
Michael Weiße

Michael Weiße (født i 1488 i Neiße i Hertugdømmet Neiße, død 19. mars 1534 i Landskron i Böhmen) var en evangelisk teolog og salmedikter.


== Liv ==
Weiße begynte å studere i 1504 i Krakau, og gikk i 1510 i kloster i Breslau og ble fransikakanerbroder. Han forlot klosteret i 1518, og slo seg deretter sammen med De böhmiske brødre i Litomyšl. I 1522 ble han sammen med Johann Horn flere ganger sendt av menigheten til  Martin Luther for å samtale om brødrenes trosbekjennesles med ham. Senere ble Weiße predikant for «Deutschen Gemeinde Gottes und Christlicher Bruderschaft» i Landskron, hvor han angivelig ble forgiftet og døde.
Hans kirkemusikalske arbeid fikk stort gjennomslag. I 1531 gav han ut New Gesengbuchlen med 157 tyske salmer. 137 salmer var selvdiktede eller omarbeidet av ham og de fleste melodiene stammet fra den tsjekkiske tradisjonen som kom med De bøhmiske brødre. Denne første tyskspråklige salmebok i den bømiske brødremenigheten har flere ganger blitt trykket på nytt, og har hatt stor påvirkning på videre salmetradisjon. Weißes egen diktning har også blitt bevart og blir fremdeles brukt. I Evangelischen Gesangbuch (EG) er det med ni salmer av han, og i Norsk Salmebok har han med en salme.


== Skrifter ==
Gesangbuch der Böhmischen Brüder 1531. I opptrykk utgitt av Konrad Ameln. Kassel, Basel 1957. (Faksimile av førstetrykket Ein New Geseng buchlen. Jungbunzlau 1531, DKL 153102, VD 16 XL 8.)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ferdinand Hrejsa: Dějiny křesťanství v Československu. Husova, Praha 1950.
S. Fornagon. Michael Weiße. Jahrbuch für Schlesische Kirche und Kirchengeschichte. NF 33, 1954, S. 34–44.
Walther Killy: Literaturlexikon: Autoren und Werke deutscher Sprache. 15 Bind. Bertelsmann, Gütersloh, München 1988–1991. CD-ROM: Berlin 1998, ISBN 3-932544-13-7.
Andreas Marti: Weiße, Michael. i Religion in Geschichte und Gegenwart. Bind 8. 4. opplag. 2005, Sp. 1379.
(de) Rudolf Wolkan: «Weiße, Michael». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 41, Duncker & Humblot, Leipzig 1896, s. 597–600.
(de) «Michael Weiße» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Michael Weiße i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Rebell

En rebell er en som er i opprør, eller mer generelt en som motsetter seg autoritet eller kontroll. Rebell kan også referere til:

Rebell (magasin), Rød Ungdoms eksterne magasin, tidligere kjent som Ungsosialisten, Røde Garde og Rute 80
Lyckohjulet eller Var ska jag hänga min hatt i natt

Lyckohjulet, eller Var ska jag hänga min hatt i natt? var et kroshow med Östen Warnerbring, Cornelis Vreeswijk og Ernst-Hugo Järegård som ble spilt på gamle Hamburger Börs i Stockholm i 1971. Lyckohjulet var forøvrig det aller siste showet som ble spilt på Hamburger Börs innen kroen ble stengt.
Showet ble også spilt inn for TV og ble sendt første gang i 1971. 


== Eksterne lenker ==
SVT.se
Alvar Kraft

Alvar Kraft, født Karl Alvar Fredrik Kraft (født 19. september 1901, død 28. september 1959) var en svensk musiker og komponist.
Kraft begynte som kapellmester på Mosebacke i 1924, og var i flere år kapellmester på Södra teatern. I 1933 gifte han sig med skuespilleren Bullan Weijden. Kraft skrev blant annet en mengde av Edvard Perssons mest kjente sanger .


== Filmografi ==
1941 – Soliga Solberg
1940 – En sjöman till häst


== Filmmusik ==
1956 – Krut och kärlek
1948 – Vart hjärta har sin saga
1947 – Jens Månsson i Amerika
1946 – Klockorna i Gamla Sta'n
1945 – Den glade skräddaren
1944 – När seklet var ungt (1944)
1943 – Livet på landet (1943)
1942 – Stinsen på Lyckås
1942 – Sol över Klara
1941 – Soliga Solberg
1940 – En sjöman till häst
1940 – Blyge Anton


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alvar Kraft på Internet Movie Database 
(da) Alvar Kraft på Filmdatabasen 
(en) Alvar Kraft hos The Movie Database 
(en) Alvar Kraft på Discogs 
(en) Alvar Kraft på MusicBrainz 
(en) Alvar Kraft på Spotify