jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gisico

Gisico, opprinnelsesland ukjent, biskop 12-1300-tallet, død ca. 1304, hørte til Dominikanerordenen, og hadde ifølge ham selv oppholdt seg i Roma i år 1263. Han var Sortebrødrenes subprior i Odense da han i 1286 ble valgt til stiftets biskop. Erkebiskop Jens Dros i Lund innviet ham.
Gisico tiltrådte i en urolig tid. I 1247 ble Sankt Knuds kirke og kloster i Odense skadet av brann, og han gikk i gang med en gjenoppbygging, som kom til å vare et par hundre år. Foretagendet ble understøttet av avlatsbrev, og Gisico lot innbringe en innskrift rett under taket på begge yttersider av kirkens skip, til minne om bedriften.  
Han sørget for å få orden på St. Knuds klosterskole, og han ga midler til lærerens og disiplenes underhold. Han ga videre stiftets prester rett til testamentarisk disposisjon over eget gods. Gisico oppholdt seg en hel del på stiftets slott, Ørkel ved Svendborg og Aalevad på Lolland. 


== Litteratur ==
Dansk biografisk lexikon
Ben Sigmund

Benjamin Robert Sigmund (født 3. februar 1981 i Blenheim i Marlborough-regionen) er en newzealandsk fotballspiller som spiller i forsvar for Wellington Phoenix i den felles australsk-newzealandske ligaen A-League, og for New Zealands landslag.
Han deltar i Fotball-VM 2010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Sigmund – FIFA 
(en) Ben Sigmund – Transfermarkt 
(en) Ben Sigmund – national-football-teams.com 
(en) Ben Sigmund – WorldFootball.net 
(en) Ben Sigmund – FootballDatabase.eu 
(en) Ben Sigmund – Soccerway 
(en) Ben Sigmund – FBref 
(en) Profil på hjemmesiden til Wellington Phoenix
Mark Bresciano

Mark «Marco» Bresciano (født 11. februar 1980 i Melbourne) er en australsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for SS Lazio etter at hans kontrakt med den italienske Serie A-klubben Palermo gikk ut. Han er midtbanespiller og er fast inventar på Australias landslag. 
Bresciano har tidligere spilt for Bulleen Lions, Carlton SC, Empoli FC og Parma FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Bresciano – Olympedia 
(en) Mark Bresciano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mark Bresciano – Australian Olympic Committee 
(en) Mark Bresciano – FIFA 
(en) Mark Bresciano – Transfermarkt 
(en) Mark Bresciano – national-football-teams.com 
(en) Mark Bresciano – WorldFootball.net 
(en) Mark Bresciano – FootballDatabase.eu 
(en) Mark Bresciano – Soccerway 
(en) Mark Bresciano – FBref 
Profil på OzFootball.net
Profil på ilpalermocalcio.it
Profil på footballaustralia.com.au
Black River Park

Black River Park er hjemmebanen til fotballaget Ridabu fra Hamar. Underlaget er kunstgress, men har også to gressmatter ved siden av hovedbana. Tidligere var det gressmatta som ble brukt som hovedbane, men i 2008 ble kunstressmatta klar for bruk, og ble den andre kunstgressbana i Hamar kommune etter Børstad kunstgress.
Kurt Georg Kiesingers regjering

Kurt Georg Kiesingers regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 1. desember 1966 til 22. oktober 1969. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og SPD, og ble ledet av forbundskansler Kurt Georg Kiesinger (CDU).
Kurt Georg Kiesinger (CDU) – kansler
Willy Brandt (SPD) – visekansler og utenriksminister
Gerhard Schröder (CDU) – forsvarsminister
Paul Lücke (CDU) – innenriksminister
Franz Josef Strauss (CSU) – finansminister
Gustav Heinemann (SPD) – justisminister
Karl Schiller (SPD) – økonomiminister
Hans Katzer (CDU) – arbeids- og sosialminister
Hermann Höcherl (CSU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
George Leber (SPD) – transportminister
Lauritz Lauritzen (SPD) – bygningsminister
Bruno Heck (CDU) – familieminister
Käte Strobel (SPD) – helseminister
Gerhard Stoltenberg (CDU) – forskningsminister
Hans-Jürgen Wischnewski (SPD) – bistandsminister
Werner Dollinger (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
Kai-Uwe von Hassel (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
Herbert Wehner (SPD) – minister for indretyske affærer
Carlo Schmid (SPD) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
Kurt Schmücker (CDU) – skatteministerEndringer

2. april 1968 – Ernst Benda (CDU) etterfølger Lücke som innenriksminister.
16. oktober 1968 – Aenne Brauksiepe (CDU) etterfølger Heck som familieminister.  Erhard Eppler (SPD) etterfølger Wischnewski som bistandsminister.
7. februar 1969 – Heinrich Windelen (CDU) etterfølger Hassel som minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre.


== Referanser ==
Jacob den Danske

Jacob den Danske (spansk Jacobo Daciano, latin Iacobus de Dacia) (født ca. 1484 i København, død 29. oktober 1566 i Michoacán i Mexico) var en dansk fransiskanermunk og muligens prins av Danmark, Norge og Sverige. Han kalte seg selv for Iacobus Gottorpius etter Gottorp i Slesvig, som på det tidspunkt var i dansk besittelse, og skal derfor ha vært en (u)ekte sønn av kong Hans.Han skal ha behersket åtte språk, og ble ansett av urbefolkningen i Michoacán å være både hjelpsom og rettferdig. Ved graven hans i Tarecuato blir han feiret årlig. 


== Kongesønn? ==
Historikeren Jørgen Nybo Rasmussen argumenterer for at Jacob var sønn av kong Hans og at han derfor var en yngre bror til Christian II. Denne oppfatningen deles ikke av alle, men ligger til grunn for Henrik Stangerups roman Broder Jacob.
Jacob trådte inn i Fransiskanerordenen under ukjente omstendigheter. I årene før reformasjonen var han i klosteret i Malmø, hvor han deltok i disputaser mot byens lutherske ledere Claus Mortensen Tøndebinder, Hans Olufsen Spandemager og Frans Vormordsen. I 1530 ble fransiskanerne fordrevet fra klosteret, året etter i andre danske byer. Dette skildret Jacob i Gråbrødrenes Fordrivelseskrønike, som var tenkt som et forsvar ved en eventuell gjenvinning av de konfiskerte klostrene. 
Med reformasjonen i 1536 kom et forbud mot tiggerordener, og Jacob ble derfor nødt til å gå i landflyktighet. Først reiste han til Mecklenburg og senere til Spania, hvor han ble autorisert av keiser Karl V til å virke i Spansk Amerika. I 1542 seilte han med et par medbrødre fra Sevilla til Vera Cruz i Mexico.


== Misjonær i Mexico ==
I 1542 kom broder Jacob til Mexico hvor han lærte flere av de indianske språkene, som p'urhépecha og nahuatl, og opprettet flere klostre.
Han gikk sterkt inn for indianernes rettigheter, noe som vakte motstand hos de spanske kolonimyndighetene, i kirken og blant hans medbrødre. I spørsmålet om indianere kunne ordineres til prester, mente han at det var helt akseptabelt. Han gikk inn for dette i sitt traktat Declamacion del pueblo barbaro de los Indios, que habiendo recibido el bautismo, desean recibir los demas sacramentos. Men her led Jacob nederlag, han  og måtte underkaste seg kirkebot for sine feiltakelser. Han fortsatte likevel å arbeide for sine kjære indianernes rettigheter. 
Fra 1996 har det vært gjort forsøk på å få ham kanonisert.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi om Jakob den Danske på katolsk.no
Danmarks ambassade i Mexico City
Jakob den Danske på katolsk.dk
Ludwig Erhards første regjering

Ludwig Erhards første regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 16. oktober 1963 til 26. oktober 1965. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Ludwig Erhard (CDU).

Ludwig Erhard (CDU eller partiløs) – kansler
Erich Mende (FDP) – visekansler og minister for indretyske forhold
Gerhard Schröder (CDU) – utenriksminister
Kai-Uwe von Hassel (CDU) – forsvarsminister
Hermann Höcherl (CSU) – innenriksminister
Rolf Dahlgrün (FDP) – finansminister
Ewald Bucher (FDP) – justisminister
Kurt Schmücker (CDU) – økonomiminister
Theodor Blank (CDU) – arbeids- og sosialminister
Werner Schwarz (CDU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
Hans-Christoph Seebohm (CDU) – transportminister
Paul Lücke (CDU) – bygningsminister
Bruno Heck (CDU) – familieminister
Elisabeth Schwarzhaupt (CDU) – helseminister
Hans Lenz (FDP) – forskningsminister
Walter Scheel (FDP) – bistandsminister
Heinrich Krone (CDU) – minister uten portefølje
Richard Stücklen (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
Hans Krüger (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
Alois Niederalt (CSU) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
Werner Dollinger (CSU) – skatteministerEndringer

16. juni 1964 – Ludger Westrick (CDU) etterfølger Krone som minister uten portefølje.
1. april 1965 – Karl Weber (CDU) etterfølger Bucher som justisminister.
19. februar 1964 – Ernst Lemmer (CDU) etterfulgte Krüger som minister for fordrevne


== Referanser ==
Ludwig Erhards andre regjering

Ludwig Erhards andre regjering var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 26. oktober 1965 til 1. desember 1966. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Ludwig Erhard (CDU).

Ludwig Erhard (CDU eller partiløs) – kansler
Erich Mende (FDP) – visekansler og minister for indretyske forhold
Gerhard Schröder (CDU) – utenriksminister
Kai-Uwe von Hassel (CDU) – forsvarsminister
Paul Lücke (CDU) – innenriksminister
Rolf Dahlgrün (FDP) – finansminister
Richard Jaeger (CSU) – justisminister
Kurt Schmücker (CDU) – økonomiminister
Hans Katzer (CDU) – arbeids- og sosialminister
Hermann Höcherl (CSU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
Hans-Christoph Seebohm (CDU) – transportminister
Ewald Bucher (FDP) – bygningsminister
Bruno Heck (CDU) – familieminister
Elisabeth Schwarzhaupt (CDU) – helseminister
Gerhard Stoltenberg (CDU) – forskningsminister
Walter Scheel (FDP) – bistandsminister
Richard Stücklen (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
Johann Baptist Gradl (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
Alois Niederalt (CSU) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
Werner Dollinger (CSU) – skatteministerEndringer

28. oktober 1966 – Hans-Christoph Seebohm (CDU) etterfølger Mende som visekansler. Rainer Barzel (CDU) etterfølger Mende som minister for indretyske forhold.  De andre FDP-ministrene, Dahlgrün og Scheel, trekker seg også.
8. november 1966 – Kurt Schmücker etterfølger Dahlgrün som finansminister. Werner Dollinger (CSU) etterfølger Scheel som bistandsminister, men beholder posten som skatteminister.


== Referanser ==
Rogaland Høyre

Rogaland Høyre er partiet Høyres fylkesorganisasjon i Rogaland. Leder i Rogaland Høyre fra 2020 er Ane Mari Braut Nese, mens Harald Larssen Lønning og Karl Stefan Afradi er nestledere. Daniel Aamodt er fylkessekretær.
Høyre har 11 representanter Rogaland fylkesting i perioden 2019–2023. Ole Ueland er leder i fylkestingsgruppen. Tina Bru, Sveinung Stensland, Margret Hagerup og Aleksander Stokkebø er Rogaland Høyres stortingsrepresentanter.


== Ledere ==


== Rogaland Unge Høyre ==
Frem til våren 1965 var Unge Høyres lokalforeninger i fylket fordelt mellom de to distriktsorganisasjonene Sør-Rogaland Unge Høyre og Haugalandet Unge Høyre, hvor sistnevnte også omfattet Stord Unge Høyre og Odda Unge Høyre i nabofylket Hordaland. Våren 1965 ble distriktsorganisasjonene slått sammen til Rogaland Unge Høyre, mens Stord og Odda ble overført til Hordaland Unge Høyre. Den konstituerende generalforsamlingen ble avholdt den 2. mai 1965. I 1981 hadde Rogaland Unge Høyre 19 lokalforeninger. Rogaland Unge Høyre hadde i 2020 følgende 7 lokalforeninger: Haugesundregionen Unge Høyre, Stavanger Unge Høyre, Sola Unge Høyre, Sandnes Unge Høyre, Jæren Unge Høyre, Dalane Unge Høyre og Høyres Studenter Stavanger. Stavanger Unge Høyre er den største lokalforeningen.

Ledere


== Stortingsrepresentanter ==
Innvalgt for Høyre fra Rogaland stortingsvalgkrets (etablert i 1953):

Ole Bergesen (1954–1965)
Peter Torleivson Molaug (1954–1961)
Gunnar Hellesen (1961–1969)
Egil Endresen (1965–1973)
Lauritz Bernhard Sirevaag (1969–1977)
Kristin Lønningdal (1973–1981)
Claus Egil Feyling (1977–1985)
Marit Løvvig (1977–1989)
Sverre Mauritzen (1981–1993)
Lars Storhaug (1985–1989)
Gunnar Fatland (1985–1997)
Thorhild Widvey (1989–1997)
Jan Johnsen (1997–2000)
Inger Stolt-Nielsen (1997–2001)
Bent Høie (2000–2021)
Finn Martin Vallersnes (2001–2009)
Siri A. Meling (2001–2005, 2009–2017)
Arve Kambe (2009–2017)
Tina Bru (2013–)
Sveinung Stensland (2017–)
Margret Hagerup (2017–)
Aleksander Stokkebø (2021-)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gjesteland, Olav (1979). Høyre i Rogalands landdistrikter og byer 1918–1930 (hovedoppgave i historie). Universitetet i Bergen. 
Vaage, Lars (1981). Rogaland Høyre 60 år. Stavanger: Rogaland Høyre. 


== Eksterne lenker ==
Rogaland Høyres nettside Arkivert 19. februar 2016 hos Wayback Machine.
Børøyholmen fyrstasjon

Børøyholmen fyrstasjon er et fyr som ligger i Trondheimsleia ved Hestvika nordøst for Hitra i Trøndelag.
Fyret ble opprettet i 1874. I 1970 ble det bygd et nytt 10 m høyt lyktehus i betong like ved og det gamle fyret gikk ut av drift. Husene ble revet i 1973, og bare grunnmuren står igjen.


== Se også ==
Norske fyr


== Kilder ==
«Norsk fyrliste 2008 – side 373» (PDF). Kystverket. Arkivert fra originalen (PDF – 15 mb) 24. juli 2011. 
fyr.no
Kulturminneåret 2009
Heurelho da Silva Gomes

Heurelho Gomes da Silva (født 15. februar 1981) er en brasiliansk fotballspiller som fra 1. august 2020 er klubbløs.


== Karriere ==


=== Cruzeiro ===
Gomes startet sin karriere i Cruzeiro, hvor han spilte 59 kamper mellom 2001 og 2004. I 2004 ble han oppdaget av PSV speider Piet de Visser. De Visser er en av de mest erfarne talentspeidere og har oppdaget spillere som Romario og Ronaldo.


=== PSV Eindhoven ===
I juli 2004 gikk Gomes til PSV Eindhoven og litt over en måned senere han fikk sin debut mot det serbiske laget Røde stjerne Beograd. Hans nederlandske debut han fikk han mot RBC Roosendaal i slutten av august. Før kampen hadde kritikerne sa at den brasilianske keeperen ikke var tilstrekkelig stabil nok til å vokte målet for PSV. Etter kampen var all tvil lagt til side, og selv om Gomes slapp inn to mål, viste han prov på å være en reaksjonssterk og stabil keeper. I løpet av sin karriere i Nederland holdt han nullen i over 60 % av kampene han stod.


=== Tottenham Hotspur ===
Den 26. juni 2008 gikk Gomes til det engelske laget Tottenham Hotspur. Hans første kamp i klubben gikk under forventning og han gjorde en del slurvete prestasjoner, men i siste del av 2008 kom han tilbake på sitt stabile nivå. Han ble etterhvert lagets tredjevalg etter Hugo Lloris som førstekeeper og Brad Friedel som andrevalg.
I 2012/2013-sesongen var Gomes utlånt til TSG 1899 Hoffenheim. Her spilte han ni kamper, og gikk tilbake til Tottenham den 1. juli 2013.


=== Watford ===
Den 24. mai 2014 meldte han overgang fra Tottenham Hotspur til Watford FC, hvor han skrev under på en ettårskontrakt.


=== Landslagskarriere ===
Gomes fikk sin debut for det brasilianske landslaget CONCACAF Gold Cup i 2003, og han voktet målet i fem kamper. Brasil spilte godt og gikk helt til finalen der det ble tap for Mexico 1-0. På landslaget har han ofte blitt sett på som en tredjekeeper, bak Dida og Julio Cesar. Han representerte Brasil under Fotball-VM 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heurelho Gomes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Heurelho da Silva Gomes på Twitter 
(en) Heurelho da Silva Gomes – FIFA 
(en) Heurelho da Silva Gomes – UEFA 
(en) Heurelho da Silva Gomes – Transfermarkt 
(en) Heurelho da Silva Gomes – national-football-teams.com 
(en) Heurelho da Silva Gomes – WorldFootball.net 
(en) Heurelho da Silva Gomes – Soccerbase.com 
(en) Heurelho da Silva Gomes – FootballDatabase.eu 
(en) Heurelho da Silva Gomes – Soccerway 
(en) Heurelho da Silva Gomes – Sambafoot 
(es) Heurelho da Silva Gomes – as.com 
(en) Profil på Fifa World Cup 2010 Arkivert 11. november 2012 hos Wayback Machine.
(en) Profil på MyFootballFacts.com
(en) Profil på PremierLeague.com
(en) Patrick-Kluivert.com - Forumside med sitater og bilder, på engelsk eller nederlandsk
Svein Wiel Jørgensen

Svein Wiel Jørgensen (født 2. februar 1934, død 17. mai 2017) var en programleder i NRK radio. Jørgensen begynte i NRK i 1965 og arbeidet hovedsakelig med undervisningsprogrammer. Han ledet blant annet programmet Vi bare spør på NRK P2. Jørgensen var dessuten bandyentusiast og var leder og dommer i denne idretten. Han dømte NM-finalen i bandy i 1966.


== Referanser ==
Multicyde

Multicyde var en norsk hiphop-duo bestående av Patrick Hauge fra Haugerud i Oslo øst og Lars Larssen Naumann fra Bestum i Oslo vest. De to kalte seg også Pierre Palish og Larry Lavish. I 1998 slo duoen gjennom med låten «Not for the Dough», med vokal av Silya Nymoen, alias Anèa. Duoen ga ut flere singler og album, før Hauge og Naumann gikk hver til sitt tidlig i 2000-årene.


== Bakgrunn ==
Multicyde fikk sitt nasjonale gjennombrudd med singelen «The Claptrap» i 1998, og sangen nådde en andreplass på VG-lista. Med oppfølgersingelen «Not for the Dough» gikk de til topps på den norske singellisten, og de nådde en tredjeplass med neste singel, «A Better Day». For «Not for the Dough» ble Multicyde nominert til både årets låt og årets musikkvideo under Spellemannprisen 1999. 
Kjennetegnet for bandets største hits var at kjente norske melodier fra film, tv og populærmusikk ble samplet, slik som Bent Fabricius-Bjerres munnspilltema fra Flåklypa Grand Prix i «Not for the Dough», et av Egil Monn-Iversens temaer fra tv-serien Fleksnes fataliteter i «Claptrap» og Sigmund Grovens versjon av Henning Sommerros «Vårsøg» i «A Better Day». 


== Diskografi ==


=== Album ===
Duoen ga ut to album i perioden 1998–2001:
Multicydal (1999)
Multiplicity (2001)


=== Singler ===
Lister over singler utgitt av Multicyde. Kolonnen Liste viser singelens høyeste plassering på VG-lista.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Multicyde på Discogs 
(en) Multicyde på MusicBrainz 
Multicydes fremføring av Not for the Dough på NRK Sommeråpent i 1999. Besøkt 16. september 2019.
Musikkorpset Tempo

Musikkorpset Tempo er et musikkorps med base i Kristiansund. Korpset, som ble stiftet i 1926, er i dag et amatørkorps med janitsjarbesetning. Musikkorpset Tempo er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Musikkorpsets hjemmeside
Terningen fyrstasjon

Terningen fyrstasjon er et ledfyr som ligger i Trondheimsleia på ei øy mellom fastlandet og Hitra ved innløpet til Hemnfjorden i Hitra Trøndelag.
Fyret står om lag 1,2 km sørvest for Jøsnøya. Fyrstasjonen ble opprettet i 1833. Fyret består av et tolv meter høyt betongtårn og har en lyshøyde på 17,8 meter over havet. Dette gir en lysvidde på 13,4 nautiske mil. Fyret ble avfolket og automatisert i 1991.
Terningen fyrstasjon blir i dag vedlikeholdt av Terningens Venner og blir leid ut for overnatting.


== Se også ==
Norske fyr


== Kilder ==
Norsk fyrliste 2008 – side 372 (pdf)
fyr.no
Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt

«Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt» er en tysk sang fra 1930 med melodi og tekst av Friedrich Holländer. Den ble opprinnelig fremført av Marlene Dietrich i filmen Den blå engel (Der blaue Engel), Dietrich spilte også inn den mest berømte engelske versjonen på plate, med tekst av Sammy Lerner og tittelen «Falling in Love Again (Can't Help It)».


== Kevin Ayers' versjon ==
«Falling in Love Again» ble utgitt på singlen Island WIPS0271 i februar 1976. Det var Kevin Ayers' siste utgivelse for Island Records. Produsent var Muff Winwood. Platens B-side, «Everyone Knows the Song», var en Ayers-original. Etter utgivelsen underskrev Ayers en kontrakt med Harvest Records og begge sporene inngikk på hans album Yes We Have No Mañanas (So Get Your Mañanas Today). Singelen ble også gjenutgitt i deler av Europa noen måneder senere med Ayers-originalen «The Owl» på B-siden.


== ADX' versjon ==
«Falling in Love Again» er en 12"-single for plateselskapet Sire med The Adicts under navnet ADX. Den ble utgitt i 1985.


== Andre versjoner ==
Zarah Leander (1931, på svensk)
Billie Holiday (1940)
Doris Day (1961)
Sammy Davis, Jr. (1962)
Nina Simone (1963)
Ole Paus (1976, I anstendighetens navn)
The Techno Twins (1981)
Klaus Nomi (1982)
Linda Ronstadt (1987)
William S. Burroughs (1990, på tysk)
Ute Lemper (1992)
Marianne Faithfull (1997)
Bryan Ferry (1999)
Wunderkammer (1999)
The Puppini Sisters (2006)
Theo Bleckmann (2008)
Michael Lutzeier (2008)Den ble fremført under The Bonzo Dog Doo-Dah Bands førtiårsjubileumsturné i 2006.
Madonna sang noen få linjer av sangen under The Girlie Show Tour i 1993. Den ble også fremført av løytnant Gruber i en episode av den populære situasjonskomedieserien 'Allo 'allo!.
Mel Brooks' film Vill Vest (Blazing Saddles) inneholder en minneverdig fremførelse av Madeline Kahn kalt «I'm So Tired», gjort som en parodi på Marlene Dietrichs fremførelse i Den blå engel (Der blaue Engel).Marlene Dietrichs versjon ble anvendt i en Mercedes Benz-reklame i 1997, som Car and Driver rangerte på en tredjeplass på listen over topp-bilreklamer noensinne.Christina Aguilera gjorde en coverversjon av sangen på soundtracket til filmen The Spirit (2008)


== Norske versjoner ==
Tekstforfatteren til «Jeg er fra topp til tå» er ikke angitt. Egil Hagen har skrevet en annen norsk tekst. Den har tittelen «Jeg er fra topp til tå et elskovsstundens barn».


=== Innspillinger ===
De to RCA-platene er samme innspilling.


== Referanser ==
Jørn Aksel Krog

Jørn Aksel Krog (født 11. april 1948 i Trondheim, oppvokst på Røros, død 3. mars 2015 i Trondheim) var en norsk embetsmann. Han var fylkesmann i Sør-Trøndelag fra 2011 til sin død.
Jørn Aksel Krog var utdannet siviløkonom. Han var ansatt i Fiskeridirektoratet fra 1975 til 1977 og i Norges Fiskarlag 1977 til 1983, fra 1979 som generalsekretær i organisasjonen. I 1983 ble han direktør, og var fra 1985 til 1989 administrerende direktør i Feitsildfiskernes Salgslag. Fra 1989 til 1997 var han direktør for Norges Banks avdeling i Trondheim. I 1997 ble direktør i konsulentselskapet KPMG. Fra 1999 til 2011 var han departementsråd i Fiskeri- og kystdepartementet.
Han ble utnevnt til fylkesmann i Sør-Trøndelag i statsråd 10. juni 2011 og tiltrådte 1. november 2011.Krog sovnet inn på St. Olavs hospital i Trondheim 3. mars 2015, 66 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
regjeringen.no Taler av Jørn Aksel Krog
(no) Publikasjoner av Jørn Aksel Krog i BIBSYS
Jason Čulina

Jason Čulina (født 5. august 1980 i Melbourne) er en australsk fotballspiller som spillere for den australske fotballklubben Newcastle Jets i den australske ligaen A-league, og for det australske landslaget.
Han har tidligere spilt for Sydney United, Sydney Olympic, Ajax, Germinal Beerschot, De Graafschap, FC Twente og PSV Eindhoven.


== Eksterne lenker ==
(en) Jason Čulina – Olympedia 
(en) Jason Čulina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jason Čulina – Australian Olympic Committee 
(en) Jason Čulina – FIFA 
(en) Jason Čulina – Transfermarkt 
(en) Jason Čulina – national-football-teams.com 
(en) Jason Čulina – WorldFootball.net 
(en) Jason Čulina – FootballDatabase.eu 
(en) Jason Čulina – FBref 
(en) Profil på Football-Lineups.com
(no) Profil på AltOmFotball.no
Spannslokket

Spannslokket er ei lita øy, ca. 12,5 dekar, blant fem holmer i Askers skjærgård, og er blant de sørvestligste av de større øyene i kommunens arkipel. Spannslokket ligger et par hundre meter vest for Brønnøya og Langåra, mellom disse øyene og Konglungen i vest. Det er noen få hytter på øya, som består av vendte, kambrosiluriske havbunnsavsetninger med kalkstein og skifer. 
De fem holmene mellom Brønnøya, Langåra og Konglungen er:

Spannslokket
Furuholmen
Katterompa
Mellomholmen
TorbjørnsøyØst for holmene kalles det lille havstykket Skurven, før innsnevringen mellom Brønnøya og Langåra danner Middagsbukta.


== Referanser ==
Troviscal (Sertã)

Troviscal er et freguesia (sogn) i kommunen Sertã i det portugisiske distriktet Castelo Branco.