Giovanni Valentini

Giovanni Valentini (1582/1583 – 1649) var en italiensk organist og komponist.


== Liv ==
Valentini studerte sannsynligvis hos  Giovanni Gabrieli. I 1604 ble Valentini medlem av kong Sigismund III av Polens hoffkapell, senere ved erkehertugens hoff i  Graz, der han er oppført som «neu angenombner camerorganist aus Poln». Da erkehertugen ble kronet til Ferdinand II av Det tysk-romerske rike i 1619, fulgte Valentini med til Wien. I 1629 ble han forfremmet til kapellmester ved keiserens hoffkapell og fortsatte i samme post under etterfølgeren Ferdinand III. I tillegg til å komponere egne verk hørte det til Valentinis oppgaver å støtte og korrigere keiserens komposisjonsforsøk.


== Verk ==
Valentinis oeuvre består for det meste av vokalmusikk: madrigaler, messer, motetter og kirkekonserter. Mange av verkene er innovative og viser at Valentini ikke gikk av veien for utstrakt eksperimentering. Samlingen Musiche a doi voci fra 1621 er det kanskje mest kjente eksempelet; ikke bare inneholder den noen av de tidligste eksemplene på dramatiserte dialoger, men også hele passasjer i 5/4-takt («Con guardo altero») og flere takter i 9/8 og 7/8 («Vanne, o cara amorosa»).
Av verk i stor skala kan Messa, Magnificat et Jubilate Deo fra 1621 nevnes. Samlingen består av tre verk for sju kor – flere stemmer enn noe tidlligere publisert musikkverk – og er et tidlig eksempel på utskrevne trompetstemmer. De resterende messene til Valentini viser samme trekk som andre komponisters verk i samme genre: noen konservative concertato-arrangementer og flerkorige parodimesser. Verk i mindre format, som motetter og salmer, er mer musikalsk interessante. De fleste er skrevet i en moderne stile concertato med virtuose instrumentalstemmer; noen er preget av utstrakt bruk av kromatisme. Motetten In te Domine speravi er en av de siste komposisjonene som ble skrevet spesielt for tenorgambevarianten viola bastarda. Samlingen Sacri concerti (1625) er blant de første kirkemusikalske verk med opphav nord for Alpene som i utstrakt grad tar i bruk stile recitativo.
Blant Valentinis viktigste verdslige verk hører Secondo libro di madrigali (1616) og Musiche a doi voci (1621), de første publiserte madrigalsamlingene som kombinerer sang og instrumental. Instrumentstemmene har ulike roller i de forskjellige stykkene, fra en ren ornamental funksjon til full integrasjon i stykkets polyfone tekstur. I Musiche concertate (1619) brukes sistnevnte tilnærming i stor grad. Duettene og dialogene i Musiche a doi voci minner om duettene i Monteverdis Settimo libro de madrigali (1619).
Instrumentalverk som sonatas og canzonas viser harmonske eksperimenter i tråd med Valentinis motetter. Kammermusikksamlingen Musica di camera (1621) inneholder stykker bygd over ostinate skjemaer, som passamezzo, romanesca og ruggiero. De fem- og seksstemmers canzonas for klaviaturinstrumenter består av uvanlig mange stemmer for sin tid. Selv om harmonikken nok er dristigere i Valentinis canzonas enn i Frobergers firestemmige  canzonas og capriccios, er kontrapunktikken mindre kompleks.


== Verkliste ==


=== Publiserte verk ===
Canzoni, libro primo, Venezia 1609
Motetti (1611, tapt)
Secondo libro de madrigali, Venezia 1616
Missae concertatae, Venezia 1617
Salmi..., Venezia 1618
Musiche concertate, Venezia 1619
Musica da camera, Venezia 1621
Missae quatuor, Venezia 1621
Messa, Magnificat et Jubilate Deo, Wien 1621
Musiche, Venezia 1622
Il quinto libro de madrigali, Venezia 1625
Sacri concerti, Venezia 1625


=== Manuskript ===
3 messer
3 litanier
2 sonaterEn mengde andre kirkemusikalske verk, det meste er tapt.


== Litteratur ==
Helmut Federhofer: Giovanni Valentini. I Stanley Sadie (red.): The New Grove Dictionary of Music and Musicians, Macmillan, London 1980, bind 19, s. 495-496. ISBN 1-56159-174-2
Steven Saunders: Cross, Sword, and Lyre: Sacred Music at the Imperial Court of Ferdinand II of Habsburg (1619–1637). Clarendon Press, Oxford 1995. ISBN 0-19-816312-6
Silke Leopold, Gunther Morche, Joachim Steinheuer: Giovanni Valentini – Kapellmeister am Kaiserhof, 440 sider - Bärenreiter Verlag (desember, 2001). ISBN 3-7618-1569-7


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Giovanni Valentini: Kapellmeister am Wiener Kaiserhof, essay av Silke Leopold
(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Valentini i International Music Score Library Project

(en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Valentini på Mutopia-prosjektet