jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Port Phillip

Port Phillip (også kjent som Port Phillip-bukta eller Port Phillip Bay) er en bukt i Victoria i Australia rett sør for delstatshovedstaden Melbourne. Bukta dekker et område på 1267 km². Den er svært grunn for størrelsen, bare 23,7 meter på det dypeste. Bukta er forbundet med Bass-stredet i sør gjennom The Rip.
Før britisk kolonisering av Australia var områdene rundt bukta hjemstedet til Wathaurongfolket i vest, Wurundjerifolket i nord og Boonwurrungfolket i sør og øst. Den første britiske bosetningen i området skjedde i 1803 ved Sorrento i den sørøstlige delen av bukta. Denne bosetningen ble kortvarig og området ble ikke bosatt før Melbourne ble grunnlagt rundt 30 år senere. 


== Referanser ==
Maso da San Friano

Maso da San Friano (født Tomaso D'Antonio Manzuoli 1536 i San Friano, død 1571 i Firenze) var en italiensk maler som var vakiv i Firenze. Hans virkelige navn var Tomaso D'Antonio Manzuoli. Han ble født i San Friano og døde i Firenze.
Ifølge Giorgio Vasari var Maso elev av Pier Francesco Foschi mens andre påstår at det var Carlo Portelli. Han samarbeidet med den eldre Michelangelo på noen prosjekter.
Masos alterstykke visitasjon ble malt i 1560 for kirken San Pier Maggiore i Firenze - nå i kapellet til Trinity Hall i Cambridge i England. Et tilsvarende arbeid kan sees i Pratokatedralen. Etter 1561 malte han i kirken Chiesa di Ognissanti i Firenze og i Santa Felicita. Han deltok i utsmykningen av Studiolo of Francesco I med et ovalt lerretsmaleri relatert til historien om Ikaros' fall (1572). Hans andre utsmykning var Gruvedrift etter diamanter. Et portrett av Ferdinando I de' Medici (1570) av Maso finnes i Rådhuset i Prato.
Maso er antatt å være en av Contra-Maniera bevegelsen i Firenze. Hans viktigste elever var Jacopo da Empoli and Alessandro Fei.
Et av Masos bilder, antatt å være av Cosimo I de Medici i 1560, er antatt å være det eldste bildet som viser et armbåndsur.


== Referanser ==
Pseudopolyptychus foliaceus

Pseudopolyptychus foliaceus er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 60-70 millimeter), brun svermer. Kroppen og forvingene er rødbrune til gråbrune. Forvingene er litt tilspissede, med lite påfallende tegninger: som oftest kan man se en mer eller mindre trekantet, litt mørkere flekk ved vingespissen og et kort, mørkt tverrbånd i fremre del av vingen omtrent midt på. Bakvingen er lyst brunlig.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige Afrika, fra Guinea i vest til Nigeria i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Pseudopolyptychus Carcasson, 1968
Pseudopolyptychus foliaceus (Rothschild & Jordan, 1903)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudopolyptychus foliaceus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudopolyptychus foliaceus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudopolyptychus foliaceus hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudopolyptychus foliaceus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudopolyptychus foliaceus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Albrekt II av Brandenburg

Albrecht II av Brandenburg (født ca. 1150, død 25. februar 1220) var markgreve av Brandenburg (1205–1220).


== Liv ==
Albrecht tilhørte Huset Askanien og var yngste sønn av Otto I av Brandenburg og den polske hertugdatter Judith av Polen også kalt Ada av Holland. Han var dessuten sønnesønn av Albrekt Bjørnen, grunnleggeren av Markgrevskapet Brandenburg.
Albrekt II overtok markgrevskapet i 1205 da hans eldste bror Otto II av Brandenburg døde.
Albrekt var fra 1205 gift med Mathilde von Groitzsch (1185–1225), datter av grev Konrad II av Lausitz som var Wettiner, og den polske hertugdatter Elisabeth fra Huset Piast. Med henne fikk han fire barn:

Johan I av Brandenburg (født ca. 1213, død 4. april 1266)
Otto III av Brandenburg (Den fromme) (født 1215, død 9. oktober 1267)
Mathilde av Brandenburg (ukjent fødselsår, død 10. død juni 1261), g.m. 1228 Welfenherzog Otto I. von Lüneburg (født 1204, død 1252), også kalt Otto Barnet
Elisabeth (født 1207, død 19. november 1231) g.m. 1228 landgreve Heinrich Raspe av Thüringen (født 1201, død 1247).


== Litteratur ==
Gustav Albrecht: "Markgraf Albrecht II.", i Hie gut Brandenburg alleweg! Geschichts- und Kulturbilder aus der Vergangenheit der Mark und aus Alt-Berlin bis zum Tode des Großen Kurfürsten. Utgitt av Richard George, Verlag von W. Pauli's Nachf., Berlin 1900
Helmut Assing: Brandenburg, Anhalt und Thüringen im Mittelalter. Askanier und Ludowinger beim Aufbau fürstlicher Territorialherrschaften. Böhlau Verlag, Köln 1997. ISBN 3-412-02497-X
Assing.: Die frühen Askanier und ihre Frauen. Bernburg 2002
Partenheimer Lutz: Albrecht der Bär – Gründer der Mark Brandenburg und des Fürstentums Anhalt. Böhlau Verlag, Köln 2001. ISBN 3-412-16302-3
Jörg Rogge: Die Wettiner. Thorbecke Verlag, Stuttgart 2005. ISBN 3-7995-0151-7
Hans Spichalski: Heinrich Raspe IV. von Thüringen – Landgraf und Gegenkönig. Books on Demand GmbH, Norderstedt 2009. ISBN 978-3-8370-5288-6, S. 96 ff.
Stephan Warnatsch: Geschichte des Klosters Lehnin 1180–1542, Studien zur Geschichte, Kunst und Kultur der Zisterzienser, bind 12.1. Lukas Verlag, Berlin 2000 (tilsvarende: Berlin, Freie Universität, Dissertation, 1999). ISBN 3-931836-45-2
(de) Otto von Heinemann: «Albrecht II. (Markgraf von Brandenburg)». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 243.
(de) Willy Hoppe: «Albrecht II..» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 161 (digitalisering).
Landmålerkjede

Landmålerkjede eller Gunters kjede er en måleinnretning som ble benyttet under landmåling. Det ble oppfunnet og intodusert i 1620 av den engelske geistelige matematiker Edmund Gunter (1581–1626) lenge før en oppfant teodolitten og andre mer sofistikerte instrumenter. Gunters kjede gjorde det mulig å lage mer nøyaktige kart både for juridiske og kommersielle formål.


== Beskrivelse ==
Kjedet består av 100 identiske ledd. Hver tiende lenke er merket med en messingring for å lette bruken. Hver lenke er 7.92 tommer (20,12 cm) lang og 10 ledd danner dermed noe mindre enn 6 fot 8 tommer (20,12 m). Den fulle lengeden blir 66 fot (20,12 m).
Gunters kjede synes å danne en kobling mellom to målesystemer; det tradisjonelle engelske systemet basert på tallet 4 og det da nylig introduserte desimalsystemet med 10 som grunntall. Siden en acre måler ti «kvadratkjeder» i Gunters system, kunne hele landmålingen foregå basert på hele antall kjeder og ledd. Deretter kunne en enkelt konvertere til acres ved divisjon med 10.


== Metode ==
Når en skal måle opp et område ved bruk av landmålerkjede bestemmer en først hjørnene, og deretter måles distansen mellom to og to punkt i antall kjeder og ledd. Til hjelp har landmåleren en assistent. En stikke blir satt opp i det fjerne punktet og landmåleren i utgangspunktet. Han dirigerer deretter assistenten slik at denne legger ut kjedet rett mot målet. En setter en pinne i bakken og prosessen gjentas. Til slutt teller en opp antall kjedelengder og ledd.  
Prosessen gjentas for de øvrige punktene. En må også måle diagonalene slik at en oppnår en triangulering. Da kan man tegne opp et kart i en passende målestokk. Resultatet er nøyaktig med enkle metoder. Metoden egner seg imidlertid dårlig der hvor høydeforskjellene er store, eller det er større områder med vann. Der hvor det var en utpreget helling i terrenget forsøkte en å utligne dette ved å løfte den ene enden av kjedet for å få det mest mulig horisontalt.


== Lengdeenhet ==
Selv om kjedet senere ble erstattet med et bånd i stål, beholdt en måleenhet «en kjedelengde» som var 66 fot eller 100 ledd. 
Denne måleenheten finnes fortsatt som en stedsangivelse ved British Rail og i enkelte deler av Australia og Amerika. For eksempel brukes kjedeenheten i matrikkelkart for å holde samsvar med en over to hundre år gammel database. 
Andre lenkelengder har også vært benyttet som 8,928 tommer (ca 0,227 m) i Skottland og 10,08 tommer (ca 0,256 m) i Irland.
I Amerika har en også brukt lignende systemer som Ramdens hvor kjedet også består av 100 ledd, men nå med en lengde på 1 fot (0,3048 m). Et enda mindre brukt system er Rathborn system, som også er fra det 17. århundre. 
Lengden av en cricketbane er nøyaktig én kjede (22 yards).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hvordan lage et landmålerkjede
Bilde fra 1675
Bilde av kjede fra det 19. århundre
15 Orionis

15 Orionis er den sørlige polarstjernen til Uranus. Den er en tidlig subkjempe F-type som ligger 318 lysår fra solsystemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
HD 33276
Leptoclanis pulchra

Leptoclanis pulchra er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 60-80 millimeter), grønnlig svermer. Forvingene er lysgrønne med grønne tegninger, bakvingene rosa med grønn kant.


== Levevis ==
Arten lever i såkalt miombo-skog, åpen skog dominert av slekten Brachystegia.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i sentrale deler av Afrika, fra Angola og Zimbabwe i sør til den Den demokratiske republikken Kongo og det sørlige Tanzania i nord.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Leptoclanis Rothschild & Jordan, 1903
Leptoclanis pulchra Rothschild & Jordan, 1903


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Leptoclanis pulchra i Encyclopedia of Life 
(en) Leptoclanis pulchra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptoclanis pulchra hos NCBI 
(en) Kategori:Leptoclanis pulchra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Biodiversity Explorer - Leptoclanis pulchra
Jakob Modalsli

Jacob Modalsli (født 1. april 1911 i Strømm i Vestfold, død 31. januar 1984) var norsk embetsmann i ulike stillinger. 
Han gikk ut fra Norges landbrukshøgskole i 1936, og ble i 1947 generalsekretær i Norges Bondelag. I 1949 ble han tilsatt som sjef for Direktoratet for eksport- og importregulering. I årene fra 1952 til 1966 var han forsvarsråd, bare avbrutt av en kort periode som administrerende direktør for Statens bygge og eiendomsdirektorat 1960–1961. Fra 1966 til 1981 var han fylkesmann i Østfold.
Modalsli var også med i den første Budsjettnemnda for jordbruket 1948–1954, og på fritiden var han formann i Østfold historielag fra 1968–1974.


== Referanser ==
Liste over Uranus-kryssende småplaneter

Uranus-kryssende småplaneter er småplaneter hvis bane krysser banen til Uranus. Antallet Uranus-kryssere (per 2005) er listet opp nedenfor. De fleste, hvis ikke alle, er kentaurer.
Noter: † innerskraper; ‡ ytterskraper

2060 Chiron †
5145 Pholus
5335 Damocles
7066 Nessus
8405 Asbolus
10199 Chariklo †
10370 Hylonome ‡
20461 Dioretsa
(29981) 1999 TD10
(42355) 2002 CR46
(44594) 1999 OX3
49036 Pelion
52975 Cyllarus
54598 Bienor †
(55576) 2002 GB10
(65407) 2002 RP120
(65489) 2003 FX128
(73480) 2002 PN34
(83982) 2002 GO9
(87555) 2000 QB243
(88269) 2001 KF77 ‡
(95626) 2002 GZ32


== Se også ==
List of Merkur-kryssende småplaneter
List of Venus-kryssende småplaneter
List of jord-kryssende småplaneter
List of Mars-kryssende småplaneter
List of Jupiter-kryssende småplaneter
List of Saturn-kryssende småplaneter
List of Neptun-kryssende småplaneter
Pedemonte

Pedemonte er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 782 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pedemonte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sondre Midthun

Sondre Midthun (født 1. september 1986 i Ørnes i Nordland) er en norsk forfatter. Han har studert litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo og vært elev ved Skrivekunstakademiet i Hordaland.
Debuten som skjønnlitterær forfatter kom med et tekstbidrag i Cappelen Damms Signaler i 2010. Året etter, i 2011, kom den kritikerroste debutromanen Kom aldri nærmere.  
I 2017 ga han ut Farvel til alt dét, som er en frittstående oppfølger til debutromanen. 


== Bibliografi ==
Kom aldri nærmere – roman, Cappelen Damm 2011
Farvel til alt dét – roman, Cappelen Damm 2017
En heldig løsning – roman, Cappelen Damm 2021


== Stipender ==
Statens kunstnerstipend for Yngre nyetablerte kunstnere, 2018 og 2019 


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Sondre Midthun i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Otto II av Brandenburg

Otto II av Brandenburg (født etter 1147; død 4. juli 1205), kalt den gavmilde (tysk: Freigiebige) tilhørte Huset Askanien og var fra 1184 til sin død den tredje markgreve av Brandenburg. Otto ble ved sin død etterfulgt som markgreve av sin bror Albrekt II av Brandenburg.


== Litteratur ==
Gustav Albrecht: Markgraf Otto II.  Hie gut Brandenburg alleweg! Geschichts- und Kulturbilder aus der Vergangenheit der Markund aus Alt-Berlin bis zum Tode des Großen Kurfürsten. (Utg. Richard George) Verlag von W. Pauli's Nachf., Berlin 1900.
Heinrici de Antwerpe: Can. Brandenburg., Tractatus de urbe Brandenburg. Georg Sello, 22. Jahresbericht des Altmärkischen Vereins für vaterländische Geschichte und Industrie zu Salzwedel. Magdeburg 1888, hefte 1, s. 3–35. (Internettutgivelse av Tilo Köhn med transkripsjoner og oversettelser.)
Tilo Köhn (Utgiver): Brandenburg, Anhalt und Thüringen im Mittelalter. Askanier und Ludowinger beim Aufbau fürstlicher Territorialherrschaften, Böhlau, Köln-Weimar-Wien 1997 ISBN 3-412-02497-X
Helmut Assing: Die frühen Askanier und ihre Frauen. Bernburg 2002.
Partenheimer Lutz: Albrecht der Bär - Gründer der Mark Brandenburg und des Fürstentums Anhalt.  Böhlau Verlag, Köln 2001, ISBN 3-412-16302-3.
Stephan Warnatsch: Geschichte des Klosters Lehnin 1180–1542, studier av cisterciensernes historie, kunst og kultur, bind 12.1, Lukas Verlag Berlin 2000 (tilsvarende: Berlin, Freie Universität, Dissertation, 1999). ISBN 3-931836-45-2


== Eksterne lenker ==
(en) Otto II, Margrave of Brandenburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Valdastico

Valdastico er en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto. Kommunen har 1 359 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Valdastico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rotzo

Rotzo er en kommune i provinsen Vicenza i Veneto i Italia. Kommunen har 654 innbyggere (2013).


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rotzo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Circuito da Boavista

Circuito da Boavista er en gatebane i Porto, Portugal. Den ble benyttet to ganger til Formel 1-løpet Portugals Grand Prix, i henholdsvis 1958 og 1960.
Banen begynte nede ved stranden i vest og gikk mot øst på den strake og brede «Avenida da Boavista» (derav banenavnet), og snodde seg deretter gjennom byen over brolagte gater, forbi små hus og over trikkeskinner tilbake til start-mål-linja.


== Eksterne lenker ==
(en) Circuito da Boavista – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyfoto over området hvor banen lå, fra Google Maps
Battlefield Earth (film)

Battlefield Earth (norsk: Kampen om jorden) er navnet på en science fictionfilm fra 2000. Den er basert på L. Ron Hubbards roman med samme navn, og har John Travolta i hovedrollen.
Etter sin suksess i filmen Pulp Fiction kjempet Hollywood-stjernen John Travolta hardt for at det skulle lages en filmversjon av Kampen om jorden. Travolta, som er en hengiven scientolog og en av organisasjonens mest svorne tilhengere, beskrev boken i intervjuer som «Star Wars, bare bedre».
I filmen spiller Travolta en grådig sikkerhetssjef for romvesnene, som tar menneskefanger som slaver for å grave ut gull for ham. Barry Pepper spiller mennesket som bestemmer seg for å befri folket sitt ved å bekjempe sikkerhetssjefen.
Filmen ble lansert i over 3 300 kinosaler, og tjente $21 471 685 i USA, med en total inntjening på $29 725 663 verden over. Dette var en inntjening på mindre enn halvparten av filmens budsjett på $73 millioner, men et tap på $43 millioner gjør bare filmen til en moderat katastrofe sammenlignet med andre fiasko-filmer.Omtalene var nesten enstemmig dårlige, og filmen fikk en Razziepris for «dårligste «drama» i de 25 første årene av prisens historie» i 2005. Politikens anmelder syntes filmen lignet «en stygg og klosset blanding» av Star Wars, Blade Runner og Kevin Costners apokalyptiske Waterworld, og tilføyde at Elia Cmirals musikk fikk dommedagsbasuner til å høres som piccolofløyter. De elendige anmeldelsene medførte at den planlagte oppfølgeren aldri ble laget.


== Rolleliste ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Battlefield Earth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Battlefield Earth på Internet Movie Database 
(no) Battlefield Earth hos Filmfront 
(sv) Battlefield Earth i Svensk Filmdatabas 
(da) Battlefield Earth i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Battlefield Earth på Allociné 
(nl) Battlefield Earth på MovieMeter 
(en) Battlefield Earth på AllMovie 
(en) Battlefield Earth på Turner Classic Movies 
(en) Battlefield Earth på Rotten Tomatoes 
(en) Battlefield Earth på Metacritic
Cypoides chinensis

Cypoides chinensis er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
En nokså liten (vingespenn 38-43 millimeter), lysbrun svermer.
Forvingene er noe flikete, mest hos hannen. De er lysbrune med et litt mørkere tverrbånd i midten. Bakvingene er litt lysere farget enn forvingene.


== Levevis ==
Larvene lever på ulike løvtrær, særlig på Liquidambar formosana (Altingiaceae).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Kina, Taiwan og de nordlige delene av Thailand og Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Cypoides Matsumura, 1921
Cypoides chinensis (Rothschild & Jordan, 1903)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.10. 2012.
Sphingidae of the Eastern Palaearctic - Cypoides chinensis [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Cypoides chinensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cypoides chinensis hos NCBI 
(en) Kategori:Cypoides chinensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cypoides chinensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cypoides chinensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Thorsten Andersson

Thorsten Andersson (født 3. april 1938, død 21. juli 2011) var en svensk embedsmann.
Andersson var landshøvding i Gotlands län fra 1992 til 1998, og tidligere administrerende direktør i Lantbrukarnas Riksförbund.Han ble i 1992 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden.


== Referanser ==
Cypoides

Cypoides er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn ca. 40 millimeter), brune, nattfly-lignende svermere. Kroppen og vingene er nesten ensfarget lysbrune, bare med et litt mørkere tverrbånd på forvingene. Disse er litt flikete, mest hos hannene.


== Levevis ==
Larvene lever på løvtrær, blant annet på kinesisk ambratre (Liquidambar formosana), men kan også finnes på eiketrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, i det sørlige Kina og nordlige deler av Vietnam, Burma og Thailand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Gruppen Smerinthini
Slekten Cypoides Matsumura, 1921
Cypoides chinensis (Rothschild & Jordan, 1903)
Cypoides parachinensis Brechlin, 2009


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 2.10. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Cypoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cypoides hos NCBI 
(en) Kategori:Cypoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cypoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Sphingidae of the Eastern Palaearctic - Cypoides chinensis [1]
Rhadinopasa hornimani

Rhadinopasa hornimani er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den er den eneste kjente arten i sin slekt.


== Utseende ==
En stor (vingespenn 130 millimeter eller mer), langvinget svermer. Forvingen er grønnlig brun med en perlemorsaktig glans og et par sølvskimrende felter, bakvingen rosa.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien svermere, Sphingidae
Underfamilien Smerinthinae
Slektsgruppen Smerinthini
Slekten Rhadinopasa Karsch, 1891
Rhadinopasa hornimani (Druce, 1880)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 18.10. 2012.
African Moths - Rhadinopasa hornimani [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Rhadinopasa hornimani i Encyclopedia of Life 
(en) Rhadinopasa hornimani i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhadinopasa hornimani hos NCBI 
(en) Kategori:Rhadinopasa hornimani – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhadinopasa hornimani – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Olav A. Loen

Olav Andreasson Loen (født 12. juli 1903, død 6. juli 1984) var en bonde og forfatter fra Loen i Stryn.

Olav A. Loen er bonde, diktar og granskar. Han har skrive romanar og noveller, skodespel og dikt, dessutan fleire lagsskrifter og utgreiingar om lokalhistoriske emne. I fjor kom ei bok med utgreiingar om ei rad med nynorske diktarar, som kanskje ikkje høyrer til dei store, men som må vere med om biletet av nynorsk litteratur skal bli fullstendig og sant. Såleis har Olav A. Loen vore verksam på mange område. Til dette kjem at han har teke mange tak i lag, organisasjonar og bygdepolitikk. Garden har og kravt sin mann. Om Olav A. Loen kan det ordet høve, at den som har mykje å gjere, han får og mykje gjort.
 
Han var formann i Firda Ungdomslag 1950-1955. Han tok også initiativet til Årbok for Nordfjord i 1951, og var redaktør for  årboka fram til 1979. Loen har ein stor og variert litterær produksjon. Han skrev også under pseudonymet Olav Alvheim. I 1970 utgav han boka Bygda gav diktarsyn, en samling av 25 korte forfatterbiografier .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Olav A. Loen i BIBSYS