jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ryunosuke Akutagawa

Ryunosuke Akutagawa (født 1. mars 1892 i Tokyo, død 24. juli 1927 samme sted) var en japansk forfatter. Ved siden av essays og lyrikk skrev han rundt 150 noveller, fortellinger og romaner. Den mest betydningsfulle japanske litteraturprisen, Akutagawa-prisen, er oppkalt etter ham.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ryunosuke Akutagawa var sønn av Toshizō Niihara, en melkemann, og Fuku. Han ble adoptert av en bror av moren, og tok hans etternavn, etter at moren var blitt psykisk syk. Morens psykose gjorde at han aldri fikk nioenb emosjonell binding til henne, og dette tar han opp i sine bøker.


=== Karriere ===
Han studerte engelsk litteratur ved Universitetet i Tokyo, og etter at han avsluttet sine studier der i 1916 underviste han i engelsk for en kortere periode ved Skipsbyggingsinstituttet i Yokosuka før han bestemte seg for å bli forfatter på fulltid.Han var interessert i klassisk kinesisk litteratur allerede fra ung alder, samt av de litterære verkene til Mori Ōgai og Natsume Sōseki. I 1916 ble han forlovet med Fumi Tsukamoto, som han giftet seg med i 1918. De hadde tre barn sammen: Hiroshi Akutagawa (1920–1981) var skuespiller, Takashi Akutagawa (1922–1945) ble drept i Burma, og Yasushi Akutagawa (1925–1989) var komponist.Ryunosuke Akutagawa, som i begynnelsen var tilhenger av naturalismen, men som senere ble dens motstander, ble påvirket av tysk ekspresjonisme. Han lånte ofte temaer fra gamle fortellinger, som han gjenskrev i moderne drakt. Selv om har ikke skrev en eneste roman- han skrev noveller og kritisk prosa- er hans skrivestil meget variert hva form og innhold angår.Etter en stressfull reise til Kina i 1921 begynte Akutagawa å lide av visuelle hallusinasjoner og nervøsitet og i 1926 led han av kronisk søvnløshet og han ble nesten besatt av frykten at han hadde arvet sin mors psykiske lidelse. I 1927 begikk Akutagawa selvmord ved å ta en overdose av Veronal. Han var 35 år gammel da han døde.
Den halvårlige litterære Akutagawa-prisen, som ble innstiftet i 1935 og blir regnet for å være den mest prestisjefylte litterære prisen i Japan, er oppnevnt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ryūnosuke Akutagawa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ryunosuke Akutagawa på Internet Movie Database 
(sv) Ryunosuke Akutagawa i Svensk Filmdatabas 
(en) Ryunosuke Akutagawa hos The Movie Database 
(en) Ryunosuke Akutagawa hos Internet Broadway Database
Ralph Gebstedt

Ralph Gebstedt (født 8. oktober 1971 i Friedrichroda) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland og så det forente Tyskland.
Han deltok i verdenscupen i årene 1989 til 1997, med 19.-plass i 1995/96 som beste sammenlagtplassering. I den tysk-østerrikske hoppuka var 23.-plass i 1994/95 hans beste sammenlagt. Han vant ett verdenscuprenn, i skiflygingsbakken i Planica 24. mars 1991. Han var med i VM i skiflyging i 1990, 1992 og 1996, med 15.-plass i Harrachov i 1992 som beste resultat.
Ralph Gebstedt vant kontinentalcupen i 1993/94. I 1997/98, hans siste aktive sesong, ble han nummer 9 sammenlagt. Han ble tre ganger tysk mester individuelt – i normalbakke i 1992 og 1996, og i stor bakke i 1992.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sport-Komplett.de: Skispringen  –  Deutsche Meisterschaften (besøkt 19. april 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Ralph Gebstedt – FIS (skihopping)
Germán Suárez Flamerich

Germán Suárez Flamerich (født 10. april 1907, død 24. juni 1990) var president i Venezuela mellom 1950 og 1952. 
Den venezuelanske militærjuntaen gjennomførte et nytt presidentvalg i 1952. Da de foreløpige valg-resultatene viste at lederen for opposisjonen kunne komme til å vinne valget, suspenderte militærjuntaen hele valget og erklærte det som ugyldig. Deretter valgte juntaen Marcos Pérez Jiménez til provisorisk president den 2. desember 1952. Perez ble innsatt som ny president den 19. april 1953. Kort tid etterpå innførte Perez en ny grunnlov som ga ham diktatorisk makt. 
Flamerich var en advokat, lektor ved en høyskole, diplomat og politiker. Han var president i to år etter mordet på den tidligere presidenten Carlos Delgado Chalbaud. Flamerich ble uteksaminert fra universitetet i Venezuela. Som en student, deltok han i protestaksjoner mot flere diktator-regimer. For hans demonstrasjoner mot myndighetene ble han sendt til fengsel i april 1928, og igjen fra oktober til desember 1929. I 1931, fikk Flamerich en doktorgrad i statsvitenskap og juss. Han ble deretter professor ved Universidad Central de Venezuela fra 1936 til 1941. I 1945 ble han utnevnt til dekan, en stilling han hadde frem til 1947. Suárez Flamerich gikk i eksil i mange år etter hans presidentskap. Han vendte senere tilbake til Venezuela og arbeidet senere som advokat. Flamerich døde i Caracas den 24. juni 1990, da han var 83 år gammel.
Federico Fabian Peña

Federico Fabian Peña (født 1947) er en amerikansk jurist og politiker. Han var USAs transportminister fra 1993 til 1997 og energiminister fra 1997 til 1998.
Peña studerte til bachelorgrad ved University of Texas 1969 og juridisk embedseksamen 1972 ved The University of Texas School of Law. Han flyttet deretter til Colorado, hvor han begynte som praktiserende advokat. Peña ble folkevalgt på delstatsnivå for Colorados demokratiske parti i 1979, der han etterhvert ble opposisjonsleder. I 1983 ble han valgt til ordfører i Denver, den første av spansk-kulturell bakgrunn. Han ble gjenvalgt i 1987, og satt til 1991.
President Bill Clinton utnevnte Peña til transportminister fra 21. januar 1993, og deretter til energiminister fra 12. mars 1997. Der gjennomførte han USAs til da største privatisering ved salg av oljefeltene «Elk Hills» i California. Han forlot posten 30. juni 1998, og fikk jobb i investeringsfirmaet «Vestar».
Peña uttalte at han ville støtte senator Barack Obama under presidentvalget i 2008. Hans beslutning ble ansett som bemerkelsesverdig fordi Peña ikke hadde støttet senator Hillary Clinton, kona til presidenten han tidligere hadde tjente under. Peña var rådgiver ved organisering av administrasjonen foran Barack Obamas presidentperiode.
Peña er far til tre barn: Nelia, Cristina, og Ryan Peña. Skilsmissen mellom Federico Peña og hans første kone, Ellen Hart Peña, ble fastslått den 10. september 2001. Federico Peña giftet seg med sin andre kone Cindy Velasquez den 2. september 2006.


== Referanser ==
Inuksuk

En inuksuk (i flertall inuksuit) er et landemerke eller gravrøys i stein som er bygget av mennesker. Inuksuker ble vanligvis bygget av Inuitter, Inupiatter, Kalaalliter, Yupiker og andre folkeslag i den arktiske delen av Nord-Amerika. Disse  er funnet fra Alaska til Grønland. Disse regionene nord for polarsirkelen er preget av tundra og har dermed områder med svært få landemerker.
Den karakteristiske formen til inuksuk inspirerte formgivinga av logoen til de olympiske vinterlekene i Vancouver i 2010. En inuksuk ble i 2005 gitt til gave fra Canada til Norge i forbindelse med hundreårsjubileumet for Norges sjølstendighet. Den er bygd av stein fra Gjoa Haven og står ved polarskuta «Gjøa» på Norsk Maritimt Museum på Bygdøy


== Referanser ==
Abubakar Tafawa Balewa

Abubakar Tafawa Balewa (født i desember 1912 i Bauchi i Nigeria, død 15. januar 1966) var en nigeriansk politiker, og den første statsministeren i et uavhengig Nigeria i 1960. 
Opprinnelig utdannet han seg til lærer men han var også en internasjonal statsmann, respektert over hele det afrikanske kontinentet som en av lederne som oppfordret til dannelsen av Organisasjonen for afrikansk enhet (OAU). Balewa fikk sin første utdannelse ved en koran-skole i Bauchi og som de fleste av hans samtidige, studerte han ved Katsina College for videre undervisning og snart fikk han sitt sertifikat som lærer.Balewa returnerte snart til delstaten Bauchi for å undervise ved en skole i hjembyen. Balewa ble valgt ut til å studere utenlands et år ved University of London's Institute of Education. Da han kom tilbake til Nigeria, ble han inspektør for koloniadministrasjonen og senere begynte han  i politikken. Balewa ble valgt til medlem av den lovgivende forsamlingen i 1947. Som lovgiver, var han en høylytt forkjemper for rettighetene til menneskene i det nordlige Nigeria.Balewa ble utnevnt til samferdselsminister i den nigerianske regjeringen i 1952 før han ble tildelt stillingen som statsminister da Nigeria ble en selvstendig stat fra Storbritannia i oktober 1960, og han ble gjenvalgt som statsminister ved valget i 1964. Hans regjeringsperiode var meget turbulent, med regionalt fraksjonsmakeri som til stadighet truet med å velte hele hans regjering. Balewa var en viktig person under grunnleggelsen av Organisasjonen for afrikansk enhet og for å skape et samarbeid med en rekke andre fransktalende afrikanske land.I januar 1960 ble Balewa slått til ridder av dronning Elizabeth II av Storbritannia som kommandør av den britiske ordenen Order of the British Empire. Balewa ble utnevnt til æresdoktor ved universitetet i Sheffield i mai 1960.
Balewa ble styrtet og drept i et militært-utført statskupp som hovedsakelig ble arrangert av yngre offiserer, den 15. januar 1966. Balewa ble gravlagt i nærheten av hjemstedet i delstaten Bauchi. Abubakar Tafawa Balewa University i Bauchi ble oppkalt til minne om ham.


== Referanser ==
Carlos Delgado Chalbaud

Carlos Delgado Chalbaud (født 20. januar 1909, død 13. november 1950) var en venezuelansk karriere-offiser i militæret og leder for militærjuntaen. Han fungerte som president i Venezuela fra 1948 til 1950.
Chalbaud en høytstående offiser og var blant lederne for militærkuppet som ble gjennomført i Venezuela i 1945. Han ble myrdet i Caracas i 1950 etter et knapt år ved makten. Chalbaud studerte ingeniørvitenskap i Frankrike, og etter å ha avsluttet sine studier i Paris begynte han på en karriere i det venezuelanske militæret med rang som kaptein. Han var knyttet til den militære gruppen som styrtet den venezuelanske regjeringen i oktober 1945, og han ble medlem av militærjuntaen og samarbeidet tett med Marcos Pérez Jiménez og Luis Llovera Páez. Chalbaund ble kidnappet og myrdet av en gruppe ledet av Rafael Simon Urbina og hans nevø Domingo Urbina. Han ble tatt med til Caracas der han ble myrdet.


== Referanser ==
Dorothy Salisbury Davis

Dorothy Salisbury Davis (født 26. april 1916 i Chicago, død 3. august 2014 i Palisades) var en amerikansk forfatter av krimlitteratur.
Hun var et adoptivbarn, oppvokst i Illinois. Hun arbeidet i Chicago som bibliotekar og som redaktør for magasinet The Merchandiser før hun for alvor begynte å skrive bøker. Hun giftet seg med Harry Davis, en karakterskuespiller. Ekteskapet varte fra 1946 og frem til hans død i 1993. Hun utga mange romaner og noveller i løpet av hennes karriere. Hun skrev hovedsakelig frittstående romaner. Hun ble nominert til en Edgar-pris åtte ganger, og hun ble utnevnt til president for gruppen Mystery Writers of America i 1956.
Salisbury Davis døde den 3. august 2014 i en alder av 98 år.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1989 – Mottaker av æresprisen ved Bouchercon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorothy Salisbury Davis på Internet Movie Database 
(en) Dorothy Salisbury Davis hos The Movie Database
Norsk Forening for Maritim Medisin

Norsk Forening for Maritim Medisin (NFMM) er en frittstående forening. Foreningens formål er «å fremme sjøfartsmedisin i Norge og ivareta medlemmenes faglige og økonomiske interesser». Foreningen ble etablert den  9. mars 1969. Foreningen samarbeider med en rekke maritim medisinske institusjoner i inn- og utland. 
Foreningen var fra 1969 til 2016 en spesialforening i Den norske legeforening og skiftet navn fra Norsk Forening for Sjøfartsmedisin i 2008.  
Siden 1996 har foreningen utgitt nyhetsbrevet DoCumentum Navale. Fra 2001 til 2019 ble tidsskriftet utgitt i samarbeide med Dansk Selskab for Maritim Medicin. Fra 2019 ble tidsskriftet utgitt i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret.
Foreningen etablerte i 1999 et grunnkurs i maritim medisin i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret. Kurset gir interesserte grunnleggende kompetanse for å utføre tjeneste som sjømannsleger autorisert av Sjøfartsdirektoratet. Fra 2008 ble kursene overført til Norsk Senter for Maritim og Dykkemedisin (NSMDM) ved Haukeland universitetssykehus.  
Foreningen arrangerer et årlig seminar i maritim medisin i samarbeide med Saniteten i Sjøforsvaret og Sjøfartsdirektoratet. Seminaret er en videreføring av Sjøfartsdirektoratets årlige kurs for sjømannsleger.
I forbindelse med foreningens 50-årsjubileum ble det utgitt en bok som omhandler maritim medisins historie sett fra Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johannessen, LB. 2003. Unikt knutepunkt for sjømannsleger. Tidsskr Nor Legeforen. 123; 3280.
Sommerfelt-Pettersen, J. 2006. Sjøfartsmedisin. Tidsskr Nor Legeforen. 126; 115-6.
Sommerfelt-Pettersen, J. 2020. Maritim medisinsk historie sett fra Norge. Tidsskriftet Michael, Supplementsbind 25. Arkivert 2. desember 2020 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Norsk Forening for Maritim Medisins nettside
Foreningens tidsskrift DoCumentum Navale
Sandstangen

Sandstangen er en 300 meter lang tange av morenegrus på østsiden av Øyeren i tidligere Trøgstad kommune, nå Indre Østfold kommune. De delene av kommunen som grenser til Øyeren er et utpreget ravinelandskap. 
Sandstangen er en badeplass i Øyeren, som også er et utgangspunkt for båtturer med plass for utsetting av båter og brygge for allmenn bruk. Stedet har to kafeer i området; Kafe Hvilebrakka og Fløterhakan kulturkafe. Området er tilrettelagt for funksjonshemmede, med toalett og renovasjon.
Det er fire kilometer fra riksvei 22 mellom Skjønhaug og Båstad til Sandstangen.


== Eksterne lenker ==
Nettsted med informasjon om Øyeren og bilder av Sandstangen Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Giovanni Franceschi

Giovanni Franceschi (født 25. april 1963 i Milano) er en italiensk tidligere svømmer. Med en høyde på 192 cm har han fått kallenavnet «Long John», på grunn av sin lenge.  
Franceschi konkurrerte for Italia og vant 41 medaljer under europamesterskap.


== Svømming karriere ==
Franceschi var en vellykket svømmer på 1980-tallet. Hans største suksess fikk han i Europeiske mesterskap i svømming 1983 i Roma med to gull over 200 og 400 m fri, både i nye europeisk rekord tid Av World Swimming Championships 1982 i Guayaquil, vant han bronsemedalje over 200 meter og fjerdeplass over 400 meter individuell medley. Han svømte 22 italienske poster, vant 41 italienske mesterskaptitler i 50, 100, 200 og 400 m fri, 100 og 200m rygg, 100m butterfly og 200 og 400 m fristil.
Giovanni Franceschi leder et prosjekt for å forbedre svømmeteknikkene i SwimCamp Nuoto+ i Riccione (Provinsen Rimini), Viareggio (Toscana ) og Lignano Sabbiadoro (Friuli-Venezia Giulia). SwimCamp Nuoto+.


== Palmarès ==
Merk : ER = europeisk rekord


== Italienske svømmemesterskap ==
39 og 17 individuelle titler i svømming sesong som følger:

6 i 50m Fristil
1 i 100m Fristil
1 i 200m Fristil
1 i 400m Fristil
4 i 100m Rygg
1 i 200m Rygg
1 i 100m Butterfly
12 i 200m Medley
12 i 400m Medley
4 i 4 x 100m Fristil
5 i 4 x 200m Fristil
8 i 4 x 100m Medley


== Eksterne lenker ==
(de) Giovanni Franceschi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Giovanni Franceschi – Olympics.com 
(en) Giovanni Franceschi – Olympedia 
(en) Giovanni Franceschi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giovanni Franceschi – FINA 
(en) Giovanni Franceschi – swimrankings.net
Darius Eglynas

Darius Eglynas (født 8. mars 1979 i Tauragė, Litauen) er en litauisk idrettsutøver og bodybuilder. Han kom på femteplass i 2010 World fitness forbund-konkurransen.Darius Eglynas ble født i Tauragė, men han vokste opp i Šilalė. Han er gift og har to døtre.


== Referanser ==
Marinens Sanitetsoffisersforening

Marinens Sanitetsoffisersforening (MSOF) ble første gang etablert i 1925. Foreningen ble gjenopprettet i 2006. Marinens Sanitetsoffisersforening er en selvstendig frivillig organisasjon tilsluttet Sjømilitære Samfund. Som medlemmer kan opptas helsepersonell som er offiserer eller spesialister i Saniteten i Sjøforsvaret. 
Foreningens formål er å oppgradere og videreutvikle medlemmenes faglige kunnskaper  og å stimulere til formidling, utredning og forskning innen marinesanitet.
Foreningen skal etablere et nettverk av og for Marinens sanitetsoffiserer i og utenfor tjeneste. Foreningen skal gjennom faglige og selskapelig samvær styrke samholdet og kontakten mellom gruppens medlemmer samt ivareta sanitetsoffiserenes interesser. 


== Eksterne lenker ==
Marinens Sanitetsoffisersforenings nettside
Hauger Bandyklubb

Hauger Bandyklubb (stiftet 3. september 1984) er et norsk idrettslag fra Hauger i Bærum. Klubben driver kun med bandy og hadde i 2011 om lag 120 medlemmer. Klubbfarger er hvit, blå og rød, og hjemmebane er Hauger kunstisbane. Hauger arrangerte tre kamper under VM i 1993 og har også arrangert flere NM-finaler i bandy.
Klubben har flere gode resultater i aldersbestemt bandy med NM-sølv i småguttklassen fra 2011 som best.


== Tabellen ==


== Kilder ==
ableksikon.no


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Reidar Engell Olsen

Reidar Engell Olsen (født 10. mai 1933) er en norsk tidligere politiker for Arbeiderpartiet.
Han var vararepresentant til Stortinget fra Telemark i periodene 1969–1973 og 1973–1977. Totalt møtte han 9 dager som offisiell representant, ifølge «Reidar Engell Olsen». Stortinget.no. .
Fra 1973 til 1979, under Trygve Brattelis andre regjering og Odvar Nordlis regjering, var Engell Olsen statssekretær i Industridepartementet. Han var også både rådmann og ordfører i Tinn kommune.


== Eksterne lenker ==
(no) Reidar Engell Olsen hos Stortinget 
(no) Reidar Engell Olsen hos Norsk senter for forskningsdata
Jozef Hýsek

Jozef Hýsek (født 18. mars 1956) er en slovakisk tidligere skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1977/78 og ble nummer 23 sammenlagt. I verdenscupens første sesong, 1979/80, ble han nummer 73 sammenlagt, med 11.-plass i storbakken i Zakopane 21. januar 1980 som beste enkeltrenn. Han ble nummer 11 i storbakken i VM i Lahtis i 1978.
Jozef Hýsek har i senere år deltatt i veteran-VM.


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Ski jumping Štrbské Pleso, SVK: Jozef Hýsek (1956) (slovakisk, besøkt 20. april 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Jozef Hýsek – FIS (skihopping) 
(en) Jozef Hýsek – TheSports.org
Norsk Militærmedisinsk Forening

Norsk Militærmedisinsk Forening (NMF) er en spesialforening i Den norske legeforening som organiserer alle militære leger i Forsvaret. NMF er tilknyttet yrkesforeningen Leger i samfunnsmedisinsk arbeid (LSA) og den fagmedisinske foreningen Norsk samfunnsmedisinsk forening (NORSAM). Foreningens oppgaver er dels faglige og dels fagforeningsmessige. Foreningens formål er å fremme mulighetene og interessen for praktisk og vitenskapelig militærmedisinsk arbeid samt ivareta militærlegenes kollegiale og økonomiske interesser.


== Historikk ==
Foreningen ble etablert under navnet Det Militærmedicinske Selskab den 21. desember 1882. Norsk Militærmedisinsk Forening ble således opprettet før Den norske legeforening (1886) og er Legeforeningens eldste spesialforening.


== Ledere ==
1950-1951: Orlogskaptein Ola Knutrud
1954-1955: Oberstløytnant Bernhard Paus
2007-2011: Kommandør Jan Knudtzon Sommerfelt-Pettersen
2011-: Brigader Petter Iversen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Militærmedisinsk Forenings nettsted
Geir Nymark

Geir Nymark (født 19. mars 1956 i Bergen) er en norsk kunstner med hovedområde som grafiker og treskjærer. Han arbeider i eget grafikkverksted på Kulturverkstaden Magasinet på Voss i Hordaland. Hans arbeider kan også sees ved «Treskjerartunet» i Myrkdalen, hvor han er medeier og har tidligere drevet som treskjærer (Nymark & Mørkve). Nymark er uutdannet ved Norsk kunsthåndverksskole på Voss.
Han er medlem av Norske Grafikere og Norske Billedkunstnere.


== Eksterne lenker ==
Nettsted
NM i fotball for kvinner 2011

Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2011 er en norsk fotballturnering. Det var det 34. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Det ble vunnet av Stabæk som slo Røa i finalen. Det var den andre finalen i norgeshistorien og den første siden den aller første finalen som gikk til straffesparkkonkurranse. Det sto 1-1 etter 90 minutter og 2-2 etter 120 minutter. Stabæk ble således det første laget som slo et Oslo-lag og det første til å slå Røa i en finale.


== Småfakta ==
Det var mange lag som trakk seg den sesongen, og dermed ble oppsettet noe mer unormalt. 

Manglerud Star måtte trekke laget sitt på grunn av konkurs.
Asker valgte å trekke laget sitt fra cupen.
Orkla hadde trukket kvinnesatsningen sin.
Donn hadde gått konkurs etter 2010-sesongen, og ble dannet på nytt i 3. divisjon. De var ikke kvalifisert til å være med.


== 1. runde ==
Tirsdag 19. April.

1=Lørdag 2. april2=Torsdag 7. april3=Lørdag 9. april4=Søndag 10. april5=Onsdag 13. april6=Torsdag 14. april7=Fredag 15. april8=Søndag 17. april


== 2. runde ==
Samtlige kamper ble spilt tirsdag 10. mai klokken 18:00 eller klokken 19:00, bortsett fra Alta- Grand Bodø, som ble spilt torsdag 12. mai.
Samtlige toppserielag kvalifiserte seg automatisk til andre runde.


== 3. runde ==
Det er 16 lag i tredje runde og kampene ble spilt 25. mai kl. 18.00.


== 4. runde ==
Det er åtte lag i fjerde runde og kampene ble spilt 16. august.


== Semifinale ==
Det er fire lag i femte runde og kampene ble spilt 7. og 8. september.


== Finale ==


== Referanser ==
Vulkanøyene

Vulkanøyene (火山列島 - Kazan Rettō) er en øygruppe i Stillehavet som er en administrativ del av Ogasawaraøyene i Japan. De ligger omkring 148 til 300 kilometer sørvest for Ogasawaraøyene og omkring 1200 kilometer sørøst for Honshu. Øyene er vulkansk aktive og har et areal på ca 30 km². Øygruppen består av tre øyer:

Kita Iwo Jima («nord-svoveløya») - 5,57 km² - høyeste punkt 792 moh. (Sakaki-ga-mine).
Iwo Jima («svoveløya») - 20,6 km² - høyeste punkt 166 moh. (Surabachi-fjellet).
Minami Iwo Jima («sør-svoveløya») - 3,54 km² - høyeste punkt 916 moh.Lenger mot nord, men i den samme vulkanske kjeden finnes den nye øya Nishinoshima - 2,46 km².


== Bilder og kart ==

		
		
		

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker(en) Volcano Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons ==
Sverre Riisøen

Sverre Riisøen (født 17. juli 1906 i Bergen, død 1. oktober 1986 samme sted) var en norsk prest og kulturjournalist fra Paradis (Bergen), kjent fra 50-tallet da han fikk tilnavnet «Den norske kirkes største journalist».Etter cand.theol. fra Universitetet i Oslo 1930 og studier i Tyskland, var han vikarierende prest i Bjørgvin bispedømme, forfremmet til stiftskapellan 1938.  Så ble han prest i Bergen kretsfengsel i januar 1965.
Han bidro flittig i Vårt Land, Morgenavisen, VG, Aftenposten og Kirke og kultur og skrev i grunnen om det meste, og ofte ble der avisdebatt av hans anmeldelser. Artikler om Hamsun ble publisert i Samtiden. I et intervju fra 1971 uttalte han at «uten [atombomben] hadde vi fått den tredje verdenskrig», at «fri abort er et brudd med det skapelsesgitte», og at folks utebliven fra kirken skyldes «et ulykkelig kjærlighet til kristendommen».Blant hans siste anmeldelser i VG var Georges Simenons «De medskyldige» i 1972, som Riisøen mente var «veldreid». En bok om «Åpent ekteskap, en ny livsstil» var han mer kritisk til.Det var Riisøen som forrettet i Hilmar Rekstens begravelse i Storetveit kirke, 1980.


== Premier ==
Bergen Bys kulturstipendium 1976


== Referanser ==