jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Richard Burgi

Richard Burgi (født 30. juli 1958 i Montclair, New Jersey) er en amerikansk skuespiller på TV og film. 
Han er mest kjent for rollen som Karl Mayer på den populære TV-serien Frustrerte fruer. Hans familie var svært involvert i det lokale teateret. Hans bror Chuck Burgi var trommeslager for den kjente musikeren Billy Joel. Etter videregående skole reiste Burgi gjennom store deler av USA og Europa og tok mange forskjellige strøjobber. Burgi giftet seg med Lori Kahn, den 25. november 1995. De har to sønner, Jack og Samuel, sammen. Burgi begynte sin karriere som skuespiller i New York i såpeoperaer som f.eks. One Life to Live, Another World og As The World Turns.
Etter å ha flyttet til Los Angeles spilte han i såpeoperaen Days of Our Lives. Hans første større hovedrolle var i 1994 med TV-serien One West Waikiki. Burgi hadde senere tilbakevendende roller på TV-serier som The District, 24 og Judging Amy. Siden 2004 har Burgi jevnlig dukket opp på TV-serien Frustrerte fruer der han spilte karakteren Karl Mayer. I 2007 fikk Burgi en rolle i skrekkfilmen Hostel: Part II og i 2009, spilte han politimann i filmen Friday the 13th.


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Burgi på Internet Movie Database 
(sv) Richard Burgi i Svensk Filmdatabas 
(da) Richard Burgi på Scope 
(fr) Richard Burgi på Allociné 
(en) Richard Burgi på AllMovie 
(en) Richard Burgi hos Rotten Tomatoes 
(en) Richard Burgi hos TV Guide 
(en) Richard Burgi hos The Movie Database
Emerson Spencer

Emerson Lane «Bud» Spencer (født 10. oktober 1906 i San Francisco, død 15. mai 1985 i Palo Alto) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Spencer ble olympisk mester i friidrett i OL 1928 i Amsterdam. Han var med på stafettlaget som vant 4 x 400 meter, med tiden 3.14,2 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Canada. De andre laget var George Baird, Frederick Alderman og Raymond Barbuti.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter  USA


== Eksterne lenker ==
(de) Emerson Spencer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Emerson Spencer – Olympedia 
(en) Emerson Spencer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Emerson Spencer – Track and Field Statistics
Frederick Alderman

Frederick Pitt «Fred» Alderman (født 24. juni 1905 i Lansing i Michigan, død 15. september 1998) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Alderman ble olympisk mester i friidrett under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på stafettlaget som vant 4 x 400 meter, med tiden 3.14,2 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Canada. De andre laget var George Baird, Emerson Spencer og Raymond Barbuti.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i friidrett, 4 x 400 meter  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Frederick Alderman – Olympedia 
(en) Frederick Alderman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frederick Alderman – Track and Field Statistics
Hammer (symbol)

Hammer er brukt som symbol i kunst og forskjellige typer kjennetegn for sammenslutninger, i varemerker, logoer, flagg, segl og våpenskjold.

En hammer utformet som en grafisk figur, har vært et symbol fra gammel tid. Særlig betegner hammeren en smed eller en annen som arbeider med hendene.
I norrøn mytologi er hammeren et viktig symbol for Tors hammer Mjølner.
I flagg og andre kjennetegn er en hammer, gul på rød bunn, brukt av arbeiderbevegelsen.
Tre hammere inngår som de sentrale figurene i mestermerket som bare kan brukes av håndverksmestere som har mesterbrev. I mestermerket er det tre hammere, plassert en over to og innenfor et sirkelrundt tannhjul som er omgitt av en sirkel og nederst av et skriftbånd med ordet MESTER som delvis dekker tannhjulets nedre del.Loven om mesterbrev fra 1986, § 1 tredje ledd, har bestemmelser om hvem som kan bruke den faglige betegnelsen mester.
Fra nyere tid har vi i Norge kommunevåpen med en opprett hammer for Ballangen, mens en skråstilt hammer er kommunevåpen for Iveland. Hammer inngår som en figur i norske slektsvåpen for bl.a. slektene Gade, Klingenberg, Koren og Smith.
Krysslagt hammer og feisel er symbol for bergverksdrift. Figurene inngår i kommunevåpenet til Røros. Plassert under en stilisert kongekrone, er figurene kjennetegn for  Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard (tidligere Bergvesenet).
Hammer og sigd er brukt av kommunistiske organisasjoner,  blant annet i det tidligere Sovjetunionens flagg.
En stilisert hammer kan være plassert sammen med – og ved siden av – en stilisert tang. Disse to figurene har vært brukt sammen i norske segl og våpenskjold for smeder og smedlaug helt fra middelalderen. Det kan ikke alltid fastslås om seglets innehaver arbeidet som smed. To hammere og en tang finnes i det svenske landskapsvåpenet til Härjedalen som også er kommunevåpen.

Sammenstillingen av en hammer og en tang finnes i flere norske personers segl, både innenfor en skjoldformet innramming og uten slikt skjold. Figurene kan være utformet bare ved hjelp av enkle streker og tilsvare bumerker. I  små segl kan det imidlertid være vanskelig å se om figurene er ment å bestå bare av streker, eller om de skal bestå av flater og kunne være våpenskjold med farger.


== Litteratur ==
H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899-1950, bl.a. segl nr nr 199, 611, 723.
Ernst Verwohlt: «Borgerlig heraldik», Heraldisk Tidsskrift, 1. bind, København 1960-64, side 102
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim, Trondheim 1990
Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010
Leikong

Leikong er en bygd i Herøy kommune på Sunnmøre.
Bygden ligger på den østre delen av Gurskøy med Gursken i vest og Myrvåg i nord. Landskapet her skiller seg ut med mykere linjer og frodigere vekst enn den ytre delen av Herøy. Leikong var fra gammelt av regionssenter for mange omkringliggende bygder, fra den tiden båten var det viktigste fremkomstmiddelet. Bygden kan inndeles i 3 bygdelag – Jøsok, Kleppe og Leikong. Innbyggertallet i de to grunnkretsene Leikong og Jøsok er 612 (2017). Tettstedet Leikong har 352 innbyggere (2014).
Leikong er en del av Leikanger sokn. Kirken ligger sentralt plassert og ble oppsatt i 1872.
Leikanger skolekrins har barnehage og barneskole. 
Skolekorpset i bygden heter Jøleik skulekorps, og koret Leikong Blandakor.
Gurskøy idrettslag er en sentral aktør i aktivitetslivet i bygden. Istandsetting av den gamle lysløypen på Leikongeidet har vært et viktig prosjekt de siste årene, og den ble offisielt opnet i november 2009.
Løkemyra skytebane og gokartbanen på Leikongeidet er og viktige bidrag til aktivitetsnivået i bygdene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettavis for bygden
Freestyle disco jazz

Freestyle discojazz er en dansestil som ble startet av en engelsk kvinne med navn Anna Jonas i 1978. Det er en svært krevende idrett, utøverne må både være myke, ha god spenst, styrke, stabilitet, attitude og ha veldig eksplosiv energi. 
Du kan få poeng ved å få plassering på konkurranser. Du må ha et vist antall poeng for å gå opp i klasse.
Minst 5 i finalen:                          I Direkte finale er det ikke like mange poeng som deles ut:
1.-plass: 7p                                   7p
2.-plass: 5p                                   3p
3.-plass: 4p                                   2p
4.-plass: 3p                                   1p
5.-plass: 2p                                   1p
6.-plass: 1p                                   1p


== Klasser ==
De forskjellige klassene er 

førstegangs starter
rekrutt
litt øvet
mester
champion (champ)
elite


== Stiler ==
De forskjellige danse «grenene» innenfor freestyle discojazz er 

Singel
Slow
Fast Dobbel
Slow dobbel
Trio
Team
Team match
Grand prixDet blir også danset fast spot og slow spot i finalen til champ og elite dansere. Da danser danserene alene på gulvet forran dommerne.
For å komme opp i nivå må du være i finalen, og du får poeng for den plassen du er på. 
førstegangsstarter 0p
rekrutt 0p
litt øvet 7p
mester 14p
champ 21p
For å komme opp i elite må du være topp 3 på rankinglisten i slutten av en sesong.
Tang (symbol)

Tang er et redskap som er brukt som symbol i bildende kunst og i flere typer kjennetegn for sammenslutninger, i varemerker, logoer, flagg, segl og våpenskjold.

Tang forekommer som en forenklet og stilisert grafisk figur. I segl og våpenskjold allerede fra middelalderen er det en tang – ofte sammen med en hammer – særlig som symbol for en smed. Tang og hammer finnes i flere håndverkermerker og i segl fra laug i Norge og utlandet. Hammer og tang inngår som figurer i norske personers segl fra middelalderen.


== Heraldisk litteratur ==
H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: Norske Sigiller fra Middelalderen, Oslo 1899-1950
Oluf Kolsrud: «Handverkarlags-segl fraa Oslo og Christiania», tidsskriftet St. Hallvard, Kristiania 1915
Greatest Hits Volume Three: Best of the Brother Years 1970–1986

Greatest Hits Volume Three: Best of the Brother Years 1970–1986 er et samlealbum fra The Beach Boys, utgitt i 2000 på Capitol Records. Albumet inneholder bandets singelhits i perioden 1970–1986, og ble utgitt fire måneder etter de to andre samlealbumene i serien;  The Greatest Hits – Volume 1: 20 Good Vibrations og The Greatest Hits – Volume 2: 20 More Good Vibrations.


== Sporliste ==
«Add Some Music to Your Day» (Brian Wilson, Mike Love, Joe Knott) – 3:34
«Susie Cincinnati» (singelmiks) (Al Jardine) – 2:57
«This Whole World» (B. Wilson) – 1:56
«Long Promised Road» (Carl Wilson, Jack Rieley) – 3:30
«Disney Girls (1957)» (Bruce Johnston) – 4:06
«'Til I Die» (B. Wilson) – 2:40
«Surf's Up» (B. Wilson, Van Dyke Parks) – 4:12
«Marcella» (B. Wilson, J. Rieley) – 3:53
«Sail On, Sailor» (B. Wilson, V. D. Parks, Tandyn Almer, Ray Kennedy, J. Rieley) – 3:18
«The Trader» (C. Wilson, J. Rieley) – 5:05
«California Saga (On My Way to Sunny Californ-i-a)» (singelmiks) (A. Jardine) – 3:15
«Rock and Roll Music» (singelmiks) (Chuck Berry) – 2:27
«It's OK» (B. Wilson, M. Love) – 2:07
«Honkin' Down the Highway» (B. Wilson) – 2:47
«Peggy Sue» (Jerry Allison, Norman Petty, Buddy Holly) – 2:15
«Good Timin'» (B. Wilson, C. Wilson) – 2:12
«Goin' On» (B. Wilson, M. Love) – 2:59
«Come Go with Me» (C.E. Quick) – 2:07
«Getcha Back» (M. Love, Terry Melcher) – 3:02
«California Dreamin'» (John Phillips, Michelle Phillips) – 3:12
RAF Strike Command

RAF Strike Command  var en luftkommando opprettet i Royal Air Force i 1968. Den oppsto som  en følge av et vedtak om sammenslåing av RAF Bomber Command og RAF  Fighter Command. I 1969 ble restene av RAF Coastal Command også  innlemmet i kommandoen.  I 2007 ble Strike Command og treningskommandoen  RAF Personell and Training Command slått sammen til dagens RAF Air  Command.


== Historie ==
Strike Command ble opprettet 30. april 1968 gjennom sammenslåingen av RAF Bomber Command og RAF Fighter Command.  De to tidligere luftkommandoene opprettet hver sin gruppe under Strike  Command, henholdsvis 1 Group RAF og 2 Group RAF. RAF Signals Command ble tatt inn januar 1969, og RAF Coastal Command i november samme år. RAF Air Support (tidligere RAF Transport Command) ble tatt inn i september 1972.
I 1975 ble kommandoen gitt en NATO-betegnelse, CINCUKAIR (Commander-in-Chief United Kingdom Air Forces). RAF Germany ble innlemmet i Strike Command i april 1993, og gitt betegnelsen 2 Group  RAF.
En intern kommisjon konkluderte med at Strike Command og RAF Personnel and Training Command burde sammenslås i ett felles kommandohovedkvarter. I 2007 ble dermed disse to slått sammen til RAF Air Command med hovedkvarter ved RAF High Wycombe.


== Kommandostruktur ==
Strike  Commands hovedkvarter, HQSTC, ble delt inn i grupper som tilsynelatende  gjentok sine gamle funksjoner; Fighter-, Bomber- og Coastal Command.  Påfølgende omorganiseringer forandret dette, og i 2007 besto kommandoen av 1 Group RAF som luftkampkommando og 2 Group RAF som  støttekommando.
Charles McCallister

Charles Harold «Dutch» McCallister (født 14. oktober 1903 i Madison i Sør-Dakota, død 22. oktober 1997 i Los Angeles i California) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 
McCallister vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene. 
Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han med på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte alle tre kampene.


== OL-medaljer ==
 1932  Los Angeles -  Bronse  i vannpolo  USA.


== Eksterne lenker ==
(en) Charles McCallister – Olympics.com 
(en) Charles McCallister – Olympic.org 
(en) Charles McCallister – Olympedia 
(en) Charles McCallister – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Charles McCallister – databaseOlympics.com (arkivert)
Kate Greenaway-medaljen

Kate Greenaway-medaljen, på engelsk Kate Greenaway Medal, er en britisk litteraturpris som hvert år gis til et fremragende illustrasjonsarbeid innen barnelitteratur. Medaljen ble opprettet i 1955 til minne om den engelske barnebokillustratøren Kate Greenaway. Den deles ut av Chartered Institute of Library and Information Professionals (CILIP), en yrkesorganisasjon for bibliotekarer og informasjonsmedarbeidere i Storbritannia.
Vinnerne mottar en gullmedalje og bøker til en verdi av 500 pund som gis videre til et bibliotek vinnerne selv velger.  Fra 2000 har de også mottatt Colin Mears Award, det vil si en pengesum på 5000 pund. Den første utmerkelsen gikk til Edward Ardizzone for Tim All Alone i 1956. Blant seinere prismottakere er produktive og populære illustratører som Raymond Briggs, Helen Oxenbury, Quentin Blake, Anthony Browne, Jan Pienkowski, Fiona French, Alan Lee, P. J. Lynch, Helen Cooper og Emily Gravett. Flere av bøkene deres har blitt oversatt også til norsk.
I 1955 og 1958 ble medaljen ikke delt ut fordi ingen bøker ble funnet gode nok.


== Se også ==
Caldecott-medaljen en bildebokpris i USA


== Eksterne lenker ==
Nettsted for Kate Greenaway-medaljen
Ingrid Ødegaard

Ingrid Ødegaard (født 31. januar 1977) er en norsk designer og forfatter bosatt i Trondheim. Hun er utdannet ved Edinburgh College of Art innen visuell kommunikasjon. I 2011 ga hun ut boken Kreativitet og Idéutvikling – Hvordan tro på 6 umulige ting før frokost.


== Referanser ==
Raymond Briggs

Raymond Redvers Briggs (født 18. januar 1934 i Wimbledon i England, død 9. august 2022) var en britisk illustratør, tegneserietegner og forfatter. Han høstet stor popularitet og anerkjennelse blant såvel publikum som kritikere, barn som voksne. Han er kjent for Snømannen (The Snowman), ei bildebok i tegneserieform som første gang ble utgitt i 1978, og som siden ble filmatisert i en animasjon som sendes på TV hver jul. Andre bildebøker inkluderer Father Christmas (1973), Fungus the Bogeyman (1977) og When the Wind Blows (1982, filmatisert 1986) som handler om et middelaldrende ektepar i dekning etter en atomkrig. Briggs mottok flere litterære priser for arbeidene sine.
Briggs ble i 2017 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raymond Briggs på Internet Movie Database 
(sv) Raymond Briggs i Svensk Filmdatabas 
(da) Raymond Briggs på Filmdatabasen 
(fr) Raymond Briggs på Allociné 
(en) Raymond Briggs på AllMovie 
(en) Raymond Briggs hos The Movie Database
Pablo Sarabia

Pablo Sarabia García (født 11. mai 1992) er en spansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Wolverhampton.Han har gått gradene i Real Madrids junior-akademi og utviklet seg til å bli en av de største talentene i klubben. I en alder av 17 år fikk han også sin A-lagsdebut i en UEFA Champions League-kamp mot franske Auxerre, da han i det 72. minutt ble byttet inn for Cristiano Ronaldo. Han var også kaptein på det spanske U19-landslaget.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Spanias EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Spanias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Pablo Sarabia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pablo Sarabia – FIFA 
(en) Pablo Sarabia – UEFA 
(fr) Pablo Sarabia – LÉquipe 
(en) Pablo Sarabia – Transfermarkt 
(en) Pablo Sarabia – national-football-teams.com 
(en) Pablo Sarabia – WorldFootball.net 
(en) Pablo Sarabia – Soccerbase.com 
(en) Pablo Sarabia – FootballDatabase.eu 
(de) Pablo Sarabia – fussballdaten.de 
(en) Pablo Sarabia – Soccerway
Barfot

Barfot er en antologi med homofilt tematikk, med særlig vekt på unge menneskers seksualitet. Henning Gärtner Braseth og Astrid Urdal er redaktører, og den er illustrert av Olaf Knarvik. Den ble utgitt i 2002 av forlaget Gyldendal Tiden.Historiene ble skrevet av unge og vanlige homoseksuelle stemmer. Forlagets begrunnelsen for at boka var viktig var at homofile fortsatt følte seg alene og usynliggjort: Det er fortsatt ganske skummelt å snakke om homofili når man er ung og usikker.
Boka kom i tre opplag, og ble innkjøpt ved alle landets biblioteker gjennom innkjøpsordningen til Norsk kulturråd. Redaktørene gjennomførte høsten 2002 en turné ved videregående skoler i Hordaland i regi av Fylkesbiblioteket i Hordaland.


== Tema ==
Antologien Barfot har fokus på mangfold, frihet, kjærlighet og kamp. Astrid Urdal og Henning Braseth samlet lesbiske, homofile og bifile. Alle forteller ærlig og nakent om sine historier i antologien. Historiene handler blant annet om det første kysset og den første store forelskelsen, om den vanskelig foreldrepraten eller om å være homofil i et lukket kristenmiljø.


== Forfatterne ==
15 personer bidro med hver sin historie i antologien. De er:

Tina Sandmoe med «Kalde hender, varmt hjerte»
Ørjan Bergan med «Snøen smelter tidsnok»
Camilla Andresen med «Just a perfect day»
Henning Gärtner Braseth med «Karneval»
Kristin Jansen med «Enno her»
Mille Rude og Mari Holen med «Evas hage»
Ronny Eie med «Lolito»
Astrid Urdal med «Kjønnsklaus»
Kurt Are Sleveland Johnsen med «Dagbok for Kurt Are»
Jon Asphjell med «Utpust»
Marianne Skipperud med «Marianne i 8 scener»
Heidi Marie Vestrheim med «Blå dråpe»
David Löfvendahl med «Jeg – en kanin med svarte prikker»
En samtale med Veronica Sande, ved Astrid Urdal: «Fredag i Soho»
Gerd Brantenberg med «Etterord: Alle de flotte homofile (som aldri sa et ord)»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Braseth, Henning Gärtner og Urdal, Astrid, red. (2002): Barfot, Gyldendal Norsk Forlag AS – Gyldendal Tiden, ISBN 82 05 27951 9.


== Se også ==
Homofili
LLH


== Eksterne lenker ==
Bråten, Beret (9. januar 2003): «- Så blir vi alle bare mennesker», Kilden, Informasjonssenter for kjønnsforskning, , intervju med Astrid Urdal, en av redaktørene
Hagesæther, Pål Vegard R. (17. april 2002): «– Sterk og naken», Universitas.no, bokomale
Einar Egeland

For filmklipperen, se Einar Egeland (filmklipper)Einar Egeland (født 7. juni 1991 i Halden) er en norsk ishockeyspiller. Egeland spilte for Halden-klubben IK Comet fram til han gikk over til Fredrikstad-klubben Stjernen Hockey i 2009. I 2012 sluttet Egeland i Stjernen etter å ha spilt 127 kamper for klubben, og gikk senere samme år tilbake til Comet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Egeland – Eurohockey.com 
(en) Einar Egeland – Eliteprospects.com
Jan Pienkowski

Jan Michel Pieńkowski (født 8. august 1936 i Warszawa i Polen) er en polskfødt, britisk illustratør og barnebokforfatter.
I Storbritannia er Pieńkowski mest kjent for illustrasjonene til Helen Nicolls populære bøker om Meg and Mog, som kom ut på 1970-tallet, og for flere sprettopp-bøker, deriblant Haunted House, som vant Kate Greenaway-medaljen i 1980 og kom på norsk i 2008 som Spøkelseshuset, Robot, Dinner Time, Good Night og 17 andre. Pieńkowski har også arbeidet med scenografi. Han og familien kom til Storbritannia under andre verdenskrig. Tegnestilen hans er kjennetegnet av enkle figurer, tjukke, svarte streker og klare, jevne fargeflater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jan Pieńkowskis nettside
Inge Stokvik

Inge Stokvik (født 27. desember 1981 i Trondheim) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Stokvik er mest kjent for å ha spilt i Trondheim IK (1998–2006). Han har også spilt i Comet IK, Lørenskog Ishockeyklubb, Nidaros Hockey og landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inge Stokvik – Eurohockey.com 
(en) Inge Stokvik – Eliteprospects.com
Edward Ardizzone

Edward Jeffrey Irving Ardizzone (født 16. oktober 1900 i Haiphong, Indo-Kina (nå Vietnam), død 8. november 1979 i Kent, England, Storbritannia) var en engelsk billedkunstner, forfatter og illustratør. Ardizzone arbeidet særlig med barnebøker.
Han er kjent for de maritime fortellingene om unggutten Tim, en populær serie bøker som han selv både skrev og illustrerte og som kom ut i Storbritannia fra 1936. Den mest berømte boka i serien, Tim All Alone, ble belønnet med den første Kate Greenaway-medaljen i 1956. Ardizzone illustrerte også bøker av andre forfattere. Under andre verdenskrig arbeidet han dessuten som krigskunstner. Han ble kommandør (CBE) av Den britiske imperieordenen i 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Edward Ardizzone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pål Dahlstrøm

Pål Henry Dahlstrøm (født 8. april 1965 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller som har spilt forward for moderklubben Furuset Ishockey.
Dahlstrøm la opp som aktiv spiller i 1998.
Han er storebror til tidligere ishockeyspiller Ole Eskild Dahlstrøm og Marianne Dahlstrøm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Dahlstrøm – Eurohockey.com
Rómulo Gallegos

Rómulo Gallegos (født 2. august 1884 i Caracas, død 7. april 1969) var en venezuelansk forfatter, politiker og president. I en periode på om lag ni måneder i 1948 satt Gallego som den første presidenten i Venezuelas historie som var blitt valgt etter et fritt valg.
Gallegos begynte sitt arbeid som lærer, forfatter og journalist i 1903. Hans roman Doña Bárbara ble først utgitt 1929, og det var på grunn av denne bokens kritikk av det venezuelanske regimet til den tidligere diktatoren Juan Vicente Gómez at Gallegos ble tvunget til å flykte fra Venezuela. Gallegos tok derfor tilflukt i Spania, hvor han fortsatte å skrive. Hans kritikerroste romaner Cantaclaro (1934) og Canaima (1935) stammer fra denne perioden. Gallegos returnerte til Venezuela i 1936 og ble utnevnt til minister for offentlig utdanning. 


== Referanser ==
Tord Nygren

Tord Nygren (født 1936 i Stora Tuna i Dalarna, men oppvokst i Borlänge) er en svensk illustratør og forfatter. 
Tord Nygren har siden 1964 illustrert en enorm mengde barne- og skolebøker, både i Sverige og Norge. Tegneteknikkene hans varierer stort og omfatter kull, penn, akvarell og annet. Stilen er uvanlig lett og sikker, ofte med barnevennlige figurer og detaljer i en forenklet realisme, klart definerte former og elegant linjeføring. 


== Priser ==
Elsa Beskow-plaketten 1980


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokforlaget Opals presentasjon Arkivert 19. august 2010 hos Wayback Machine.
Illustratörscentrums presentasjon


=== Digitale kopier av bøker med illustrasjoner av Tord Nygren ===
Stig Ericson: Ropende Ravn (Aschehoug, 1991)
Skoleboka Les og Løs (Gyldendal , 1992)
Konfirmantboka (Luther, 1993)
Renren

Renren Network (kinesisk: 人人网, pinyin: Rénrénwǎng), frem til august 2009 kjent som Xiaonei Network (校内网) er et kinesisk nettsamfunn som er en kopi av Facebook. Det er populært blant særlig studenter og skoleelever i Kina. 
Nettsamfunnet ble opprettet i desember 2005 av noen studenter, Wang Xing (王兴), Wang Huiwen (王慧文), Lai Binqiang (赖斌强) og Tang Yang (唐阳), ved Tsinghuauniversitetet i Beijing.
Renren er bare aktivt i Folkerepublikken Kina og tjener på at Facebook er blitt sperret av de kinesiske sensurmyndigheter. I april 2011 oppgav det å ha 31 millioner aktive månedlige brukere.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Xiaonei Club
Xiaonei: Just Another Networking Brigade, University of Southern California US-China Institute, 2007-07-10.
University-Born Online Communities Enter New Battlefield, BeijingReview.com, 2007-11-27.