jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
KISS/KIDD

KISS/KIDD er en betegnelse på en kontroversiell metode for diagnostikk og behandling av spedbarn med skjevhet i nakken. 


== Historikk ==
Begrepet KISS kommer fra tysk (Kopfgelenk-induzierte Symmetrie Störung) etter at den tyske kirurgen og manuellterapeten Heiner Biedermann tok i bruk begrepet på 1990-tallet. Hypotesen er at ubehandlet KISS fører til KIDD (Kopfgelenk-induzierte Dyspraxie/Dysgnosie) som beskrives som kognitive og motoriske vansker når barna blir større.
Metodikken er mest praktisert blant kiropraktorer og osteopater, men er også tatt opp av fysioterapeuter og manuellterapeuter. Vanlig fremgangsmåte er mobilisering av virvelsøylen i nakken. I Norge har metoden særlig blitt gjort kjent av den tyske spesialisten i barnefysioterapi Ute Imhof.


== Vitenskapelig dekning ==
Verken KISS eller KIDD har latt seg dokumentere gjennom randomiserte kontrollerte studier eller metastudier. Metoden regnes derfor som uvitenskapelig, og det er uttrykt faglig bekymring for overdiagnostisering og sykeliggjøring av friske barn. Det er også påpekt risiko ved at alvorlige tilstander kan diagnostiseres som KISS/KIDD og dermed forsinke viktig utredning og behandling. I en artikkel publisert i Klinische Pädiatrie beskrives to barn med hjernesvulst der symptomene ble tilskrevet KISS, noe som fikk den riktige diagnosen og behandlingen forsinket i flere måneder. Den Norske Barnelegeforening har uttrykt bekymring for at diagnosen og påfølgende behandling utbres i Norge uten vitenskapelig dekning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
KISS-syndromet, en etablert sannhet? Psykologibloggen
PPS: Bloggdask for ukritisk artikkel om KISS/KIDD Tjomlid
Cheiroplatys

Cheiroplatys er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene lever i Australia og Sørøst-Asia. 


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, høyt hvelvede, mørkbrune eller svarte biller. Hannen har fremre del av pronotum mer eller mindre uthulet, gjerne med en firkantet tann på hver side av gropa. Hunnen mangler denne gropa og kan ligne på en tordivel.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Cheiroplatys Hope, 1837
Cheiroplatys amphioxus Arrow, 1937
Cheiroplatys bifossus Blackburn, 1896
Cheiroplatys borealis Carne, 1957
Cheiroplatys carnei Endrödi, 1971 - Asia
Cheiroplatys castaneus Lea, 1917
Cheiroplatys excavatus Lea, 1917
Cheiroplatys inconspicuus MacLeay, 1887
Cheiroplatys laevicollis Arrow, 1937 - Asia
Cheiroplatys latipes (Guérin-Ménéville, 1830)
Cheiroplatys nitidus Carne, 1957
Cheiroplatys solidus Carne, 1957
Cheiroplatys volsellus Carne, 1957


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1] Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Cheiroplatys i Encyclopedia of Life 
(en) Cheiroplatys i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cheiroplatys hos NCBI 
Cheiroplatys – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Cheiroplatys bifossus, hunn
Svartgibbon

Svartgibbon (Nomascus concolor) er en truet apeart som finnes i Kina, Laos og det nordlige Vietnam. Ulik de fleste andre «flathodede» gibboner, har svartgibbonen en hårkam på hodet. Ungene fødes med gul pels som blir svart når de blir kønnsmodne; hunnen fortsetter å endre farge til brun eller grå. Svartgibbonen eter mest bladknopper, frukt og skudd, men sjelden dyr. Den lever i flokker, vanligvis med én hunn, én hann og deres barn.


== Utseende ==
Lengde: 45-64 cm
Hale: Ingen
Vekt: 4,5-9 kg
Sosial enhet: Flokk/Par


== Eksterne lenker ==
(en) Svartgibbon i Encyclopedia of Life 
(en) Svartgibbon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Svartgibbon hos Fossilworks 
(en) Svartgibbon hos ITIS 
(en) Svartgibbon hos NCBI 
(en) Kategori:Nomascus concolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nomascus concolor – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive
Carneodon

Carneodon (før kalt Neodon) er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene lever i Australia.


== Utseende ==
Forholdsvis små, korte og brede, blanke biller. Hode og pronotum er ofte svarte, dekkvingene gjerne mer eller mindre rødbrune. Hos hannen er pronotum mer eller mindre uthulet foran i midten, men uten påfallende tenner eller horn.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Navnet Neodon er har også blitt brukt om slekt av gnagere først beskrevet i 1841 (Neodon Horsfield, 1841). Siden det sistnevnte er et eldre navn bør billeslekten trolig bytte navn. Erstatningsnavnet Carneodon Özdikmen, 2009 har blitt foreslått for bille-slekten.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Carneodon Özdikmen, 2009 (inntil nylig kalt  Neodon Carne, 1957, nec Horsfield, 1841)
Carneodon bidens (Blackburn, 1896)
Carneodon glauerti (Carne, 1957)
Carneodon intermedius (Blackburn, 1896)
Carneodon laevicollis (MacLeay, 1871)
Carneodon laevipennis (Blackburn, 1896)
Carneodon laevis (Burmeister, 1847)
Carneodon meyricki (Blackburn, 1896)
Carneodon occidentalis (MacLeay, 1888)
Carneodon pecuarius (Reiche, 1860)
Carneodon simplex (Carne, 1957)


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1] Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Carneodon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Carneodon hos NCBI 
Carneodon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Carneodon pecuarius
Bilde av Carneodon laevis
Orkesterefterskolen

Orkesterefterskolen er en efterskole for klassisk musikk, som ble startet av bratsjisten Charlotte Borchorst Faurschou i skoleåret 2004/2005. Skolens vesentligste formål er at støtte unge klassiske musikere, både unge med ambisjoner om en profesjonell musikkarrière og unge, som bare interesserer seg for den klassiske genren.
Orkesterefterskolen tilbyr undervisning i 9. og 10. klasse. Hver årgang består av ca. 55 unge musikere, som tilsammen danner skolens eget symfoniorkester, som dirigeres av skolens dirigent Ole Faurschou. Utover symfoniorkestret synger alle elver også i felleskoret dirigert av Peter Vogel, et fire stemt kor, som primært synger klassiske verker, blant annet av Carl Nielsen.
På Orkesterefterskolen er det tre forskjellige hovedretninger: Vokallinien, klaverlinien og orkesterlinien.

Kor Teaterlinjen er for sangere. På vokal linjen får man soloundervisning i sang, dramaundervisning, synger i kammerkor sammen med de andre på Kor Teaterlinjen, og synger i felleskoret.
Klaverlinjen er for pianister. På klaverlinjen får man soloundervisning, spiller ensemble, kammermusikk og synger i felles koret.
Orkesterlinjen er for instrumentalister. På Orkesterlinjen får man soloundervisning, spiller i symfoniorkestret, spiller kammermusikk og synger i felles kor.Skolen har også mange andre tilbud som for eksempel bruksklaver undervisning, messingensemble, strykerensemble, treblåserensemble og de mange kammermusikk gruppene, både planlagt og på elevers eget initiativ.
Utover alminnelige skolefag blir det undervist i fag som hørelære, musikkteori, musikkhistorie og verklytting. Det kan alt sammen være med til at gi en god forståelse av klassisk musikk.
I 2008 ble skolens første orkesterleder, Morten Ryelund, erstattet av Ole Faurschou, som selv ble erstattet av en ny korleder, Peter Vogel.


== Eksterne lenker ==
OrkesterEfterskolens hjemmeside
Kampens Idrettslag

Kampens Idrettslag er navnet på to tidligere arbeideridrettslag fra Kampen i Oslo.
Det første Kampens Idrettslag ble stiftet i 1925 og ble samme år medlem av Arbeidernes Idrettsforbund. Idrettslagets viktigste idrettsgren var friidrett. Kampens IL må ikke forveksles med Kampens Idrettsforening, som eksisterte parallelt. Kampens IF ble stiftet noen år tidligere og drev med fotball. Kampens IF forsvant rundt 1930.
På grunn av en beslutning i Kampens IL om ikke å ha fotball på programmet, og et ønske blant Kampen-beboere om et fotballag tilknyttet AIF, ble Idrettslaget Østa stiftet 21. september 1931. Ca. 70 personer meldte seg inn umiddelbart, og Reidar Hansen ble valgt som første formann. 9. november samme år ble Kampens Bokseklubb stiftet. Denne klubben tok boksing og fotball på programmet og hadde Jon Fischer som første formann.Det første Kampens IL fikk økonomiske vanskeligheter på begynnelsen av 1930-tallet og tok i 1933 initiativet til en sammenslutning mellom de tre AIF-klubbene i strøket. Både Østa og Kampens Bokseklubb forkastet forslaget, og Kampens IL gikk i oppløsning kort tid etter. I 1935 ble det gjort sonderinger om å slå sammen de to gjenværende foreningene, og denne gang var samarbeidsviljen større. 9. oktober 1935 gikk IL Østa og Kampens Bokseklubb sammen under det resirkulerte navnet Kampens Idrettslag.Østa/Kampen drev med boksing og bryting (fra 1931), fotball (fra 1931), friidrett (fra 1933) og bandy (fra 1934). Klubbens mest berømte medlem var pianisten Kjell Bækkelund, som spilte fotball der i barndommen.I 1945, da idretts-Norge var forent i Norges Idrettsforbund, slo Kampens IL seg sammen med naboklubben Frogg.


== Referanser ==
La clemenza di Tito

La clemenza di Tito («Titus' nåde», ofte bare kalt Titus), K. 621, er en opera seria i to akter komponert av Wolfgang Amadeus Mozart til en italienskspråklig libretto av Caterino Mazzolà, etter Metastasio. Den ble påbegynt etter at mesteparten av Tryllefløyten var skrevet, den siste operaen Mozart arbeidet på. Mozart gjorde ferdig Tryllefløyten etter at Titus hadde premiere i Praha 6. september 1791).


== Bakgrunn ==
I juli 1791, det siste leveåret til Mozart, var han alt godt i gang med å skrive Tryllefløyten, da han ble bedt om å komponere en opera seria. Bestillinga kom fra impresarioen Domenico Guardasoni, som bodde i Praha og som hadde fått i oppdrag om å skaffe et nytt verk for å feire kroningen av Leopold II av Det tysk-romerske rike som konge av Böhmen. Seremonien fant sted 6. september og Guardasoni hadde fått oppdraget om operaen i juni. Det var derfor ikke mye tid.
Guardasoni tok først kontakt med Antonio Salieri, den mest kjente komponisten av italiensk opera i Wien på den tiden, men Salieri var for travel. Librettoen, som opprinnelig ble skrevet av Metastasio 40 år tidligere, ble kortet ned av hoffdikteren Caterino Mazzolà. Guardason tok så kontakt med Mozart, som han kjente via Don Giovanni, og var overbevist om at den unge komponisten kunne klare å lage en opera på den korte tiden. Mozart nølte ikke med å ta i mot tilbudet, som var det dobbelte av det han normalt fikk for en opera i Wien. Den første biografen til Mozart, Niemetschek, hevdet at operaen ble gjort ferdig på bare 18 dager, og i så stor hast at secco-resitativene ble skrevet av en annen komponist, trolig Süssmayr, som en tror var elev av Mozart. Andre forskere mener derimot at Mozart hadde arbeidet på operaen over lang tid, kanskje siden 1789. Det er nesten helt sikkert at noe av musikken til La clemenza di Tito var skrevet i april 1791.


== Framførelser ==
Urpremieren fant sted noe timer etter kroningen av Leopold. Rollen som Sesto hadde kastratsopranen Domenico Bedini. Operaen ble første gang framført offentlig 6. september 1791 i Praha.
Operaen forble populær i mange år etter at Mozart døde. Den var den første operaen til Mozart som ble satt opp i London, 27. mars 1806. Med i besetningen var John Braham som lenge hadde sunget sammen med Nancy Storace, som hadde vært den første Susanna i Figaros bryllup i Wien.


== Roller ==


== Instrumentering ==
Operaen er instrumentert for to fløyter, to oboer, to klarinetter (eller bassettklarinett og bassetthorn), to fagotter, to valthorn, 2 trompeter, pauke og strykere. Basso continuoen i de «tørre» resitativene utføres på cembalo og cello. Under historisk informerte oppføringer brukes ofte hammerklaver.


== Referanser ==


== Kilder ==
Robins, Brian, "La clemenza di Tito – Mozart's Operatic Failure?" på earlymusicworld.com  Besøkt 23. november 2011


== Noter ==

La clemenza di Tito: partitur og kritisk rapport (tysk) i Neue Mozart-Ausgabe
Lonchotus

Lonchotus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, blankt svarte biller. Kroppen er kort, bred og høyt hvelvet. Hos hannene er pronotum mer eller mindre uthulet foran, pannen har gjerne et kort horn. Pronotum er fint og tett punktert, dekkvingene spredt og grovt.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar og nærliggende øyer (Aldabra, Komorene, Seychellene).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Lonchotus Burmeister, 1847
Lonchotus aldabrensis Dechambre, 1986 - på Aldabra
Lonchotus ambrensis Dechambre, 1986
Lonchotus astovensis Arrow, 1911 - på Seychellene
Lonchotus crassus (Klug, 1832)
Lonchotus endroedii Dechambre, 1986
Lonchotus latus Arrow, 1911
Lonchotus lentus Burmeister, 1847
Lonchotus minor Dechambre, 1986
Lonchotus mohelicus Paulian, 1960 - på Komorene
Lonchotus politus Arrow, 1908
Lonchotus punctatissimus Arrow, 1908
Lonchotus rotundus Arrow, 1911
Lonchotus rugosicollis Sternberg, 1910
Lonchotus sicardi Arrow, 1911


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Lonchotus i Encyclopedia of Life 
(en) Lonchotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Lonchotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lonchotus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Lonchotus crassus
La costanza trionfante degl’amori e de gl’odii

La costanza trionfante degl'amori e degl'odii er en dramma per musica av Antonio Vivaldi. Den italienske librettoen ble skrevet av Antonio Marchi.
Operaen ble først framført på Teatro San Moisè under karnevalet i 1716. Den ble framført på nytt på samme teateret under karnevalet i 1718 med tittelen Artabano, re de' Parti.


== Roller ==


== Referanser ==
Sinsen Idrettsforening

Sinsen Idrettsforening (stiftet 11. november 1938) er en tidligere norsk idrettsforening fra Sinsen i Oslo. Klubben gjorde seg mest bemerket som ishockeyklubb, men drev i perioder også med fotball og håndball.
Klubben het opprinnelig Sportsklubben Odd, Sinsen, men 3. februar 1939 ble navnet endret til Sinsen Idrettsforening. To uker senere besluttet klubben å melde seg inn i Norges Fotballforbund. I 1945 slo strøkets fire klubber – Falk 37, Stella, Granto og Sinsen IF – seg sammen og meldte seg inn i Norges Ishockeyforbund. Sinsen debuterte i 1. divisjon i ishockey i 1958 og spilte til sammen sju sesonger i øverste divisjon, med fjerdeplass i 1958 som best. I 1947 vant klubben det første norgesmesterskapet i ishockey for juniorer som ble arrangert. Sinsen IF fostret mange kjente ishockeyspillere, blant annet Trygve Bergeid, Geir Hoff, Svein Norman Hansen og Terje Thoen. Klubben hadde egen bane på «Lekern» mellom blokkene bak gamle Sinsen kino.Sinsen IF gikk i 1963 sammen med Ila Idrettsforening og dannet ishockeyklubben Isbjørnene. Isbjørnene spilte i 1. divisjon i 1967/68 (5.plass) og 1968/69 (7.plass), men i 1970 ble Sinsen-navnet tatt tilbake. I 1985 hadde Sinsen IF omtrent 300 medlemmer, men på slutten av tiåret og på 1990-tallet dalte aktiviteten. Ishockeygruppa i klubben ble nedlagt 30. mai 2002, og 30. november 2009 ble hovedforeningen nedlagt.


== Referanser ==
Alissonotum

Alissonotum er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte biller, ganske kraftig bygde.


== Levevis ==
Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, Afrika og med én art i den palearktiske sone.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Alissonotum Arrow, 1908
Alissonotum africanum Endrödi, 1974
Alissonotum amploides (Endrödi, 1973) - eneste art i den palearktiske sone
Alissonotum binodulum (Fairmaire, 1891)
Alissonotum camerunum (Kolbe, 1911)
Alissonotum crassum Arrow, 1908
Alissonotum cribratellum (Fairmaire, 1893)
Alissonotum elongatum Arrow, 1910
Alissonotum impressicolle Arrow, 1908
Alissonotum lerui Dupuis, 1998
Alissonotum nitens (Paulian, 1970)
Alissonotum parvum Chang, 1984
Alissonotum pauper (Burmeister, 1847)
Alissonotum piceum (Fabricius, 1775)
Alissonotum pittinoi Endrödi, 1986
Alissonotum quadridens Dupuis, 1998
Alissonotum rangunense Arrow, 1910
Alissonotum simile Arrow, 1910


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Alissonotum i Encyclopedia of Life 
(en) Alissonotum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alissonotum hos NCBI 
Alissonotum – detaljert informasjon på Wikispecies
Idomeneo

Idomeneo, re di Creta ossia Ilia e Idamante (italiensk for Idomeneo, kongen av Kreta, eller Ilia og Idamante; vanligvis bare kalt Idomeneo, K. 366) er en italiensk opera av Wolfgang Amadeus Mozart. Librettoen ble tilpasset av Giambattista Varesco fra en fransk tekst av Antoine Danchet, som ble satt musikk til av André Campra som Idoménée i 1712. Mozart og Varesco fikk bestillingen i 1780 av Karl Theodor, kurfyrste av Bayern, for hoffkarnevalet hans. Han valgte trolig temaet for operaen, men det kan også ha vært Mozart.Stilen med koraler, marsjer og balletter var veldig fransk. Operaen ble først framført i Cuvilliés teater i München Residenz 29. januar 1781, dirigert av Mozart selv. Idomeneo var den første modne operaen til Mozart. Dramatisk hører operaen til opera seria-tradisjonen med formell bruk av koraler. Mozart kranglet mye librettisten og kuttet mye og gjorde store endringer, selv ned til spesifikke ord og vokaler som sangerne mislikte. Idomeneo ble framført tre ganger i München. En konsertframføring ble gitt i 1786 i Palais Auersperg i Wien. For dette skrev Mozart noe ny musikk, kuttet ut noe og endret Idamante fra en kastrat til en tenor.
I dag er Idomeneo en del av standardrepertoaret i opera.


== Roller ==


== Instrumentering ==


== Arier ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Idomeneo: partitur og kritisk rapport (tysk) i Neue Mozart-Ausgabe
Idomeneo: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Synopsis, Metropolitan Opera
San Diego OperaTalk! with Nick Reveles: Mozart's Idomeneo
Libretto
Joseph Benda

Joseph Benda (1724–1804) var en böhmisk-tysk musiker av musikerfamilien Benda.
Benda ble sin bror Franz Bendas etterfølger som kapellmester i Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Benda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
XenForo

XenForo er et forumsystem skrevet i PHP. Systemet er utviklet av en stab ledet av tidligere hovedutviklere av vBulletin, Kier Darby og Mike Sullivan. XenForo er ikke gratis som mange andre forumsystemer. 


== Ulike diskusjonsforum-systemer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
MyBB

MyBB, originalt MyBulletinBoard, er et gratis forumsystem med åpen kilde. Det er basert på PHP og støtter MySQL, PostgreSQL og SQLite som database.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) MyBB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sisimiut lufthavn

Sisimiut lufthavn (IATA:JHS, ICAO:BGSS) er en flyplass ved byen Sisimiut, Grønland Flyplassen ble åpnet i 1990


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sisimiut Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Upernavik lufthavn

Upernavik lufthavn (IATA:JUV, ICAO:BGUK) er en flyplass ved byen Upernavik, Grønland. Flyplassen er brukt som mellomlandingsflyplass for Air Greenland på vei til Qaanaaq lufthavn.


== Destinasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Upernavik Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leke James

Leke James (født 1. november 1992 i Kaduna) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Sivasspor.Han har tidligere spilt for Aalesund.


== Spillerkarriere ==
Leke James startet sin spillerkarriere i hjemlandet sitt for klubben Bridge Boys, før han kom til Aalesund 6. januar 2012.


== Statistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leke James – Transfermarkt 
(en) Leke James – Soccerway 
(en) Leke James – FBref
Europeiske konservative og reformatorer

Europeiske konservative og reformatorer (engelsk: European Conservatives and Reformists Party, ECR) (tidligere «Alliansen av europeiske konservative og reformatorer», 2009–2016, og «Alliansen av konservative og reformatorer i Europa», 2016–2019) er et konservativt politisk parti på europeisk nivå. Partiet representerer den EU-skeptiske delen av den moderate høyresiden, men er ikke imot EU-samarbeidet som sådan. Partiet ønsker at samarbeidet konsentreres om et mindre antall områder, deriblant EUs indre marked.
Gruppen av europeiske konservative og reformatorer, som formelt er parlamentsgruppen til Europeiske konservative og reformatorer, men også favner parlamentsmedlemmer fra blant andre Den europeiske kristne politiske bevegelse (ECPM) og Den europeiske frie allianse (EFA), har om lag 60 representanter i Europaparlamentet etter Storbritannias uttreden av EU i januar 2020.
Partiet ble stiftet den 1. oktober 2009, etter at gruppen i Europaparlamentet hadde blitt dannet i juni samme år. Partiet hadde åtte nasjonale partier som medlemmer ved grunnleggelsen, hvorav de største var Det konservative parti (toryene) i Storbritannia og Det demokratiske borgerparti i Tsjekkia.
Europeiske konservative og reformatorer ledes av et styre på seks personer. President fra 2009 til 2020 var tsjekkeren Jan Zahradil, som så ble etterfulgt av italieneren Giorgia Meloni, partileder i Fratelli d'Italia.
Europeiske konservative og reformatorer har et samarbeid med den partiuavhengige ungdomsorganisasjonen De europeiske ungkonservative, stiftet i 1993.


== Medlemspartier i Europa ==
Tidligere medlemspartier i Europa:

 Belgia: Libertair, Direct, Democratisch (2010–2014)
 Bulgaria: Lad opp Bulgaria (2018–2019)
 Finland: Sannfinnene (2015–2017) (Blå framtid overtok medlemskapet)
 Frankrike: Debout la France (2019–2020)
 Island: Sjálfstæðisflokkurinn (2011–2021)
 Italia: Conservatori e Riformisti (2015–2017) (gikk inn i Direzione Italia, som ble medlem)
 Latvia: For fedreland og frihet/LNNK (2009–2011) (gikk inn i Nasjonal allianse, som ble medlem i 2014)
 Polen: Polen først (2010–2014)
 Romania: Noua Republică (2013–2018)
 Romania: M10 (2016–2019) (gikk inn i Alternativa Dreaptă, som ble medlem)
 Tyrkia: Rettferdighets- og utviklingspartiet (2013–2018)
 Ungarn: Magyar Demokrata Fórum (2009–2011)Europeiske konservative og reformatorer har også flere regionale partnere (tidligere kalt assosierte medlemmer) utenfor Europa, deriblant Canadas konservative parti, Det republikanske parti i USA, Likud i Israel, Liberal Party of Australia og New Zealand National Party.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alliance of European Conservatives and Reformists – kategori av bilder, video eller lyd på Commons