jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det østlige partnerskap

Det østlige partnerskap (engelsk Eastern Partnership; EaP) er EUs formaliserte samarbeid med seks land i øst; Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Moldova, Ukraina og Belarus, etablert 7. mai 2009.


== Historie ==
Det østlige partnerskap ble først presentert av Polen med hjelp fra Sverige den 26. mai 2008 i Brussel. Lanseringen var i Praha den 7. mai 2009. I motsetning til Middelhavsunionen vil ikke Det østlige partnerskapet ha sitt eget sekretariat, men kontrolleres direkte av Kommisjonen.


== Formål ==
Det østlige partnerskap hører inn under EUs naboskapspolitikk (ENP), men er en helt ny form for samarbeid mellom EU og de nevnte landene i det den tillater en mer differensiert tilnærming enn ENP. Gjennom Det østlige partnerskap ønsker EU å uttrykke solidaritet med den østlige regionen av Europa ved å sikre stabilitet og støtte samfunnsutviklingen gjennom konkrete prosjekter og tiltak. 
Det østlige partnerskapet skal gjennomføres ved et tettere samarbeid mellom EU og landene, blant annet ved inngåelsen av dypere handelsforbindelser og visumsamarbeid. På sikt skal partnerskapet kunne integrere økonomiene sammen, styrke energisikkerheten, bidra til sosial utvikling, styrke rettsstaten og gjøre det lettere å reise mellom landene, samtidig som man setter i gang tiltak mot ulovlig innvandring.Partnerskapet ikke er å betrakte som en foranledning til medlemskap for disse landene. Partnerskapet benyttes til å forhandle om assosieringsavtaler, til dels med frihandelsavtaler, og om mobilitet (visumlettelser eller fremtidig visumfrihet), sektorsamarbeid og deltagelse i EUs programmer og byråer.På sikt skal det østlige partnerskap føre til integrering av økonomiene, styrking av energisikkerheten, sosial utvikling, styrking av rettsstaten og lette reising mellom landene, samtidig som man setter i gang tiltak mot ulovlig innvandring.


== Referanser ==
Anne Kristine Thorsby

Anne Kristine Thorsby (født 13. mai 1962 Oslo) er en norsk billedkunstner, bosatt i Lillehammer.
Hun er utdannet fra Kunsthøyskolen i Oslo 1982 - 1989. Hun debuterte i 1988 med deltagelse på Østlandsutstillingen og med separatutstilling på Kunstforeningen, Lillehammer, 1991. Hun har siden hatt over 39 separatutstillinger, og er i kommisjon ved flere gallerier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lei Xue

Lei Xue (født 25. januar 1988) er en kinesisk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T11. Dette er en klasse for blinde og svaksynte.
Han begynte med friidrett tre år før paralympiske sommerleker 2012.


== Karriere ==
Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London, sammen sin ledsager Wang Lin. På 100 meter satte han asiarekord i innledningsheatet, med tiden 11,29. Denne rekorden forbedret han i semifinalen, til 11,16. I finalen løp han på 11,17, og vant gull foran Lucas Prado og Felipe Gomes, begge fra Brasil. 
På 200 meter nådde han semifinalen, men ble der slått ut, med tiden 25,91. På 4 x 100 meter stafett ble det sølv til det kinesiske laget, bak Russland. De andre på laget var Yuan Yizhi, Yang Yuqing og Li Yansong. Her satte de ny asiarekord med tiden 42,68. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
London 2012 - Lei Xue
London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
Bengt Gustaf Geijer (d.e.)

Bengt Gustaf Geijer (født 11. mars 1682 i Örebro, død 26. oktober 1746 i Uddeholm) var en svensk brukseier, sønnsønn av Christoffer Geijer og dattersønn av Johan Börjesson Carlberg. Han var gift med Lovisa Sofia Tranæa, deres sønnsønner var Erik Gustaf og Bengt Reinhold Geijer.
Geijer studerte i Uppsala, blev bruksbokholder i 1698 og i 1716 leier av Uddeholms sätesgård.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordisk familjebok
Bengt Gustaf Geijer

Bengt Gustaf Geijer er navnet til flere personer: 

Bengt Gustaf Geijer (d.e.) (1682–1746), svensk brukseier, farfar til Erik Gustaf Geijer (1783–1847)
Bengt Gustaf Geijer (d.y.), far til Erik Gustaf Geijer
Li Na (Maos datter)

Li Na (forenklet kinesisk: 李讷; tradisjonell kinesisk: 李訥; pinyin: Lĭ Nà; født 1940 i Yan'an i provinsen Shaanxi i Kina), eller Li Ne, er datter av Mao Zedong og hans fjerde hustru Jiang Qing, og deres eneste barn sammen. At etternavnet er Li og ikke Mao skyldes at Mao Zedong i en periode kalte seg Li Desheng (forenklet kinesisk: 李得胜; tradisjonell kinesisk: 李得勝).
Navnene til Li Na og hennes storesøster Li Min kommer fra Bok 4 av Analektene av Konfucius: «ne yu yan er min yu xing» (讷于言而敏于行, «sen i tale og oppriktig i oppførsel»).Li Na ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet i 1966. Etterpå arbeidet hun ved Folkets frigjøringshærs dagblad.
Hun ble medlem av den 10. nasjonalkongressen for det kinesiske kommunistiske parti i 1973, og partisjef for fylket Pinggu nær Beijing og assisterende partisekretær for partikomiteen for Beijing fra 1974 til 1975.Siden 2003 har Li Na vært medlem av Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse.


== Referanser ==
Alkyonidene

Alkyonidene (gresk: Ἀλκυονίδες) var syv nymfer i gresk mytologi, som alle var døtre av jotnen Alkyoneus. De syv het Phosthonia, Anthe (Anthê), Methone, Alkippa, Pallene, Drimo og Asterie (Asteriê).
Da deres far ble drept av Herakles, sørget de så mye at de kastet seg på havet. Amfitrite fikk medlidenhet med dem og forvandlet dem til isfugler.


== Astronomi ==
Alkyonidene har gitt navn til saturnmånene Methone, Anthe og Pallene.
DS «Frameggen»

DS «Frameggen» var et lasteskip bygget ved Rosenberg Verft som byggenummer 154. I juli 1948 ble skipet levert til Rederiet Vindeggen A/S i Oslo. Skipet ble videresolgt flere ganger før hun til slutt ble hugget opp i Tyrkia i 1979.


== Historikk ==


=== Som «Frameggen» ===
10. april 1948: sjøsatt ved Rosenberg Mek. Verksted A/S
Juli 1948: levert til Rederiet Vindeggen A/S (Chr. Østberg), Oslo.
2. januar 1952: drev på grunn ved Hondsbossche Zeewering, Nederland.
9. januar 1952: dratt av grunn og slept til Rotterdam for reparasjoner.
1952: på certepartiet til Canadian Gulf Line.
Juli 1952: kjeleskade i Havanna.
Oktober 1952: ferdig reparert og satt i drift.


=== Som «Bemar» ===
1956: solgt  til Marthinussens Fryseanlegg A/S, Bergen. Omdøpt til «Bemar».


=== Som «Perseus» ===
1959: solgt til Cia. Armadora de Sudamerica S.A. (Hellenic Mediterranean Lines Co. Ltd.), Piraeus, Hellas. Omdøpt til «Perseus»


=== Som «Mitera Assimina» ===
1969: solgt til Polaris Shipping Co. Ltd., (Canopus Shipping S.A., Piraeus), Famagusta, Kypros. Omdøpt til «Mitera Assimina»
1971: solgt til Arcturus Shipping Co. Ltd., (Andreas & Geo. Kyrtatas), Famagusta, Kypros


=== Som «Buena Fortuna» ===
Solgt til Panchrantos Cia. Naviera, S.A. (Andreas & Geo. Kyrtatas), Panama. Omdøpt til «Buena Fortuna».


=== Som «Kavalaris S.» ===
1977: Omdøpt til «Kavalaris S.»
1979: Solgt til opphugging i Aliaga, Tyrkia


== Kilder ==
Frameggen Skipshistorie.net
Frameggen Utrechtsch Nieuwsblad


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5275181 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) DS «Frameggen» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Bunes (Moskenes)

Bunes er en nedlagt gård i Moskenes kommune i Nordland. Stedet ligger på nordvestsida av Moskenesøya, like ved en liten dal med ei stor sandstrand, Bunesstranda. En sti går fra Bunesstranda over det lave eidet Einangen (ca. 70 moh.) til Bunesfjorden på sørøstsida av øya. Bunes er et av flere steder på vest- og nordsida («yttersida») av Moskenesøya som tidligere var bebodd, men som i dag er fraflyttet.
Det iøynefallende med Bunes og Bunesstranda er det store feltet med sand som strekker seg fra sjøkanten og inn til fjellfoten på alle sider. Antakelig var området bevokst med gress i tidligere tider. Et sagn forteller om to søstre som eide hver sin halvpart av Bunes-gården. Da en ung og vakker mann kom til stedet og forelsket seg i den ene jenta, ble søsteren så sjalu at hun hevnet seg med å forgifte jordsmonnet med kvikksølv. Dermed ble jorda i hele dalbunnen, ikke bare den delen som den ene søsteren eide, til ufruktbar sand. Torbjørn Alm ved Tromsø Museum mener i en artikkel i tidsskriftet Ottar i 1993 at det i virkeligheten er sannsynlig at gressdekket i dalen er blitt ødelagt av overbeiting eller andre menneskelige inngrep, og at det må ha skjedd allerede før 1647.Et stykke inn på 1900-tallet var det to bruk på gården Bunes, med til sammen 21 personer i 1920. Sterke brottsjøer og dårlige havneforhold gjorde stedet uegnet til å drive fiske fra, så i likhet med folk fra de fleste andre stedene på yttersida av Moskenesøya drev mennene på Bunes fiske på innersida (i Vestfjorden). I 1944 eksploderte ei mine som hadde drevet i land på Bunes. Én mann omkom og det ene bolighuset på stedet ble ødelagt. Bunes ble fraflyttet like etter.
Et annet navn på Bunes er Skjelvan eller Skjelven. Oluf Rygh i Norske Gaardnavne mener at det navnet kan komme av skjalfa, skjelve, etter de sterke brottsjøene på stedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnung: Bunesstranda (Moskenesøy)
Bent Svinnung: Ydmyk på Yttersia
Phyllis Diller

Phyllis Diller (født Phyllis Ada Driver 17. juli 1917, død 20. august 2012) var en amerikansk skuespiller og komiker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phyllis Diller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Phyllis Diller på Internet Movie Database 
(sv) Phyllis Diller i Svensk Filmdatabas 
(fr) Phyllis Diller på Allociné 
(en) Phyllis Diller på AllMovie 
(en) Phyllis Diller hos Turner Classic Movies 
(en) Phyllis Diller hos Rotten Tomatoes 
(en) Phyllis Diller hos The Movie Database 
(en) Phyllis Diller hos Internet Broadway Database 
(en) Phyllis Diller hos Behind The Voice Actors 
(en) Phyllis Diller på Internet Broadway Database
(en) Verk av eller om Phyllis Diller i bibliotekene i (WorldCatkatalog)
Pinnåsen viltovergang

Pinnåsen viltovergang er en miljøtunnel med to løp på E6 i Nordre Follo kommune.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Pinnåsen viltovergang på Google StreetView
Tre dikgosi-monumentet

Tre dikgosi-monumentet er en bronseskulptur i det sentrale forretningsdistriktet i Botswanas hovedstad Gaborone. Den består av tre statuer av dikgosi (høvdinger): Khama III av Bamangwato, Sebele I av Bakoena, og Bathoen I av Bangwaketse. Satuene er 5,4 meter høye. Skulpturen ble avduka 29. september 2005. Den er landets mest besøkte turistattraksjon.


== Referanser ==
Kgale

Kgale er en ås i Botswanas hovedstad Gaborone. Toppen befinner seg 1 287 meter over havet. Det sto tidligere ei fjernsynsmast på toppen, men åsen er i dag en turistattraksjon, særlig på grunn av den gode utsikta over byen.
Navnet Kgale betyr «stedet som tørka opp» på setswana. Åsen har også kallenavnet «Den sovende kjempen».
The Spiral

Må ikke forveksles med den franske serien SpiralThe Spiral er en europeisk kriminalserie fra 2012. Serien er et politidrama med fokus på etterforskning av kunsttyveri. Etterforskningen drar politiressurser fra politikontor i flere europeiske land.
I Norge har serien blitt sendt på NRK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Spiral på Internet Movie Database 
(da) The Spiral i Danmark Nationale Filminstitut
Carbone

Carbone er et italiensk etternavn som betyr «kull», og kan vise til:

Benito Carbone (f. 1971) – en italiensk fotballspiller
Francesco Carbone Tomacelli (d. 1405) – kardinal i Den katolske kirke
Guglielmo Carbone (d. 1418) – kardinal i Den katolske kirke


== Se også ==
Karbon
Carbonne
Radio Prime Moss

Radio Prime Moss var en kommersiell lokalradiostasjon med base i Moss. Den hadde Moss, Rygge, Våler og Son som sitt primærområde. Utgiver var Mastertimes AB. Våren 2015 ble Radio Prime kjøpt opp av P4-gruppen, og er i dag en del av P5-stasjonene.


== Tidligere navn og eiere ==
Stasjonen het opprinnelig Radio P5 Moss, og var på den tiden eiet og drevet av Varna Evangeliesenter. I 2002 kjøpte Moss Avis AS (senere Mediehuset Østfold AS) kanalen, og drev den under navnet Radio Moss. Mastertimes AB kjøpte stasjonen, og overtok den fra Mediehuset Østfold AS 1. januar 2010. I februar samme år fikk den navnet Radio Prime Moss. Våren 2015 overtok P4 kanalen, og fra 11. mai samme år har kanalen gått under navnet P5 Hits Moss.


== Frekvenser ==
Kanalens hovedfrekvens er FM 106,9 MHz.
Get i Østfold: FM 96,3 MHz
FAAL i Moss: FM 102,4 MHz
flere andre mindre kabelanlegg og
nettradio
Melkeringe

Melkeringe er et kar til oppbevaring av melk eller fløte.  Melkeringer ble brukt til å sette melk eller fløte bort for surning. Før separatoren kom i bruk ble også melkeringer brukt når melken skulle stå rolig slik at fløten skulle stige opp. Da kunne fløten holdes tilbake med en rennefjøl mens melken ble helt over i et annet kar. Noen melkeringer kunne ha  tut eller nebb til å helle gjennom, og andre kunne ha et hull med tapp i bunnen slik at melken kunne tappes ut der.
Melkeringer kunne også bli brukt til å stelle (skylle, salte og kna) smør etter kjerningen, og de kunne også være brukt til ysting. Melkeringer som ble tatt til ysting, ble gjerne sure slik at de senere ikke kunne brukes til å sette bort melk i igjen.
Melkeringer, særlig de av metall, kunne også være brukt som vaskebaljer, og melkeringer har vært brukt til servering av mat.
I det gamle bondesamfunnet var det helst bruk melkeringer av tre. De fleste var lagget, men det forekommer også melkeringer som var svarvet eller uthulet av hel ved. Laggede melkeringer har en rund eller oval bunn, og de har ofte en eller to staver forlenget som ører. Andre melkeringer kunne være laget av metall eller glass. Små melkeringer av glass, beregnet til enkeltporsjoner av sur melk eller rømme kunne romme ca. 0,3 liter mens store melkeringer av tre kan ta mer enn 10 liter.
Melkeringer har vært brukt til melkestell over hele landet, og det er registrert en stor variasjon i betegnelser, her er noen synonymer: Bal, blekkbonke (om melkeringe av blikk), blikkringe (do), bonke, filebunke, fløtekodl, geitebal (til geitemelk), handreie (med ører), kolfota, kollkjørel, kyrbal (for kumelk) melkask, melkbolle (svarvet av tre), melkebunke, melkekopp, mjølkeså (med to ører), opptakskolle (om liten melkeringe brukt til å øse ost og myse opp i ysteplagget), ring, ringje, rømmebunk, rømmekolle, silekopp, silingsask, smørkolle (til å skylle, salte og kna smøret i), stavringe, svarveringe (svarvet trebolle), tapperinge (med tappehull), trekolle og øyrebunke (do).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dybdal, Audun (1985): Fôr, fe og melkestell i eldre tid. Arbeidsmåter og redskaper i Steinkjer-regionen. Steinkjer. ISBN 82-7279-032-7
Reinton, Lars (1969): Til seters. Norsk seterbruk og seterstell. Oslo.
Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: Vår gamle bondekultur. Oslo.
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se melkeringer i DigitaltMuseum.
Erik Oddvar Eriksen

Erik Oddvar Eriksen (født 4. januar 1955) er en norsk statsviter og professor ved ARENA – Senter for europaforskning.
Han har tidligere vært professor ved Universitetet i Tromsø og Universitetet i Bergen, og professor II  ved henholdsvis Senter for profesjonsstudier (SPS), Høyskolen i Oslo og Universitetet i Aalborg. Han er nå senterleder for ARENA – Senter for europaforskning, og har vært vitenskapelig koordinator for de EU-finansierte prosjektene RECON (Reconstituting Democracy in Europe) og CIDEL (Citizenship and Democratic Legitimacy in the European Union).
Eriksens forskningsområder er i hovedsak politisk teori, demokratisk styring (governance), offentlig politikk, europeisk integrasjon og forutsetningene for post-nasjonalt demokrati.


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Oddvar Eriksen på Internet Movie Database 

(no) Publikasjoner av Erik Oddvar Eriksen i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Erik Oddvar Eriksen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Presentasjon fra Arena
Premium Rush

Premium Rush er en amerikansk actionthriller fra 2012. Den er skrevet av David Koepp og John Kamps, regissert av Koepp og har Joseph Gordon-Levitt og Michael Shannon i hovedrollene.


== Handling ==
Wilee (Joseph Gordon-Levitt) er et sykkelbud i New York som får i oppdrag å levere en konvolutt, noe som i utgangspunktet er en basisjobb for et sykkelbud. Men når konvolutten også er av interesse for den korrupte politimannen Bobby Monday (Michael Shannon), utvikler det seg til å bli noe helt annet enn en vanlig levering for Wilee, og han blir snart jaget New York rundt av Monday. Sammen med venner og bekjente må han finne ut hvorfor denne konvolutten har en så høy verdi.


== Rolleliste ==
Joseph Gordon-Levitt i rollen som Wilee
Michael Shannon i rollen som Bobby Monday
Dania Ramirez i rollen som Vanessa
Jamie Chung i rollen som Nima
Aasif Mandvi i rollen som Raj
Wolé Parks i rollen som Manny
Boyce Wong i rollen som Mr. Lin
Henry O i rollen som Mr. Leung
Sean Kennedy i rollen som Marco
Kym Perfetto i rollen som Polo
Anthony Chisholm i rollen som Tito
Aaron Tveit i rollen som Kyle


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Premium Rush på Internet Movie Database 
(no) Premium Rush hos Filmfront 
(sv) Premium Rush i Svensk Filmdatabas 
(da) Premium Rush i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Premium Rush på Allociné 
(nl) Premium Rush på MovieMeter 
(en) Premium Rush på AllMovie 
(en) Premium Rush på Turner Classic Movies 
(en) Premium Rush på Rotten Tomatoes 
(en) Premium Rush på Metacritic
Hesher

Hesher er en amerikansk mørk komedie/dramafilm fra 2010. Den er skrevet av Spencer Susser og David Michôd, regissert av Susser, produsert av blant andre Natalie Portman og Susser, og har Joseph Gordon-Levitt, Devin Brochu, Rainn Wilson og Portman i hovedrollene. Den ble vist på Sundance filmfestival den 22. januar 2010, og hadde offisiell premiere i USA den 13. mai 2011. De fleste av sangene på filmens lydspor er sanger fra tungmetallgruppene Metallica og Motörhead.


== Handling ==
Unge T.J. (Devin Brochu) har nettopp mistet moren, og begynner også å miste kontakten med faren og grepet om selve livet. Så møter han den eksentriske, ensomme Hesher (Joseph Gordon-Levitt), som bor bak i bilen sin, har langt hår, masse hjemmelagede tatoveringer, røyker hasj og som generelt sett hater verden han lever i og ikke minst de han må dele den med. De får en uventet effekt på hverandre og former et merkelig vennskap. De fortsetter å møtes, til tross for at menneskene nærmest T.J. ikke ønsker at de har kontakt. Men det viser seg at Hesher har flere skjulte sider ved seg selv, og at det ikke bare er gode sider det er snakk om. Blir det mysteriet som er Hesher for mye for den lille gutten å takle?


== Rolleliste ==
Joseph Gordon-Levitt i rollen som Hesher
Devin Brochu i rollen som T.J.
Rainn Wilson i rollen som Paul
Piper Laurie i rollen som Grandma
Natalie Portman i rollen som Nicole
Brendan Hill i rollen som Dustin
John Carroll Lynch i rollen som Larry
Monica Staggs i rollen som Mom
Mary Elizabeth Barrett i rollen som Meryl
Audrey Wasilewski i rollen som Coleen
Lyle Kanouse i rollen som Jack


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hesher på Internet Movie Database 
(sv) Hesher i Svensk Filmdatabas 
(fr) Hesher på Allociné 
(en) Hesher på AllMovie 
(en) Hesher på Turner Classic Movies 
(en) Hesher på Rotten Tomatoes 
(en) Hesher på Metacritic 
(en) Hesher på Box Office Mojo
Simon Næsse

Simon Næsse (født 30. november 1978 på Karmøy i Rogaland) er en norsk jurist og lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han er utdannet jurist ved Universitetet i Bergen.
Næsse ble valgt inn i kommunestyret i Karmøy og i hovedutvalg for oppvekst- og kultur i perioden 2007 til 2011. Ved kommune- og fylkestingsvalget i 2011 ble han valgt inn til en ny periode i Karmøy kommunestyre samt Fylkestinget for Rogaland. Han ble også valgt inn i Fylkesutvalget og Regional- og kulturutvalget i Rogaland fylkeskommune for perioden 2011 til 2014. Nå jobber han som kommunaldirektør for kultur, idrett og frivillighet i Haugesund Kommune.
Lucas Prado

Lucas Prado (født 27. mai 1985) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T11. Dette er en klasse for blinde og svaksynte.
Prado mistet 90% av synet sitt etter en netthinneløsning i 2003.


== Karriere ==
I 2007 vant han tre gullmedaljer ved VM for blinde (IBSA World Championships and Games) i São Paolo i Brasil. Han vant både 100, 200 og 400 meter. Samme år vant han også gull på 100, 200 og 400 meter ved Parapanamerikanske leker i Rio de Janeiro, der han satte verdensrekord på denne distansen, i sin klasse, med tiden 11,29. Han løp på denne tiden både i semifinalen og finalen, og slo med det Jose Armandos tidligere rekord fra 2004 (11,37).Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, der han også vant tre gullmedaljer. Han vant 100, 200 og 400 meter, og på 100 meter forbedret han sin egen verdensrekord til 11,03.Også ved VM i friidrett for handikappede i 2011 (IPC Athletics World Championships) i Christchurch vant han de tre sprintøvelsene, 100, 200 og 400 meter.Han deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London, sammen sin ledsager Justino Barbosa dos Santos. På 100 meter fikk han sølv, bak kinesiske Lei Xue. I semifinalen løp han på ny personlig rekord, med 11,15. Også på 400 meter fikk han sølv, denne gangen bak Jose Sayovo Armando. På 200 meter kom han på fjerdeplass i finalen, 5 hundredeler bak Jose Sayovo Armando, som tok bronsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
London 2012 - Lucas Prado
London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
Melkesil

Melkesil er et redskap for å fjerne hår og annet rusk når man melker for hånd.
Melkesiler av tre har gjerne en rund, kvadratisk eller korsformet hull i bunnen, og i disse silene la man et silhår eller en silklut som man slo melken gjennom, men det forekommer også melkesiler av tre med en innsatt performert blikkplate som fungerer som sil.
De eldste melkesilene av metall har helst en bunn av metallduk. I disse silene ble det også gjerne lagt en silduk, men senere metallsiler fikk ilegg filter av vatt. I denne typen ble ett eller to vattfilter satt inn i bunnen mellom to skiver av metallduk eller perforerte metallplater.
Det kan være vanskelig å skille mellom svarvede melkesiler av tre og trakter, men en hovedregel ser ut til å være at trakter har en tut i bunnen mens melkesiler bare har ett eller flere hull.
Synonymer: silestokk, siletre,


== Litteratur ==
Dybdal, Audun (1985): Fôr, fe og melkestell i eldre tid. Arbeidsmåter og redskaper i Steinkjer-regonen. Steinkjer. ISBN 82-7279-032-7
Reinton, Lars (1969): Til seters. Norsk seterbruk og seterstell. Oslo.
Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: Vår gamle bondekultur. Oslo.
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se melkesiler i DigitaltMuseum.
Melkestave

Melkestave er et kar til å melke i. Den er svakt konisk eller sylinderformet og har et rett skaft i siden. På laggede melkestaver av tre dannes skaftet av en forlenget stav mens staver av metall har et påsatt skaft. Tilsvarende kar kan også være brukt til å gi dyra drikke av eller til å øse med.
Noen synonymer: melkask, melkekakk, kakk, kølle, mjølkeask, mjølkekolle, mjølkekopp, staup, stave, strippe og tutask (om stave med tut).


== Litteratur ==
Dybdal, Audun (1985): Fôr, fe og melkestell i eldre tid. Arbeidsmåter og redskaper i Steinkjer-regionen. Steinkjer. ISBN 82-7279-032-7
Reinton, Lars (1969): Til seters. Norsk seterbruk og seterstell. Oslo.
Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: Vår gamle bondekultur. Oslo.
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se melkestaver i DigitaltMuseum.