jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gausel

Gausel er en matrikkelgård, en menighet og en valgkrets i bydelen Hinna i Stavanger. 


== Navnet Gausel ==
Siste ledd i navnet kan tolkes som sel, tilsvarende støl eller seterhus.  En alternativ tolkning er gammelnorsk «sil», med betydning «lettflytende vann».  Det første leddet i navnet kan være et eldre navn på Stokkavatnet, basert på gammelnorsk «Gaut» = «overflømming».  Alternativt kan navnet være avledet av mannsnavnet Gautulfr. Navnet har vært skrevet Gwsal (1519), Gwswlff (1521) og Goußell (1567).


== Historie ==
Bosetningen på Gausel kan spores tilbake til steinalderen. Her er rike funn fra bronsealderen og folkevandringstiden, og området ved Jåttånuten var et maktsenter i vikingtiden. Storgården på Gausel viser hvor stor og viktig denne gården var. Grunneier Samuel Gausel fant i 1883 Gauseldronningens grav. I graven var det et kammer på 2,30 x 1,10 m (ytre mål) bygget av rundete stein og dekket av tre steinheller. Gjenstandene i graven viser at det var en svært velstående kvinne som ble begravd her rundt år 850 e.Kr. Smykkene og utstyret i graven vitner om stor rikdom. Både de ovale spennene, den likearmete sølvspennen og armringene er blant de fineste eksemplarene man kjenner fra denne perioden.
Helle skrev at Gausel i middelalderen var eid av Stavangers biskop og domkapitlet. I 1567 eide stiftet 3 pund og en vett korn i Gausel.
I 1519 skattet Tore og Siver på Gausel. De er de første kjente bøndene på Gausel. I 1521 skattet Tore og Sjur på Gausel. Siver og Sjur får en tro en to ulike måter å skrive det samme navnet på, men det kan ikke utelukkes at det var to forskjellige personer. I 1563 bodde Mogens og Alf på Gausel. I 1567 solgte Mogens og Alf på Gausel naut til Bergenhus. Det er nok de samme to som i 1563. I 1567 fikk stiftet fem daler i festeavgift for halve Gausel. Bondens navn er ikke oppgitt. At en viser til halve Gausel tyder på at det fortsatt var to bruk. 17.6.1587 var Torkild på Gausel lagrettemann. 20.4.1591 og 8.4.1605 var Torkild på Gausel lensmann. I 1603-1613 betalte Torkild på Gausel skatt. Torkild ”TO” i sitt segl, som viser til at farens fornavn begynt med O.


== Delområdet ==
Området består idag stort sett av boliger og blir regnet som et eksklusivt boligområde i Hinna bydel. 
Gauselskogen er fredet under navnet Gausel naturreservat. Naturreservatet utgjør et 56 dekar stort område med edelløvskog og har et usedvanlig rikt fugleliv.  Skogen ligger mellom riksvei 44 og Dronningåsen, hvor det er gjort historiske utgravinger. 
Strandsonen på Gausel er lite tilgjengelig for folk flest. En del småindustri og servicebedrifter ligger her, bl.a. NOKAS – etter at tellesentralen flyttet fra Stavanger sentrum.  
Gausel kirke ble bygget i 1996.


== Litteratur ==
Inge Særheim: Stadnamn i Rogaland.  Fagbokforlaget, Bergen 2007, ISBN 978-82-7674-879-6


== Referanser ==
Figaro (Disney)

Figaro er en svart og hvit kattunge som først opptrådte i Walt Disneys «Pinocchio».
Figaro er kanskje mest kjent for å være Geppettos og Pinocchios katt, men han opptrer også som Minni Mus' katt i museuniverset. Han er, i likhet med hunden Pluto, ikke antropomoforisert, men er kun en helt vanlig katt.


== Kilder ==
http://coa.inducks.org/character.php?c=Figaro
VILTi

VILTi, tidligere Joika, er et merkenavn for hermetiske farsekaker, produsert under varemerket Terina, som eies av Nortura SA. VILTi er Norges mest solgte middagshermetikk.


== Kakene ==
Hver boks hadde et nettinnhold på 800 g, 50 % kaker og 50 % saus. Fra februar 2020 ble hermetikkboksen erstattet av pappkartonger på 500 g. Reinsdyrkakene lages av kjøtt fra storfe, rein og sau. Kjøttinnholdet totalt er 36 % og innholdet av reinkjøtt 11 %. Øvrige ingredienser er vann, potetmel, hjertekjøtt av storfe, blodprotein fra svin, svor, ister, krydder (i form av salt, pepper, muskat, ingefær og allehånde) samt melkeprotein og maisglukose.


== Sausen ==
Sausen kalles viltsaus og lages av vann, hvetemel, vegetabilsk fett (fra palme-, kokos- og rapsolje), geitost, vegetabilsk buljong, natriumglutamat, gjærekstrakt, sukker, løk, grønnsaksekstrakt, maltodekstrin, hvitløk, selleri, myse- og fløtepulver og karamellfarge.


== Historikk ==
Joika har vært på markedet siden 1960 og ble opprinnelig utviklet og lansert av selskapet P. Hollup AS, Trondheim, senere overtatt av Homes Produkter i Harstad. Gjennom årene har produksjonsvirksomheten og merket skiftet eiere flere ganger. Selskapet Thermex ble etablert i Namsos i 1983 og bygde opp en egen fabrikk. Både Nidar og Trønder-Mat har vært inne på eiersiden.Inntil navnet ble endret til VILTi var hovedelementet i dekoren på boksen en samegutt, utført av Knut Yran.


== Joika-debatten 2020 ==
Debatten om Joika-merkevaren startet med lansering av kampanjen «Joika» gjennom et samarbeid mellom Nortura og gjenbrukstjenesten Tise på Instagram. Kampanjen ble sterkt kritisert  av Samerådet, med påstand om at merkevaren og kampanjen var uttrykk for kulturell appropriasjon, Avisa Nordlys kommenterte saken på en måte som fikk flere samiske skribenter og kulturpersonligheter til å kritisere avisen og perspektivet i lederartikkelen. Nordlys beklaget og endret senere ordlyden i kommentarartikkelen. Debatten førte til at Nortura ønsket dialog med samiske organisasjoner og interessenter.Sommeren 2020 kunngjorde Nortura endringer i navn og design av produktet. 28. august 2021 kunngjorde Nortura at det nye navnet på produktet er VILTi.


== Salg ==
I 2002 ble det solgt 1 909 000 bokser i Norge. Produktet har sin toppsesong i forbindelse med påske.


== Referanser ==
RealClimate

RealClimate er en kommentarside (blog) om klimatologi av en gruppe faglig aktive klimatologer. Den beskriver sitt mål som å sørge for raske svar på aktuelle saker og sørge for sammenheng som ofte mangler i andre kommentarer.


== Anerkjennelse ==
Opprettelsen av RealClimate ble lagt merke til av redaktørene i de akademiske tidsskriftene Science og Nature.I 2005 fikk RealClimate utmerkelsen «Science and Technology Web Award» av redaktørene i Scientific American.
I 2006 sammenstilte Nature en liste med de 50 mest populære bloggene skrevet av vitenskapsmenn, som målt av Technorati. RealClimate var da nummer 3 på denne listen.I 2008 ble RealClimate listet av TIME Magazine blant de 15 beste nettsteder om miljøtemaer.


== Medlemmer ==
De faste bidragsyterne til RealClimate er:
Gavin Schmidt
Michael E. Mann
Eric Steig
Raymond S. Bradley
Stefan Rahmstorf
Rasmus Emil Benestad
Caspar Ammann
Thibault de Garidel
David Archer
Raymond PierrehumbertTidligere bidragsytere:

William M. Connolley frem til 2007.Andre klimatologer bidrar til RealClimate som gjesteskribenter.


== Climategate ==
I november 2009 ble private e-poster lekket fra Climatic Research Unit of the University of East Anglia in Norwich, England (se climategate). Blant disse var det flere fra Michael Mann. 9. februar 2006 utdyper han hensikten med RealClimate:

Anyway, I wanted you guys to know that you're free to use RC (RealClimate.org) in any way you think would be helpful. Gavin and I are going to be careful about what comments we screen through, and we'll be very careful to answer any questions that come up to any extent we can. On the other hand, you might want to visit the thread and post replies yourself. We can hold comments up in the queue and contact you about whether or not you think they should be screened through or not, and if so, any comments you'd like us to include. You’re also welcome to do a followup guest post, etc. Think of RC as a resource that is at your disposal to combat any disinformation put forward by the McIntyres of the world. Just let us know. We’ll use our best discretion to make sure the skeptics don’t get to use the RC comments as a megaphone…

Skeptikere har stilt spørsmål ved nettstedets nøytralitet. Steve McIntyre, en profilert klimaskeptiker, beskylder nettstedet for å sensurere skeptiske postinger tilbake i 2005, og det er opprettet en egen blogg, RC Rejects med det denne bloggen hevder er forkastede innlegg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
RealClimate
Operasjon Sunshine

Operation Sunshine var en militær operasjon i det tysk-okkuperte Norge fra oktober 1944 til mai 1945. Formålet var å beskytte viktige industrianlegg mot ødeleggelse i tiden frem mot frigjøringen.


== Bakgrunn ==
Operasjonen var planlagt av norsk militært personell i Storbritannia i samarbeid med det britiske militære. Operasjonen gikk ut på å beskytte viktige industripunkter i Norge fra tyskernes «brent jords taktikk». Spesielt viktig var kraftforsyningene, og operasjonen skulle dekke 60 prosent av kraftforsyningen for østre del av Norge. Det var kraftstasjonene på Rjukan, Notodden og Nore som skulle beskyttes.


== Operasjonen ==
5. oktober 1944 ble SOE-agenter fra Kompani Linge sluppet i fallskjerm over Ugleflott i øvre Telemark. Leder var major Leif Tronstad og nestleder var Jens-Anton Poulsson. Også Gunnar Syverstad var med i det partiet som kom fra Storbritannia. Einar Skinnarland sluttet seg til gruppen som telegrafist.  Sistnevnte overtok som leder da Tronstad ble drept i mars 1945. Området operasjonen skulle dekke ble separert ut som Milorg distrikt 16 (D-16), og ble delt opp i tre underdeler med kodenavn «Starlight», «Moonlight» og «Lamplight». Agentene skulle jobbe med Milorg-grupper som allerede var opprettet i området, og forsyne dem med våpen og instruksjoner.


== Drapene ==
11. mars 1945 hadde gruppen tatt lensmannen til fange da de fryktet at gruppen kunne ha blitt avslørt. Under avhør av lensmannen i en hytte på Syrebekkstølen kom broren til lensmannen og skjøt lensmannen fri. Både Tronstad og Gunnar Syverstad ble drept i oppgjøret. Broren til lensmannen hadde funnet frem ved å følge sporene til hytta, og da han kom frem var det ikke vakthold der. Motstandsmannen Jon Landsverk og Einar Skinnarland gjemte likene i et vann like ved, men de ble funnet av tyskerne og ble fotografert og brent dagen etter. 
Lensmannen ble i 1947 dømt til fem års fengsel for drapsforsøk, og broren fikk ti års fengsel for drap. En bauta til minne om agentene ble reist på Syrebekkstølen etter krigen. I Sandvika sentrum ligger Leif Tronstads plass. 8. mai 1973 avduket kong Olav V en bauta på plassen. Både Rjukan og Trondheim har oppkalt en vei etter Leif Tronstad.


== Deltakere i operasjonen ==
Leif Tronstad
Gunnar Syverstad
Norman Lind
Jens-Anton Poulsson
Einar Skinnarland
Arne Kjelstrup
Eldar Hagen
Herluf Nygaard
Leif Brønn


== Litteratur ==
Erling Jensen, Per Ratvik, Ragnar Ulstein: Kompani Linge – bind 2. (1948) ISBN 8244500573
Berg, John: Soldaten som ikke ville gi seg. (1986) Metope. ISBN 8240300022.
Poulsson, Jens-Anton: Tungtvannssabotasjen, kampen om atombomben 1942-1944, antisabotasje 1944-1945 ISBN 8245808032
Peter MacDonald

Peter Ian Ronald MacDonald (født 17. november 1980 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller som fra sesongen 2000-2001 spiller for Scottish Premier League-klubben St. Johnstone. Han skrev kontrakt i mars 2001 i en overgang fra Rangers FC som kostet £125 000 av den daværende manageren Sandy Clark.
MacDonald ble den første spilleren som laget hat-trick i sesongen 2009-2010 da han 26. desember 2009 scoret tre mål mot Motherwell FC, og dette var et perfekt hat-trick, da de tre målene ble scoret med hvert sitt ben, samt med hodet.


== Eksterne lenker ==
(en) Peter MacDonald – Transfermarkt 
(en) Peter MacDonald – WorldFootball.net 
(en) Peter MacDonald – Soccerbase.com 
(en) Peter MacDonald – Soccerway 
(en) Peter MacDonald – FBref
Baard Schumann

Baard Schumann (født 31. juli 1970) er en norsk bedriftsleder som har vært administrerende direktør i Selvaag Bolig (frem til 2018), NCC Bolig (2007–2008), markedsdirektør i PEAB Bolig (2004–2006) og regionsjef i DnB Eiendom. Tidligere etablerte han flere radioselskap i Norge og Russland. I 2005 ble selskapet Power Hit Radio Norge AS, der Schumann var majoritetseier, solgt til JærRadioGruppen AS. Schumann er utdannet ved Handelshøyskolen BI i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kronikk i Aftenposten: Dyrt med ny boliglov
Victoria Park (Dingwall)

Victoria Park, og kalt Global Energy Stadium etter sponsor, er et fotballstadion i Dingwall i Highland i Skottland og er hjemmebanen til fotballlaget Ross County.
Stadionet har to tribuner, hovedtribunen West Stand, og East Stand. Begge disse har seter under tak og går langs begge langsidene. I tillegg er det to ståtribuner bak de to målene – North Terrace og South Terrace – disse går også under navnene Academy End (North Terrace) og The Jail End (South Terrace). Jail End har dette kallenavnet siden det gamle fengselet og politistasjonen lå rett ved denne delen av anlegget. Den tidligere fengselstomten er nå bygget ut med boliger, men politiet er fortsatt der.
Bortesupportere blir som regel plassert på den nordlige enden av West Stand, men dersom disse er mange vil de også bli sluppet inn på ståtribunen i Nord, Academy End.


== Opprusting av anlegget i 2012 etter opprykk ==
Etter at Ross County First Division og rykket opp i Scottish Premier League (SPL), ble stadionet opprustet våren og sommeren 2012 for å møte kravene fra SPL, blant annet kravet om 6 000 sitteplasser. Laget inngikk imidlertid også en avtale med Inverness Caledonian Thistle FC om å kunne spille kamper på Caledonian Stadium, ca. 30 minutters kjøring unna, om utbyggingene skulle bli ferdig i tide. 19. juli 2012 ble det imidlertid meldt at Victoria Park var godkjent til bruk i SPL. Opprustingen av anlegget medførte monering av sitteplasser på Jail End, bygging av en ny North Stand, installere undervarme på banen og utvidelse av parkeringsmulighetene. Victoria Park fikk sponsornavnet Global Energy Stadium, etter selskapet som var etablert av styrelederen i Ross County chairman, Roy MacGregor, etter at opprustingen var fullført i juli 2012.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Victoria Park, Dingwall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ross County Football Club
«Ross County celebrate promotion to SPL» BBC Sport 10. april 2012
«SPL approve Ross County ground share with Inverness» BBC Sport 29. mars 2012
Lorinčík

Lorinčík (ungarsk: Szentlőrincke – inntil 1895 Lőrincke) er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg vest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen ble for første gang nevnt i en skriftlig kilde i 1280, og da som Gord. Inntil 1918, da den ble en del av det nye landet Tsjekkoslovakia, var den en del av Kongeriket Ungarn. I 1938-1945  var Lorinčík en del av Ungarn etter den første dommen i Wien. Frem til 1976 var bydelen en egen kommune.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Lorinčík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luník IX

Luník IX er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg vest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen ble oppført i årene 1981 til 1989, og er siden 1990 en offisiell bydel. I Luník IX hører rundt halvparten av innbyggerne til Romanifolket. 
Luník IX er et skoleeksempel på hvordan Romanifolket i østlig Sentral-Europa ble plassert i gettoer etter kommunismens fall. Romanifolket bodde da hovedsakelig i sentrum av Košice, men ble flyttet – dels med vold – til Luník IX som lå perifert i forhold til sentrum. Etter dette har flere mindre sammenstøt funnet sted, i mars 2009 ble seks romani-barn mishandlet på en politistasjon.
Det er meningen at et borgervern som Romanifolket selv driver skal ta seg av den offentlige orden, og bydelens beboere støttes av mange menneskerettsinitiativer både i og utenfor Slovakia.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Luník IX – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Myslava

Myslava (ungarsk: Miszlóka, tysk: Deutschendorf eller Teutschendorf) er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg vest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen ble for første gang nevnt i en skriftlig kilde i 1230, og da som Mysloa. Etter tatarenes innfall i det 13. århundre lot kong Bela IV av Ungarn tyskere bosette seg i området. I århundrenes løp har disse blitt assimilert inn i den slovakiske befolkningen. Navnet Deutschendorf vitner om denne delen av bydelens historie. Myslava er siden 1968 en av Košices bydeler.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Myslava – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pereš

Pereš (ungarsk: Peres) er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg vest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen ble grunnlagt i 1937.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pereš – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Poľov

Poľov (ungarsk: Pólyi) er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg sørvest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen nevnes for første gang i en skriftlig kilde i 1248. Den var da kalt villa Paul.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Poľov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sídlisko KVP

Sídlisko KVP («KVP-bydelen») er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg vest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
KVP er en forkortelse for Košický vládny program, på norsk Kaschauer-regjeringens program. Bydelen ble grunnlagt i 1980, og den er siden 1990 en av Košices offisielle bydeler.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sídlisko KVP – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Košice-Západ

Košice-Západ («Košice-vest») er en av den slovakiske byen Košices bydeler. Den befinner seg sørvest for byens sentrum og er en del av distriktet (slovakisk Okres) Košice II.
Bydelen består av boligfeltet Nové mesto – Terasa og restene av den opprinnelige boligbebyggelsen sør for sykehuset, samt områdene Luník I til VIII og 9. časť (boliger). I områdene Luník III og IV ligger et militært treningsområde. Sykehuset, Východoslovenský ústav srdcových chorôb, er spesialisert i hjertemedisin. Gjennom bydelen renner to elver, Čičkovský potok og Račí potok, og den har tre parker, Aničkin, Katkin og Zuzkin park.
I Košice-Západ begynte man byggingen av eneboliger på 1920- og 1930-tallet. En del av dem er revet, men noen finnes fortsatt. 22. februar 1962 begynte byggingen av det nye boligfeltet som kalles Nové mesto – Terasa. Utbyggingen fortsatte frem til 1971.


== Eksterne lenker ==
(sk) Offisielt nettsted 
(en) Západ (Košice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mike Bordin

Michael Andrew «Mike» Bordin (født 27. november 1962 i San Francisco) er en amerikansk trommeslager.
Bordin er mest kjent for å være en av grunnleggerne av rockebandet Faith No More. Han var også medlem i Ozzy Osbournes band i perioden 1997–2010. I 2000 erstattet Bordin Korns trommeslager David Silveria under deler av «Sick and Twisted 2000»- og «Summer Sanitarium»-turnéene etter at Silverias håndledd ble skadet. Bordin var i 2001 deltaker i den amerikanske utgaven av Vil du bli millionær?. Han bommet på 32 000 dollar-spørsmålet og måtte ta til takke med 1 000 dollar.


== Diskografi ==
Faith No MoreWe Care a Lot (1985)
Introduce Yourself (1987)
The Real Thing (1989)
Live at the Brixton Academy (1991)
Angel Dust (1992)
King for a Day... Fool for a Lifetime (1995)
Album of the Year (1997)
Sol Invictus (2015)Jerry CantrellDegradation Trip (2002)Ozzy OsbourneDown to Earth (2001)
Live at Budokan (2002)
Blizzard of Ozz (ny-innspilling) (2002)
Diary of a Madman (ny-innspilling) (2002)
Under Cover (2005)
Black Rain (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Bordin på Internet Movie Database 
(en) Mike Bordin hos The Movie Database 
(en) Mike Bordin på Discogs 
(en) Mike Bordin på MusicBrainz 
(en) Mike Bordin på Encyclopaedia Metallum 
(en) Mike Bordin på AllMusic 
Mike Bordin hos Who Wants to be a millionaire
Victoria Park

Victoria Park kan vise til flere steder og de fleste er oppkalt etter Victoria av Storbritannia.
Blant disse er:

Victoria Park (Dingwall) – et fotballstadion i Highland i Skottland
Victoria Park (Hartlepool) – fotballstadion i Hartlepool
Victoria Park (Glasgow)
Victoria Park (Manchester)
Victoria Park (Melbourne) – en australsk fotballstadion i Abbotsford i Melbourne, Australia
Victoria Park (Øst-London) – et parkområde i Tower Hamlets i London
Line (film)

Line er en norsk film fra 1961 regissert av Nils Reinhardt Christensen. Filmen deltok i programmet ved Cannes filmfestival samme år. Filmen er basert på Axel Jensens roman med samme navn.
Filmmusikken Line: The Passionate Demons  ble komponert av Egil Monn Iversen og utgitt av Warner Bros. Records Inc. på vinyl/EP i 1961.


== Handling ==
Dårlige nerver har forårsaket problemer for den unge sjømannen Jacob, og han blir tvunget til å mønstre av i Rotterdam. En doktor råder ham til å reise tilbake til Norge og snakke med faren sin, hvis tyranni var grunnlaget for Jacobs mentale tilstand og morens psykiske lidelse. Jacob vender snart tilbake til Norge. Men i stedet for å møte faren, oppsøker han sin tidligere venn Gabriel. Gabriel hjelper ham med å finne seg en ny jobb, og Jacob begynner å skrive en bok.
Jacob møter også Line, som han var veldig glad i før han dro til sjøs. Hun inviterer ham til en fest hvor de møter Laffen, som også er forelsket i Line. Line velger imidlertid Jacob, og de innleder et forhold. Men Line tror snart at hun har blitt gravid, og det oppstår konflikt mellom dem når hun ønsker å ta abort. Jakobs far sender en sjekk med penger til Jacob som en gest for forsoning, men Jacob ønsker fremdeles ikke kontakt med ham. Han tar imidlertid imot sjekken, og reiser på båt-ferie med Line.
Men når de er på ferie får de nyheten om at Laffen har blitt alvorlig skadet i en trafikk-ulykke. Jacob oppdager at Laffen var Lines første elsker. I irritasjon forlater han Line, for en annen kvinne. Men han vender senere tilbake til Line, selv om forholdet deres fremdeles er preget av konflikter. Jacob oppsøker til slutt faren sin, før han planlegger å reise til sjøs igjen. 


== Medvirkende ==
Margarete Robsahm – Line
Toralv Maurstad – Jacob
Henki Kolstad – Gabriel Sand
Sissel Juul – Hanne
Elisabeth Bang – Jacobs søster
Rønnaug Alten – Jacobs mor
Truuk Doyer – A Passionate Demon
Rolf Søder – Benna
Rolf Christensen – Jacobs far
Atle Merton – Laffen
Per Lillo-Stenberg – Jeno
Ragnhild Hjorthoy – Ellen
Per Christensen – Putte
Odd Borg – Kalle
Ulf Wengård – Pål
Frithjof Fearnley – Lines far
Wenche Medbøe – Veslemøy
Olava Øverland – En passasjer


== Eksterne lenker ==
(en) Line på Internet Movie Database 
(no) Line i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Line hos Filmfront 
(no) Line på NRK TV 
(sv) Line i Svensk Filmdatabas 
(en) Line på AllMovie