jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brans sjøreise

Brans sjøreise (immram Brain maic Febail) er en fortelling fra irsk mytologi, nedskrevet på 700-tallet. Det er den mest kjente av de irske immram, mytologiske fortellinger om reiser til en magisk underverden, henlagt på øyer vest i havet. 
Bran, som er kongssønn ser en dag en sølvgren og hører musikk. En kvinne dukker samme dag opp i gildehallen og fremfører et langt dikt hvor hun skildrer en annen, mytisk verden med overflod og evig sommer. Bran samler et mannskap, ruster en båt og seiler allerede dagen etter ut for å finne dette landet. Underveis møter de blant annet sjøguden Manannan, som spår at Bran skal bli far til en mektig konge. De reiser videre, og kommer først til Gledens Øy (Inis Subai), hvor de ikke legger til, men likevel mister en mann til sanseløs latter. De kommer deretter til Kvinnenes Øy, Tir inna mBan, hvor de på magisk vis blir tvunget til å legge til. Her er det en kvinne til hver av mannskapet og de blir her i en tid som virker som ett år, men som viste seg i være mange år. De vendte hjem etter at en av mennene fikk hjemlengsel, og da de kom tilbake, hadde de vært borte så lenge at ingen lenger kjente dem, annet enn fra legender. En av mennene gikk i land, og «i det samme han nådde Irlands jord, ble han til aske, som om han hadde vært i jorden i hundrevis av år.» Bran fortalte da hva han hadde opplevd, og tok farvel med menneskene på stranden. Fortellingen avsluttes med at man ikke vet hvor han seilte videre.
Selv om fortellingen eksplisitt er bygget opp av elementer fra en før-kristen mytologisk tradisjon finnes det også trekk i den som peker på den kristne kulturen den ble nedskrevet innenfor: «Fortellingen kan også tolkes som en tidlig allegori over det himmelske rike og Jesu fødsel.»Fortellingen har trolig inspirert fortellingen om Brendan sjøfareren, og muligens også C.S. Lewis' Reisen til det ytterste hav.


== Referanser ==


== Teksten på norsk ==
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.
Ángel Melogno

Ángel Melogno (1905–1945) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam. 
Melogno ble olympisk mester i fotball  under OL 1928 i Antwerpen. Han var med på det uruguayanske laget som vant fotballturneringen foran Argentina og Italia. Uruguays vei til finalen var seier over Nederland med 2-0, seier mot Tyskland i kvartfinalen med 4-1 og i semifinalen beseiret de Italia med 3-2. I finalen møtte de Argentina og kampen endte 1-1. Ny finalekamp tre dager senere, 13. juni, som de vant med 2-1 og Uruguay forsvarte sin olympiske tittel fra forrige OL i Paris.
Melogno var også med i troppen til Uruguays landslag under VM 1930 i Uruguay, men han spilte ikke i noen kamp.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i fotball  Uruguay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ángel Melogno – Olympedia 
(en) Ángel Melogno – FIFA 
(en) Ángel Melogno – national-football-teams.com 
(en) Ángel Melogno – FBref
Adolf Egeberg jr.

Adolf Egeberg jr. (født 30. september 1909, død 22. juni 1972) var en norsk nasjonalsosialist, journalist, leder av Norges Nasjonal-Socialistiske Arbeiderparti (NNSAP), og etter uttreden fra NNSAP sekretær i Nasjonal Samling og redaktør for NS-fylkesposten Vestlandets Avis.


== Nasjonalsosialisme ==

Egeberg var Nationens tysklandskorrespondent i 1930. Våren 1932 gikk han på Reichsführerschule i München, som var ansvarlig for utdannelsen av ledere til den tyske vaktstyrken Sturmabteilung (SA). Deretter gjennomgikk han et kurs i «verdensanskuelse» på førerskolen til Schutzstaffel (SS) i Berlin.
Tilbake i Oslo opptrådte Egeberg i det som ble oppfattet som en SS-uniform, og manet til opprettelse av en norsk Hitler-bevegelse.Egeberg ble den første formann av NNSAP, et parti finansiert av Eugen Nielsen. Inspirert av gatekampene mellom SA, kommunister og andre paramilitære grupperinger i mellomkrigstidens Tyskland gjorde NNSAP-medlemmer seg bemerket med voldelige anslag og konfrontasjoner i Oslo.I 1933 deltok han på møter arrangert av Walter Fürst innenfor en ramme som ble kalt «Den Nasjonale Klubb», noe som av Arbeiderpressen ble oppfattet som en fascistisk forsamling. Her holdt Egeberg blant annet foredrag om nazismen. Ved en anledning viste han Fürst korrekturen av et blad som han redigerte, Fronten – partiavisen til NNSAP, og fortalte om sine planer om å melde partiet til høstens valg. Fürst oppfordret etter dette Vidkun Quisling til å fremskynde planene om etablering av en ny nasjonal folkebevegelse – Nasjonal Samling.Gjennom Fürst kom han i kontakt med Quisling. Med Johan B. Hjort, Stein Barth-Heyerdahl, Thor Schyberg og flere var han tilstede under stiftelsen av NS.Allerede få dager etter stiftelsen ble Egeberg propagandamedarbeider i NS, lønnet privat av Fürst. Han ble partisekretær i NS og var redaktør for partiets rogalandpublikasjon Vestlandets Avis, som eksisterte mellom 1934 og 1936. Han publiserte blant annet flere artikler med sterke angrep mot jøder.


== Etter krigen ==
Egeberg vitnet under landssvikoppgjøret etter krigen, deltok i private intervjuer med forfattere og opprettholdt kontakten med tidligere nasjonalsosialister. 


== Referanser ==


== Se også ==
Forum-slaget, gateslag i Oslo mellom nasjonalsosialister og studenter


== Eksterne lenker ==
(no) Adolf Egeberg jr. hos Nationaltheatret
Juan Píriz

Juan Emilio Píriz (født 17. mai 1902, død 23. mars 1946) var en uruguayansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Píriz olympisk mester i fotball  under OL 1928 i Antwerpen. Han var med på det uruguayanske laget som vant fotballturneringen foran Argentina og Italia. Uruguays vei til finalen var seier over Nederland med 2-0, seier mot Tyskland i kvartfinalen med 4-1 og i semifinalen beseiret de Italia med 3-2. I finalen møtte de Argentina og kampen endte 1-1. Ny finalekamp tre dager senere, 13. juni, som de vant med 2-1 og Uruguay forsvarte sin olympiske tittel fra forrige OL i Paris.
Han spilte 28 landskamper for Uruguay og scoret fem mål i perioden 1928–1938. Han var med og vant Copa América en gang, 1935.


== OL-medaljer ==
 1928  Amsterdam -  Gull i fotball  Uruguay


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Píriz – Olympedia 
(en) Juan Píriz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juan Píriz – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Juan Píriz – FIFA
Tal R

Tal Rosenzweig (kjent som Tal R) (født 1967 i Israel) er en dansk kunstner som har bodd i Danmark siden han var barn.
Han gikk ut fra Kunstakademiet i 2000 og har stilt ut i flere storbyer verden over.Tal R har vært med på å smykke ut Operaen på Holmen, hvor han står bak maleriet i taket i Takkelloftets foyer.
Han ble tildelt Eckersbergmedaljen i 2005


== Se også ==
Tal R: The Virgin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tal R på Internet Movie Database 
(da) Tal R på Filmdatabasen 
(en) Utvalgte verk av Tal R
(en) Tal R: The Virgin - A film about visions.
Kinyongia magomberae

Kinyongia magomberae er en kameleonart som bare er kjent fra to isolerte skogområder i Tanzania. Disse skogområdene ligger i den østlige grenen av Riftdalen.


== Litteratur ==
M. Menegon m.fl. (2009). «A new species of chameleon (Sauria: Chamaeleonidae: Kinyongia) from the Magombera forest and the Udzungwa Mountains National Park, Tanzania» (PDF). African Journal of Herpetology. 58 (2): 59–70. ISSN 2153-3660. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kinyongia magomberae i Encyclopedia of Life 
(en) Kinyongia magomberae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kinyongia magomberae hos Reptile Database 
(en) Kinyongia magomberae hos ITIS 
(en) Kinyongia magomberae hos NCBI 
(en) Kategori:Kinyongia magomberae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kinyongia magomberae – detaljert informasjon på Wikispecies 
«Chameleon species discovered in snake's mouth». The Telegraph. 24. november 2009. Arkivert fra originalen 12. mars 2011. Besøkt 8. april 2011. 
«Snake spits out new species of chameleon at scientist's feet». guardian.co.uk. 23. november 2009. Besøkt 8. april 2011.
Delfo Bellini

Antonio Giovanni Battista Delfo Bellini (født 13. januar 1900 i Genova, død 11. september 1953) var en italiensk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
Bellini vant en olympisk bronsemedalje i fotball under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det italienske landslaget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Uruguay og Argentina. Italias vei til bronsefinalen var seier over Frankrike med 4-3, uavgjort 1-1 mot Spania  i den første kvartfinalen, de vant omkampen tre dager senere med 7-1 men tapte semifinalen mot Uruguay med 2-3. I bronsefinalen møtte de Egypt som de beseiret med 11-3.
Han spilte åtte landskamper for Italias herrelandslag i fotball 1924–27.


== OL-medaljer ==
  1928  Amsterdam - Bronse i fotball  Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Delfo Bellini – Olympedia 
(en) Delfo Bellini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Delfo Bellini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Delfo Bellini – Italias olympiske komité 
(en) Delfo Bellini – FIFA 
(en) Delfo Bellini – Transfermarkt 
(en) Delfo Bellini – national-football-teams.com 
(en) Delfo Bellini – WorldFootball.net 
(en) Delfo Bellini – FootballDatabase.eu 
(en) Delfo Bellini – EU-Football.info
Forsvarsdepartementets dekorasjonsråd

Forsvarsdepartementets dekorasjonsråd er et utvalg etablert i 2011 som gir Forsvarsdepartementet råd i saker om dekorering av norsk militærpersonell. Rådet erstatter Krigsdekorasjonsrådet. 
Forsvarsdepartementets dekorasjonsråd fikk ved opprettelsen i 2011 fem medlemmer: Førsteamanuensis Gro Nystuen (leder), ordfører Jonni Solsvik, grenader Aurora Wulvik, oberstløytnant Børre Rikardsen og spesialrådgiver Kjetil Skogrand.


== Se også ==
Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform


== Referanser ==
Dominic Klemme

Dominic Klemme (født 31. oktober 1986 i Lemgo) er en tidligere profesjonell syklist. Han ble proff i 2009 for Team Saxo Bank, men la opp etter 2014-sesongen.


== Meritter ==
2007

 Tysk U23 mester i landeveissykling2008

GP de Lillers
Etappe 3, Thüringen Rundfahrt der U23
Etappe 2, Regio-Tour
Druivenkoers-Overiise
Etappe 3 Tour de l'Avenir
Etappe 7 Tour de l'Avenir2011

Le Samyn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dominic Klemme – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dominic Klemme – ProCyclingStats 
(en) Dominic Klemme – Cycling Archives 
(en) Dominic Klemme – Cycling Quotient
Tuán mac Cairill

Tuán mac Cairill er hovedpersonen i en fortelling fra Irland som skildrer trosskriftet. Tuan skal ha levd 100  år som menneske og 320 år i dyreham i ulike skikkelser, før han ved denne fortellingens begynnelse får menneskeham igjen, for et møte med misjonæren og helgenen Finnian av Moville. Slike fortellinger om møter mellom «gammellærde» som kjenner den førkristne irske mytologien, og «nylærde» representanter for kristendommen er vanlige i irsk middelalderlitteratur. For å sannsynliggjøre møtene kronologisk må man ofte gi de gammellærde en påfallende høy alder. Her er det løst gjennom Tuans hamskifter. I tillegg til Finnian møter Tuan også Columba og Patrick.
Tuan forteller at han i ulike skikkelser har bevitnet fem faser av bosetting i Irland: Partholón, Nemed, Firbolg, Tuatha De Dannan og til sist den nåværende bosetningen med mennesker. 
Han forteller at han selv tilhørte Partholón og var vitne til at dette folket døde ut under en farsott. «For det er ikke vanlig at det har vært utslettelse uten en overlevende flyktning til å fortelle historien etterpå. Jeg er den mannen.» Tuan avslutter sin historie med at han har blitt døpt, og anerkjenner de tre 500-tallshelgnenes autoritet.
Teksten er kjent fra Lebor na hUidre-manuskriptet fra 1100-tallet.


== Referanser ==


== Teksten på norsk ==
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.
Nordkappmuseet

Nordkappmuseet ligger i Honningsvåg sentrum. Museet presenterer og dokumenterer kystkultur og fiskerihistorie i Finnmark fylke, samtidig som det er et lokalmuseum for Nordkapp kommune. Museet har også en liten utstilling om utviklingen av turisttrafikken til Nordkapplatået.
Tirpitzanlegget og Brødrene Isaksens Patentslipp i Honningsvåg er en del av Nordkappmuseet.


== Eksterne lenker ==
Museets hjemmeside
Nils-Eric Renske

Nils-Eric Renske (født 12. mai 1943 i Solna) er en svensk skuespiller og regiassistent.


== Filmografi ==


=== Skuespiller ===
1973 - Håll alla dörrar öppna


=== Regiassistent ===
1973 - Håll alla dörrar öppna


== Eksterne lenker ==
(en) Nils-Eric Renske på Internet Movie Database 
(sv) Nils-Eric Renske i Svensk Filmdatabas
Norske krigskorrespondenter under andre verdenskrig

Norske krigskorrespondenter under andre verdenskrig var nordmenn som rapporterte fra krigen under den andre verdenskrig. De ble omtalt som krigskorrespondenter, SS-krigskorrespondenter eller på tysk Kriegsberichter. De anslagsvis 40 norske krigskorrespondentenes oppgave var å skildre for norske lesere hvorfor norske soldater var med i krigen. Listen under er ikke fullstendig.
Journalist og forfatter Bjørn Westlie gir høsten 2012 ut boken «Hitlers norske budbringere» på Aschehoug.


== Referanser ==
Culhwch og Olwen

Culhwch og Olwen (walisisk Culhwch ac Olwen) er en tekst fra walisisk mytologi som knytter seg til Arturmytene. Culhwch blir forhekset av sin stemor, slik at han bare kan elske Olwen. Culhwch får hjelp av kong Arthur, som er søskenbarnet hans, til å finne og vinne Olwen, datteren til kjempen Ysbaddaden. 
Fortellingen er fylt av detaljert bakgrunn som er preget av mytologi. Culhwch er muligens sønn av en svinegud, teksten er i alle fall full av referanser til walisisk dyrking av villsvinet, særlig i guden Moccus. Overflodskjelen hos Ysbaddaden, som er hentet fra Irland, kan være et lån fra irsk mytologi, hvor guden Dagda har en magisk gryte. 
Det meste av teksten besår av to opplistinger: først av alle de vitner som Culhwch påberoper når han ber Arthur om hjelp, og dernest alle de tingene Culhwch må skaffe for å bestå Ysbaddadens prøver og vinne Olwen. Mellom disse to listene er den reisen som Culhwch og seks av Arthurs menn legger ut på for å finne Olwen. Blant de oppgavene som Culhwch må utføre er en kamp mot villsvinet Twrch Trwyth, en episode som også nevnes i Historia Brittonum. De må også berge Mabon ap Modron fra hans fangenskap i vann. 
Teksten er den lengste prosafortellingen fra gammel walisisk litteratur, og er kjent i fragment fra Llyfr Gwyn Rhydderch-manuskriptet fra ca 1350 og i sin helhet fra Llyfr coch Hergest-manuskriptet fra ca 1400. Den kan dateres til ca 1100, og er dermed en av de eldste tekstene om Arthur. Da Charlotte Guest i 1840-årene utga boken Mabinogion tok hun ikke bare med de fire kjernefortellingene De fire grenene av Mabinogi, men også 8 andre walisiske middelalderfortellinger. Culhwch og Olwen en av disse åtte.


== Referanser ==


== Teksten på norsk ==
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.


== Eksterne lenker ==
bbc.co.uk – Wales – History
Thibaut Pinot

Thibaut Pinot (født 29. mai 1990 i Mélisey, Haute Saône) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han sykler for det profesjonelle WorldTourlaget Groupama-FDJ. 
Hans beste sammenlagtresultat i et treukers ritt er tredjeplassen sammenlagt i Tour de France 2014 som også gav ham ungdomstrøya. Han har vunnet etapper i alle tre Grand Tours.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Thibaut Pinot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Thibaut Pinot – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thibaut Pinot – ProCyclingStats 
(en) Thibaut Pinot – Cycling Archives 
(en) Thibaut Pinot – Cycling Quotient 
(en) Thibaut Pinot – CycleBase 
(es) Thibaut Pinot – as.com
Karmapa

Gyalwa Karmapa er overhode for karma-kagyü-skolen, en av de mest betydningsfulle skoleretninger inen tibetansk buddhisme. Karmapa anses å være alle buddhaers aktivitet og en fullt virkeliggjort bodhisattva – en buddha – og handler derfor til gagn for alt levende. Hver ny Karmapa anses å være sin forgjenger gjenfødt.


== Opprinnelse og historie ==
Nabnet Karmapa betyr «Handlingens mann». Gyalwa er en hederstittel som folk benytter for å vise Karmapa respekt. Den betyr «den seirende» og betegner Karmapas evne til å overvinne alle hinder på veien til opplysning.

Karma-Kagyü-skolen ble grunnlagt av den første Karmapa, Düsum Khyenpa (1110-1193), som ved sin død erklærte at han skulle reinkarneres som sin egen etterfølger. Dette anses å ha lagt grunnen for tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen og karma-kagyü-ættelinjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.Karmapas kjennetegen er den svarte krone som Yongle-keiseren gav ham i 1406 da han utpekte Karmapa til «keiserlig lærer». Kronen symboliserer det forvirkleigede kraftfelt som omgir Karmapas hode.


== Skismaet omkring den 17. Karmapa ==
Etter at den 16. Karmapa døde i 1981 har to rivaliserende inkarnasjoner av Karmapa blitt identifisert, noe som har ført til et dypt skisma innen Karma-Kagyü. Dette er blitt kalt Karmapa-kontroversen. 
Den fjortende Dalai Lama og Folkerepublikken Kinas myndigheter har erkjent Ogyen Trinley Dorje, mens Shamarpa, den nest høyeste lamaen innen Karma-Kagyü, erkjenner Trinley Thaye Dorje som den 17. Karmapa. Den danske lamaen Ole Nydahl støtter også Trinley Thaye Dorje.


== Liste over alle Karmapaene ==
Düsum Khyenpa (དུས་གསུམ་མཁྱེན་པ་) (1110–1193)
Karma Pakshi (ཀརྨ་པཀྵི་) (1204–1283)
Rangjung Dorje (རང་འབྱུང་རྡོ་རྗེ་) (1284–1339)
Rolpe Dorje (རོལ་པའི་རྡོ་རྗེ་) (1340–1383)
Deshin Shekpa (དེ་བཞིན་གཤེགས་པ་)(1384–1415)
Thongwa Dönden (མཐོང་བ་དོན་ལྡན་) (1416–1453)
Chödrak Gyatso (ཆོས་གྲགས་རྒྱ་མཚོ་) (1454–1506)
Mikyö Dorje (མི་བསྐྱོད་རྡོ་རྗེ་) (1507–1554)
Wangchuk Dorje (དབང་ཕྱུག་རྡོ་རྗེ་) (1556–1603)
Chöying Dorje (ཆོས་དབྱིངས་རྡོ་རྗེ་) (1604–1674)
Yeshe Dorje (ཡེ་ཤེས་རྡོ་རྡྟེ་) (1676–1702)
Changchub Dorje (བྱང་ཆུབ་རྡོ་རྗེ་) (1703–1732)
Dudul Dorje (བདུད་འདུལ་རྡོ་རྗེ་) (1733–1797)
Thekchok Dorje (ཐེག་མཆོག་རྡོ་རྗེ་) (1798–1868)
Khakyab Dorje (མཁའ་ཁྱབ་རྡོ་རྗེ་) (1871–1922)
Rangjung Rigpe Dorje (རང་འབྱུང་རིག་པའི་རྡོ་རྗེ་) (1924–1981)
Både Ogyen Trinley Dorje (ཨོ་རྒྱན་འཕྲིན་ལས་རྡོ་རྗེ།) (født 1985) og Trinley Thaye Dorje (མཐའ་ཡས་རྡོ་རྗེ།) (født 1983) gjør krav på å være Karmapa.


== Litteratur ==
Martin Brauen (red.): The Dalai Lamas: a visual history. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005. ISBN 1-932476-22-9
Michael Buckley; Robert Strauss, Chris Taylor: Tibet: travel survival kit. Lonely Planet. 1995. ISBN 0-86442-289-X


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hans Høyhet den 17. Karmapa Trinley Thaye Dorjes webside
Hans Høyhet den 17. Karmapa Ogyen Trinley Dorjes webside
Lludd og Lleuelys

Lludd og Lleuelys (walisisk Cyfranc Lludd a Llefelys) er en tekst fra walisisk mytologi.
Lludd Llaw Eraint er sønn av kong Beli Mawr, og når fortellingen begynner blir han selv konge over England. Det er uklart i hvilken grad han er en historisk eller legendarisk person, mest sannsynlig det siste.  I Geoffrey of Monmouths Historia Regum Britanniae omtales han som Lud, sønn av Heli. Som konge må Lludd nedkjempe tre plager som hjemsøker landet. Hans bror Llefelys er konge over Frankrike, og gir ham råd mot plagene. Han må nedkjempe et angrep av coraniaidene med et magisk mikstur laget fra et insekt, fange og begrave en drage, og overvinne en mektisk trollmann med enda mektigere trolldom. 
Lludd har trekk fra den keltiske guden Nodens, mens broren Lleuelys kan være bygget på Lugus, på samme måte som den irske guden Lugh.
Den eldste bevarte versjonen av teksten er fra Brut y Brenhinedd-manuskriptet, ca 1250, som innoholder nyskrivninger av deler av Monmouths Historia Regum Britanniae. Teksten er senere kjent i fragment fra Llyfr Gwyn Rhydderch-manuskriptet fra ca 1325 og i sin helhet fra Llyfr coch Hergest-manuskriptet fra ca 1400.  
Da Charlotte Guest i 1840-årene utga boken Mabinogion tok hun ikke bare med de fire kjernefortellingene De fire grenene av Mabinogi, men også 8 andre walisiske middelalderfortellinger. Lludd og Lleuelys en av disse åtte.


== Referanser ==


== Teksten på norsk ==
Fortellingen er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.
Teateråret 1935

Teateråret 1935 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1935.


== Hendelser ==
Sören Aspelin blir sjef for Arbisteatern i Norrköping


== Priser og utmerkelser ==
Signe Hasso tildeles Det svenske teaterforbundets De Wahl-stipend
Pulitzerprisen for drama: Zoe Akins, The Old Maid


== Nye drama ==
Maxwell Anderson – Vintersolhverv (Winterset)
T. S. Eliot – Mordet i domkirken (Murder in the Cathedral)
Federico García Lorca – Frøken Rosita, eller Blomsterspråket (Doña Rosita la soltera, o El lenguaje de las flores)
Jean Giraudoux – Det blir ikke noen Troianerkrig (La guerre de Troie n'aura pas lieu)
Nordahl Grieg – Vår ære og vår makt
Clifford Odets – Waiting for Lefty
Lawrence Riley – Personal Appearance
Emlyn Williams – Night Must Fall


== Årets oppsettinger ==
Kaj Munks teaterstykke Kærlighed uroppføres på Det Konglige Teater i København
Gideon Wahlbergs teaterstykke Pojkarna i 57:an uroppføres på Tantolundens friluftsteater i Stockholm


=== Norge ===


=== Sverige ===
25. oktober – August Strindbergs skuespill Et drømmespill har premiere på Dramaten i Stockholm med blant andre Tora Teje og Lars Hansson i hovedrollene.
Eugene O'Neills teaterstykke Days without end i regi av Alf Sjöberg har premiere på Dramaten
Eugene O'Neills teaterstykke Skjønne ungdom med regi av Rune Carlsten har premiere på Dramaten
Birger Sjöbergs Kvartetten som sprängdes med Carl Barcklind i hovedrollen har premiere på Dramaten
Herbert Grevenius radioteaterstykke Storm på kontor sendes i Sveriges Radio


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
23. august – Ivan Hedqvist, svensk skuespiller og regissør (født 1880)
Alfred Lundberg, svensk skuespiller og teatersjef (født 1852)
		


== Referanser ==
Solons konstitusjon

Solons konstitusjon ble skrevet av den athenske statsmannen, lovgiveren og poeten Solon (ca. 638 f.Kr. – 558 f.Kr.) tidlig på 500-tallet f.Kr.
Solon ønsket å revidere eller oppheve de gamle lovene til lovgiveren Drakon. Under Solons reformer ble all gjeld nedlagt og alle gjeldsslaver ble frigitt. Statusen til hectemoroi («sjettedelsarbeidere»), som drev jordbruk i en tidlig utgave av livegenskap, ble også nedlagt som system. Disse reformene ble kjent som Seisachtheia, «avrystelse av byrdene».
Solons lovgivning reduserte makten til den gamle adelen ved å gjøre rikdom framfor fødselsrett til et kriterium for å holde politiske posisjoner, et system kalt timokratia eller timokrati. Borgere ble også adskilt i henhold til deres landproduksjon: pentacosiomedimnoi (produksjon på over 200 bushel), hippeis (300–500 bushel), zeugitae (200–300 bushel), og thetes (mindre enn 200 bushel, foruten også borgere med ingen rikdom knyttet til landområder). Hver divisjon hadde ulike rettigheter. Eksempelvis, pentacosiomedimnoi kunne være arkont (hersker), mens thetes kunne bare være tilstede i Athens forsamling (Heliaia).
Heliaia ble gitt retten til å høre anker, og Solon opprettet også Boule som en høyere forsamling. Begge disse hadde til hensikt å minske makten til Areopagos, adelens råd.
De eneste delene av Drakon lovtekst som Solon beholdt var lovene angående drap.
Konstitusjonen ble skrevet som poesi, og så snart som den ble introdusert dro Solon på selvpålagt landflyktighet slik at han ikke skulle bli fristet til å ta makten som en tyrann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Athenian Constitution, Aristoteles (~350 f.Kr.). Kommentarer om Solons konstitusjon.
The Lives of the Noble Grecians and Romans, Plutark (~75 e.Kr.). Artikkel om Solon.
The Origin of the Family, Private Property, and the State, Frederick Engels. Kapittel V: The Rise of the Athenian State,  diskuterte betydning og effekten av Solons konstitusjon.
Håkon Aalmen

Håkon Aalmen (født 27. november 1990) er en norsk tidligere fotballspiller.Han spilte tidligere for Hamarkameratene, der han debuterte 1. november 2009 mot Skeid som 18-åring. Han meldte overgang til Brumunddal 12. februar 2015. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Håkon Aalmen – Transfermarkt 
(no) Håkon Aalmen – Norges Fotballforbund 
Spillerprofil hos HamKam.no
Spillerprofil hos Altomfotball.no