jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over kardinaler utnevnt av Klemens V

Liste over kardinaler utnevnt av Klemens V er en liste over de 24 kardinalene pave Klemens V utnevnte under tre konsistorium i perioden fra 15. desember 1305 til 23. desember 1312.


== 15. desember 1305 ==
Pierre de la Chapelle Taillefert
Bérenger de Frédol
Arnaud de Canteloup
Pierre Arnaud de Puyanne O.S.B.
Thomas Jorz O.P.
Nicolas de Fréauville O.P.
Etienne de Suisy
Arnaud de Pellegrue
Raymond de Got
Guillaume Ruffat de Forges


== 19. desember 1310 ==
Arnaud de Falguières
Bertrand des Bordes
Arnaud Nouvel O.Cist.
Raymond Guillaume des Forges
Bernard Jarre


== 23. desember 1312 ==
Guillaume de Mandagot CRSA
Arnaud d'Aux
Jacques d'Euse, senere pave Johannes XXII
Bérenger de Frédol
Michel de Bec-Crespin
Guillaume Teste
Guillaume Godin O.P.
Vital du Four O.Min.
Raymond O.S.B.


== Kilder ==
Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
Ingrid Egner

Ingrid Marie Egner (født 21. desember 1982) er en norsk tidligere amatørbokser og kickbokser, nå proffbokser. Hun har fullført doktorgrad i fysiologi ved Universitetet i Oslo og er ansatt som forsker der.


== Amatørboksing ==
Egner har 10 NM-gull i boksing. 2001 (junior), 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2015, 2018.
Hun vant kongepokalen i 2007, 2008, 2009 og 2011. Hun har også vunnet gull i fem nordiske mesterskap, 2007, 2008, 2009, 2010 og 2013. Hun har også ett NM-gull i kickboksing.
I EM-sammenheng har Egner tre medaljer – bronse fra 2005 og 2006, og sølv fra 2007. Hun har deltatt i flere VM: 2002, 2005, 2006 (5th), 2008, 2010 (5th) og 2012 (5th). 


=== Medaljer i norske mesterskap ===


== Proffboksing ==
26. mai 2018 debuterte Egner som proffbokser i Kevin Melhus-stevnet This is Oslo, med seier mot Nana Chakhvashvili fra Georgia.


=== Meritter som proffbokser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Egner på Internet Movie Database 
(en) Ingrid Egner – BoxRec 
(en) Offisielt nettsted
Dagfinn Rian

Dagfinn Rian (født 21. mars 1942, død 9. september 2020) var en norsk teolog og førsteamanuensis emeritus i religionsvitenskap ved NTNU. 
Han ble cand.theol. i 1970, og arbeidet med bibeloversettelse inntil han i 1974 ble ansatt ved Universitetet i Trondheim. Han ble førsteamanuensis i 1980 og arbeidet ved NTNU til han gikk av med pensjon i 2012. 
Hans særlige akademiske forskningsfelt var jødedommen og Det gamle testamente. Han utga bøker som Den store løgnen. Myten om den jødiske verdenssammensvergelse og de såkalte Zions vises protokoller (1992), Tekstgrunnlaget for Det gamle testamente (1995), Innføring i de apokryfiske bøker (1996) og Verdensreligioner i undervisningen (1999). Han har bidratt til leksika som Neues Lexikon des Judentums og Dictionary of Biblical Interpretation. For bokserien Verdens Hellige Skrifter redigerte han Gammeltestamentlige apokryfer, som ble utgitt i 2010.
Han var sønn av teologen Johan B. Rian.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ntnu.no: Portrettside
(no) Publikasjoner av Dagfinn Rian i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Dagfinn Rian i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Vitenskapsåret 1600

Vitenskapsåret 1600 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1600.


== Oppdagelser ==
januar − Sebald de Weert oppdager Falklandsøyene.
31. desember – Det britiske ostindiske kompani blir grunnlagt.


== Astronomi ==
1. januar – Skottland antar 1. januar som første nyttårsdag.
4. februar – Tycho Brahe og Johannes Kepler møtes for første gang i nærheten av Praha
17. februar – Giordano Bruno blir brent på stake for kjetteri i Roma. Han hevdet på filosofisk grunnlag at universet var uendelig og at stjernene var soler omgitt av planeter. Detet var likevel ikke grunnlaget for dødsdommen.
juli – Den danske astronom Christen Sørensen Longomontanus kommer til Praha, hvor han arbeider med en teori om månebanen; han bringer resten av Tychos astronomiske instrumenter med seg.
Guidobaldo del Monte får publisert avhandlingen «Perspectivæ libri VI», et referanseverk om perspektiv. Pesaro.


== Fysikk ==
William Gilbert får publisert første utgave av verket «De Magnete, Magneticisque Corporibus, et de Magno Magnete Tellure» (Om magneten, magnetiske legemer og om den store magneten Jorden) i England, hvor jordens magnetfelt beskrives og er begynnelsen på studier av geomagnetisme. Han benytter det latinske ordet "electricus" for å beskrive elektrisitet.


== Matematikk ==
Ludolph van Ceulen beregner de første 35 desimaler til pi (π). Det var dermed kjent at
  
    
      
        3,141
        
        592
        
        653
        
        589
        
        793
        
        238
        
        462
        
        643
        
        383
        
        279
        
        502
        
        88
        <
        π
        <
        3,141
        
        592
        
        653
        
        589
        
        793
        
        238
        
        462
        
        643
        
        383
        
        279
        
        502
        
        89.
      
    
    {\displaystyle 3{,}141\,592\,653\,589\,793\,238\,462\,643\,383\,279\,502\,88<\pi <3{,}141\,592\,653\,589\,793\,238\,462\,643\,383\,279\,502\,89.}
  


== Teknologi ==
Simon Stevin finner opp en vogn drevet med seil.


== Botanikk ==
Olivier de Serre får publisert første utgave av læreverket «Le Théâtre d’agriculture et mesnage des champs» (Antologi over landbruk og forvaltning av markene), et standardverk som ble utgitt på nytt nitten ganger. Paris.
2. august − København Universitets botaniske hage blir opprettet ved kongelig gavebrev.


== Fødsler ==
5. februar – Johan Picardt, tysknederlandsk lege, pastor og forfatter (død 1670)
november – John Ogilby, skotsk kartograf (død 1676)
20. desember – Nicolas Sanson, fransk kartograf (død 1667)
ca. 1600-1603 – Pierre de Carcavi, fransk matematiker (død 1684)


== Dødsfall ==
15. februar – José de Acosta, spansk jesuitt misjonær og  naturhistoriker (født 1540)
17. februar – Giordano Bruno, italiensk filosof og naturviter (født 1548)
28. mars − Salomon Alberti, tysk lege (født 1540)
1. september – Tadeáš Hájek, tsjekkisk lege og astronom (født 1525)
16. oktober − Nicolas Raimarus Ursus, tysk astronom (født 1551)


== Referanser ==
Gammelwalisisk

Gammelwalisisk (walisisk Hen Gymraeg) er den betegnelse som benyttet for å beskrive walisisk språk i tidsrommet fra rundt 800 og fram til tidlig på 1100-tallet da det utviklet seg til mellomwalisisk. Perioden forut 800, fra den tiden da walisisk skilte seg fra britisk-keltisk en gang rundt 550, har blitt karakterisert som «primitiv walisisk».Mange dikt og en del prosa har blitt bevart fra denne perioden, skjønt en del er bevart i manuskript fra senere tid, eksempelvis teksten til Y Gododdin. Det eldste bevarte teksten som i sin helhet er gammelwalisisk er antagelig hva som er funnet på en gravstein i kirken i Tywyn, skjønt denne er datert til tidlig på 700-tallet. Surexit Memorandum, en tekst i Boken til sankt Chad, eller Lichfield-evangeliene som den helst kalles, er antatt å ha blitt skrevet på slutten av 700-tallet eller på begynnelsen av 800-tallet, men kan være en kopi av en tekst fra 500- eller 600-tallet.
Gammelwalisisk er kun forståelig for dagens walisisk-talende med hjelp av omfattende noter.


== Gammelwalisiske tekster ==


=== Surexit Memorandum ===


==== Tekst ====

tutbulc filius liuit hagener tutri dierchi tir telih haioid ilau elcu filius gelhig haluidt iuguret amgucant pel amtanndi ho diued diprotant gener tutri o guir imguodant ir degion guragon tagc rodesit elcu guetig equs tres uache, tres uache nouidligi namin ir ni be cas igridu dimedichat guetig hit did braut grefiat guetig nis minn tutbulc hai cenetl in ois oisau


==== Oversettelse ====

Tudfwlch sønn av Llywyd og svigersønn av Tudri meldte seg for å kreve landet til Telych, som var i hendene til Elgu sønn av Gelli og stammen Idwared. De trettet om det; til sist misbedømte Tudris svigersønn ved lov. De gode menn sa til hverandre 'La oss inngå fred'. Elgu ga etterpå en hest, tre kuer, tre kuer som nylig hadde kalvet, i den beslutning at det ikke lenger ville være hat mellom dem fra denne bestemmelse etterpå, (helt fram) til dagen for dommedag. Tudfwlch og hans slekt ville ikke det for evig og evig.


==== Språktrekk ====
Teksten viser mange av de tidlige konvensjonene for stavemåter for walisisk da det grunnleggende latinske alfabetet ble benyttet for representere fonetikken i gammelwalisisk. På dette stadium ble bruken av ll for representere sideveis frikativ /ɬ/ (liuit > Llywyd) og dd for representere /ð/ (did > dydd) hadde ikke blitt utviklet. Den latinske bokstaven u ble benyttet for å representere ulike lyder /ʉ/, /ʊ/ og /v/, som ble henholdsvis u, w og f, v i løpet av middelalderen.
Konsonantmutasjoner, et betydelig trekk ved alle øykeltiske språk, synes ikke å ha blitt representert ortografisk ved denne tiden.
I en del tilfeller hadde det språket som ble benyttet i Memorandum blitt foreldet, men andre ord er relativt uendret i moderne walisisk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Price, Glanville (1985): The Languages of Britain. London: Edward Arnold. ISBN 0-7131-6452-2.
Koch, John T. (2006): Celtic Culture: A Historical Encyclopedia. ABC-CLIO.
Christen Sørensen Longomontanus

Christen Sørensen Longomontanus (Christen Sørensen Lomborg) (født 4. oktober 1562, død 8. oktober 1647) var en dansk matematiker og astronom. Han ble født inn i fattige kår i den lille byen Lomborg ved Lemvig. I 1588 ble han student fra Viborg Katedralskole og allerede året etter ble han assistent for Tycho Brahe i Uranienborgobservatoriet  på Hven. Fra 1597 til 1602 studerte han ved universitetene i Breslau, Danzig, Königsberg og endelig i Rostock, hvor han tok magistergraden. Deretter var han i noen år rektor for sin gamle skole i Viborg. Fra 1605 og resten av sitt liv bekledde han professoratene i matematikk og astronomi ved Københavns Universitet. 
Da Christian IV hadde fått reist Rundetårn – det andre observatorium i Europa – ble Longomontanus den første forstander for observatoriet i 1642. Han hadde stillingen til han døde i 1647.I motsetning til Brahe erkjente Longomontanus Jordens daglige omdreining. Han fastholdt til sin død den idé, at han hadde løst problemet om sirkelens kvadratur.


== Verk ==

De viktigste av verkene hans innen for astronomi og matematikk er:

1611: Systemalis Mathematici, etc.
1612: Cyclometria e Lunulis reciproce demonstrata, etc.
1616: Disputatio de Eclipsibus
1622: Astronomia Danica, etc.
1622: Disputationes quatuor Astrologicae
1623: Pentas Problematum Philosophae
1627: De Chronoiabio Historico, seu de Tempore Dispulatsones tres
1631: Geometriae quaesita XIII. de Cyclometria rabionali et vera
1634: Inventio Quadraturae Circuli
1636: Disputatio de Matheseos Indole
1637: Coronis Problematica ex Mysteriis trium Numerorum
1638: Problemata duo Goemetrica
1638: Problema contra Paulum Guidinum de Circuli Mensura
1639: Introductio in Theatrum Astronomicum
1644: Rotundi in Piano, etc.
1645: Admiranda Operatio trium Numerorum 6, 7, 8, etc.
1646:  Caput tertium Libri primi de absoluta Mensura Rotundi plani, etc.


== Referanser ==
Matthew James

Matthew Lee James (født 22. juli 1991) er en engelsk fotballspiller som spiller for Bristol City FC.Han kan spille back, midtstopper og sentral midtbane. 
James har tidligere spilt for Manchester United og på utlån hos Preston North End FC.
Den 14. mai 2012 ble det klart at James og hans United-lagkamerat Ritchie De Laet ble klar for Leicester City FC, hvor de begge skrev under på en treårskontrakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew James – Transfermarkt 
(en) Matthew James – WorldFootball.net 
(en) Matthew James – Soccerbase.com 
(en) Matthew James – FootballDatabase.eu 
(en) Matthew James – Soccerway 
(en) Matthew James – FBref 
(es) Matthew James – as.com
Kjell Budal

Kjell Budal (født 5. juni 1933 i Kopervik, død 9. februar 1989) var en norsk fysiker og bølgekraftpioner. 
Budal var utdannet sivilingeniør ved Linjen for teknisk fysikk ved NTH i 1958. Etter blant annet to års forskningsopphold ved CERN i 1965–1967 ble han høgskolelektor i fysikk og fra 1971 førsteamanuensis ved NTH.
Ved NTH ble han sammen med Johannes Falnes en pådriver for bølgekraftforskning, blant annet med en publikasjon i det prestisjefylte tidsskriftet Nature, samt en rekke andre publikasjoner og patenter.


== Verker (utvalgte) ==
Budal, K. & Falnes, J.: «A resonant point absorber of ocean-wave power» i: Nature, 256, 478–479, 1975. (Med Errata i Vol 257, s. 626.)
Budal, K.: «Theory for absorption of wave power by a system of interacting bodies» i: Journal of Ship Research, 21 (4), pp 248–253, 1977.
Falnes, J. og Budal, K.: Bølgjelære med særleg vekt på akustikk og på optisk diffraksjon. Tapir, Trondheim, 1974. 2. opplag 1977. 3. opplag 1979. (ISBN 82-519-0074-3)


== Litteratur ==
Falnes, J.  & Lillebekken, P.M. (2003): Budal's latching-controlled-buoy type wave-power plant. 5th European Wave Energy Conference 2003, paper H1.


== Eksterne lenker ==
Johannes Falnes: Om Kjell Budal, NTNU
Publikasjonsliste for bølgekraftforskningen ved fysikkavdelingen NTH/NTNU.
Jing Ulrich

Jing Ulrich (opprinnelig Li Jing, kinesisk: 李晶, født i 1967 i Beijing i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk forretningskvinne. Det amerikanske tidsskriftet Forbes har kåret henne til en av verdens 50 mest innflytelsesrike forretningskvinner. Hun er direktør for JPMorgans virksomhet i Kina, med hovedkvarter i Hongkong.Hun har høyere utdannelse fra Stanford University og Harvard University. Før toppstillingen i JPMorgan var hun fra 2003 til 2005 direktør for Deutsche Banks virksomhet i Kina.


== Referanser ==
Konfliktåret 1600

Konfliktåret 1600 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1600.


== Pågående konflikter ==
Den polsk-svenske krigen (1600-1611)
Sverige på den ene siden
Polen-Litauen, Hertugdømet Kurland og Semigallen på den andre siden
Niårskrigen (1594-1603)
Irske klaner, skotske leiesoldater, Spania
Kongedømmet England
Anglo-spanske krig (1585–1604)
Femtenårskrigen (osmanske kriger) (1591-1606)
Åttiårskrigen (1568-1648)
De forente Nederlandene på den ene siden
Det spanske imperiet på den andre siden


== Hendelser ==
20. mars – Fem svenske rådsherrer henrettes i Linköpings blodbad.
6. mai – Fyrst Sigismund Bathory av Transilvania mister byen Suceava til voivod Michael den tapre av Valakia, under den interne konflikten i Ungarn og fyrstedømmene ved Donau.  For første gang ble Transilvania, Moldavia, og Valakia et land (kjent i dag som Romania). Men unionen oppløses etter et år når Michael den tapre blir drept.
2. juli – I slaget ved Nieuwpoort seiret nederlandske styrker over Spania.
9. august – Sverige begynner en krig mot Polen i Baltikum.
21. oktober – I slaget ved Sekigahara i Japan seiret Tokugawa Ieyasu over Ishida Mitsunari, og la dermed grunnen for Tokugawa-shōgunatet. Dermed begynte Edo-perioden i japansk historie.
John Ruthven, 3. jarl av Gowrie ledet en mislykket konspirasjon mot Jakob I av England og VI av Skottland.
Ulsters høvdinger under ledelser av Hugh O'Neill, 2. Jarl av Tyrone, motsetter seg den engelske gjenerobring av Irland.
Noen soldater ved Torshällakanalen streiker, da de anser seg fortjent til sin lønn, som ikke betales ut. Hertug Karl lar dem velge mellom kanalarbeide eller tjeneste i Narva.


== Fødsler ==
1. januar – Heinrich von Brockdorff, tysk soldat (offiser) og politiker (død 1671)
3. mars – Georg Ghica, fyrste av Valakia (død 1664)
4. mars – Hans Christoph Graf von Königsmarck, svensk feltmarskalk under trettiårskrigen (død 1663)
19. november – kong Karl I av England, Skottland og Irland (død 1649 (henrettet)
Richard Grenville, engelsk rojalistleder (død 1658)


== Dødsfall ==
5. august – John Ruthven, 3. jarl av Gowrie, skotsk konspirator (født 1577)
27. august – Mizuno Tadashige, japansk adelsmann og soldat (født 1541)
21. oktober – Toda Katsushige, japansk krigsherre (født 1557)
6. november
Ishida Mitsunari, japansk feudalhersker (halshugget) (født 1560)
Konishi Yukinaga, japansk kristen krigsherre (født 1555)
8. november – Natsuka Masaie, japansk krigsherre (født 1562)
17. november – Kuki Yoshitaka, japansk marinekommandør (født 1542)
Diggi-loo diggi-ley

«Diggi-loo diggi-ley» er en svensk popsang som vant Eurovision Song Contest 1984 for Sverige. Sangen ble fremført av de tre brødrene Per, Richard og Louis Herrey, best kjent under navnet Herreys. Sangen var komponert av Torgny Söderberg, mens Britt Lindeborg skrev teksten. Dette var Sveriges andre seier i konkurransen, og «Diggi-loo diggi-ley» ble en mindre hit i Europa etter seieren. I Norge nådde den en femteplass på VG-lista.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen var en av ti som deltok i svenske Melodifestivalen i Göteborg 25. februar 1984. Der avanserte «Diggi-loo diggi-ley» og Herreys til superfinalen og vant til slutt med 49 poeng. Sangen ble dermed Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest i Luxembourg lørdag 5. mai.
I den internasjonale finalen var Sverige det første landet ut på scenen av 19 deltakere, og de tre Herreys-brødrene hadde på seg gullstøvler og sørget for en energisk opptreden av sangen. Utover i avstemningen tok Sverige etter hvert en overraskende ledelse. På forhånd var det italienske bidraget «I treni di Tozeur» og Irland med «Terminal 3» de største favorittene, men Sverige tok til slutt en uventet seier med 145 poeng – åtte poeng foran Irland. Den norske juryen ga 10 poeng til «Diggi-loo diggi-ley». Under seiersfremføringen sang Herreys en engelsk versjon av sangen.


== Etter seieren ==
I ukene etter seieren tok «Diggi-loo diggi-ley» seg inn på hitlistene i flere europeiske land, blant annet i Norge. Den friske og energiske opptredenen fra brødrene Herreys fikk også mye ros, men deler av musikkbransjen var negative og omtalte gruppen som «de dansende deodorantene», på grunn av brødrenes glatte og pene utseende. Sangens tulle-tittel ble også kritisert og latterliggjort.Den største hiten dette året fikk imidlertid Italias «I treni di Tozeur» (norsk: Togene i Tozeur). Tross en femteplass i Eurovision Song Contest gikk «I treni di Tozeur» inn på en rekke singellister over hele Europa.Herreys fikk imidlertid en betydelig karriere, blant annet i Skandinavia og deler av Øst-Europa. Trioen ble invitert til å delta i Sopotfestivalen i 1985, Jernteppets svar på Eurovision Song Contest. Der vant de konkurransen med sangen «Summer Party», noe som banet vei for flere opptredener i Øst-Europa. Mot slutten av 1980-årene gikk brødrene hver til sitt, men de har hatt en rekke gjenforeninger og gjesteopptredener siden.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Rudolf Oeser

Carl Gustav Rudolf Oeser (født 13. november 1858 i Coswig, død 3. juni 1926 i Berlin) var en tysk journalist og politiker (Deutsche Fortschrittspartei, Freisinnige Volkspartei, og senere Deutsche Demokratische Partei).
Fra 1902 til 1919 var Oeser innvalgt i Preußisches Abgeordnetenhaus og tilhørte fra 1907 til 1912 Riksdagen. Fra 1919 til 1924 var han medlem av den prøyssiske landdagen.
Fra 25. mars 1919 til 21. april 1921 var Oeser minister for offentlig arbeid i Fristaten Preussen under regjeringene til ministerpresidentene Paul Hirsch og Otto Braun. I 1921 ble han Landeshauptmann i provinsen Sachsen.
Den 22. november 1922 ble han riksinnenminister under regjeringen til Wilhelm Cuno. Fra 13. august 1923 til 11. oktober 1924 var han Reichsverkehrsminister i kabinettene til rikskanslerne Gustav Stresemann og Wilhelm Marx.
Fra 1924 til 1926 var han generaldirektør i Deutschen Reichsbahn-Gesellschaft.


== Referanser ==
Crazy People

Crazy People er et musikkalbum med Herreys, utgitt i 1985.


== Sporliste ==
«Varje liten droppe regn»
«People From Ibiza»
«Nej du kan inte få ner mej på knä igen»
«I'm So Sorry»
«Stopp»
«10-9-8-7-6-5-4»
«Sommarparty»
«Crazy People»
«Turn, Turn, Turn»
«Vintergatan»
«Reduced to Tears»
«Why, Why»
Not Funny

Not Funny er et musikkalbum med Herreys, utgitt i oktober 1985.


== Sporliste ==
«En liten bit av himlen»
«Ögon ser»
«Om varje gnista blev en eld»
«Duvan»
«Not Funny»
«Leva ett liv med dej»
«Kalla kårar»
«Nära dej»
«Magic»
«Segla iväg»
«Midnatt i Hong Kong»
«Why (Are We Afraid)»


== Eksterne lenker ==
(en) Not Funny på Discogs
Live in Tivoli

Live in Tivoli er et musikkalbum med Herreys, utgitt i 1987.


== Sporliste ==
«Make Me a Believer»
«Kalla kårar»
«Mirror Mirror Upon the Wall»
«Chinese Temptation»
«Duvan»
«Din telefon»
«Sweet Love»
«Hitmedley»
«Don't Chew It Up»
«Send a Miracle»
«Standing Up Tall»


== Eksterne lenker ==
(en) Live in Tivoli på Discogs
Gyllene Hits

Gyllene Hits er en samleplate med Herreys, utgitt i 2002.


== Sporliste ==
«Diggi-loo diggi-ley»
«Sommarparty»
«Ingenting som hindrar mej»
«Every Song You Sing»
«Varje liten droppe regn»
«Kom loss»
«Mirror Mirror»
«Turn Turn Turn»
«I'm So Sorry»
«10-9-8-7-6-5-4»
«Mitt hjärta slår samma slag»
«Reduced to Tears»
«So Much More»
«Not Funny»
«Kalla kårar»
«Don't Wanna Dance No More»
«Din telefon»
«Do You Do You Love Me»
«Diggi-loo diggi-ley» (remix)
«Summerparty» (remix)


== Eksterne lenker ==
(en) Gyllene Hits på Discogs
Geoffrey Scott

Geoffrey Scott (født 22. februar 1942, død 23. februar 2021) var en amerikansk skuespiller og stuntmann, best kjent for rollen som Mark Jennings i såpeserien Dynastiet (1982 og 1984).
Scott medvirket også i dagstids-TV-serien Dark Shadows i 1970, samt i dagtids-såpeoperaene General Hospital (1989) og Guiding Light (1994).


== Dødsfall ==
Scott døde av Parkinson, 79 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geoffrey Scott på Internet Movie Database 
(sv) Geoffrey Scott i Svensk Filmdatabas 
(fr) Geoffrey Scott på Allociné 
(en) Geoffrey Scott på AllMovie 
(en) Geoffrey Scott hos The Movie Database
Där vindarna möts

Där vindarna möts er et musikkalbum med Herreys, utgitt i 1995. Dette er bandets hittil siste studioalbum.


== Sporliste ==
«Min ensamma vrå»
«Öppna dina ögon»
«Hon ger dig allt»
«Om jag stannar kvar»
«Det går runt»
«Epilog»
«Hanna»
«Här vill jag leva»
«Stjärnor i moln»
«Du är allt för mig»
«Livet i dig»
«Någon att älska»
Fegor Ogude

Fegor Ogude (født 29. juli 1987) er en nigeriansk fotballspiller.
Han kom til Vålerenga sommeren 2010 fra den nigerianske klubben Warri Wolves FC. Ogude er en fysisk råsterk spiller med høy fart, ballfølsomhet og en god pasningsfot. Han har blitt utvalgt til å spille på det nigerianske fotballandslaget siden august 2010.Spilte seg til fast plass på Vålerenga-laget i 2011-sesongen og var Vålerengas beste spiller den sesongen. Brakk et bein i foten borte mot Odd Grenland tidlig på sommeren 2012 og mistet resten av sesongen på grunn av den skaden.


== Meritter ==
Afrikamesterskapet 2013 (Nigeria)
Seriesølv 2010 (Vålerenga)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fegor Ogude – FIFA 
(en) Fegor Ogude – Transfermarkt 
(en) Fegor Ogude – national-football-teams.com 
(en) Fegor Ogude – FootballDatabase.eu 
(en) Fegor Ogude – Soccerway 
(en) Fegor Ogude – FBref 
(es) Fegor Ogude – as.com
Different I’s

Different I's er et musikkalbum med Herreys, utgitt i 1986.


== Sporliste ==
«Dreams»
«Standing Up Tall»
«Marielle»
«Let Me Love You»
«Son of Misery»
«Chinese Temptation»
«Hold On»
«Don't Chew It Up»
«Love is Better»
«Send a Miracle»
Herreys Story

Herreys Story er en samleplate med Herreys, utgitt i 1995.


== Sporliste ==
«Livet är en fest»
«Rain»
«Candy Girl»
«Bara du just nu»
«People Say It's In the Air»
«Kalla kårar»
«Det tar sin tid»
«Every Song You Sing»
«Diggi-loo diggi-ley»
«Summarparty»
«En liten bit av himlen»
«The Eyes of Jenny»
«Love and Appreciation»
«Mitt hjärta slår samma slag»
«Crazy People»
«Standing Up Tall»
«Mirror Mirror Upon the Wall»
«Kall som is»


== Eksterne lenker ==
(en) Herreys Story på Discogs