jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Giganthopper

Giganthopper (Marpissa muscosa) er en av edderkoppene i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett. 


== Utseende ==
Giganthopper er en mellomstor edderkopp, hunnen er mellom 8 og 10 millimeter lang, mens hannen er noe mindre, mellom 6 og 8 millimeter lang. Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.
Mange av hoppeedderkoppene er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Marpissa (tysk)
Åkra, Kjetil; Olsen, Kjell Magne; Pommeresche, Reidun og Ødegaard, Frode. 2010. Edderkoppdyr Arachnida i Norsk rødliste for arter 2010. Artsdatabanken. Side 355-366.


== Eksterne lenker ==
(en) giganthopper i Encyclopedia of Life 
(en) giganthopper i Global Biodiversity Information Facility 
(no) giganthopper hos Artsdatabanken 
(sv) giganthopper hos Dyntaxa 
(en) giganthopper hos Fauna Europaea 
(en) giganthopper hos ITIS 
(en) giganthopper hos NCBI 
(en) Kategori:Marpissa muscosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Marpissa muscosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Marpissa muscosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoppeedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Marpissa radiata

Marpissa radiata er en av edderkoppene i gruppen hoppeedderkopper (Salticidae). De jakter vanligvis på jordbunn, de spinner ikke fangstnett. 


== Utseende ==
Marpissa radiata er sammen med de andre artene i denne slekten, forholdsvis små edderkopper og mange er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppens genitalier, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.
Kroppen er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). Hodet har åtte øyne, to uvanlig store midt foran, og to litt mindre på hver side. De resterende fire øynene er plassert på siden av hodet. Hoppeedderkoppene skiller seg ut ved at de har evnen til i en viss grad å fokusere blikket.


== Litteratur ==
W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Marpissa (tysk)


== Eksterne lenker ==
(en) Marpissa radiata i Encyclopedia of Life 
(en) Marpissa radiata i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Marpissa radiata hos Artsdatabanken 
(sv) Marpissa radiata hos Dyntaxa 
(en) Marpissa radiata hos Fauna Europaea 
(en) Marpissa radiata hos ITIS 
(en) Marpissa radiata hos NCBI 
(en) Kategori:Marpissa radiata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hoppeedderkopper – edderkopper.net (norsk)
Armasjärvi

Armasjärvi er en innsjø og ei bygd i Övertorneå kommune i Norrbottens län. Beliggenheten er sydvest for Övertorneå og vest for Torneälven. Innsjøen er lang og smal i nordnordvestlig retning. Elven Puostijoki renner inn i det sydvestre hjørnet av Armasjärvi. I det sydøstre hjørnet renner så elven Puostijoki ut, da kalt Armasjoki. Innsjøen ligger 49 meter over havet.
Folke Pudas som sultestreiket i en kasse på Sergels torg i 1983 kom fra Armasjärvi.
Armasjärvi er finsk og betyr Kjærlighetssjøen.


== Armasjärviulykken ==
Den verste ulykken som rammet det svenske forsvaret under beredskapstiden inntraff om kvelden den 24. oktober 1940 på denne innsjøen da en ferge forliste og 46 mann forulykket.
Ulykken skjedde da et ingeniørkompani skulle fraktes med ferge fra den vestre siden av innsjøen til den østre, der soldatenes forlegning lå. To tropper, om lag 100 mann, ble beordret ombord i fergen, på tross av at fergemannen protesterte og hevdet at fergen bare var dimensjonert for om lag halvparten. Fergen havarerte halvveis ute på den kilometerbrede innsjøen. Det var iskaldt i vannet, soldatene var tungt utrustet og det var dessuten sterk vind. 46 mann omkom, 44 soldater og to sivile. De to sivile var den 18-årige fergemannen og hans bror som rodde ut til ulykkesstedet for å redde forulykkede i vannet. Ofrene ble ført i kister til jernbanestasjonen i Övertorneå og derfra til sine hjemsteder. Mange av de forulykkede var hjemmehørende i Västernorrlands län. En minnesten med de forulykkedes navn og hjemsteder er reist ved innsjøen.
Bodens ingenjörregemente (Ing 3) og etter det ingeniørkompaniet ved Norrbottens regemente (I 19) gjennomfører årlig en seremoni for å minnes de omkomne.Ulykken er filmatisert i filmen 1939.


== Referanser og fotnoter ==


== Litteratur ==
Beredskapsminnen från övre Norrland 1939-1944, Tornedalica nr 12
Tekst og bilder fra ulykkesstedet, Försvarsmuseet i Boden


== Eksterne lenker ==
Artikkel fra avisen Dagens Nyheter
Lee (familienavn)

Lee (eller I eller Yi eller Rhee, uttalt: i) er det nest mest benyttede koreanske etternavn, etter Kim. Det finnes flere varianter av navnet. I Nord-Korea benyttes fremdeles skrivemåten «리» («Lee»). Mange sørkoreanere vil introdusere seg som «Lee» selv om dette ikke er slik etternavnet skrives. 이 kommer fra det kinesiske hanjategnet «李». i Nord-Korea skrives navnet også Ri. Tidligere ble navnet også skrevet som Rhie og Rhee (eksempel; Syngman Rhee).
이 er etternavnet til vel 15 prosent av alle etniske koreanere.


== Kjente personer med navnet ==
Lee Bong-Ju, maratonspringer
Lee Hyun-il, badmintonspiller
Lee Jong-wook, generaldirektør i WHO (2003–2006)
Lee Myung-bak, sørkoreansk president (2008–)
Lee Soo-man, styreleder i S.M. Entertainment
Miyavi, japansk rocke-musiker
Rhee Syngman, første sørkoreanske president (1948–1960)
Yi Hwang (Toegye), konfucianske lærd
Yi I (Yulgok), konfucianske lærd
Yi Sun-sin, general
Yi So-yeon, første koreanske astronaut
Lee Tae-Yong, koreansk pop-artist (NCT)


== Se også ==
Koreanske familienavn


== Litteratur ==
Storey, Robert. Lonely Planet: Korea. Lonely Planet Publications: Melbourne, Aus. 2001.
«Storkespringvannet»

«Storkespringvannet» er en fontene som er plassert i overgangen mellom Amagertorv og Højbro Plads i København.
Kunstverket er modellert av billedhuggeren Vilhelm Bissen etter tegninger av professor og maler Edvard Petersen og støpt av bronsestøper Lauritz Rasmussen. Springvannet ble donert av Foreningen til Hovedstadens Forskønnelse. I 1888 utlyste foreningen en konkurranse i anledning av kronprins Frederiks (senere Frederik VIII) og kronprinsesse Louises forestående sølvbryllup. Storkespringvannet ble innviet i 1894.Da springvannet var nytt plasket det vann i en slik vinkel mot fuglenes utbredte vinger at det sprutet i ansiktet på  forbipasserende. Pressen harsellerte med det og politiet var stadig tilkalt fordi det ofte var folk som drev med skøyerstreker og kastet folk oppi vannkummen. Kommunen stengte av vannet, men det medførte at folk kastet søppel oppi i stedet og derfor ble det åpnet for vannet igjen.Det har i årevis versert en historie om at fuglene ikke er storker, men hegrer. En ornitolog har studert «Storkespringvannet» nærmere og konkludert med at det er storker.


== Referanser ==
Mabus Point

Mabus Point er en odde på kysten av det antarktiske kontinent, beliggende rett sør for Haswell Islands i Queen Mary Land. Mabus Point markerer den østre utstrekningen av McDonald Bay. Det ble første gang kartlagt av den australasiatiske antarktisekspedisjonen 1911–14 under ledelse av Douglas Mawson, senere av G.D. Blodgett i 1955 basert på flyfotografier tatt under Operasjon Highjump i 1946–47.
Stedet ble navngitt av USAs Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter kapteinløytnant Howard W. Mabus i US Navy, nestkommanderende på isbryteren «Edisto», som støttet Operasjon Windmill i å etablere astronomiske kontrollstasjoner langs denne kysten i 1947–48.
Den russiske forskningsstasjonen Mirnyj ble etablert på Mabus Point sesongen 1955–56.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 8776
Slotsholmskanalen

Slotsholmskanalen i København er navnet på den delen av kanalsystemet rundt Slotsholmen som avgrenses av broene Stormbroen og Christian IV's Bro. Den øvrige delen av kanalsystemet kalles Frederiksholms Kanal.
Anadarko Petroleum Corporation

Anadarko Petroleum Corporation NYSE: APC er et av verdens største uavhengige olje-og gassletings- og produksjonsselskaper, med om lag 2,3 milliarder fat oljeekvivalenter (BOE) av påviste reserver og produksjon av 206 millioner BOE per 31. desember 2008. Anadarko sysselsetter en verdensomspennende arbeidsstyrke på rundt 4000. Selskapet har sitt hovedkvarter i The Woodlands, SPD Montgomery County, Texas.
Reservene av olje og gass finnes vesentlig i USA og mest i Kansas, Oklahoma, Texas, Mexicogulfen og Alaska. Mesteparten av produksjonen foregår også innenlands og dessuten i Algerie. Selskapet eier og opererer også gassrørledninger i USA.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rosenborg teater

Rosenborg teater var en kino i Oslo, byens første kommunale kino. Den åpnet 12. februar 1921, og lå i lokalene til Kristiania vestre Arbeidersamfund i Bogstadveien 12, i området som da var kjent som Rosenborg. 
12. mars 1937 åpnet kommunen en ny kino i Bogstadveien 9 (med inngang fra Sporveisgata). Denne fikk navnet Rosenborg kino. De to kinoene eksisterte parallelt fram til andre verdenskrig, gjerne under betegnelsene Gamle og Nye Rosenborg. 
Rosenborg teater blei nedlagt etter krigen, mens den nye kinoen var i drift fram til 1980.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget.
Bjørn Are Davidsen

Bjørn Are Davidsen (født 8. desember 1958 i Sandnes) er en norsk skribent og forfatter. 
Davidsen vokste opp på Nordstrand i Oslo og er utdannet sivilingeniør fra NTH (1982) med tilleggsstudier i pedagogikk (Universitetet i Trondheim, 1983) og sosialantropologi (Universitetet i Trondheim, 1984). Etter utdannelse og militærtjeneste arbeidet han i Telenor fra 1984 til 2018 med fokus på innovasjon.Han er rådgiver i Tankesmien Skaperkraft og arbeider også som redaktør for nettstedet Fagsjekk.no. 
Davidsen har i mange år holdt foredrag om tro og vitenskap, historiske myter, religionsfilosofi, fantastisk litteratur og falsk vitenskap i spekteret kultarkeologi, kryptozoologi og konspirasjonsteorier.
Han har skrevet flere bøker og artikler om myter og vandrehistorier om vitenskapshistorien og den europeiske middelalderen. Davidsen har også skrevet artikler om populærkultur, med temaer som Science Fiction, Fantasy, progrock, tegneserier og TV-serier.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Bjørn Are Davidsen i BIBSYS
"Lurt av Læreboken? Feil og forvirring om kristen tro i læremidlene." Veritas Forlag 2019.
Artikler på Skepsis.no
«Mørkets makt. Hvorfor faller vi så lett for myter om kristendommen.» Tidsskriftet Humanist 2/2010.
«Forord: På sporet av den tapte fremtid» – i: Donald Duck & Co – De komplette årgangene, 1966 del III, Egmont serieforlag 2010.
«Koder og kontanter. Når kreativiteten sitter i blodet. Et skeptisk blikk på Hellig Blod, Hellig Gral.» – i: Asbjørn Dyrendal m.fl. (red.): Åpent sinn eller høl i hue?, Humanist forlag 2006.
«Beyond the Protestant work ethic. Why some cultures innovate.» Telektronikk 2.2004


== Referanser ==
Batu Tara

Batu Tara er en stratovulkan som stikker opp som en isolert liten øy i Floressjøen i Indonesia. Den første historisk registrerte utbruddet fant sted i 1852.
Semeru

Semeru er en 3.676 meter høy aktiv vulkan på Java i Indonesia og er dermed Javas høyeste fjell. Utbrudd har pågått mer eller mindre konstant siden 1967.


== Eksterne lenker ==
Satellittbilde fra Google Maps
Wohlthatmassivet

Wohlthatmassivet  er et stort fjellområde i Dronning Maud Land i Antarktis. Det består av fjellkjedene Humboldtfjella, Petermannkjedene og Gruberfjella rett øst for Orvinfjella i østre del av Fimbulheimen.
Wohlthatmassivet ble oppdaget av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher og oppkalt etter ekspedisjonssjef Helmuth Wohlthat i næringsdepartementet som var involvert i planleggingen av ekspedisjonen.
Zwieselhøgda, beliggende i Petermannfjella, er med sine 2 970 moh. den høyeste fjelltoppen i Wohlthatmassivet.


== Kilder ==
Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 16178
Universitetsbiblioteket i Beograd

Universitetsbiblioteket i Beograd, eller Svetozar Markovićs universitetsbibliotek, (serbisk: Универзитетска библиотека Светозар Марковић) er et bibliotek tilknyttet Universitetet i Beograd i Serbia. Biblioteket er oppkalt etter Svetozar Marković, en politisk aktivist i det 19. århundre, og det er det nest største biblioteket i Beograd, etter Nasjonalbiblioteket i Serbia.Biblioteket er bygget med økonomiske ressurser fra forretningsmannen og filantropen Andrew Carnegie. Beograd var en av de første tre byene i Europa med et Carnegie-bibliotek, og det er det eneste Carnegie-biblioteket i Sentral- og Øst-Europa.Beograds universitetsbibliotek er det største universitetsbiblioteket i Serbia, og det har over 1,5 millioner bøker. Biblioteket er også kjent som Nasjonalbiblioteket på grunn av de store serbiske samlingene og en rekke internasjonale vitenskapelige samlinger.Biblioteket ble grunnlagt i 1921 og er etterfølgeren til Beograds universitetsbibliotek fra 1844. Biblioteket har ligget på dagens plassering siden 1926.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University Library Svetozar Marković – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Penina

«Penina» er en sang skrevet av Paul McCartney fra The Beatles. Han skrev sangen på Hotel Penina i desember 1968, da han var på ferie i Algarve i Portugal.
Sangen ble først spilt inn på plate av bandet Jota Herre og to måneder senere av vokalisten Carlos Mendes, som frem til 1967 var medlem av The Sharks. Mendes' versjon var tilgjengelig på LP-platen The Songs Lennon and McCartney Gave Away fra 1979.


== Kilder ==
Penina
Harald Egeberg

Harald Egeberg (født 18. januar 1966 i Oslo) er en norsk trommeslager og bassist. 
Han har vært aktiv i flere band siden slutten av 70-tallet, blant annet Flames, The Saurus, Bohemske Ambassade og Gartnerlosjen, hvor han var med i perioden fra 1990 til 1994. 
Egeberg har siden 2010 spilt bass i bandet Tempo.


== Diskografi ==


=== Gartnerlosjen ===
AlbumKrem fjes (1994)
Adjø Kreativitet – 30 år med slurv (2003)
Overraskelse (sannsynligvis to samleplater med Gartnerlosjen) (2004)Singler/EP-erSkryte glatt patte (1992)
Gratis gresse (1992, demo)
Sjingkpangse (puntum) (1994)


=== Deltar på ===
Duplex Records: Demon Fiber returnerer (1990)
Duplex Records: Gabriels pose (1991)
Hypertonia World Enterprises: Airplane (1991)
Hypertonia World Enterprises: Walkman Meltdown Volume 4 (1992)
Duplex Records: Brudas dagbok (1993)
Duplex Records: Kanon Im Kanon (1993)
Rock Furore: Rock Furore CD2 (1993)
Rock Furore: Nr. 18 – 1/93 (1993)
Norske sleivspark: Norske sleivpark (1994)
Kiss-hyllest: Flaming Youth – A Norwegian Tribute to Kiss (1994)
Duplex Records: Best of Duplex samlekassetter så langt Vol. 1 (1997)
Scream Music Entertainment: Volum 4,5% Drekka mer!! (2000)
Scream Music Entertainment: Volum 4,5%... den andre drekka enda mer! (2001)
TVNorge: Heia Tufte! (2005)
Sony Music: Fotballhits (2010)
Duplex Records: Duplex Records 25 (2011)


== Eksterne lenker ==
Harald Egeberg hos Groove.no
Harald Egeberg hos duplexrecords.no
Asker bibliotek

Asker bibliotek ligger i Asker kulturhus, i Asker sentrum. Det har en filial i Heggedal. Biblioteket låner ut bøker, lydbøker, film og musikk. I 2009 var det i gjennomsnitt 7,7 utlån per innbygger. Norsk bibliotekforening kåret i 2009 Asker bibliotek til «Årets bibliotek». I begrunnelsen het det at «biblioteket er en levende møteplass for kultur og kunnskap for Askers befolkning og har et sterkt fokus på å være en aktiv del av lokalsamfunnet».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
askerbibliotekene.no
Flann Mainistrech

Flann Mainistrech (død 25. november 1056) var en irsk klostermunk, dikter og historiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Flann var sønn av Echthigern mac Óengusso, som hadde vært fer léigind (lector, leder for undervisningen) ved klosteret Monasterboice (i dagens Louth). Det irske navnet på klosteret var  Mainistir Buite, og derfra kommer Flanns tilnavn som betyr «fra Monasterboice». Han tilhørte Cianacht Breg, en ætt som rundt år 1000 kontrollerte Monasterboice, og fra hvilken abbeder og andre viktige stillinger ved klosteret ble rekruttert. 
Flann selv ble også fer légind som sin far. Flanns sønn, som også het Echthigern (d. 1067) hadde tittelen superior eller airchinnech ved Monasterboice.


=== Forfatterskap ===

Flanns verker gir inntrykk av å ha blitt skrevet i årene etter slaget ved Clontarf, da Máel Sechnaill mac Domnaill fra Uí Néill igjen ble regnet som overkonge av Ireland. Noen av de historiske diktene Flann skrev og som har overlevd til vår tid handler om Clann Cholmáin, som Máel Sechnaill tilhørte, blant dem Mide maigen clainne Cuind og Mugain ingen Choncraid chain, mens  Síl nÁedo Sláine na sleg handler om den andre store grenen av sørlige Uí Néill, Síl nÁedo Sláine, som hersket over Ciannacht Breg.
Flere av Flanns dikt finnes i Lebor Gabála Érenn og hans arbeid med Tuatha Dé Danann hadde stor innflytelse. Flann satte opp ættetavler for irske og skotske konger som fortsatt er en viktig kilde for Skottlands tidlige historie. 
Eoin MacNeill regnet Flann som den første av de syntetiske historieskriverne, og hans måte å tilstrebe en helhet av bibelhistorie, irske og utenlandske annaler, myter og ættetavler skulle komme til å bli videreført av mange senere historikere. Francis John Byrne har sagt om Flann at han «...var den ledende blant de 'syntetiske historikerne' som formet det som skulle forbli offisiell historie til 1600-tallet og videre...» og at «...det var i hovedsak fra [Flanns] autoritet at den offisielle doktrinen om Uí Néills monopol på overkongedømmet fra St. Patricks tid til Brian tok tronen ble akseptert, til og med av Inisfallen-annalene i Munster...»Flann døde 25. november 1056 ifølge Tigernach-annalene. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Carey, John (2004), «Flann Mainistrech (d. 1056)», Oxford Dictionary of National Biography, Oxford: Oxford University Press, http://www.oxforddnb.com/view/article/9672, besøkt 2008-03-22 
Byrne, Francis John (2005), «Ireland and her neighbours, c.1014-c.1072», i: Ó Cróinín, Dáibhí, Prehistoric and Early Ireland, A New History of Ireland, I, Oxford: Oxford University Press, ss. 862–898,
Women’s Football Cup Arabia 2010

Women's Football Cup Arabia 2010 var en turnering i fotball for kvinner igangsatt av det tyske utenriksdepartement som en innledning til VM i Tyskland i 2011.Det hadde  ingen direkte sammenheng med de arabiske mesterskapene som er blitt gjennomført før.


== Turnering og deltakende land ==
Turneringen ble gjennomført i Bahrain, og spilt fra 18. til 28. oktober. Både antallet deltakere og to av deltakerne overrasket en del. Det var tilsammen åtte påmeldte lag, et høyt nummer for dette området. I tillegg var det flere deltakernasjoner som enten ikke hadde spilt på flere år eller ikke hadde spilt i det hele tatt:


=== Deltakerland ===
 Bahrain
 Egypt1, 3
 Irak4
 Jordan
 Libanon2
 Palestina
 Qatar4
 Syria21=Ikke deltatt i Afrikamesterskapet i 20102=Ikke deltatt i Vestasiamesterskapet i 20103=Ikke deltatt i noen turneringer de siste to gjennomføringene4=Debuterer med kvinnelandslag.Land som var invitert, men som ikke deltok, var Kuwait, Algerie, Marokko, Tunisia og De forente arabiske emirater. Av disse landene var Marokko det eneste som ikke hadde deltatt i et mesterskap i 2010. Algerie kvalifiserte seg til Afrikamesterskapet i 2010, og ettersom de er blant de sterkeste lagene, ville det gitt bare fire dager mellom en sannsynlig finale i WFCA og begynnelsen i Afrikamesterskapet. 
I tillegg var invitasjoner sent til Djibouti, Somalia, Jemen, Saudi-Arabia, Oman, Mauritania og Sudan, som ikke har kvinnelandslag. Imidlertid oppga samtlige land bortsett fra Saudi-Arabia og Oman at de faktisk hadde kvinnelige fotballag.


== Turneringen ==
Lagene ble delt opp i to grupper à fire lag. De to beste lagene gikk videre til semifinalene.


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Utslagsrunder ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


== Finale ==


== Referanser ==
Yohei Sasakawa

Yohei Sasakawa (japansk: 笹川 陽平, født 8. januar 1939) er en japansk filantrop og styreformann i Nippon Foundation. Han er kjent for sitt veldedige arbeid verden over, blant annet som goodwillambassadør for Verdens helseorganisasjon i kampen mot spedalskhet.


== Virke ==
Sasakawa har sin utdannelse fra Meiji-universitetet. Han ledet Japan Motorboat Racing Association og var direktør for Japan Foundation for Shipbuilding Advancement, før han i 2005 ble styreformann i Nippon Foundation.   Virksomhetene og stiftelsene Sasakawa er engasjert i ble grunnlagt av faren, Ryōichi Sasakawa, og har møtt kritikk, både på grunn av farens politiske støtte til japansk militarisme før og under andre verdenskrig, farens angivelige bånd til organisert kriminalitet og at formuen den veldedige virksomheten bygger på i stor grad stammer fra familiens kontroll med pengespill i forbindelse med hurtigbåtløp.Sasakawa har engasjert seg i en rekke saker av internasjonal betydning, deriblant skipsfart, universitetssamarbeid, miljøvern og helsespørsmål. Han har særlig engasjert seg i kampen mot spedalskhet og til fordel for de spedalskes menneskerettigheter. Engasjementet for å utrydde spedalskhet ledet til at han i 2001 ble utnevnt til goodwillambassadør for Verdens helseorganisasjon på dette feltet. Sammen med Václav Havel og Elie Wiesel står Sasakawa bak stiftelsen og konferansen Forum 2000. Gjennom Scandinavia-Japan Sasakawa Foundation, etablert i 1985, har han bidratt med støtte til norsk kultur, forskning, samt finansiert studiereiser og stipend til norske studenter for studier i Japan. Stiftelsen har drevet tilsvarende virksomhet i andre nordiske land.


== Utmerkelser ==
I 2010 ble Sasakawa tildelt ordener fra alle de fem nordiske land: Han ble utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden, kommandør av 1. klasse av Nordstjerneordenen, ridder av Dannebrogordenen, kommandør av Finlands hvite roses orden og storkorsridder med stjerne av Den islandske falkeorden. Han har mottatt en rekke ordener fra andre land: Ordenen Djiboutis store stjerne (Djibouti), Al-Hussein bin Ali-ordenen (Jordan), kommandør av Monisaraphon-ordenen (Kambodsja), offiser av Madagaskars nasjonalorden, kommandør av Rikets forsvarerorden (Malaysia), kommandør av Malis nasjonalorden, Polarstjerneordenen (Mongolia), 3. klasse av Ordenen for utmerkede tjenester (Peru), storoffiser av Den nasjonale fortjenstorden (Romania), Vennskapsordenen (Russland) og storoffiser av Mono-ordenen (Togo). 
Sasakawa er æresdoktor eller æresprofessor ved fjorten universiteter og har mottatt en rekke priser.


== Referanser ==
Seifert

Seifert kan være:

Jaroslav Seifert (1901-1986), tsjekkisk forfatter og nobelprisvinner i litteratur
Rainer Seifert (f. 1947), tysk tidligere olympisk landhockeyspiller