jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Touchstone Pictures

Touchstone Pictures er et amerikansk filmproduksjonsselskap. Det ble grunnlagt i 1984 som «Touchstone Films».
Blant kjente utgivelser fra selskapet finner man Pretty Woman, Dagen er din, Con Air, Good Morning Vietnam og Armageddon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Touchstone Pictures på Internet Movie Database 
(en) Touchstone Pictures hos Internet Broadway Database 
(en) Touchstone Pictures på Internet Movie Database
Hammond (slekt)

Hammond er en norsk slekt som startet med at to engelske brødre William og Thomas Hammond (opprinnelig fra Chertsey) drev i trelast og etablerte seg i Trondheim rundt 1660. De ble svært mektige fordi tre av barna deres giftet seg med barna til den styrtrike Lorentz Mortensen Angell (fiske og kobber).Den norske slekten er utdødd i mannslinjen, men navnet er videreført av etterkommere gjennom kvinneledd.Det engelske etternavnet Hammond kan enten komme av
det normanniske Hamo eller Hamon, som er en kortform for navn som starter med haim (betyr: hjemme), eller
det norrøne Hámundr, som er en sammensetting av Há (betyr: høy) og Mund (betyr: beskyttelse). Håmund på moderne norsk


== Slektsvåpen ==
I Norge har slektsmedlemmer brukt det engelske slektsvåpenet med noen mindre variasjoner. Slektsvåpenet er et skjold kløvd av gull og blått med tre (2.1.) halve, gående leoparder i motsatte farger (tinkturer), og på kløvningen et hermelin firblad (?). Som hjelmtegn et løve- eller ulvehode kvadrert i gull og blått med midt på et hermelin firblad (?).


== Noen kjente medlemmer ==
Thomas Hammond (1630–81), ordfører, formynder og kjøpmann
Sara Hammond (1672–1716), godseier og forretningskvinne
Thomas Angell (1692–1767), forretningsmann i Trondheim
Lorentz Angell (1692–1751) forretningsmann
Hans Hammond (1733–92), prest og forfatter
Thomas von Westen Hammond (1739–97), sogneprest på Ytterøy og Røros
Johan Hammond Rosbach (1921–2004), språkviter fra Tingvoll og Sarpsborg
Hans Hammond Rossbach (1931–2012), venstrepolitiker
Aleqa Hammond (1965–), tidligere folketingsmedlem og regjeringssjef på Grønland, av en grønlandsk slektsgren
		
		


== Slektstre ==


== Referanser ==
Karl IV’s landbok

Karl IV's landbok fra 1375 (tysk: Landbuch Kaiser Karls IV. eller Landbuch der Mark Brandenburg) er en liste over eiendommer, landsbyer og byer i Altmark, Mittelmark og Uckermark som i 1373 ble overdratt fra medlemmer av Huset Wittelsbach til keiseren. Landboken ble ført av embetsmenn og hadde som formål å skaffe eieren en oversikt over skatteinntektene og andre inntekter fra territoriet.


== Litteratur ==
Das Landbuch der Mark Brandenburg von 1375. utgitt av Johannes Schultze. Brandenburgische Landbücher. Bind 2. Veröffentlichungen der Historischen Kommission für die Provinz Brandenburg und die Reichshauptstadt Berlin. Gsellius, Berlin 1940.
Felix Escher: Landbuch der Mark Brandenburg. Artikkel i: Lexikon des Mittelalters. DTV, München 2002.  ISBN 3-423-59057-2 (med tallrike litteraturhenvisninger)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Salzwedel und die Altmark im Landbuch der Mark Brandenburg von 1375/1376 av STEFAN PÄTZOLD
Web NDL Authorities

Web NDL Authorities (Japansk 国立国会図書館典拠データ検索・提供サービス, Kokuritsu Kokkai Toshokan Tenkyo Dēta Kensaku, Teikyō Sābisu) er autoritetspost-registeret til det japanske nasjonale parlamentsbiblioteket (NDL). Det engelske navnet brukes også i japanske tekster. Databasen omfatter personer, familienavn, bedrifter, stedsnavn og titler.


== Litteratur ==
Oshiba Tadahiko: A service of the National Diet Library, Japan, to the semantic web community, 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Informasjon om NDL Authorities (japansk)
Nedlastinsgmuligheter og brukerbetingelser (japansk), deriblant:
NDLSH i på formatene RDF / XML (ZIP)
NDLSH på tabulert tekstformat (ZIP)
Ermenegildo Pistelli

Ermenegildo Pistelli, (født 1862 i Firenze, Italia, død 14. januar 1927) var en italiensk papyrolog og paleograf.
Pistelli fullførte hans filologiske studier i Firenze.
Han undersøkte mange manuskripter funnet i Oxyrhynchus, for eksempel Papyrus 2, 35, 36, Uncial 0171.


== Verk ==
De recentiorum studiis in Tyrtaeum collatis B.Seeber: Firenze 1901
Profili e caratteri (1921)
Per la Firenze di Dante (1921)
Utgaver: Iamblichus, Protrepticus (Teubner, 1888)


== Referanser ==
Viasat Fotball

Viasat Fotball er en sportskanal som eies av Viasat. Kanalen sendes i HD. Fra september 2017 er kanalen en del av V sport.
Viasat Fotball viser blant annet UEFA Champions League, fransk Ligue 1, tysk cup, landskamper og en del andre fotballbegivenheter.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Diosdado Cabello

Diosdado Cabello Rondón (født 15. april 1963 i El Furrial, Monagas) er en venezuelansk politiker for PSUV, ingeniør og tidligere offiser. Han var involvert i president Hugo Chávez Frías' tilbakekomst etter statskuppet i 2002, og han var det året en kort periode Venezuelas fungerende president. 
Han har vært et ledende medlem av de politiske partiene Movimiento V República og PSUV, som det førstnevnte partiet ble innlemmet i 2008. Fra 2004 til 2008 var han delstaten Mirandas guvernør, men tapte så guvernørvalget mot Henrique Capriles Radonski. 
Under Chávez holdt han flere ministerstillinger i kortere perioder, og i 2010 ble han valgt inn i nasjonalforsamlinga. I 2011 utnevnte presidenten ham til PSUVs visepresident, og i 2012 ble han valgt til nasjonalforsamlingens president. 


== Referanser ==
Viasat Hockey

Viasat Hockey er en sportskanal som eies av Viasat. Kanalen sendes i HD. Fra høsten 2017 er kanalen en del av V sport.
Viasat Hockey viser blant annet NHL, Allsvenskan, landskamper og en del andre ishockeybegivenheter. 


== Øvrige sportskanaler fra Viasat ==
V sport
V sport golf
Viasat Motor
Viasat Hockey


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Guðríður Símonardóttir

Guðríður Símonardóttir (født 1598, død 18. desember 1682) var en husmor fra Vestmannaeyjar på Island, som var blant de 242 personer som i 1627 ble tatt som slaver i det senere benevnte «tyrkerranet». I virkeligheten ble tyrkjaránið foretatt av algirske pirater.Guðríður var gift med Eyjólfur Sólmundarson (død 1636) og mor til et barn. I Alger ble hun solgt som slave og konkubine. Hun var blant de få som 10 år senere ble kjøpt fri av kong Christian IV. Sammen med andre tidligere slaver ble hun etter frigivelsen først sendt til Danmark, for å bli gjenopplært i kristen tro og morsmålet sitt. Her møtte hun teologistudenten Hallgrímur Pétursson (1614–74), og forelsket seg i ham.


== Tilbake til Island ==
Hallgrimur Pétursson ble med de løskjøpte fangene tilbake til Island, der Guðríður fikk vite at hennes mann var død, og de to giftet seg straks. Det vanket både fordommer og ukvemsord; det uvanlige forholdet deres vakte oppsikt – også fordi Guðríður var 16 år eldre enn Hallgrimur. Siden Guðríður viste seg å være enke og ikke gift kone da hun ble gravid, ble paret dømt for leiermål og ikke hor da deres sønn Eyjólfur ble født i 1637. Like fullt måtte det betales bot, og den hadde ikke paret råd til. Dermed ble Hallgrimur idømt offentlig pisking som straff, men en venn av ham fikk samlet inn penger til boten i stedet. Tormod Torfæus' far, sysselmannen Torfi Erlendsson (1598–1665), ergret seg over dette og reiste sak mot Péturssons venn. Hallgrimur livnærte seg og familien som fisker og arbeider frem til han fikk prestekallet i Hvalsnes, og Torfi kalte ham «en trellaktig slubbert». Hallgrimur hevnet seg med en nidvise om Torfi. Dette satte Torfis sønn Tormod Torfæus i en vanskelig posisjon; som Hallgrimurs venn (ett år eldre enn hans sønn Eyjólfur) lærte han mye av Hallgrimur, som blant annet var levende interessert i historie.I folks øyne var Guðríður både en hedning og en skjøge etter oppholdet blant muslimer, og hun fikk derfor tilnavnet Tyrkja-Gudda. Paret bosatte seg først på Bolafótur i Ytri-Njarðvík. Etter flere år fikk Pétursson omsider et prestekall ved Hvalsnes kirke, og senere ved Saurbær ved Hvalfjarðarströnd. Der ble paret bedre mottatt, og Hallgrímur skrev sine berømte pasjonshymner i Hvalfjarðarströnd.Sammen fikk de barna Guðmundur og Steinunn, som begge døde som barn, samt Eyjólfur som nådde voksen alder. Steinunn Hallgrímsdóttir døde i 1649, tre et halvt år gammel, og den sønderknuste faren bar inn en stein på 110 kilo og risset inn datterens navn. Denne minnesteinen ble gjenfunnet i 1964 og står nå inne i Hvalsnes kirke.Hallgrimur Pétursson døde den 27. oktober 1674 av spedalskhet, mens Guðríður overlevde ham med åtte år.


== Referanser ==
Europamesterskapet i orientering

Europamesterskapet i orientering (engelsk: European Orienteering Championships, forkortet EOC) ble for første gang holdt i 1962. Den første utgaven ble arrangert på Løten i Norge. Etter den andre utgaven, i sveitsiske Le Brassus i 1964, ble ikke EM i orientering arrangert før i år 2000. Mesterskapet har blitt arrangert annet hvert år siden 2000.  


== Distanser ==
Langdistanse - Vinnertid ca 70-100 min
Mellomdistanse - Vinnertid ca 30-40 min
Sprint - Vinnertid ca 12-15 min
Stafett - 3 personer pr. lag
Sprintstafett - 4 personer pr. lag, to damer og to herrer. De løper i rekkefølgen D-H-H-D.


== Arrangørsteder ==


== Medaljevinnere ==
Se også: Europamesterskapet i orientering, rekorder og statistikker


=== Individuell/Klassisk/Langdistanse ===


==== Herrer ====


==== Damer ====


=== Kort-/Mellomdistanse ===


==== Herrer ====


==== Damer ====


=== Sprint ===


==== Herrer ====


==== Damer ====


=== Stafett ===


==== Herrer ====


==== Damer ====


=== Sprintstafett ===


== Medaljeoversikt ==
Inkludert medaljer i både individuelle løp og stafetter.
Stafettene fra 1962 er ikke inkludert ettersom dette ikke var offisielle EM-øvelser.Oppdatert etter EM i Sveits i 2018.


=== Totalt ===
Inkludert individuelle løp, stafetter og sprintstafetter
Nasjonsvis medaljefordeling totalt, 1962–2018


== Mestvinnende utøvere ==
Inkludert medaljer i både individuelle løp og stafetter.
Løpere markert med fet skrift er pr 2017 aktive på landslagsnivå.Oppdatert etter EM i Sveits 2018


== Se også ==
Verdensmesterskapet i orientering
Nordisk mesterskap i orientering
Norgesmesterskapet i orientering


== Eksterne lenker ==
Resultater EOC Statistikk 1962-2004
EOC 2006 Estland
EOC 2008 Lativa
EOC 2010 Bulgaria
EOC 2012 Sverige
EOC 2014 Portugal
Arrangementsinformasjon EM 2016 - IOF Eventor
Knut Werner Hansen

Knut Werner Hansen (født 22. november 1951 på Vorterøya i Skjervøy) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Fra 2011 til 2019 var han fylkesordfører i Troms.
Han var vararepresentant til Stortinget i periodene 1997–2001, 2001–2005 og 2005–2009, og har en ansiennitet i Stortinget på 1 år og 46 dager. Han har også vært kommunestyrerepresentant i Skjervøy kommune.
Hansen er født og oppvokst i Skjervøy, men har senere bosatt seg i Karlsøy kommune i Troms.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Knut Werner Hansen hos Stortinget 
(no) Knut Werner Hansen hos Norsk senter for forskningsdata
Alberto Siliotti

Alberto Siliotti (født 1950 i Verona i Italia) er en italiensk egyptolog. 
Han jobbet i mange år med oldtidens Egypt som et medlem av en prosjektgruppe for Det fransk-egyptiske senter for studier og dokumentasjon oldtidens Egypt og CNRS og tilsvarende for Egypt Exploration Society. Siliotti var koordinator for «Progetto Tebe» som laget en databasert katalog av maleriene i gravene i Teben.


== Publikasjoner (utvalg) ==
Égypte, terre des pharaons, Gründ, 1994, ISBN  2-7000-2117-7
La Vallée des Rois - Guide des meilleurs sites, Gründ, 1996, ISBN 2-7000-3412-0
Journal de voyage en Égypte : inauguration du canal de Suez, med Roberto Morra Di Lavriano, Alain Vidal-Naquet, Gründ, 1997, ISBN  2700024354
Découverte de l'Égypte ancienne, Gründ, 1998, ISBN  2700021371
Demeures d'éternité, Gallimard, 2000, ISBN  207053524X
Voyages en Égypte et en Nubie de Giovanni Belzoni, Gründ, 2001, ISBN 2-7000-2440-0
Egypt splendours of an ancient civilization, Thames & Hudson Gb, 2002, ISBN  0500283389
Pyramides, Gründ, 2005, ISBN  2700010787
La Vallée des rois, med Maurizio Würtz et Nadia Repetto, Gründ, 2006, ISBN  270001412X


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Stortingsvalget 1894

Stortingsvalget 1894 ble avholdt i Norge i 1894 som indirekte valg til det 44., 45. og 46. ordentlige storting. 


== Valgordning ==
I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte 2-5 av 75 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 39 stortingsrepresentanter.
Menn over 25 år med eiendom eller inntekt av en viss størrelse var kvalifisert for stemmerett. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett. 225 419 menn var stemmerettskvalifisert. 184 124 var stemmeberettiget. Av disse stemte 165 999.
Valgtingene ble holdt i perioden 11. august - 23. november 1894. 429 valgting i landdistriktene utpekte totalt 1 610 valgmenn. 39 valgting i byene utpekte totalt 921 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 27. august - 28. november 1894. Valgene i Sigdal, Eiker og Stavanger ble avvist. Nytt valgting ble holdt i Stavanger 1. mars 1895 og i de to Buskerud-prestegjeldene 11. mars 1895. Nytt valgmannting ble holdt i Stavanger og Haugesund kjøpsteder 6. mars 1895 og i Buskerud amt 16. mars 1895. Det 44. ordentlige storting ble konstituert 1. februar 1895.


== Politikk ==
Programmer:

Det konservative Landsmødes Program
Norges Venstreforenings Program
Det moderate venstres arbeidsprogram
Smaalenenes Gaardbrugerpartis program
Arbeidsprogram for De forenede norske arbeidersamfund
Det norske arbejderpartis programDa valgresultatet var kjent søkte Emil Stangs regjering utgått fra Høyre om avskjed etter parlamentarisk praksis. Kongen ville først ikke godkjenne avskjedssøknaden, men gikk senere med på det, og Francis Hagerup dannet en koalisjonsregjering mellom Høire (H), Moderate Venstre (MV) og Venstre (V).


== Resultat ==

Arbeiderpartiets kandidater fikk bare 525 stemmer (0,3 %)
Fordelingen av stemmene mellom partiene er noe skjønnsmessig.


=== Valgmennenes partitilknytning ===
Kilde: Stortinget og statsraadet


== Se også ==
Liste over stortingsrepresentanter 1895–1897


== Referanser ==
Påssustjåkka

Påssustjåkka (nordsamisk: Bossosčohkka) er et fjell nord for Kebnekaise i svensk Lappland. Fjellmassivet avgrenses av øvre del av dalene Alisvággi i vest og  Visttasvággi i øst. Den høyeste toppen rager 1 935 meter over havet. Sør for denne ligger en lavere topp med høyde 1 839 moh. Fjelltoppen er omkranset av isbreer. Mot sør ligger Östra Bossosglaciären, og i fjellskråningene på nordvest- og østsiden ligger to mindre botnbreer. 
Påssustjåkka ligger i et alpint landskap, men kan enkelt bestiges fra Unna Visttasvággi i nord. Man går opp mot tjernet under botnbreen i nordvest og følger så ryggen mot toppen. Derfra har man en svimlende utsikt mot sør over breskaret på Östra Bossosglaciären mot Šielmmáčohkkas nesten loddrette nordvegg. I øst ser man 1 300 meter rett ned i bjørkeskogen i Visttasvággi. Mot nordvest ser man Storsteinsfjellet i Norge, 30 kilometer unna.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Ippolito Rosellini

Ippolito Rosellini (født 13. august 1800 i Pisa, død 4. juni 1843) var en italiensk egyptolog.


== Tidlig liv ==
Han ble født i Pisa.  Etter å ha tatt eksamen i teologi, studerte han under Mezzofanti i Bologna, og i 1824 ble han professor i orientalske språk ved Universitetet i Pisa.


== Tilknytningen til Jean-François Champollion ==
Han var den første eleven, en god venn og en samarbeidspartner Jean-François Champollion. De møttes i Firenze i august 1825 under Champollions reise som hadde som formål å studere viktige egyptologi-samlinger i Torino, Roma og Firenze.
I 1827 oppholdt Rosellini seg et år i Paris for å øke sin kunnskap om metoder for dechiffrering forslått av Champollion. 
Rosellini ledsaget Champollion i hans egyptiske ekspedisjoner (1828), også kjent som den fransk-toscanske ekspedisjon.  
Ekspedisjonen ble finansiert av storhertugen av Toscana, Leopold II, og kongen av  Frankrike, Karl X.  
Resultatene av ekspedisjonen ble utgitt under tittelen Monumenti dell' Egitto e della Nubia.


== Monumenti dell' Egitto e della Nubia ==
Siden Rosellini ikke klarte å få noe støtte fra den toscanske regjeringen, besluttet han å finansiere utgivelsen selv. For å skaffe tilstrekkelige midler sendte han sin venn og samarbeidspartner Alessandro Ricci til Tyskland og England for å selge kopier før utgivelsen, noe som tillot han å begynne å betale trykkerne. Champollion var enige om å samarbeide om å skrive noen deler av verket, men han døde  
tidlig 4. mars 1832.  Det endelige versjonen av verket ble redigert med assistanse av Jacques Joseph Champollion-Figeac, men forholdet mellom de to endte da Champollion bror krevde at han skulle bli den eneste redaktør av arbeidet.
I de etterfølgende fire år ble åtte bind utgitt, og etter dødsfallet til Rosellini den 4. juni 1843 i Pisa, bestod det av ni bind med ikke mindre enn 3 300 sider, mens atlaset består av 390 store plater av kunstnerne Giuseppe Angelelli, Salvatore Cherubini, Nestor L'Hote og Gaetano Rosellini.
Verket var delt opp i tre hovedseksjoner:

Oldtidsmonumenter
Sivile monumenter
Religiøse monumenter


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Fotios

Fotios kan referere til:

Patriark Fotios I av Alexandria (1900–1925)
Metropolitt Fotios I av Kyiv (1407–1431)
Patriark Fotios I av Konstantinopel (858–867, 877–886)
Patriark Fotios II av Konstantinopel (1929–1935)
Sofronios

Sofronios var navnet på en rekke biskoper og patriarker:

Patriarker av Alexandria:
Sofronios I av Alexandria (841–860)
Sofronios II av Alexandria (941)
Sofronios III av Alexandria (1166–1171)
Sofronios IV av Alexandria (1870–1899)
Patriarker av Jerusalem:
Sofronios I av Jerusalem (634–638)
Sofronios II av Jerusalem (?–1084)
Sofronios III av Jerusalem (1236–1272)
Sofronios IV av Jerusalem (1579–1608)
Sofronios V av Jerusalem (1771–1775)
Patriarker av Konstantinopel:
Sofronios I av Konstantinopel (1463–1464)
Sofronios II av Konstantinopel (1774–1780)
Sofronios III av Konstantinopel (1863–1866)
Biskoper av Sinai:
Sofronios I av Sinai (?)
Sofronios II av Sinai (1540–1545)
Kinasamlingen i Vestlandske kunstindustrimuseum

Kinasamlingen i Vestlandske kunstindustrimuseum i Nordahl Bruns gate 9 i Bergen er en av Europas største samlinger av kinesisk kunst og kunsthåndverk.
Samlingen er en gave fra eventyreren og generalen Johan Wilhelm Normann Munthe (1864–1935). Utstillingen viser alle typer kinesisk kunst, fra yngre steinalder til begynnelsen av 1900-tallet. Den antatt eldste gjenstanden er fra ca. 2000 år f.Kr. Blant høydepunktene i samlingen er gjenstander fra Den forbudte by i Beijing og buddhistiske marmorskulpturer og marmorsokler fra Yuanming Yuan, det gamle keiserlige sommerpalass utenfor Beijing.
Rundt 500 gjenstander er vist i utstillingen, men hele samlingen består av rundt 2500 gjenstander.


== Litteratur ==
Johanne Huitfeldt: General Munthe: eventyrer og kunstsamler i det gamle Kina. Huitfeldt, 1990 ISBN 82-7003-096-1
Johanne Huitfeldt: The Munthe Collection, C. Huitfeldt Forlag A.S, Oslo, oversatt av Elinor Ruth Waaler, 1996, ISBN 82-7003-158-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kinasamlingen i Vestlandske kunstindustrimuseum
Liste over nummererte småplaneter/8001–8100


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8101–8200


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8301–8400


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8401–8500


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8501–8600


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8601–8700


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8801–8900


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/8901–9000


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Nanjingdialekt

Nanjingdialekt, eller nanjingmandarin, (kinesisk: 南京話) er en dialekt av jianghuaimandarin som tales i Nanjing i Kina.


== Prominens ==
Jianghuaimandarin, som nanjingdialekten er representativ for, var muligens morsmålet for grunnleggeren av mingdynastiet, Zhu Yuanzhang, og mange av hans generaler og embedsmenn. Nanjing har vært Kinas hovedstad i flere perioder, og språket der har dermed periodevis vær kinesisk prestisjedialekt.


== Studier av nanjingdialekten ==
Sentrale studier av dialekten er Syllabar des Nankingdialektes oder der correkten Aussprache sammt Vocabular av Franz Kühnert, og Die Nanking Kuanhua av K. Hemeling. Verket English & Chinese vocabulary in the court dialect av Samuel Wells Williams var basert på nanjingdialekten, ikke beijingdialekten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Samuel Wells Williams (1844). English & Chinese vocabulary in the court dialect. MACAO: PRINTED AT THE OFFICE OF THE CHINESE REPOSITORY: Office of the Chinese Repository. s. 440. Besøkt 1. mars 2012. (Lyon Public Library)(Digitized Jul 26, 2011)
Samuel Wells Williams (2011). English and Chinese Vocabulary in the Court Dialect (reprint utg.). BiblioBazaar. s. 576. ISBN 1-246-13663-5. Besøkt 1. mars 2012. 
Karl Ernst Georg Hemeling (1907). Die Nanking Kuanhua. Göttingen. Druck der Dieterich'schen Univ.-Buchdruckerei (W. Fr. Kaestner).: Leipzig. s. 107. Besøkt 10. februar 2012. ()
Karl Hemeling (1907). Die Nanking Kuanhua: Inaugural-dissertation, Leipzig. Göttingen. Druck der Dieterich'schen Univ.-Buchdruckerei (W. Fr. Kaestner).: Universitat Leipzig. Besøkt 10. februar 2012. (Harvard University)
Karl Hemeling (1907). Die Nanking Kuanhua. Dieterich. s. 111. Besøkt 10. februar 2012. ()
Karl Hemeling (2010). Die Nanking Kuanhu (reprint utg.). BiblioBazaar. s. 128. ISBN 1-148-43595-6. Besøkt 10. februar 2012. ()
Liste over nummererte småplaneter/9001–9100


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)
Liste over nummererte småplaneter/9201–9300


== Eksterne lenker ==
«Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)». Minor Planet Center. 
«Discovery circumstances of the numbered minor planets». Minor Planet Center.  OBS: Full liste, kan ta tid å laste ned.)