jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oranienbaum slott

Oranienbaum slott ligger i byen Oranienbaum-Wörlitz i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt.


== Geografi ==
Slottet som befinner seg i bydelen Oranienbaum, ligger øst for Dessau-Rosslau.


== Historie ==
Byggearbeidene startet i 1683 på slottet som ble oppført for fyrstinnen Henriette Catharina av Oranien-Nassau, hustru av Johann Georg II. (Anhalt-Dessau). Henriette Catharina var født prinsesse av Huset Oranien-Nassau. Byggmesteren som fikk oppdraget var Cornelis Ryckwaert fra Nederland som på denne tiden arbeidet i Brandenburg. I første omgang ble det bare oppført ett slott og anlagt en 280 dekar stor barokkpark i nederlandsk stil. Samtidig anla Ryckwaert også byen Oranienbaum basert på geometriske linjer. Etter fyrstens død i 1693 ble Oranienbaum ombygget til enkesete for fyrstinne Henriette Catharina til dagens slott med tre fløyer. Rommene ble utsmykket med kostbare lærtapeter. I kjelleren ble det anlagt den fremdeles eksisterende sommerspisesal med nederlandske keramikkfliser fra Delft. 
Etter Henrietta Catharinas død i 1708 ble slottet bare benyttet som jaktslott av fyrstene til Anhalt-Dessau. Fyrst Leopold III av Anhalt-Dessau viste imidlertid interesse for slottet. Han foretok ombygning av slott og park i 1780. Flere rom ble innredet i keiserlig kinesisk stil. Den ene barokke øyhagen ble utformet mellom 1793 til 1797 etter ideer av den engelske hagearkitekt Willian Chambers til den eneste engelsk-kinesiske hage i Tyskland, med en femetasjes pagode, et tehus og flere buebroer. 

Sør i parken ble i 1811 den 175 meter lange orangeriet bygget, forøvrig ett av de største i Europa. Her er det fra oppføringen uten stans drevet frem en stor samling sitrusplanter så vel som andre sjeldne buskvekster.
Etter den andre verdenskrigen brukte DDR slottet til eksternlager for statsarkivet i Sachsen-Anhalt. Fra 2003 er slottet åpent for publikum. Restaureringsarbeidene er ennå ikke avsluttet, men de rommene som er gjort tilgjengelige gir et inntrykk av fordums prakt og storhet. Dronning Beatrix besøkte slottet 3. mars 2004 for å holde seg orientert om fremdriften av slottet som en gang hadde tilhørt en av hennes slektninger.
Byanlegget som er geometrisk bygget opp, slottet og parken er i dag et sjeldent eksempel på et overveiende nederlandsk preget barokkanlegg i Tyskland.
Slottsparken har fri entré, slottet kan besøkes mot inngangspenger, mens pagoden bare kan besøkes på forespørsel. Tehuset er ennå ikke ferdig restaurert.
Oranienbaum slott er fra 2000 som en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schloss Oranienbaum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Orangeriet i Oranienbaum slott Arkivert 9. april 2012 hos Wayback Machine.
Stor seljesigdvikler

Stor seljesigdvikler (Ancylis geminana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 14-20 millimeter) vikler med sigdformede forvinger. Forvingenes fremre del av gråbrun, den bakre delen brun-beige, skillet mellom de to fargene er skarpt og S-formet. Som vanlig for slekten sigdviklere er den noen korte, hvite skråstreker på vingens framkant nær spissen. Bakvingen er brunhvit. Arten er meget lik på den beslektede liten seljesigdvikler (Ancylis diminutana), for å skille disse to artene sikkert må man dissekere kjønnsorganene.


== Levevis ==
Larven lever inne i en opprullet bladkant på et selje (Salix caprea)-blad


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika. Den er funnet spredt nord til den sørlige delen av Nordland i Norge.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
delgruppe Enarmoniini
slekt Ancylis Hübner, 1825
stor seljesigdvikler, Ancylis geminana (Donovan, 1806)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Ancylis geminana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Ancylis geminana i Encyclopedia of Life 
(en) Ancylis geminana i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ancylis geminana hos Artsdatabanken 
(sv) Ancylis geminana hos Dyntaxa 
(en) Ancylis geminana hos Fauna Europaea 
(en) Ancylis geminana hos NCBI 
(en) Kategori:Ancylis geminana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancylis geminana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
E.T. the Extra-Terrestrial (andre betydninger)

E.T. the Extra-Terrestrial er den engelske tittelen på filmen E.T..
Andre bruksområder:

E.T. the Extra-Terrestrial (album) – filmens soundtrackalbum utgitt av Michael Jackson
E.T. the Extra-Terrestrial (videospill), et videospill gitt ut i 1982
Astor Larsen

Jan Astor Larsen (født 30. august 1949 i Oslo) er en norsk journalist og redaktør.


== Bakgrunn og virke ==
Larsen engasjerte seg tidlig på venstresiden i norsk politikk, og var i 1960-årene medlem av Sosialistisk Folkepartis ungdomsorganisasjon Sosialistisk Ungdomsforbund. Han gikk på Teisen skole i Oslo, og var den første formannen i SUFs lag på Bryn/Hellerud. Dette laget ble snart et senter for den marxist-leninistiske opposisjonen i organisasjonen. På landsmøtet i 1967 ble Larsen valgt til redaktør for SUFs tidsskrift Ungsosialisten. I denne perioden ble bladet det sentrale organet i den unge ml-bevegelsen.
Larsen er fagutdannet som trykker, har arbeidet i barnehage, og arbeidet en tid i ml-bevegelsens trykkeri Duplotrykk.
Senere begynte han som journalist i Klassekampen, der han arbeidet fra 1985 til 2001. Som utenriksjournalist i avisen besøkte han en rekke konfliktområder. I 1988 var han blant de første journalistene som kom til den kurdiske byen Halabja nord i Irak, og dokumenterte massakren der 5000 ble gasset til døde, og oppimot 10 000 skadet i Saddam Husseins anfal-offensiv mot kurderne. Den gang opplevde han laber interesse for saken i norsk mediaverden, noe han mener kom av at USA og vesten på denne tiden var allierte med Saddam. I 2009 ble han utnevnt til «æresborger av Halabja» for sin innsats med å dekke katastrofen.Under rettssaken mot Saddam Husseins fetter Ali Hassan al-Majid («Kjemiske Ali») i Bagdad i 2009 var Larsen vitne.Larsen var redaktør i LO-bladet Ledelse og Teknikk, tidsskriftet til Forbundet for Ledelse og Teknikk, fra 2001 til han ble pensjonist i 2019.


== Bibliografi ==
Indonesia – en ny tiger? (sammen med Pål Steigan), Internasjonalt utvalg i AKP, Oslo (1995) ISBN 82-992848-5-6


== Referanser ==
Liten seljesigdvikler

Liten seljesigdvikler (Ancylis diminutana) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).  


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 12-18 millimeter) vikler med sigdformede forvinger. Forvingenes fremre del av gråbrun, den bakre delen brun-beige, skillet mellom de to fargene er skarpt og S-formet. Som vanlig for slekten sigdviklere er den noen korte, hvite skråstreker på vingens framkant nær spissen. Bakvingen er brunhvit. Arten er meget lik på den beslektede stor seljesigdvikler (Ancylis geminana), for å skille disse to artene sikkert må man dissekere kjønnsorganene.
Den lille seljesigdvikleren er gjerne litt mindre kontrastrikt tegnet enn den store.


== Levevis ==
Arten finnes i fuktig skog der det vokser selje (Salix caprea), som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr fra mai til august.


== Utbredelse ==
Arten er funnet spredt i Mellom- og Nord-Europa. På grunn av likheten med stor seljesigdvikler er den trolig noe oversett. Den er funnet spredt nord til Nord-Trøndelag i Norge.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe Apoditrysia
gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
familie viklere (Tortricidae)
delgruppe Olethreutinae
delgruppe Enarmoniini
slekt Ancylis Hübner, 1825
liten seljesigdvikler, Ancylis diminutana (Haworth, 1811)


== Kilder ==
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Ancylis diminutana på UK Moths: [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) liten seljesigdvikler i Encyclopedia of Life 
(en) liten seljesigdvikler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) liten seljesigdvikler hos Artsdatabanken 
(sv) liten seljesigdvikler hos Dyntaxa 
(en) liten seljesigdvikler hos Fauna Europaea 
(en) liten seljesigdvikler hos NCBI 
(en) Kategori:Ancylis diminutana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancylis diminutana – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Syvers orkester

Syvers orkester er ei norsk gammeldansgruppe som ble stifta i 2009, og kommer fra Nord-Gudbrandsdalen.


== Besetning ==
Stein Magne Eggen – trekkspill
Syver Olstad – trekkspill og gitar
Tonje Lien Barkenæs – fele
Ole Morten Blankenborg – gitar og kontrabass
Geir Marius Thorud – kontrabass og torader


== Diskografi ==
Syvers (Lydmakeriet - 2010) - 


== Meritter ==
2009 Seier på Storefjelltreffet
2010 Seier på Storefjelltreffet
2010 Gull på Landsfestivalen i gammeldansmusikk, Nordfjordeid


== Referanser ==
Georgium slott

Georgium slott befinner seg i Dessau-Rosslau i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt og er oppført i engelsk stil. Det er oppkalt etter byggherren Johann Georg von Anhalt-Dessau en yngre bror av Leopold III av Anhalt-Dessau.


== Historie ==
1780 startet prins Johann Georg ved hjelp av arkitekten Friedrich Wilhelm von Erdmannsdorff byggingen av et lite klassisistisk landsted i den daværende byen Dessau. Bygningen ble omkranset av et parkanlegg i engelsk stil. Parken inneholdt tallrike klassisistiske og romantiske parkinstallasjoner, skulpturer, småarkitektur og minnesmerker, som alle er felt harmonisk inn i landskapet og naturen.
Til de viktigste elementene hører det såkalte Fremdenhaus, Römische Ruine (Romerske ruiner), et ionisk rundtempel og to kopier av antikke porthvelvinger, samt minnesmerket over fyrst Franz i antikk klesdrakt.
Den 970 dekar store parken Beckerbruch som ligger inntil Georgengarten, ble som et flod- og våtmarklandskap holdt naturmessig, men også forskjønnet med noe småarkitektur og minnesmerker. Den kunstferdig anlagte landskapsparken går her harmonisk over i det naturlige landskapet.
Fra det gamle flomvokterhuset Elbpavillon og den kunstige ruinen Wallwitzburg kan man få et vidt utsyn over parklandskapet langs Elben. Inntil området ligger Mausoleumsparken Dessau, anlagt mellom 1894 og 1896.
Georgium slott er som en del av Parkanleggene i Dessau-Wörlitz, fra 2000 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

		


== Anhaltinske bildegalleri ==
Georgium slott inneholder det anhaltinske bildegalleri som består av eldre tyske og nederlandske malerier. Videre finnes tidlig originalgrafikk av Albrecht Dürer og Lucas Cranac den eldre. Blant annet finnes her Dürers kjente verk Melencolia I.
Maleriene ble under den andre verdenskrigen oppbevart i en saltgruve ved Bernburg. Noen av kunstverkene ble fjernet av amerikanske soldater og gjenfunnet på det amerikanske kunstmarkedet. I juli 1945 beslagla trofekommisjonen til Den røde armé den del av utstillingen som fantes på stedet og transporterte det i 1946 til Sovjetunionen. Det dreide seg om 800 malerier og 17 000 grafiske blad. I 1958-1959 ble 600 malerier og 10 000 grafiske blad brakt tilbake til galleriet.


=== Bilder i Det anhaltinske bildegalleri ===

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Georgium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Laksestørje

Laksestørje er en art i gruppen båndfisker, og er regnet som en god matfisk. Den blir opptil to meter lang og 270 kg, men en mer vanlig lengde er rundt 120 cm. 
Forskere oppdaget så sent som i 2015 at laksestørjen er i stand til å holde kroppstemperaturen sin over temperaturen til omgivelsene, noe som gjør den til den eneste varmblodige fisken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laksestørje – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Laksestørje i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Laksestørje hos Artsdatabanken 
(sv) Laksestørje hos Dyntaxa 
(en) Laksestørje hos FishBase 
(en) Laksestørje hos ITIS 
(en) Laksestørje hos NCBI 
(en) Kategori:Lampris guttatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lampris guttatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lampris guttatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lampris guttatus (Brünnich, 1788) Opah - FishBase
Jean Echenoz

Jean Echenoz (født 26. desember 1947) er en forfatter bosatt i Paris. 
Han er en litterær minimalist som skriver korte, handlingsmettede romaner. Han debuterte på forlaget Éditions de Minuit i 1979 med romanen Le méridien de Greenwich, og har utgitt rundt 12 romaner som er oversatt til over 30 språk, blant annet norsk. Romanen Je m'en vais (på norsk: Jeg stikker, Aschehoug 2001) ble tildelt Goncourt-prisen 1999.
Seks titler er utgitt på norsk: Sjø (1991), Oss tre (1994), Jeg stikker (2001), Ved klaveret (2006), Løpe (2011) og Ravel (2016). Løpe (Courir, 2008) handler om den tsjekkiske langdistanseløperen Emil Zátopek og er den andre av tre biografiske romaner, der Ravel (2006) – om komponisten av samme navn – og Des Éclairs (2010) – om ingeniøren og oppfinneren Nikola Tesla – utgjør første og siste i rekken. I 2012 kom romanen 14 om den første verdenskrig i Frankrike. Tom Lotherington har oversatt Echenoz til norsk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Echenoz på Internet Movie Database 
(en) Jean Echenoz på Discogs 
(en) Jean Echenoz på MusicBrainz 
(fr) Kritisk bibliografi (Auteurs.contemporain.info)
(fr) Jean Echenoz på hans franske forlag
(fr) Video av Jean Echenoz Arkivert 26. desember 2015 hos Wayback Machine. hos Ina.fr
Melencolia I

Melencolia I (Melankolien I) er et kobberstikk av den tyske renessansekunstneren Albrecht Dürer. Det er utført mellom 1513 og 1514 og er sammen med Ridderen, døden og djevelen og Den hellige Hieronymus et av Dürers hovedblad. Verket finnes i Det anhaltinske bildegalleri i slottet Georgium slott i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Melankolien I hører til et av kunstnerens mest gåtefulle verker.


== Referanser ==
Akira Kurosawas drømmer

Akira Kurosawas drømmer (夢; Yume) er en japansk spillefilm fra 1990 av Akira Kurosawa. Filmen er episodebasert og er fortellingene om en rekke drømmer som regissøren hadde.
Filmen ble nominert til Golden Globe som beste fremmedspråklige film i 1991.


== Eksterne lenker ==
(en) Akira Kurosawas drømmer på Internet Movie Database 
(no) Akira Kurosawas drømmer hos Filmfront 
(sv) Akira Kurosawas drømmer i Svensk Filmdatabas 
(da) Akira Kurosawas drømmer i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Akira Kurosawas drømmer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Akira Kurosawas drømmer på Allociné 
(nl) Akira Kurosawas drømmer på MovieMeter 
(en) Akira Kurosawas drømmer på AllMovie 
(en) Akira Kurosawas drømmer på Turner Classic Movies 
(en) Akira Kurosawas drømmer på Rotten Tomatoes
Liste over gater i Molde

Liste over gater i Molde inneholder 257 gater i byområdet i Molde kommune i Møre og Romsdal fra Leirgrovvik i øst til Djupdalen i vest. De fleste gatenavn i Molde er oppkalt etter historiske gårdsbruk, husmannplasser, eiendommer eller personer som har vært historisk viktige for Molde. I enkelte deler av byen har flere smågater blitt oppkalt etter samme kategori, som for eksempel på Kviltorp der det er mange gater som er oppkalt etter forskjellige himmellegemer og gater, i Nordbyen som har fått navn etter diverse planter og dyr. Også Bjørnstjerne Bjørnson har fått stor plass i Moldes gatenavn, og i Granlia ligger det flere gater som har fått navn etter hans romankarakterer.
Tidligere var det kommunestyret i Molde som ga navn til gatene etter forslag fra en valgt gatenavnkomite, mens i dag er det kulturstyret i kommunen som vedtar navnene etter innstilling fra kultursjefen. Også privatpersoner eller organisasjoner har såkalt uttalerett, og da kommunen i 2013 ba publikum om hjelp fikk de over 130 forslag til nye gatenavn i kommunen.I tillegg til alle bygatene går også Europavei 39 gjennom byen, samt fylkesveiene 64, 662, 401 og 405.


== Valg av navn ==
I Norge er det valgfritt om man vil kalle gatene for «vei» eller «veg» , men i Molde har kommunen bestemt at navneformen skal være «veg».
I tillegg følger Molde adresseveilederen som blir utgitt av Kartverket, der det blant annet står at:

Navnet må passe inn i et samordnet system for adressering
Navnet bør bygge på og føre videre den lokale navnetradisjonen
Navnet bør passe på stedet
Navnet bør ikke virke støtende eller komisk
Navnene bør være varierte
Navnet bør være lett å skrive, lese og uttale
En bør unngå å bruke navn på nålevende personer, og det bør helst gå 5–10 år etter en persons død før navnet eventuelt tas i bruk.


== Kommunesammenslåing ==
I anledning kommunereformen i Norge som ble vedtatt av Regjeringen i 2015, ble Molde slått sammen med Midsund og Nesset fra 1. januar 2020. Når sammenslåingen skjedde, ble noen gatenavn dubletter. Hovedprinsippet for hvem som måtte bytte og hvem som fikk beholde navnet var antall adresser på veien, og den med flest adresser fikk beholde navnet. De gatene som fikk nye navn i denne prosessen var:

Gjerdevegen består i Midsund og får nytt navn i Molde.
Bergtunvegen består i Nesset og får nytt navn i Molde.
Furulundvegen i Nesset består og Furulund i Molde får nytt navn.
Naustevegen i Nesset består og Naustvegen i Molde får nytt navn.


== A ==


== B ==


== C ==


== D ==


== E ==


== F ==


== G ==


== H ==


== I ==


== J ==


== K ==


== L ==


== M ==


== N ==


== O ==


== P ==


== R ==


== S ==


== T ==


== U ==


== V ==


== Ø ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Talsethagen, Gunnar (2000). Gatelangs i Molde: A - L (norsk). Molde: Romsdal sogelag. ISBN 978-82-516-2658-3. 
Talsethagen, Gunnar (2000). Gatelangs i Molde: M - Å (norsk). Molde: Romsdal sogelag. ISBN 978-82-516-2658-3. 
Fiskergård, Peter (1976). Personen bak gatenavnet (norsk). Molde: Molde kulturvern. ISBN 978-82-516-2658-3. 


== Eksterne lenker ==
Liste over gater - på molde.org
Postens adressebok - på posten.no
Hiroko Sakai

Hiroko Sakai (født 3. november 1978 i Fukui), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
Sakai vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia
Fire år senere, under Sommer-OL 2008 i Beijing ble hun olympisk mester med det japanske softballdamelandslaget. Japan vant finalen over USA med 3-1.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing - Gull i softball  Japan
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Hiroko Sakai – Olympedia 
(en) Hiroko Sakai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yumi Iwabuchi

Yumi Iwabuchi (født 10. september 1979), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen.
Iwabuchi vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia-


== OL-medaljer ==
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Yumi Iwabuchi – Olympics.com 
(en) Yumi Iwabuchi – Olympic.org 
(en) Yumi Iwabuchi – Olympedia 
(en) Yumi Iwabuchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Masumi Mishina

Masumi Mishina (født 12. mars 1982 i Kamagawa), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
Mishina vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia
Fire år senere, under Sommer-OL 2008 i Beijing ble hun olympisk mester med det japanske softballdamelandslaget. Japan vant finalen over USA med 3-1.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing - Gull i softball  Japan
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Masumi Mishina – Olympedia 
(en) Masumi Mishina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Indias herrelandslag i fotball

Indias herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til India. Laget blir administrert av All India Football Federation. Fotballforbundet ble stiftet i 1937, ble medlem i FIFA i 1954 og var med på å stifte AFC i 1948.


== Manager ==


== Eksterne lenker ==
(en) FIFAs profil om India
Strand oppvekstsenter

Strand oppvekstsenter er en barneskole og barnehage på Strand i Hestvika i Hitra. Oppvekstsenteret består av Strand skole og Strand barnehage. Anlegget ligger ut mot Trondheimsleia.
Strand skole er en 1-7 skole med tilsammen 80 elever, mens Strand barnehage består av tre avdelinger.
Strand skole flyttet inn i sitt første lokale i 1908, et bygg som ble brukt som skole fram til 1973. Et nytt skolelokale ble i 1959 reist sør for gammelskolen. Dette ble utvidet i 1992. I 2001 ble det sør for nyskolen etablert egne lokaler for barnehagen. Gammelskolen ble i 2005 gitt av Hitra kommune til Stiftelsen Gammelskolen på Strand som i dag driver Innsia Kulturhus i lokalene. Bygningen har opp gjennom årene vært benyttet til lærerboliger, tannlegekontor, bibliotek, barnehage og kommunestyresal i Sandstad kommune.
Strand skolekorps har sitt utgangspunkt i skolens elever, mens tidligere skolekorpsmusikanter og elever spiller i Strand SeniorBrass.


== Eksterne lenker ==
Strand oppvekstsenter
Gammelskolen på Strand
Strand skolekorps
Strand SeniorBrass
Naoko Sakamoto

Naoko Sakamoto (født 14. november 1980), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen.
Sakamoto vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia.


== OL-medaljer ==
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Naoko Sakamoto – Olympics.com 
(en) Naoko Sakamoto – Olympic.org 
(en) Naoko Sakamoto – Olympedia 
(en) Naoko Sakamoto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Naoko Sakamoto – World Athletics 
(en) Naoko Sakamoto – ARRS
Rie Sato

Rie Sato (født 14. august 1980), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.
Sato vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia
Fire år senere, under Sommer-OL 2008 i Beijing ble hun olympisk mester med det japanske softballdamelandslaget. Japan vant finalen over USA med 3-1.


== OL-medaljer ==
 2008  Beijing - Gull i softball  Japan
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Rie Sato – Olympedia 
(en) Rie Sato – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yuki Sato

Yuki Sato (født 3. november 1980), japansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen.
Sato vant en olympisk bronsemedalje i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Australia.


== OL-medaljer ==
 2004  Athen - Bronse i softball  Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Yuki Sato – Olympics.com 
(en) Yuki Sato – Olympic.org 
(en) Yuki Sato – Olympedia 
(en) Yuki Sato – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)