jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mandelieu-la-Napoule

Mandelieu-la-Napoule er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sørøst i Frankrike. Kommunen ligger sørvest for Cannes på den franske riviera.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mandelieu-la-Napoule – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Wahlalternative Soziales Berlin

Wahlalternative Soziales Berlin (WAS-B) er et småparti i Berlin. Det er den lokale etterfølger av Arbeit & soziale Gerechtigkeit – Die Wahlalternative. Moderpartiet fusjonerte i 2007 med Die Linke.


== Referanser ==
Bezirk (DDR)

En Bezirk var en regional forvaltningenhet i Øst-Tyskland (DDR), som eksisterte fra og med opphøret av landene i juli 1952, til og med forvaltningsreformen ved Tysklands samling i juli 1990. I den østtyske staten utgjorde Bezirke et forvaltningsnivå over fylkes-nivået, og tilsvarte dagens Regierungsbezirk i det samlede Tyskland. To av de østlige delstatene valgte å videreføre Bezirk-nivået etter samlingen; Sachsen-Anhalt fra 1990 til 2004, og Sachsen fra 1991 til dags dato. Utfra folketall, areal og oppgaver var de østtyske Bezirke sammenliknbare med de vesttyske Regierungsbezirke.
De østtyske regionene var inndelt i landkretser (fylker) og bykretser (kretsfrie byer), benevnt henholdsvis «Landkreise» og «Stadtkreise».
Øst-Berlin stod i en særstilling, fram til 1949 var den en direkte sovjetisk okkupasjonssone, og til 1961 sto hovedstaden direkte under sentralregjeringen. I mellomtiden ble derimot Øst-Berlins status gradvis endret i retning av Bezirk-ordningen. Endelig ble Øst-Berlin i 1961 likestilt med Bezirkene ellers.


== Bezirke i Øst-Tyskland ==
Fra nord til sør bestod DDR av følgende Bezirke:


=== Befolkningsutvikling ===
Folketallet i de østtyske Bezirke utviklet seg slik i perioden fra 1962 til 1988:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gesetz über die weitere Demokratisierung des Aufbaus und der Arbeitsweise der staatlichen Organe in den Ländern der Deutschen Demokratischen Republik. Vom 23. Juli 1952.
Niederbayern

Niederbayern er både et Bezirk og et Regierungsbezirk i den tyske delstaten Bayern. 
Niederbayern ligger helt øst Bayern, og grenser mot nord til Oberpfalz, mot nordøst til Böhmen, i sørøst til Oberösterreich (Innviertel) og mot sørvest til Oberbayern. Navnet Niederbayern dukker opp første gang i 1255 ved den bayeriske landdelingen. Opprinnelig var Niederbayern vesentlig større og omfattet også Chiemgau og området ved Bad Reichenhall.
Administrasjonsby for både bezirk og regierungsbezirk er Landshut. 


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Niederbayern omfatter tre Kreisfrie byer og ni landkreise:


=== Kreisfrie byer ===
Landshut
Passau
Straubing


=== Landkreise ===
Landkreis Deggendorf
Landkreis Dingolfing-Landau
Landkreis Freyung-Grafenau
Landkreis Kelheim
Landkreis Landshut
Landkreis Passau
Landkreis Regen
Landkreis Rottal-Inn
Landkreis Straubing-Bogen


=== Andre større byer ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lower Bavaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Regierung von Niederbayern
Hackesche Höfe

Hackesche Höfe er et kompleks av 8 sammenhengende bakgårder, i Spandauer Vorstadt ved Hackescher Markt i bydelen Mitte i Berlin, Tyskland. Ialt strekker gårdene seg over et areal på 9 200 m². 
Området ved Hackesche Höfe er blitt et meget populært område i Berlin med en rekke små butikker, restauranter og gallerier. Det ble anlagt i 1906 og er utført i jugendstil. Siden 1977 har området vært fredet, og i 1997 ble en omfattende renovering av området avsluttet.


== Se også ==
Hackescher Markt


== Eksterne lenker ==
(en) Hackesche Höfe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hackesche Höfe – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Hackeschen Höfes hjemmeside
UNTAG

UNTAG, formelt United Nations Transition Assistance Group og på norsk også kalt FNs overgangsmyndighet i Namibia, var en fredsbevarende FN-styrke opprettet i april 1989 av FN for å bistå i forberedelsen til Namibias uavhengighet. Operasjonen ble avsluttet da Namibia ble selvstendig 21. mars 1990.
UNTAG hadde i oppdrag å hjelpe FNs spesialrepresentant Martti Ahtisaari i iverksettelsen av uavhengighetsplanen for Namibia, blant annet gjennom å påse overholdelse av våpenhvilen mellom sørafrikanske styrker og SWAPO, demobilisering av væpnede grupper og Sør-Afrikas tilbaketrekning, samt avholdelse av valg.På det sterkeste talte UNTAG 4 493 soldater, 1 500 politifolk og en sivil stab på nesten 2 000 internasjonalt og lokalt ansatte. I tillegg kom omkring 1 000 valgobservatører. Norge var blant landene som bidro med personell til operasjonen. Det var første gang norske politifolk deltok i en FN-operasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) United Nations Transition Assistance Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
UNTAG, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Katarina Sunesdatter

Katarina Sunesdatter (født omkring 1215, siste gang nevnt i live 1251, død før februar 1253) var dronning av Sverige, gift med Erik Eriksson den lespete og halte.


== Biografi ==
Katarina var datter av Sune Folkesson og Helena Sverkersdatter (datter av kong Sverker den yngre). I 1244 giftet hun seg med kong Erik, men de fikk ingen barn. 
Som de fleste samtidige, rike kvinner, interesserte Katarina seg også sterkt for kristendommen og hun donerte mange penger til klostre og kirker. Da kong Erik døde i 1250, dro den unge enke seg tilbake til cistercienserordenens nonnekloster Gudhjem i Västergötland. Hertil testamenterte hun hele sin formue i penger, mark og løsøre. Hun eide byen Söderköping og deler av Nyköping, og hun hadde gods i Västergötland, Småland, Sörmland og på Sjælland. 
To år etter sin mann, døde hun i klosteret. Hun fikk en gravkiste, en tumba, av finkornet sandsten, inspireret av franske kongelige graver. På lokket ligger en bekronet skulptur som forestiller dronningen ventende på den ytterste dagen. Kisten finnes i dag på Historiska museet i Stockholm, og i Gudhems ruiners vestparti kan man se en støpt kopi fra 1964. Det finnes også en kopi i klostermuseet sammen med dronningens testamente med alle segl. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindqvist, Herman: Historien om alla Sveriges drottningar. Från myt och helgon til drottning i tiden, Norstedts, 2006


== Eksterne lenker ==
Katarina Sunesdotter på gudhem.se
Gudhem på wadbring.com
ONUCA

ONUCA, formelt United Nations Observer Group in Central America eller Grupo de Observadores de las Naciones Unidas en Centroamérica, var en militær observasjonsstyrke opprettet i november 1989 av FN for å påse at landene i Mellom-Amerika respekterte sine forpliktelser til å avslutte den bistand de hadde ytt til opprørsbevegelser i nabolandene og til å la være å tillate sine territorier benyttet til angrep på andre stater. Operasjonen foregikk i Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras og Nicaragua. I Nicaragua overvåket ONUCA  også demobilisering av opprørsgrupper. Operasjonen ble avsluttet i januar 1992. På det sterkeste hadde ONUCA 1 098 militærobservatører og annet militært personell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ONUCA, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Wolfgang Stöhr

Wolfgang Stöhr (født 26. august 1946 i Falkenstein) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte for Øst-Tyskland. Han representerte SC Dynamo Klingenthal.
Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka mellom 1966 og 1971, med 7.-plass i 1967/68 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 8.-plass i Innsbruck 6. januar 1968. I OL i Grenoble (Autrans / Saint-Nizier) i 1968 ble han nummer 7 i storbakken og nummer 20 i normalbakken.
Stöhr ble nummer 2 i hopprennet i Svenska Skidspelen i Örnsköldsvik i 1966.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Wolfgang Stöhr Arkivert 18. april 2020 hos Wayback Machine. (besøkt 27. februar 2011)
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Wolfgang Stöhr – Olympedia 
(en) Wolfgang Stöhr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wolfgang Stöhr – FIS (skihopping) 
(en) Wolfgang Stöhr – TheSports.org
Shaivisme

Shaivisme (sanskrit: शैव पंथ; Śaiva paṁtha) er den eldste av de fire hovedretningene innenfor hinduismen; de andre tre er vaishnavisme, shaktisme og smartisme. Shaivismens tilhengere kalles shaivaer og også saivaer eller saivitter, og regner Shiva for å være den øverste guddommen, og de tror at Shiva er alt og i alt; skaperen, opprettholderen, ødeleggeren, opplyseren og skjuleren av alt som er. Shaivisme har hovedsakelig spredt seg rundt i India og i Nepal og Sri Lanka, men har også blitt praktisert i deler av Sørøst-Asia, spesielt Malaysia, Singapore og Indonesia. Viktige shaivistiske retninger inkluderer pashupatashaivisme, kashmirshaivisme, shaiva siddhanta, sidda siddhanta, lingayatisme og shiva advaita. Disse kan deles inn i puraniske og ikke-puraniske retninger. Antall shaivaer er ukjent, men har blitt estimert til 220 millioner. 


== Se også ==
Shvetasvatara upanishad
Oberbayern

Oberbayern er både et Bezirk og et Regierungsbezirk i den tyske delstaten Bayern.
Oberbayern ligger i den sørøstlige del av Bayern, og grenser mot syd og øst til Østerrike, i nordøst til Niederbayern og Oberpfalz, i nordvest til Mittelfranken og i vest til Schwaben. Administrasjonsby for både bezirk og regierungsbezirk er München.
Grensene til sen administrative enheten Oberbayern har blitt endret flere ganger gjennom århundrene, og de har ikke bakgrunn i hverken stamme- eller språkgrenser. Begrepet Oberbayern ble brukt første gang i 1255 ved den bayeriske landdelingen.
Oberbayern er etter Hamburg den regionen med den nest høyeste bruttonasjonalprodukt pr. innbygger. De største byene i Oberbayern er München, Ingolstadt, Rosenheim og Freising.


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Oberbayern omfatter tre Kreisfrie byer og 20 landkreise:


=== Kreisfrie byer ===
München
Ingolstadt
Rosenheim


=== Landkreise ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Upper Bavaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Upper Bavaria – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Spettkaka

Spettkaka eller spiddekauga på skånsk er en kake fra Skåne laget av friske egg, potetmel og sukker. Kaken er tørr, og serveres med is, krem og friske bær. Opprinnelsen kan spores til 1500-tallets Tyskland. 
Kaken er anerkjent som regional spesialitet av EU, hvilket vil si at kaken kun kan tilvirkes i Skåne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skånsk spettkaka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vaishnavisme

Vaishnavisme (sanskrit: वैष्णव धर्म, IPA: [ʋəiˈʂɳəʋə ˈd̪ʱərmə]) er en av de fire hovedretningene innenfor hinduismen; de andre tre er shaivisme, shaktisme og smartisme. Vaishnavisme skiller seg fra de andre retningene i tilbedelsen av Vishnu og hans avatarer, hovedsakelig Rama og Krishna, som den opprinnelige og øverste gud. I ulike tradisjoner og sammenhenger omtales Gud som Narayana, Krishna, Vāsudeva eller oftest som Vishnu, og deres tilhørende avatarer. Vaishnavismens tro og utførelse, særlig konseptene om bhakti og bhaktiyoga, baserer seg mye på Upanishadene, og er assosiert med Vedaene og puraniske tekster som Bhagavadgita, samt Padama-, Vishnu- og Bhagavata-Puranaene.
Vaishnavismens tilhengere kalles vaishnavaer eller vaishnavitter. Omtrent 70% av hinduene, eller ca. 580 millioner, estimeres å være tilhengere av vaishnavismen, og de aller fleste av disse er bosatt i India, men kunnskap om, anerkjennelse av og tro på retningen har vokst betydelig utenfor India de siste årene. Gaudiya Vaishnava-retningen innenfor vaishnavismen har særlig bidratt til økt internasjonal kunnskap om vaishnavisme siden den andre halvdel av det tjuende århundre, i stor grad gjennom aktiviteten og den geografiske ekspansjonen til Hare Krishna-bevegelsen, hovedsakelig igjennom ISKCON men siden også gjennom andre vaishnavistiske organisasjoner som fremmer retningen i Vesten.
Vaishavismen har en rekke ulike retninger (sampradaya), de fire viktigste har de fleste grunnleggende trekkene felles, men er uenige om forholdet mellom sjelen og Gud. Disse er lakshmi sampradaya, brahma sampradaya, rudra sampradaya og kumara sampradaya. I Sør-India finnes ulike braminske og ikke-braminske retninger, mens andre retninger også inkluderer The ramanandi-bevegelsen, mahapuruxiya dharma og vaisnava-sahajiya.


== Se også ==
Bhagavata-Purana
Ramayana
Mahabharata
Bror Östman

Bror Gunnar Östman (født 10. oktober 1928 i Själevad, død 23. april 1992 i Örnsköldsvik) var en svensk skihopper som representerte IF Friska Viljor. Han tok bronsemedalje i VM i Falun i 1954. I VM i Lahtis i 1958 ble han nummer 24. Han var med i OL i Oslo i 1952 og Cortina d'Ampezzo i 1956, der han ble nummer 32 og 14.
Östman ble svensk mester fire ganger – i 1951, 1953, 1955 og 1956. Han vant hopprennet i Svenska Skidspelen i Skellefteå i 1957.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Sports Reference: Bror Östman Arkivert 14. september 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 27. februar 2011)
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere, besøkt 27. februar 2011)
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.
Sveriges Olympiska Komitté: Bror Östman (besøkt 27. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Bror Östman – Olympics.com 
(en) Bror Östman – Olympic.org 
(en) Bror Östman – Olympedia 
(en) Bror Östman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Bror Östman – Sveriges olympiske komité 
(en) Bror Östman – FIS (skihopping)
KV18

Gravstedet KV18 som befinner seg i Kongenes dal nær dagens Luxor i Egypt som var tenkte til å være graven til faraoen Ramses X fra det 20. dynastiet; men, fordi det tilsynelatende er forlatt mens den fortsatt ikke er fullført og siden det ikke finnes noe begravelsesutstyr er det usikkert om det noen gang er brukt til hans begravelse.
Gravstedet består av et inngangsparti og to seksjoner med korridor adskilt av porter. Inngangspartiet ble brukt av Howard Carter på det tidlige 1900-tallet for å huse dalens første elektriske generator; han fikk også hvitvasket noen av veggene i korridoren. Etter å ha trengt inn ca. 43 meter i åssiden ender det i en bergvegg hvor det er en serie grovt tilhugde trappetrinn.
Veldig lite er kjent om dette gravstedet, og den siste seksjonen av korridoren er først nylig blitt ryddet ordentlig for store mengder rusk fra oversvømminger.


== Litteratur ==
Reeves, N & Wilkinson, R.H. The Complete Valley of the Kings, 1996, Thames and Hudson, London.
Siliotti, A. Guide to the Valley of the Kings and to the Theban Necropolises and Temples, 1996, A.A. Gaddis, Cairo.


== Eksterne lenker ==
Theben kartprosjekt: KV18 - Innbefatter beskrivelse, bilder og plantegninger over gravstedet (engelsk)
Gesareposet

Gesareposet er et stort epos om kong Gesar av Ling som er kjent blant flere kulturer i Sentral-Asia: mongoler, tibetanere og kinesere.  Verket er av uklar alder, men det er mulig at den eldste kjernen av fortellingen, i sin tibetanske versjon, kan gå tilbake til 1000-tallet. 
Eposet regnes som verdens lengste.  Fortellingen begynner ved skapelsen, og hovedpersonen Geser-Chans (tibetansk Kesar) er gudesønn, enten av Indra eller Ahura Mazda. Han fødes som et fattig menneske, men med guddommelige egenskaper. Gesar er en klassisk helt som overvinner prøvelser, bekjemper sine fiender og gjenoppretter orden.I den tibetanske versjonen er Gesar konge i det lille kongedømmet Ling, øst i Tibet. Selv om eposet gjennom sin innledende påkallelse av Buddha er satt inn i en buddhistisk kontekst, er innholdet preget av pre-buddhistiske hjelpeånder og av en ikke-buddhistisk krigerhelt-tenkning.Eposet fremføres tradisjonelt av spesielle barder, som dels befinner seg i transe mens verket fremføres. Tradisjonen er fremdeles levende. 
Sagnet om Gesar finnes i en rekke varianter, tilpasset de ulike kulturene. Den eldste publiserte er den sørmongolske, utgitt i Kina i 1716. 


== Referanser ==
Sven Pettersson (skihopper)

Sven Erik Artur Pettersson (født 24. juli 1927 i Härnösand, død 19. april 2017) var en svensk skihopper som representerte Kubikenborgs IF. Han ble nummer 5 i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956. I 1955 vant han hopprennet i Svenska Skidspelen i Stockholm.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sports Reference: Sven Pettersson Arkivert 16. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 27. februar 2011)
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.
Sveriges Olympiska Komitté: Sven Pettersson (besøkt 27. februar 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Pettersson – Olympedia 
(en) Sven Pettersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Sven Pettersson – Sveriges olympiske komité 
(en) Sven Pettersson – FIS (skihopping)
KV65

KV65 er et ikke utgravd, mulig gravsted som befinner i Kongenes dal, nær dagens Luxor i Egypt. Pr august 2008, da oppdagelsen ble annonsert, er verken layout, dekorasjon eller eier kjent. Inngangen til gravstedet virker å være i stilen til det 18. dynastiet.


== Se også ==
KV63
KV64
Kongenes dal


== Referanser ==
UNIKOM

United Nations Iraq-Kuwait Observation Mission, UNIKOM, var en militær observasjonsstyrke opprettet av FNs sikkerhetsråd i april 1991 for å overvåke den demilitariserte sonen på grensen mellom Irak og Kuwait og hindre nye fiendtligheter. Operasjonen ble iverksatt etter at Irak ble tvunget til å oppgi okkupasjonen av Kuwait. Mandatet ble gitt i Sikkerhetsrådets resolusjon 689. UNIKOM var i aktivitet til 6. oktober 2003.
UNIKOM hadde på det meste en styrke på 1 187, herunder 254 militærobservatører. Hovedkvarteret lå i Umm Qasr i Irak. Norge var blant landene som bidro med personell til UNIKOM og Vigar Aabrek fungerte som leder for observatørstyrken fra august til desember 1993.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNIKOM, United Nations, Department of Peacekeeping Operations
Yūki Itō

Yūki Itō (født 10. mai 1994) er en japansk skihopper. Itō var med på Japans lag som ble verdensmestere i Mikslag, normalbakke i Ski-VM 2013 i Val di Fiemme.
Hun debuterte i kontinentalcupen med 17. plass i Zaō 5. mars 2007.
Itō ble nummer 3 i junior-VM i Otepää i 2011. I VM på ski 2011 i Holmenkollen kom hun på 15. plass i normalbakke. Daniela Iraschko vant dette rennet, foran Elena Runggaldier og Coline Mattel.
Hun vant sin første seier i verdenscupen da hun vant i Sapporo 14. januar 2017. 
I Ski-VM 2017 tok hun bronse i mixed lagkonkurranse med det japanske laget som for øvrig bestod av Sara Takanashi, Taku Takeuchi og Daiki Itō. Hun vant Holmenkollrennet 12. mars 2017.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 13 i normalbakkerennet.


== Kontinentalcupseiere vinter 2004–2011 (tilsvarende verdenscup) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yūki Itō – Olympics.com 
(en) Yūki Itō – Olympic.org 
(en) Yūki Itō – Olympedia 
(en) Yūki Itō – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yūki Itō – FIS (skihopping) 
(pl) Yūki Itō – skijumping.pl
Shaktisme

Shaktisme (sanskrit:शाक्तं; Śāktaṃ; «maktlæren» eller «gudinnelæren») eller shakta er en av de fire hovedretningene innenfor hinduismen; de andre tre er shaivisme, vaishnavisme og smartisme. shaktismen er også den minste hovedretningen i hinduismen. Shaktisme viser til en rekke hinduistiske retninger som fokuserer på tilbedelsen av Shakti eller Devi – den hinduistiske gudemora – som den øverste guddommen.

Shaktisme er en trosretninger hvor Gudinnen blir tilbedt i første rekke, selv om det maskuline aspektet av gudinnen eller mannlige guder også kan tilbedes. Gudinnen ses i disse tradisjoner som den ytterste virkelighet og er både skaper og frelser, men i seg selv er hun uskapt. Tross at man tilber mange ulike gudinner innenfor shaktismen, så tror man at de alle manifesterer samme gudinne, det vil si at alle er Mahadevi, men i ulike skapninger. Det finnes vanskeligheter med begrepet shaktisme i den forstand at bestemte hellige tekster kun betoner mannligheten eller kvinneligheten.
Gudinnen har to sider. Den ene er god og trygg, mens den andre er vill og farlig. Den godlynte siden kontrolleres som oftest av en mannlig gud mens den ville siden er hinsides mannlige guders kontroll. På grunn av dette er det oftest de ville gudinnene som tilbedes. Shaktismen tror at Gudinnen er det høyeste prinsipp som ikke styres av noen annen. Av den anledning er de utemmede gudinnene som Kali og Durga populære.
Det finnes manglende kilder på shaktismens utvikling, men man tror at shaktismen har utviklet seg fra shaivisme ettersom det finnes likheter mellom disse to retningene. Innenfor shaivismen er Shiva sett på som den ytterste virkelighet mens innenfor shaktismen er det Gudinnen som har denne posisjonen. Shiva er isteden Gudinnens tilbeder. En forklaring fra shaktierne hvorfor de har rett, og ikke shivaiterne, er følgende: Shakti var Shivas kvinnelige partner og kraft, uten Shakti skulle Shiva være et lik. Shiva er derfor avhengig av Shakti for å kunne leve. Shakti er Gudinnen.
I løpet av shaktismens historie har retningen inspirert viktige verker i sanskritlitteratur og hindufilosofi, og den har fremdeles stor innflytelse på folkelig hinduisme i dag. I dag er shaktismen særlig utbredt i Assam og Bengal, men blir også praktisert både i andre deler av det indiske subkontinentet og utenfor India. Shaktismen har mange former, både tantriske og ikketantriske, men de to største og mest synlige formene er Srikula (Sri-familien), som står sterkest i Sør-India, og Kalikula (Kali-familien), som står sterkt i det nordlige og østlige India.  


== Litteratur ==
Gröndahl, Run (2000): Den gudomliga kroppen: en psykologisk tolkning av hinduisk śāktism och tantrism. Stockholm. Stockholms universitet.
Hellman, Eva (1998): Hinduiska gudinnor och kvinnor: en introduktion. Falun. Scandbook.
Jacobsen, Knut A. (2004): Hinduismen: historia, tradition, mångfald. Stockholm. Natur och kultur.