jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kara (band)

Kara (Hangul: 카라) er en sørkoreansk jentegruppe på fem medlemmer fra DSP Media. Gruppen ble dannet i 2007 og oppløst 15. januar 2016. Medlemmene var Gyuri, Seung-yeon, Hara og Youngji.


== Medlemmer ==


=== Gyuri ===
Fullt navn: Park Gyuri (Hangul: 박규리)
Født: 21. mai 1988 (34 år)
Leder


=== Seung-yeon ===
Fullt navn: Han Seung-yeon (Hangul: 한승연)
Født: 24. juli 1988 (34 år)


=== Hara ===
Fullt navn: Goo Hara (Hangul: 구하라)
Født: 13. januar 1991
Død: 24. november 2019 (28 år)


=== Youngji ===
Fullt navn: Heo Young-ji (Hangul: 허영지)
Født: 30. august 1994 (28 år)


== Tidligere medlemmer ==


=== Sung Hee ===
Fullt navn: Kim Sung Hee (Hangul: 김성희)
Født: 17. mai 1989 (33 år)


=== Nicole ===
Fullt navn: Nicole Jung; Jung Yongju (Hangul: 정니콜; 정용주)
Født: 7. oktober 1991 (31 år)


=== Ji-Young ===
Fullt navn: Kang Ji-Young (Hangul: 강지영)
Født: 18. januar 1994 (29 år)


== Diskografi ==


=== Album ===
Koreanske

The First Blooming (29. mars 2007)
Revolution (30. juli 2009)
Step (6. september 2011)
Full Bloom (2. september 2013)Japanske

Garuzutoku (Girls Talk) (24. november 2010)
Super Girl (23. november 2011)
Girls Forever (14. november 2012)
Fantastic Girls (28. august 2013)


=== Minialbum ===
Rock U (31. juli 2008)
Pretty Girl (4. desember 2008)
Pretty Girl Special Edition (Honey) (18. februar 2009)
Lupin (17. februar 2010)
Jumping (17. november 2010)
Pandora (22. august 2012)
Day & Night (18. august 2014)


=== Singler ===
KoreanskeGood Day: Season 2 (13. oktober 2008)
I-Musician (4. juni 2009)
We're With You (4. mai 2010)
2Me (31. august 2010)JapanskeMister (11. august 2010)
Jumping (10. november 2010)


=== Samlealbum ===
Kara Special Premium Box for Japan (28. april 2010)
Kara Best 2007-2010, (29. september 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Kara (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kara på Internet Movie Database 
(en) Kara på Apple Music 
(en) Kara på Discogs 
(en) Kara på MusicBrainz 
(en) Kara på Spotify 
(en) Kara på Songkick 
(en) Kara på Last.fm 
(en) Kara på AllMusic 
Kara på Twitter 
Kara på Facebook 
Kara på YouTube 
Kara på YouTube 
Kara på YouTube
Kunståret 1280

Kunståret 1280 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1280.


== Hendelser ==


== Malerier ==

1280-1286: Cimabue maler Maestà, Uffizi galleriet, Firenze


== Fødsler ==
ca. 1280: Pietro Lorenzetti - italiensk maler (død 1348)
ca. 1280: Tino di Camaino - italiensk billedhugger (død ca. 1337)
ca. 1280: Bernardo Daddi - tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto (død 1348)
Wu Zhen – kinesisk maler under Yuan-dynastiet (død 1354)
ca. 1280: Ugolino di Nerio - italiensk maler som arbeidet for det meste i Siena (død 1349)


== Dødsfall ==
…
Kunståret 1281

Kunståret 1281 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1281.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1280-1286: Cimabue maler Maestà, Uffizi galleriet, Firenze


== Fødsler ==
ca. 1280: Pietro Lorenzetti - italiensk maler (død 1348)
ca. 1280: Tino di Camaino - italiensk billedhugger (død ca. 1337)
ca. 1280: Bernardo Daddi - tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto (død 1348)
ca. 1280: Ugolino di Nerio - italiensk maler som arbeidet for det meste i Siena (død 1349)


== Dødsfall ==
…
Frank Dehli

Frank Svein Dehli (født 5. februar 1935 i Oslo) er en norsk journalist og programleder. 
Etter å ha gått Statens gymnastikkskole var han  idrettsoffiser ved en befalsskole (1955), var han til sjøs (Marokko, Algerie, Sicilia og Spania). Han arbeidet i industrien og  studerte realfag ved Universitetet i Oslo før han i 1960 tok Journalistakademiet. 
Dehli var så hos Adresseavisen i fem år, før han sommeren 1967 begynte å arbeide i NRK og Dagsrevyen.  Dehli ledet sendingen under månelandingen i 1969. Han var også kanalvert i 1993, og gikk i 1995 over fra nyhetsavdelingen til pressetjenesten. 
Siden 1990 har Dehli også vært skipper på charterbåter i Middelhavet.  Han er far til matematikeren Magnus Dehli Vigeland som i 1997 vant Abelkonkurransen og 1999-2000 ledet Newton (TV-program).


== Meritter ==
Dagsrevyen (1967).
Kveldsforum (1973). Daglig aktualitetsprogram med Frantz Saksvik
Ukespeilet (1975). Lørdagsprogram.
Operasjon kano (1976). Skuespiller («Onkel Frank») og regissør. Barnefilm med Knut Vadseth.
Du bor (1979). Utviklingsprogram for voksne om nærmiljøet
På plakaten (1980–82). Serie med Åse Kleveland
Lørdagsrevyen (1985)
Tegn i tiden (1990)
Helt typisk (1992). Sommerserie i fire episoder med Renie Thorleifsson
Helsestudio (1993). TV-serie om helse og kosthold.
Mannfolk (1994). TV-serie med intervju av menn.
Victory (1999). Livsstilsblad. Redaktør.
Señor Lyng (Skald forlag, 2005). Bok om Bjørn Lyng, utgitt på spansk. Tidligere utgave utgitt i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Dehli på Internet Movie Database
Kunståret 1282

Kunståret 1282 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1282.


== Hendelser ==


== Malerier ==
1280-1286: Cimabue maler Maestà, Uffizi galleriet, Firenze


== Fødsler ==
Li Shixing - kinesisk landskapsmaler under Yuan-dynastiet (død 1328)
ca. 1280: Pietro Lorenzetti - italiensk maler (død 1348)
ca. 1280: Tino di Camaino - italiensk billedhugger (død ca. 1337)
ca. 1280: Bernardo Daddi - tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto (død 1348)
ca. 1280: Ugolino di Nerio - italiensk maler som arbeidet for det meste i Siena (død 1349)


== Dødsfall ==
…
Kunståret 1279

Kunståret 1279 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1279.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
ca. 1280: Pietro Lorenzetti – italiensk maler (død 1348)
ca. 1280: Tino di Camaino – italiensk billedhugger (død ca. 1337)
ca. 1280: Bernardo Daddi – tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto (død 1348)
ca. 1280: Ugolino di Nerio – italiensk maler som arbeidet for det meste i Siena (død 1349)


== Dødsfall ==
Wuzhun Shifan - kinesisk maler,  kalligraf, og fremtredende Zen  buddhist munk (født 1178)
Kunståret 1278

Kunståret 1278 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1278.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
ca. 1280: Pietro Lorenzetti - italiensk maler (død 1348)
ca. 1280: Tino di Camaino - italiensk billedhugger (død ca. 1337)
ca. 1280: Bernardo Daddi - tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto (død 1348)
ca. 1280: Ugolino di Nerio - italiensk maler som arbeidet for det meste i Siena (død 1349)


== Dødsfall ==
…
Jon-Erik Lunøe

Jon-Erik Lunøe (født 30. desember 1962) er konserndir/ adm.dir. i Bane NOR Eiendom.
Lunøe har tidligere vært adm dir i OBOS Nye Hjem, daglig leder OBOS Prosjekt, adm.dir. i Selvaagbygg, NCC Bolig, direktør for forretningsutvikling i NCC Construction, samt prosjekteringsleder og prosjektleder i NCC Construction. Han har erfaring fra ILO (Den internasjonale arbeidsorganisasjonen)  samt Lamprell Sharjah (Emiratene). Lunøe har utdannelse fra UMIST (University of Manchester Institute of Science and Technology), Manchester, – er utdannet sivilingeniør (1985) og har en mastergrad i Project Management (1987).


== Referanser ==
Samuel Chao Chung Ting

Samuel Chao Chung Ting (født 27. januar 1936 i Michigan, USA) er en amerikansk fysiker og nobelprisvinner. Han mottok Nobelprisen i fysikk i 1976 sammen med fysikeren Burton Richter, for deres oppdagelse av den subatomære J / ψ partikkelen. Han er blant de sentrale forskerne for det internasjonale Alpha Magnetic Spectrometer-prosjektet planlagt for installasjon på Den internasjonale romstasjonen i løpet av 2011.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Tings reiste med foreldrene tilbake til hjemlandet Kina rundt to måneder etter hans fødsel på grunn av den japanske invasjonen. Han ble stort sett undervist hjemme, av sine foreldre. Etter andre verdenskrig ble hans foreldre professorer i ingeniørtjenester og psykologi ved National Taiwan University i Taipei på Taiwan. 
Fra 1948 gikk Ting på Provincial  Chien-Kuo High School (建国 中学, nå kalt Municipal Taipei Chien-Kuo Senior High School) som ligger i Taipei. Etter endt High School studerte han ett år ved National Cheng Kung University i Tainan.
I 1956 ble Ting invitert til å studere ved University of Michigan i USA. Der studerte han ingeniørfag, matematikk og fysikk. I 1959 ble han tildelt en BA i både matematikk og fysikk, og i 1962 tok han en doktorgrad i fysikk. 


=== Forsker ===
I 1963 arbeidet han i den Europeiske organisasjonen for kjernefysisk forskning, CERN. Fra 1965 underviste han som professor ved Columbia University, og han arbeidet ved Deutsches Elektronen-Synchrotron (DESY) i Tyskland. Siden 1969 har han vært professor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han er også medlem av det amerikanske National Academy of Sciences, det kinesiske vitenskapsakademiet og ved Taiwans Academia Sinica.
I 1976 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk, som han delte med Burton Richter ved Stanford Linear Accelerator Center for deres oppdagelse av J / ψ meson kjernefysiske partikkel. Som Nobelkomiteen uttalte, fortjente de prisen «for deres banebrytende arbeid i oppdagelsen av en tung elementærpartikkel av en helt ny type». Funnet av denne partikkelen ble gjort i 1974 da Ting var leder for en forskergruppe ved Brookhaven National Laboratory som utforsket nye regimer med høy energi innen partikkelfysikk. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1976 hos Nobelprize.org
(en) Samuel Chao Chung Ting hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1976
Sin-Itiro Tomonaga

Sin-Itiro Tomonaga (født 31. mars 1906 i Tokyo, Japan – død 8. juli 1979) var en japansk fysiker som hadde stor innflytelse på utviklingen av kvantisering av partikkelfysikk. For sine mange kjente arbeider ble han sammen med forskerne Richard Feynman og Julian Schwinger tildelt Nobelprisen i fysikk for 1965.
Etter endt skolegang i 1937 flyttet han og begynte å arbeide i Leipzig der han blant annet samarbeidet med forskergruppen til den kjente forskeren Werner Heisenberg. To år senere returnerte han til Japan på grunn av utbruddet av den andre verdenskrig, men da hadde han gjort ferdig sin doktorgrad angående kjernefysikk som han hadde skrevet sin avhandling om mens han arbeidet i Leipzig.
I Japan ble han utnevnt til professor ved Tokyo University of Education (en forløper til det senere Tsukuba University). Under krigen studerte han blant annet magnetron, meson teori, og «super-mange-time»-teori.
Etter at krigen var over ble han invitert av den amerikanske fysikeren Robert Oppenheimer til å arbeide ved Institute for Advanced Study ved Princeton Township. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1965 hos Nobelprize.org
(en) Sin-Itiro Tomonaga hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1965
Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit

Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit (Bundeswehrs æreskors for tapperhet) er en tysk utmerkelse. Medaljen ble innstiftet 13. august 2008 av en tyske forsvarsministeren Franz Josef Jung som den høyeste rangen av Ehrenzeichen der Bundeswehr. Korset ble første gang tildelt 6. juli 2009 til fire tyske ISAF-soldater etter at de hadde assistert andre soldater etter en selvmordsbombe i Afghanistan.


== Bakgrunn ==
Bakgrunnen for etableringen av utmerkelsen var Tysklands militære bidrag i internasjonale oppdrag utenlands. Styrkene deltok også i kamp og dermed kom spørsmålet om belønning av innsats i strid opp. I 2008 ble Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit etablert som en ny høyeste grad av Ehrenzeichen der Bundeswehr. Utmerkelsen tildeles for tapperhet i stridsinnsats i felt.


== Utforming ==
Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit er gjort i gull i en utførelse som er basert på den felles utforming av Ehrenzeichen der Bundeswehr, et likearmet bjelkekors med utsvingte armer.  Korset er utformet med markering av en ytre bord eller kant. Dette er det tradisjonelle symbol for Tysklands militære styrker og går tilbake til Jernkorset fra Napoleonskrigenes tid. Det er i dag merke for Bundeswehr.  Midtmedaljongen over korsmidten har ørnen fra Tysklands riksvåpen omgitt av en eikekrans. 
Medaljebåndet er svart med kantstriper i gull og rødt. Fargene svart, rødt og gult er fargene fra Tysklands flagg. Båndstripene har samme fargesammensetning som medaljebåndet. En eikebladsspenne markerer at utmerkelsen er tildelt for personlig tapperhet. Eikeblader og -kranser benyttes i militær sammenheng som symboler for tapperhet, styrke og patriotisme.


== Tildeling ==
De første tildelinger av Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit fant sted i 2009, da personell som hadde utmerket seg med innsats i Afghanistan ble hedret.


== Referanser ==
Frivilligbørs

Frivilligbørs er en markedsplass der næringsliv, frivillige organisasjoner og offentlige tjenesteprodusenter kan møtes for å inngå sosiale partnerskap og kontrakter om kortsiktig eller langsiktig samarbeid. Valuta som gjelder på frivilligbørs er tid, arbeidsinnsats, kompetanse, samarbeid og lokalt engasjement. Penger er ikke anvendbar valuta.
Frivilligbørsen kan gjennomføres som en børs-/auksjonsliknende arrangement, hvor meklere og tilretteleggere hjelper bedrifter, organisasjoner og offentlige tjenestesteder til å oppdage samarbeidsmuligheter, behov og tilbud. En slik "børs" kan også gjennomføres som en nettjeneste. Hensikten er ikke å erstatte private eller offentlige tjenester med frivillig innsats, men å berike lokalsamfunn gjennom økt engasjement og frivillig innsats.  
Norges første frivilligbørs fant sted 6. mars 2008 i Bærum, etter modell fra Nederland hvor man har arrangert slike ”Beursvloer” i mer enn 10 år. I 2006 startet man frivilligbørs i Tyskland, hvor KPMG og Bertelsmann Stiftung har tatt det nasjonale ansvaret. I 2010 etablerte Askim kommune en frivilligbørs.


== Eksterne lenker ==
Nederlandske Beursvloer
Tyske Gute-Geschafte
Frivilligbørs Bærum Arkivert 29. oktober 2020 hos Wayback Machine.
Frivilligbørs Askim
When They Ring the Golden Bells

«When They Ring the Golden Bells» er en amerikansk salme, skrevet av Daniel De Marbelle i 1887.
De Marbelle skrev en gang: «I årevis var jeg så travel at jeg ikke hadde tid til Gud og så rik at jeg ikke trengte Ham. Gud måtte roe meg ned og ta min suksess bort, slik at Han kunne tale til meg om hjemmet på den andre siden av elva».


== Norsk versjon ==
Den norske tittelen er «Hist bakom floden».


=== Innspillinger (i utvaklg) ===
Egil Syvertsen, m. gitar og Hammond-orgel. Innspilt 7. april 1965. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP 237.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
When They Ring the Golden Bells
Minzhong

Minzhong er også en storkommune i Zhongshan i Guangdong i Kina.Minzhong, eller sentral min (forenklet kinesisk: 闽中, tradisjonell kinesisk: 閩中, pinyin: mǐnzhōng) er et språk innen den kinesiske språkfamilien min. Det tales i de indre deler av provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina, nærmere bestemt i de sentrale delene av prefekturet Sanming og i fjellfylkene  Yong'an og Shaxian. Rundt 3,5 millioner mennesker taler språket.
Farman MF.11

Maurice Farman MF.11 Shorthorn var et fransk rekognoseringsfly og lett bomber utviklet under  første verdenskrig av  Farman Aviation Works.


== Konstruksjon og utvikling ==
Det var i hovedsak en Farman MF.7 med en kraftigere motor, mer robust og et mer aerodynamisk skrog, cockpit var montert på stag over den undre vinge. Flyet var også utstyrt med maskingevær som ble betjent av observatøren som derfor var plassert foran piloten.


== Flyet i bruk ==
MF.11 ble brukt av både britiske og franske luftstridsstyrker på vestfronten tidlig under første verdenskrig. Som lett bomber fløy den det første bombetokt under krigen den 21. desember 1914 da en FM.11 fra Royal Naval Air Service angrep tysk artilleri nær Oostende i Belgia.
MF.11 ble trukket fra førstelinje på Vestfronten i 1915, men fortsatte å bli brukt av franske styrker i  Makedonia og i Midtøsten, mens britiske styrker også brukte den i Dardanellene, Afrika og Mesopotamia.
I Italia ble MF.11 lisensbygget av Societa Italiano Aviazione, et Fiat selskap. Disse gikk under betegnelsen SIA 5. Fra tidlig 1915 ble de  utstyrt med et fast foroverrettet maskingevær. Flyet var utstyrt med en 100 hk Fiat A.10 motor.
I 1916 kjøpte Australia noen MF.11 som treningsfly.


== Museumsfly ==
Tre kjente eksemplarer finnes i flymuseer:

Det canadiske flymuseum Canada Aviation Museum har en MF.11 bygget av  Airco for Royal Flying Corps i 1916.
Farman F.11A-2,  ved Royal Army and Military History Museum, Brüssel, Belgia.
Farman MF.11 Shorthorn (#CFS-15), ved RAAF Museum, Point Cook, Victoria, Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Luftfahrtmuseum
Virtual Aircraft Museum
Canadian Aviation Museum
Pe̍h-oē-jī

Pe̍h-ōe-jī (POJ; kinesisk: 白話字; pinyin báihuà zì) er et romaniseringssystem for de kinesiske språk som er fremherskende i provinsen Fujian og på Taiwan. Det ble utviklet av presbyterianske kinamisjonærer på 1800-tallet, og kalles også Church Romanization.
POJ benyttes særlig om minspråkene taiwansk og hokkien, men kan generelt benyttes om minnanspråkene. 
Det finnes en variant ved navn Pha̍k-fa-sṳ som særlig egner seg for hakka, basert på Siyen-dialekten av det språket. 
For mindongspråkene benyttes Bàng-uâ-cê. 
For teochew benyttes Pêh-uē-jī.
Dambura

Dambura (også referert til som danburra i Nord-Afghanistan, Tadsjikistan og Usbekistan, dombura i Tadsjikistan og Usbekistan, dumbura blant basjkirer og tatarer, dombra i Kasakhstan, dombıra i Tyrkia og dombira eller 冬不拉 i Xinjiang i Kina) er langhalset lutt som er i utbredt bruk i sentralasiatiske land. Navnet kommer fra det persiske tanbur og instrumentet deler noen av sine egenskaper med det tyrkiske komuz. Dutaren fra Turkmenistan er også nært beslektet. Det samme er tambura. 


== Typer ==
 
Instrumentet er litt forskjellig fra sted til sted. Den kasakhstanske dombra har tverrbånd og spilles ved å klimpre med hånden eller plukke strenger hver for seg, med et trykk på instrumentets hovedoverflate av og til. Mens strengene tradisjonelt er laget av sener, er moderne damburaer vanligvis laget ved hjelp av nylonstrenger.
Damburaer fra Turkestan og Badakhshan mangler tverrbånd, og har en kropp og hals skåret ut fra et enkelt stykke tre, vanligvis fra morbærtreet eller aprikostreet. Damburaen spilles ved mye hamring og skraping på instrumentet for å få en perkussiv lyd. De to strengene er laget av nylon (i moderne tid) eller tarmer. De krysser en kort stol til en nål i den andre enden av kroppen. Det er et lite lydhull på baksiden av instrumentet, mens toppen består av et tykt trelag. Dette laget er ikke behandlet med noe ferniss, filing/sliping av noe slag, og som med alle andre afghanske instrumenter finnes det noe dekorasjon.Dumburaen er det tilsvarende instrumentet til basjkirer og tatere. En som spiller instrumentet slår på alle strengene samtidig. Den øverste strengen gir borduntonen og den nedre gir melodien. En dumbura brukes av soloartister så vel som av musikkgrupper.


== Se også ==
Tanbur
Tambura
Domra
Kobyz
Bağlama
Dutar
Çiftelia
Pandura
Sentralasiatisk musikk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Bashkir Folk Musical Instruments
Sørvestmandarin

Sørvestmandarin (forenklet kinesisk: 西南官话, tradisjonell kinesisk: 西南官話, pinyin: Xīnán Guānhuà), også kjent som Huguang (湖广), er en gren av mandarin, og tales i størsteparten av det sørvestlige Kina.
Språket dekker et stort geografisk område med provinsene Sichuan, Yunnan, Chongqing, Guizhou, det meste av Hubei, det nordvestlige Hunan, nordlige Guangxi, og det sørlige Shaanxi og Gansu.
Det finnes også språkøyer i Jiangxi.
Sørvestmandarin kan inndeles i 12 underdialekter:

Cheng-Yu (Chengdu og Chongqing),
Dian Xi (vestlige Yunnan),
Qian Bei (nordlige Guizhou),
Kun-Gui  (Kunming og Guiyang),
Guan-Chi,
E Bei (nordlige Hubei),
Wu-Tian,
Cen-Jiang,
Qian Nan (sørlige Guizhou),
Xiang Nan (noen byer av sørlige Hunan),
Gui-Liu (nordlige Guangxi), og
Chang-He (nordvestlige Hunan).Sørøstmandarin tales av om lag 200 millioner mennesker, og det favner dermed en tredjedel av alle mandarintalende.
Trass i en tykk aksent er sørvestmandarin som den tales i Yunnan og Guizhou nokså lik nordlig mandarin; det er bare mindre regionale forskjeller innen uttale og grammatikk. Dette skyldes at befolkningen i denne delen av Kina innvandret fra nord relativt nylig, under Ming- og Qing-dynastiene.
Kunståret 1178

Kunståret 1178 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1178.


== Hendelser ==


== Malerier ==

Lin Tinggui og Zhou Jichang fullfører De femhundre Luohan
Benedetto Antelami fullfører Nedtagelsen fra korset


== Fødsler ==
Wuzhun Shifan - kinesisk maler,  kalligraf, og fremtredende Zen  buddhist munk (død 1279)


== Dødsfall ==
…
Kunståret 1170

Kunståret 1170 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1170.


== Verk ==

Ukjent kunstner fullfører Kalksteinsskulptur av presten Aaron i Det gamle testamentet


== Virksom ==
fl. ca. 1170–1189: Bonanno Pisano, italiensk arkitekt og skulptør


== Referanser ==
Zurna

Zurna (også kalt surnay, zurla, latvisk horn, surla, sornai, zournas, zurma eller armensk Զուրնա) er en type treblåseinstrument med dobbelt rørblad og konisk boring som forekommer på Balkan. Instrumentet er til utendørs bruk og spilles vanligvis sammen med davul (basstromme) i anatolisk folkemusikk. Navnet kommer fra tyrkiske zurna, som igjen kommer fra det persiske ordet سرنای surnāy, bestående av سور sūr («bankett, festmåltid») og نای nāy («siv, rør»). Zurna går også under navnet sopile i Midtøsten og Italia. I Europa kjenner man zurnaen først og fremst under navnet skalmeie. I Tyrkia spilles instrumentet tradisjonelt i bryllup. 
Zurnaen stammer trolig fra Persia i tiden rundt 700 e.Kr. I perioden 900-1000 e.Kr. kom instrumentet til Europa og ble veldig populær helt frem til 1700-tallet. Utformingen forandret seg noe i løpet av disse 700 årene, men ikke mye. Zurnaen ble i hovedsak forlenget slik at den kunne gi fra seg mørkere lyd, rørbladene av takrør ble skiftet og etter hvert utviklet man et deksel rundt rørbladene slik at de ikke trengte å være inne i munnen.
Instrumentet brukes mye i kurdisk folkemusikk i Nord-Kurdistan i det østlige Tyrkia og i Armenia. Det brukes for det meste utendørs da det er veldig høylytt og kombineres ofte med en stor tromme. I en større gruppe har man en mindre (20-35 cm) zurna som spiller melodien og en større (40-60 cm) som fungerer som en bordun. Å spille med de større bordunpipene er spesielt vanlig på Balkan. Instrumentet er ofte laget av tre fra kirsebær- eller plommetre og er formet som en trakt ved utblåset og en holder for rørbladene ved munnstykket. Med åtte hull (ett på undersiden) kan man spille ulike toner. 
Andre nært beslektede instrumenter omfatter sorna, rhaita, suona, sopila, skalmeie, birbynė, tuiduk og surma-horn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'zurna'». 
(en) Armenian Zurna: Instructions
(en) Armenian Zurna
(en) Zurna FAQ
(en) Zurla
Kunståret 1173

Kunståret 1173 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1173.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
Tankei - japansk billedhugger innen Kei billedhuggerskolen (død 1256)


== Dødsfall ==
ca. 1173 – Godefroid de Claire, gullsmed og emaljemaker fra området som i dag er Belgia (født ca. 1100)
Kunståret 1176

Kunståret 1176 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1176.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==
Fujiwara Nobuzane -Japansk nise-e maler (død 1265)


== Dødsfall ==
…