jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Henri Vieuxtemps

Henri Vieuxtemps (1820–1881) var en belgisk fiolinist og komponist. Vieuxtemps regnes som representant for den fransk-belgisk musikkskolen. Han var en av 1800-tallets mest betydelige fiolinister og fikk stor betydning for utviklingen av fiolinspillet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Henri Vieuxtemps s far var en vever, amatørfiolinist og fiolinmaker. Han fikk sin første fiolinundervisning fra faren og en lokal lærer i hjembyen og gav sin første offentlige konsert i seks års alder med en konsert av Pierre Rode. Snart opptrådte han i omliggende byer og til og med i Liège og Brussel.
Mellom 1829 og 1831 studerte Vieuxtemps hos Charles-Auguste de Bériot ved konservatoriet i Brussel. Fra 1833 til 1834 studerte han kontrapunkt hos Simon Sechter i Wien og i 1835–1836 komposisjon med Anton Reicha i Paris.


=== Musiker ===
Seinere foretok Vieuxtemps mange konsertreiser i Europa og tre i Amerika. Han var ansatt ved konservatoriet i St. Petersburg fra 1846 og 1851 og i Brussel fra 1871 til 1873, men måtte si fra seg stillingen i Brussel etter at han ble rammet av et slag som lammet høyre side. 
Vieuxtemps skrev stort sett for sitt eget instrument, men etter slagtilfellet skrev han blant annet to cellokonserter, en fiolinsontate og tre strykekvartetter. I dag er han mest kjent for sju fiolinkonserter som ble veivisende for den videre utviklingen av fiolinkonsertformen. I disse konsertene tilførte han en mer klassisk dimensjon til et fiolinrepertoar som på hans tid i stor grad besto av teknisk briljante stykker med grunne variasjonsverk og fantasier over populære operatemaer. 
Av Vieuxtemps' mest kjente fiolinelever kan nevnes Eugène Ysaÿe, Jenő Hubay, Leopold Auer og Émile Sauret.
Vieuxtemps spilte en Giuseppe Guarneri-fiolin fra 1741 som fikk sitt navn etter ham. Vieuxtemps Guarneri er per mai 2018 verdens mest kostbare fiolin og er fremdeles i perfekt stand til tross for at den har vært i bruk nesten helt fra begynnelsen. Kjente fiolinister som har spilt samme instrument er Yehudi Menuhin, Itzhak Perlman og Pinchas Zukerman.


== Verk ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Robert Cummings: Kortbiografi, allmusic.com
«Henry Vieuxtemps», Encyclopædia Britannica


== Litteratur ==
Jean-Théodore Radoux: Henri Vieuxtemps, sa vie et ses œuvres, Liège 1891
Paul Bergmans: Henry Vieuxtemps, Turnhout 1920
Lev Ginsburg: Vieuxtemps, Paganiniana Publications 1984


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(de) Verk av og om Henri Vieuxtemps i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Verkfortegnelse, klassika.info
(en) Fritt tilgjengelige noter av Vieuxtemps i International Music Score Library Project
Young Artist Award

Young Artist Award er en amerikansk utmerkelse som gis til unge utøvere innen film, teater, TV og musikk.Prisutdelingen var tidligere kjent som Youth in Film Award frem til år 2000. Prisutdelingen har blitt omtalt som "barne-Oscar" og statuetten ligner også mye på den originale Oscar-statuetten. De nominerte tar på seg fint tøy og går på rød løper før prisutdelingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Young Artist Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Young Artist Awards hos IMDB
Prosper Sainton

Prosper Philippe Catherine Sainton (1813–1890) var en fransk fiolinist.
Han begynte på Conservatoire de Paris i 1831 der han studerte under François Antoine Habeneck og ble professor i fiolinspill ved Conservatoire of Toulouse.
I 1844 gjorde han sin første opptreden i England på en konsert dirigert av Mendelssohn og slo seg ned i London. Han ble utnevnt til professor ved Royal Academy of Music i 1845 og var en ledende skikkelse i Londons musikkliv inntil avskjedskonserten i Royal Albert Hall i 1883.
Komponisten, dirigenten og fiolinisten Philip Sainton (1891–1967) var sønnesønn av Prosper Sainton.


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Rød løper

Rød løper er et rødt teppe som rulles ut der prominente gjester skal gå, særlig brukt til statsoverhoder, filmstjerner og andre VIP-er. Rød løper er også vanlig ved inngangen til hoteller. Rød løper brukes også til å markere åpningen av et nytt bygg eller lignende.


== Statsoverhoder ==
Det er vanlig at kongelige, presidenter, statsministre og andre viktige representanter fra andres land ønskes velkommen til et nytt land ved en rød løper fra flyet. Det er normalt også rød løper inn til slott og presidentpalasser.

		
		
		
		


== Prisutdelinger/motebransjen ==
Under film-, TV- og musikkprisutdelinger er det å vise seg på den røde løperen i vakre klær en stor del av selve prisutdelingen. Foran store prisutdelinger som Oscar og Filmfestivalen i Cannes starter TV-sendingene flere timer før prisutdeingene begynner for å filme når gjester, prisutdelere og nominerte viser seg på den røde løperen. De fleste avisredaksjoner trykker også egne reportasjer fra den røde løperen hvor kjoler, smykker, sko og annet tilbehør står i fokus.

		
		
		


== Referanser ==
Josef Hellmesberger senior

Josef Hellmesberger sen. (1828–1893) var en østerriksk fiolinist, dirigent og komponist fra romantikken.


== Bakgrunn og virke ==


=== Bakgrunn ===
Som andre sønn av fiolinisten og pedagogen Georg Hellmesberger senior fikk Josef en grundig musikalsk utdanning hjemme og på konservatoriet i Wien der faren underviste. Han foretok også med faren og sin yngre bror Georg Hellmesberger junior «kunstreiser» til Tyskland og London.


=== Musiker ===
17 år gammel opptrådte han første gang som solist i Hofforkesteret i Wien og foretok «kunstreiser» i Tyskland med sin far og yngre bror Georg Hellmesberger junior. 
Hellmesberger ble i 1851 professor i fiolin ved konservatoriet i Wien, kunstnerisk leder av konsertene til Gesellschaft der Musikfreunde og rektor ved konservatoriet. Da de to rollene ble atskilt i 1859, forble han konservatoriets rektor, mens Johann Herbeck overtok ledelsen av konsertene. Professoratet beholdt han til 1877, men var rektor resten av livet.
I 1860 ble Josef Hellmesberger konsertmester i hoffoperaen. Han fikk en rekke andre ulike verv i Wiens musikkliv og preget byens musikkliv i over 40 år. Han gjorde seg høyt fortjent ved de fra 1849 av ham foranstaltede kvartettsoiréene.


=== Komponist ===
Hellmesberger hadde ikke ambisjoner om å bli en stor komponist; komposisjonene hans er stort sett skrevet for undervisningsformål. Noen transkripsjoner, arrangementer og musikk for strykere fikk likevel noe oppmerksomhet. 
Han kunne gjøre endringer i verk han skulle oppføre, en praksis som ikke var uvanlig (Maurice J. E. Brown): Hellmesbergers (om)arbeidelser av verkene til Schubert får ikke lengre vår tilslutning: han fjernet avgjørende passasjer fra Schuberts komposisjoner og føyde til slike som var hentet fra andre kvartetter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josef Hellmesberger i Constant von Wurzbach: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 8. bind. Wien 1862, s. 286–287.
Robert Maria Prosl: Die Hellmesberger. 100 Jahre aus dem Leben einer Wiener Musikerfamilie. Gerlach & Wiedling, Wien 1947.
Eduard Hanslick: Geschichte des Concertwesens in Wien. 2 Bände. Braumüller, Wien 1869/1870. (Faksimiler)


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Hellmesberger, Sr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Josef Hellmesberger senior i International Music Score Library Project
(de) Verk av Josef Hellmesberger senior i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Hellmesberger på austria-lexikon.at
Antonio Bazzini

Antonio Joseph Bazzini (1818–1897) var en italiensk komponist og fiolinist.
Bazzini første offentlige opptreden skjedde da han var tolv år gammel, fra 1842 foretok han lange «kunstreiser», blant annet til Tyskland. Han arbeidet aktivt for å innføre tysk instrumentalmusikk i Italia.
Han skrev flere strykekvartetter, fiolinkonserter, ouverturer symfonier og operaen Jiranda (1865). Da Verdi inviterte en rekke komponistert til å bidra til rekviemet Messa per Rossini, skrev Bazzini det tredje stykket, Dies Irae. Ellers etterlot han seg en av de viktigste stykkene innen den virtuose fiolinlitteraturen, La ronde des Lutins, op.25.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Constantin von Wurzbach: «Bazzini, Anton.» I Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 1. Del. Universitäts-Buchdruckerei L. C. Zamarski (vormals J. P. Sollinger), Wien 1856, s. 197 (Innscanning).


== Eksterne lenker ==
(en) Antonio Bazzini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Antonio Bazzini i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Antonio Bazzini i International Music Score Library Project
Kurtis Kraft

Kurtis Kraft var en amerikansk racerbil-konstruktør som bygget biler til AAAs og USACs nasjonale racingmesterskap, som blant annet omfattet Indianapolis 500, samt en rekke andre racingserier i USA.
Selskapet ble grunnlagt av Frank Kurtis på slutten av 1930-tallet og hadde sin storhetstid på 1950-tallet, da Kurtis Kraft-biler vant Indianapolis 500 fem ganger. I alt bygde selskapet 120 Indy 500-biler. I 1954 og 1955 tilbød selskapet også gateversjoner av sine Indianapolis-racerbiler.
En Kurtis-bil kjørt av Rodger Ward deltok også i Formel 1-løpet USAs Grand Prix på Sebring i 1959. Bilen var imidlertid ikke designet for baneracing av europeisk type, og med en underdimensjonert motor sirkulerte bilen rundt banen bakerst i feltet i 20 runder før den måtte bryte løpet på grunn av clutchproblemer.


== Vinnere av Indianapolis 500 ==
Følgende førere vant Indianapolis 500 med Kurtis Kraft-biler. Alle bilene hadde motorer fra Offenhauser og dekk fra Firestone.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurtis racing cars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hva har du i bagasjen?

Hva har du i bagasjen? er et norsk reiseprogram med Noman Mubashir som gikk på NRK1 i tre sesonger fra 2012 til 2014. Konseptet gikk ut på at programlederen tok kjente nordmenn med til røttene deres rundt omkring i hele verden. Programmets form har en del likhetstrekk med Tore på sporet.Premieren ble sett av en halv million.


== 2012 ==
Høsten 2012 får TV-seerne følge Linni Meister, Saera Khan, Vendela Kirsebom, Christopher Dons, Kashfa Gashamura og Mira Craig på deres reise til familiens hjemland.


== 2013 ==
Høsten 2013 blir vi med Raphaël Poirée, Egor Filipenko, Stella Mwangi, Kriss fra Erik og Kriss, Louiza Louhibi og Marcel Lelienhof på leting etter røttene sine. Første programmet hadde premiere mandag 23. september kl. 20:15 på NRK1. 


== 2014 ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hva har du i bagasjen på Internet Movie Database 
(no) Hva har du i bagasjen på NRK TV
Leo & U-landslaget

Leo & U-landslaget er en norsk underholdningsserie med Leo Ajkic som gikk på NRK3 i 2012. Konseptet gikk ut på at Ajkic tok med tre kompiser og gjorde typisk norske ting som vanligvis fremstod som merkelig for mange utlendinger. Reisen foregikk forskjellige steder i Norge og endte til slutt til Mallorca i Spania. De tre kompisene til Ajkic var Jamal Ahmed Abdulle, Ajejandro «AP» Ernesto Perez og Ekachai «Tom Soya» Khunsaengkhao. Programmet gikk på tirsdagskvelder.


== Referanser ==
Lawrence (Indiana)

For byen med samme navn i delstaten Kansas, se Lawrence (Kansas)Lawrence er en by i Marion County i delstaten Indiana i USA. Byen hadde et innbyggertall på 46 001 i år 2010. Lawrence er en forstad til storbyen og delstatshovedstaden Indianapolis. Byen hadde en befolkningsvekst på 9,3% mellom år 2000 og 2010.


== Eksterne lenker ==
City of Lawrence, Indiana website
Lawrence Chamber of Commerce
Mieczysław Bieniek

Mieczysław Bieniek (født 19. juni 1951 i Krapkowice) er en polsk general i hæren. Han har besatt ledende posisjoner i den polske hær og NATO, deltatt i FNs fredsbevarende styrker og kjempet i Irak-krigen.


== Tjeneste ==
Bieniek ble i 1969 kadett i den polske hær. Etter Etter å ha tjenestegjort noen år gikk han fra 1978 til 1981 generalstabsskolen og fikk i 1985 befal over 6. luftbårne divisjon. Fra 1989 til 1991 tjenestegjorde han i FN-styrken UNDOF i Midtøsten. Etter et tjenesteopphold hjemme i Polen var han igjen i FN-tjeneste, denne gangen som logistikksjef i MINURSO i Vest-Sahara til 1993.
Fra 1995 til 1996 studerte han ved Royal College of Defence Studies i London. Etter å ha tatt Senior Defence Management Course i Monterey i USA ble Bieniek sjef for den nordisk-polske brigaden i SFOR i Bosnia-Hercegovina. Bieniek ledet så krisehåndteringsavdelingen i det polske forsvarsdepartementet før han fikk ansvar for øvelse, utdannelse og opplæring ved  SHAPE. I 2002 ble han nestkommanderende for et av NATOs Rapid Deployable Corps i Tyrkia. I krigen i Irak, førte Bieniek i 2004 befal over Multinational Division Central-South. Han ble samme år forfremmet til generalløytnant. 
I 2007 var han spesialutsending for SACEUR i Afghanistan som rådgiver for landets forsvarsminister. Han ble deretter rådgiver i sitt eget lands forsvarsdepartement, før han i april 2009 ble utnevnt til Polens representant i NATOs militærkomité. I 2010 fulgte utnevnelse til Deputy Supreme Allied Commander Transformation og forfremmelse til general.


== Utmerkelser ==
Bieniek har mottatt en rekke ordener og utmerkelser for sitt virke. Har kommandørkorset av Ordenen Polonia Restituta, Fortjenstkorset, Forsvarets medalje for tjeneste av fedrelandet og Det nasjonale forsvarets fortjenstmedalje. Han er tildelt USAs Bronze Star Medal. Bieniek har også mottatt FN-medaljen i bånd for UNDOF og MINURSO, samt NATO-medaljen.


== Referanser ==
Leonel Manzano

Leonel Manzano (født 12. september 1984 i Dolores Hidalgo i Guanajuato) er en meksikanskfødt mellomdistanseløper som nå representerer USA, som fikk sølv på 1500 meter ved sommer-OL 2012. 


== Bakgrunn ==
Manzano ble født i Dolores Hidalgo, sentralt i Mexico, men familien flyttet til Texas i USA da han var fire år gammel. Der vokste han opp i Granite Shoals, som ligger midt i Texas, og gikk ved Marble Falls High School. Der vant han ni Texas 4A-mesterskap i friidrett og terrengløp. Senere gikk han til University of Texas, der han ble NCAA-mester fire ganger; på 1500 meter utendørs i 2005 og 2008, og på en mile innendørs i 2005 og 2007. I 2008 ble han kåret til USTFCCCA Athlete of the Year. 
Han har statsborgerskap fra både Mexico og USA. 


== Karriere på nasjonalt nivå ==
Ved USA-mesterskapet utendørs har han mange gode plasseringer på 1500 meter: 

2012: Gull
2011: Bronse
2010: Sølv
2009: Sølv
2008: Sølv
2007: Sølv
2006: BronseOgså innendørs har han oppnådd gode resultater:

2012: Gull
2010: Gull


== Karriere på internasjonalt nivå ==
Tre uker etter sitt siste collegestevne kvalifiserte han seg til sommer-OL 2008, ved å komme på andreplass ved USAs uttakningsstevne (United States Olympic Trials). I OL kom han til semifinalen, men ble der slått ut med 11.-plass i sin semifinale.
Hans internasjonale gjennombrudd kom i 2009-sesongen, der han nådde finalen på 1500 meter ved VM i friidrett 2009. Han vant løpene ved Reebok Grand Prix in New York og British Grand Prix, og kom på andreplass ved IAAF World Athletics Final, London Grand Prix og Rieti Meeting.
I 2010 deltok han i Diamond League, der han sanket 6 Diamond League-poeng gjennom sesongen, og kom på tredjeplass totalt på 1500 meter. I løpet av en treukersperiode i slutten av august satte han ny personlig rekord på både en mile (3:50,64), 800 meter (1:44,56) og 1500 meter (3:32,37). Han ble tatt ut til å representere Amerika ved Verdenscupen i friidrett, der han fikk bronse, bak Amine Laâlou og Mekonnen Gebremedhin. 2011-sesongen var preget av skader, og ga ingen internasjonale plasseringer. 
Manzano var skadefri igjen i 2012, og vant 1500 meter både ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs og USAs OL-uttak, som også telte som USA-mesterskapet i friidrett utendørs. Med det ble han tatt ut til sommer-OL 2012 i London. Der løp han på sesongbestenotering i finalen, med tiden 3:34,79, og fikk med det andreplass bak Taoufik Makhloufi. Han bar både det meksikanske flagget og USAs flagg da han løp æresrunden sin i OL. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Leonel Manzano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leonel Manzano – Olympedia 
(en) Leonel Manzano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Leonel Manzano – USAs olympiske komité 
(en) Leonel Manzano – World Athletics 
(en) Leonel Manzano – Diamond League 
(en) Leonel Manzano – USATF 
(en) Leonel Manzano – Track and Field Statistics
Marcel Duval

J. Marcel Duval (født i Baie-Saint-Paul i Quebec) er en pensjonert kanadisk generalløytnant i luftforsvaret.  
Duval gikk i 1975 inn i Canadas luftforsvar, der han ble helikopterflyger. I 1989 tok han eksamen ved Command and Staff College og gikk i 1995 ut fra U.S. Air Force Air War College.
I tillegg til tjeneste i Canadas forsvar, har Duval også deltatt i fredsbevarende tjeneste for FN. I 1992 tjenestegjorde han ved  Department of Peacekeeping Operations i FNs hovedkvarter i New York. Etter at han i 1995 ble sjef for 408th Tactical Helicopter Squadron, som er basert i Edmonton i Alberta, deltok han med denne avdelingen i FN-tjeneste for UNMIH i Haiti. Fra 1997 til 1998 deltok Duval i Multinational Force and Observers i Egypt og var samtidig sjef for den canadiske kontingenten der.Duval ble i  2007 sjef for 1 Canadian Air Division/Canadian NORAD Region (CANR)  og var fra 2009 til 2011 nestkommanderende i North American Aerospace Defense Command.I 2009 ble Duval utnevnt til kommandør av Order of Military Merit.


== Referanser ==
Tjenestemedaljen

Tjenestemedaljen (irsk: An Bonn Seirbhíse, engelsk: The Service Medal) er en irsk medalje innstiftet i 1944 som belønning for lang tjeneste. Den tildeles av Irlands forsvarsminister. Medaljen kan tildeles offiserer, befal og menige i alle deler av Irlands forsvar, inkludert sanitetstjenesten og feltprestkorpset.


== Utforming ==
Tjenestemedaljen er i bronse og har en diameter på 38 mm. Den har som motiv en kvinnefigur, «Eire», som plasserer en laurbærkrans på hodet til en soldat som kneler foran henne. Motivet er omgitt av innskriften «AN BONN SEIRḂÍSE» i «gælisk» skifttype på venstre side og en laurbærgren på høyre side. Reversen har «THE SERVICE MEDAL» omkring et slett midtfelt der det er plass til mottagerens rullenummer, initialer og etternavn.
Medaljen er opphengt i bånd med utforming som indikerer tjenestetid. Befal og menige tildeles etter ti års tjeneste medaljen i helt blått bånd. Etter 15 års tjeneste utstyres medaljen med blått bånd med en gul midtstripe og barre. Medaljen i samme type bånd, men uten spenne, tildeles offiserer etter 15 års tjeneste. Etter 20 års tjeneste får offiserer barre på båndet. Båndet har øverst et oppheng i metall der ordet  «Seirḃís» finnes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Medals of the Irish Defence Forces, Óglaigh na hÉireann, Irlands forsvar, 2010
Irish Army Medals, fra Irish Medals, nettsted om irske medaljer
Medaljen for FNs fredsbevarere

Medaljen for FNs fredsbevarere  (irsk: An Bonn Chosantóirí Síochána na Náisiún Aontaithe, engelsk: The United Nations Peacekeepers Medal) er en irsk medalje innstiftet i 1989 for deltagelse i fredsbevarende styrker organisert av FN. Den tildeles av Irlands forsvarsminister. Medaljen tildeles personer som tjenestegjør eller har tjenestegjort i Irlands forsvar og som er kvalifisert til en av versjonene av FN-medaljen. Personer som dør i FN-tjeneste tildeles medaljen posthumt uavhengig av tjenestetid.


== Utforming ==
Medaljen for FNs fredsbevarere i forniklet messing og er 35 mm i diameter. Den har som motiv en kvinnefigur, «Eire», som står i et kystlandskap og slipper løs en due med en olivenkvist i nebbet. Tre gjess ses mot horisonten. På revers står «NA NAISIUN AONTAITHE» i en bue øverst og «UNITED NATIONS» i en bue nederst og med ordene «DON TSÍOCAIN» over «FOR PEACE» i midten. Innskriftene på irsk er i «gælisk» skifttype.
Medaljen er opphengt i et opprett, rektangulært medaljebånd i fargene grønt, hvitt og oransje, hentet fra Irlands flagg, med FNs lyseblå farge i midten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Medals of the Irish Defence Forces, Óglaigh na hÉireann, Irlands forsvar, 2010
Irish Army Medals, fra Irish Medals, nettsted om irske medaljer
Lindiwe Sisulu

Lindiwe Nonceba Sisulu (født 10. mai 1954) er en sørafrikansk politiker.
Hun er datter av Walter Sisulu og Albertina Sisulu.
Hun har en master of arts-grad i historie fra University of York. Temaet for hovedoppgaven var «Women at Work and Liberation Struggle in South Africa».
Hun var arrestert for politisk aktivitet i 1975 til 1976 og drev senere med undergrunnsarbeid en periode. I 1980-årene hadde hun hovedsakelig forskjellige undervisningsposisjoner innen historie i Swaziland og andre afrikanske land.
Hun returnerte til Sør-Afrika i 1990 og begynte å jobbe for Jacob Zuma og hadde senere andre stillinger innen administrasjon og politkk. Hun har vært medlem av det sørafrikanske parlamentet siden 1994. Hun ble boligminister i 2004, deretter forsvarsminister (2009-2012), minister for offentlig service og administrasjon (2012-2014) og såkalt Minister of Human Settlements (fra 2014).


== Referanser ==
Tigerstaden (TV-serie)

Tigerstaden er en norsk dokusåpe som gikk på TV 2 Bliss fra 2012 til 2013. Serien fulgte hverdagen til modellene Linni Meister, Therese Haugsnes, Mari Haugersveen og Carina Dahl.


== Referanser ==
Gaël Bigirimana

Gaël Bigirimana (født 22. oktober 1993) er en burundisk fotballspiller som fra 29. desember 2019 er klubbløs.
Han ble født i Bujumbura, men flyktet fra Burundi til Storbritannia med sin mor i 2004 etter å ha tilbrakt en tid i Uganda.


== Karriere ==
Bigirimana ble signerte for Coventry Citys førstelag sommeren 2011 etter å ha tilbrakt ungdomsårene i klubben og deltatt på Coventry Citys fotballakademi. 8. august debuterte han i Football League Championship da laget tapte 1-0 mot Leicester City. Bigirimana spilte hele kampen.
12. mars 2012 vant Bigirimana prisen for årets nykommer i Football League Championship sesongen 2011-2012. 
Den 6. juli 2012 kunne Sky Sports News melde at Bigirimana hadde bestått den medisinske testen og signert for Premier League-klubben Newcastle United. Newcastles hjemmeside bekreftet at Bigirimana hadde signert en femårskontrakt for en ukjent sum, antatt å være et sted mellom £ 500 000 og £ 1 000 000.
Han debuterte for klubben i et 1-0 tap borte i en vennskapskamp mot det tysk laget Chemnitzer FC da han ble byttet inn i det 66. minutt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaël Bigirimana – UEFA 
(en) Gaël Bigirimana – Transfermarkt 
(en) Gaël Bigirimana – national-football-teams.com 
(en) Gaël Bigirimana – WorldFootball.net 
(en) Gaël Bigirimana – Soccerbase.com 
(en) Gaël Bigirimana – FootballDatabase.eu 
(en) Gaël Bigirimana – Soccerway 
(en) Gaël Bigirimana – FBref 
(es) Gaël Bigirimana – as.com
Trifle

Trifle er en dessert laget av tykk vaniljesaus, frukt, sukkerbrød, fruktsaft eller gelatin, og pisket krem, som arrangeres i lag. Desserten stammer fra England, hvor oppskriften første gang ble publisert i 1596.Noen varianter av desserten inneholder en liten mengde alkohol, slik som portvin eller oftere søt sherry eller madeira. Varianter uten alkohol kan bruke søte safter eller mineralvann slik som ingefærøl i stedet, idet væsken er nødvendig for å mykne kakelagene.
Xundian Hui Yi

Xundian Hui Yi (kinesisk: 寻甸回族彝族自治县, pinyin: Xúndiàn Huízú Yízú zìzhìxiàn) er et autonomt fylke byprovinsen Kunming i provinsen Yunnan i Kina.
Xundian har et areal på 3.966 km² og talte 486 447 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Storkommuner:

Rende, Yangjie, Tangdian, Kedu, Tangzi, Gongshan,Kommuner:

Qixing, Hekou, Jinsuo, Diansha, Jinyuan, Xianfeng, Liushao, Jijie, Fengyi, Lianhe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider Arkivert 25. juli 2012 hos Wayback Machine.
Kart
Morsmelkerstatning

Morsmelkerstatning er et næringsmiddelprodukt som anvendes for å erstatte eller komplettere amming av spedbarn. Den søker å etterligne morens morsmelk.
Morsmelkerstatning finnes som pulver eller væske, som enten er ferdigblandet eller må spes ut med vann.