jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svein Håvarstein

Svein Magnus Håvarstein (født 28. desember 1942 på Rennesøy, død 18. januar 2013 samme sted) var en norsk billedhugger og billedkunstner.
Håvarstein studerte kunst på Statens kunstakademi 1961-1965, under professor Per Palle Storm. Han hospiterte som grafiker på Kunst og håndverksskolen under Chrix Dahl.For det meste arbeidet Håvarstein med skulptur, men laget også grafikk og bokillustrasjoner. Han debuterte på Vestlandsutstillingen i 1963 og på Høstutstillingen i 1968. I 1967 hadde han sin første separatutstilling, i Brynes Kunstforening.Håvarstein er representert i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design med landskaps-raderinger.  Han er også representert i Haugesund Billedgalleri, og er innkjøpt av Norsk kulturråd. Et hovedverk er fiskerimonumentet i Vardø, reist i 1989 til 200-årsjubileet for byen.Kommunevåpenet til Rennesøy kommune ble utformet av Håvarstein og godkjent i statsråd i 1981. Han har utførte også kunstnerisk tilpasning av kommunevåpenet i Hjelmeland kommune.I 1983 fikk Håvarstein Stavanger Aftenblads kulturpris. Han var bosatt på Rennesøy.


== Arbeider ==


=== Utsmykningsoppdrag ===
Lundheim folkehøyskole i Moi.  1970-tallet.
Ole Frøvig, byste til 100-årsmarkering for Frøvigs fødsel. 1977.
Lars Hertervig-monumentet, Tysvær. 1980.
Folungen, skulptur i Langgata, Sandnes.  1984.  Gave fra Den norske Creditbank.
Sauer, skulptur på Lars Oftedals plass, Stavanger, 1985.  Gave til byen fra Oltedal AS, til minne om Endre Lima.
Fiskerimonumentet, Vardø by, 1989.
Alfred Hauge, byste på Sjernarøy, 1992.
Johanna og Broremann, skulptur på Lars Oftedals plass i Stavanger.  1993.  Gave fra Stavanger Aftenblad.
Gågata i Kopervik, Karmøy.
Nybrott.  Skulptur, Øksnevad videregående skole i Klepp
Rennesøybuen, Skulptur, Vikevåg sentrum, Rennesøy
Torget Åkra i Karmøy
Visnes Gruver i Karmøy


=== Galleri ===
Vêr, skulptur, Haugesund Billedgalleri.


=== Bokillustrasjoner ===
Jon Moe (1972). Pilt-Ola. Gyldendal. ISBN 978-82-05-05418-9. 
Alfred Hauge (1978). Året har ingen vår. Den norske Bokklubben. ISBN 978-82-52-50533-7. 
Alfred Hauge (1978). Fossen og bålet. Den norske Bokklubben. ISBN 978-82-52-50534-4. 
Alfred Hauge (1978). Ingen kjenner dagen. Den norske Bokklubben. ISBN 978-82-52-50536-8. 
Harald Olsen (2009). Bønn ved havet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Svein Håvarstein i BIBSYS
Nydam Mose

Nydam Mose på 12 hektar, som ligger ved Øster Sottrup i Sottrup Sogn på Sundeved ved Sønderborg i Danmark, var opprinnelig den innerste delen av en vik ut til Als Sund. Myrområdet ligger i en tunneldal. I det meste av hulen finnes nå eng eller myr, samt en innsjø, Sandbjerg Mølledam, helt ute ved Als Sund.
Nydam Mose er en offermyr som har rommet og stadig inneholder mange oldsaker fra store våpenofringer i jernalderen. Det er funnet tre båter, men kun i Nydamskipet er det bevart mange våpen og flere andre gjenstander.Myren var en hellig sjø hvor de beseirede hærenes utrustning og skip ble ofret til en guddom som takk for seieren over den slagne fienden. Offersjøen, hvor gjenstandene ble ofret, hadde et vannspeil på cirka 4 meter og en dybde på 1 – 1,5 meter. Mange av gjenstandene ble som en symbolsk handling bevisst ødelagt ved ofringen og bærer merker av hugg, støt og stikk med skarpe våpen. Hesteskjelettene er grovt mishandlet.


== Referanser ==
Vellore (distrikt)

Vellore (tamilsk: வேலூர் மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Vellore. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 928 106 innbyggere i distriktet, mot 3 477 317 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 43,13 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,35 % i 2011 mot 12,43 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 943 i 2001. 


== Inndelinger ==


=== Taluker ===
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Vellore distrikt har 9 taluker.
Ambur
Arakonam
Arcot
Gudiyatham
Katpadi
Tirupattur
Vaniyampadi
Vellore
Wallajah


== Byer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vellore district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ine Harrang

Ine Harrang (født i 1960) er en norsk billedkunstner og kunst kritiker, bosatt i Molde i Møre og Romsdal. Hun har tidligere vært engasjert som skuespiller og skrevet teateranmeldelser. Som billedkunstner arbeider hun særlig med glass, ofte kombinert med andre materialer. Hun er medlem i Norske Billedkunstnere (NBK), Bildende Kunstnere Møre og Romsdal (BKMR) og Norske Kunsthåndverkere (NK). 


== Utdanning ==
Ine Harrang har utdannelse ved  Central School of Speech and Drama London, skuespillerlinjen, fra 1986 til 1989. 
Senere fra 1996 til 1999, tok hun et studium innen arkitekturrelatert glass med vekt på glassmaleriet, ved Edinburgh College of Art, noe som ga henne en bachelorgrad (Honors). 
I 2006 begynte hun et nytt studium i Visuell Kunst og Glass ved The Academy of Art, Architecture and Design (VSUP) i Praha, under veiledning av Rony Pleisl, Milena Dopitova og professor Vladimir Kopecky. Dette ga henne en mastergrad i 2010.  


== Teateret ==
Ine Harrang studerte først til skuespiller i London, mellom 1986 og 1989. Hun arbeidet som freelance skuespiller i årene 1989 til 1993. I årene 2000 og 2001 skrev hun teateranmeldelser i Romsdals Budstikke.


== Glasskunstner ==
Ine Harrang er glasskunstner og arbeider med glass som medium, hvor det konseptuelle får størst plass. Hun blander ofte inn andre materialer i glasset. 
Harrang har hatt en rekke separatutstillinger, deltatt på kollektivutstillinger i Norge, Skottland og Tsjekkia. I 2000 var hun festivalkunstner under Bjørnsonfestivalen, med illustrasjoner og scenografi. I 2004, 2005 og 2007 deltok hun i Land Art Symposium, ved den Norsk fjellfestival, Rauma.
Hun har laget et titalls offentlige utsmykninger, særlig i Møre og Romsdal. Blant arbeidene hennes er et glassmaleri i togkapellet på Åndalsnes. I 2003 lagde hun et dåpsfat i glass, til døpefonten i Herøy nye kirke. 
Hun har vist et større visningsprosjekt, Memento Mori (2001 og 2002), i Molde, Drammen og Nidarosdomen, Trondheim. I 2002 produserte NRK en 25 minutter lang dokumentarfilm om dette visningsprosjektet. Året etter, i 2003, lagde hun et nytt prosjekt, Lux Gratiae (2003 og 2004), i Glasskatedralen, Hamar. Hun har også laget gave til det norske Kongeparet ved offisielt besøk i Møre og Romsdal. Av andre prosjekter kan nevnes Oh Dear (2005) og A room of my own (2010 og 2011) vist i Praha og Molde.
Hun har mottatt flere stipend, blant annet Statens utstillingstipend, arbeidsstipend fra BKH og Møre og Romsdals kunststipend. 


== Andre oppdrag ==
Ine Harrang har hatt engasjement som lærer ved den kommunale kulturskolen i Aukra og Molde i årene 2003 til 2006. Hun har også hatt driftsansvar ved Molde Kunstforening, hatt styreverv i  Kunstnersenteret Møre og Romsdal og i en treårs periode vært leder i Billedkunstnerne i Møre og Romsdal. Hun har fra 2010 skrevet kunstanmeldelser for Romsdals Budstikke.
I perioden fra 1993 til 1996 var hun kontorleder og forfatteransvarlig for den årlige internasjonale litteraturfestivalen, Bjørnsonfestivalen.


== Eksterne lenker ==
www.ineharrang.com - offisiell side
www.ineharrang.com - CV Arkivert 15. februar 2015 hos Wayback Machine.
www.kulturnett.no
Tiruvallur (distrikt)

Tiruvallur (tamilsk: திருவள்ளூர் மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Tiruvallur. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 725 697 innbyggere i distriktet, mot 2 754 756 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 65,30 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,93 % i 2011 mot 11,97 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 954 i 2011 mot 957 i 2001. 


== Inndelinger ==


=== Taluker ===
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Tiruvallur distrikt har 9 taluker.
Ambathur
Gummidipoondi
Madhavaram
Pallipattu
Ponneri
Poonamallee
Tiruttani
Tiruvallur
Uthukkotai


== Byer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tiruvallur district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dharug (språk)

Dharug, også referert til som Sydney-språket eller Iyora, er et nesten utdødd australsk aboriginsk språk fra Yuin-Kuric-språkgruppen. Det ble talt i regionen Sydney, New South Wales, og er det tradisjonelle språket for folkeslagene darug og eora.
Begrepet dharug, som også kan staves dharukk, dharoog, dharrag, og dararrug, etc., kom fra ordet for yam midyini. Dharug er roten eller midyini'en av urspråkene i Sydney. Darug-befolkningen ble sterkt redusert på grunn av virkningene av koloniseringen. Språket har overlevd gjennom skriftlige nedtegnelser og den muntlige tradisjonen til de gjenværende brukerne av språket.
Darug-folket gjenkjenner Sir William Dawes på den første flåten og flaggskipet Sirius for å ha nåde og intelligens av menneskeheten til å registrere og skrive ned det opprinnelige tradisjonelle dalang-språket, ved hjelp fra eldre folk i Sydney Darugule-wayaun. Dawes ble returnert til England i desember 1791, etter uenigheter med guvernør Phillip på, og andre ting, blant annet straffeekspedisjonen som ble lansert som en følge av et angrep på en av regjeringens viktigere menn, angivelig av Pemulwuy.


== Navn ==
De som snakket språket brukte ikke et bestemt navn for sitt språk før invasjonen. Dialekter fra kystnære områder har blitt referert til som iyora (også stavet iora, eora), som ganske enkelt betyr «folk», mens innlandsdialekten har blitt referert til som dharug (også stavet darug, dharuk, dharruk), et begrep av ukjent opprinnelse og mening. Begge navnene blir også brukt for å referere til alle dialekter av språket kollektivt.


== Fonologi ==


=== Konsonanter ===


=== Vokaler ===
Språket kan ha hatt variasjoner av vokallengde, men dette er vanskelig å avgjøre fra den eksisterende data.


== Talespråket gjenopplives ==
I løpet av 1990-tallet og det nye årtusen har noen etterkommere av darug-klaner i Western Sydney gjort en betydelig innsats for å gjenopplive dharug som talespråk. I dag finnes det noen moderne dharug-talere som holder taler på dharug-språket, og yngre medlemmer av samfunnet besøker skoler og gir demonstrasjoner av muntlig dharug.Selv om Sydney-språket er klassifisert som utryddet, har man forsøkt å gjenopplive språket, og språket hadde fått en strøm av talere via innsatsen ved Chifley College Dunheved campus i Sydney.


== Dharug-ord som finnes i norsk ==
Eksempler på dharug-ord som har overlevd i vår dagligtale er:

Dyrenavn: dingo, koala, wallaby og vombat
Trær og planter: burrawang, kurrajong, geebung og waratah
Verktøyene boomerang, et ord fra undergruppen turuwal, og woomera
Stedsnavn, deriblant Mulgoa, Toongabbie og Winmalee


== Referanser ==
SM-53

SM-53 (Sporvogn Motorvogn Prosjektår 1953) var en serie på 50 motorvogner bygget av Hønefoss Karosserifabrikk (HØKA) og Hägglunds for Oslo Sporveier. De ble og blir derfor også kalt Høkavogner eller Høkatrikker.
Opprinnelig litrering MBO 52, MBO 55 (til 1994), SM53 fra 1994.
11 av vognene ble i perioden 1985-1991 kraftig ombygget, til vogner av typen SM-83. Disse ble utrangert i 2000, da sporveien fra 1. juli øket kjørespenningen fra 600 til 750 volt.


== Bevarte vogner ==
215 – Bevart av LTF i Oslo
234 – Bevart av LTF i Oslo. Utstilt på Sporveismuseet.
247 – Bevart av LTF i Oslo
249 – Bevart av Djurgårdslinjen i Stockholm, overtatt av LTF i Oslo i september 2012
252 – Overtatt av Djurgårdslinjen i Stockholm som delevogn til 249, senere skrotet
Albert Moen

Albert Johnsen Moen (født 12. juli 1879 i Sparbu i Nord-Trøndelag, død 12. oktober 1962 samme sted) var en norsk småbruker, arbeider, veiarbeidsformann og politiker (Ap). Han var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag fra 1922 til 1945.
Etter folkeskolen og fortsettelsesskolen var han elev ved Mære landbruksskole 1898–1900. Han var fra 1910 småbruker og nyrydningsmann på Moen i Henning sogn, der han brøt opp over 40 mål jord nyland, men var også tre-, anleggs- og teglverksarbeider ved Trana Teglverk A/S i Steinkjer frem til 1910 og veiarbeidsformann i Henning fra 1910.
Moen var medlem av Sparbu herredsstyre 1916–1924, stifter og formann i Sparbu og Henning Arbeiderparti, formann i Verdalens kretsparti av Arbeiderpartiet, medlem av Statens kornankenemnd fra 1929, medlem av Den departementale kjøttkontrollkomité av 1936, medlem av Småbrukerutvalget av 1936, medlem av Vinmonopolets råd og innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1922–1945. Moen var partiets første stortingsrepresentant fra fylket.
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1959.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Saxvik, Kjell (1980). Stortingsmann Alb. Moen, 1879–1962. Hans liv og hans samtid. Et minneskrift for slekten. Steinkjer. ISBN 82-7279-002-5. 


== Eksterne lenker ==
(no) Albert Moen hos Norsk senter for forskningsdata
Robert Hart

Robert Hart (født 20. februar 1835 i Portadown i Armagh, død 20. september 1911 i Great Marlow i Buckinghamshire) var en ledende britisk embedsmann i den kinesiske administrasjons tjeneste. Dom generalinspektør for Det keiserlige maritime tollvesen bldro han sterkt til den kinesiske stats modernisering.


== Bakgrunn ==
Hart ble født i en metodistisk familie i Ulster, i 1835. Hans far, Henry Hart (1806–1875), arbeidet i distilleriene, og giftet seg med en bondedatter, Ann Edgar, i 1834. 
Hart ble utdannet ved en wesleyansk skole i Taunton i Somerset, deretter ved Wesley Connexional School i Dublin, og så fra 15-årsalderen ved Queen’s University i Belfast, hvorfra han tok slutteksamen i  1853. Ette sin pensjonering ble han pro-kansler ved Queen's University.


== Virke i Kina ==
I 1854 ble han ansatt som tolkeelev ved det britiske visekonsulat i Ningbo. Han tjenestegjorde i 1858 som sekretær hos den fransk-britiske kommisjon som under okkupasjonen av Guangzhou utøvde styringsmyndighet der. 
I 1859 ble han med i det nyorganiserte keiserlige tollvesen og ble dets generalinspektør og sjef i 1863. Under Harts ledelse ekspanderte dette vesenet sterkt, og sjøtollinntektene ble det kinesiske statsverks sikreste innkomstkilde. Han virket også for å spre kunnskap om den vestlige verden i Kina.
Hart var i en lang periode under Qing-dynastiet den eneste vesterlending som innehadde en ledende embedspost i den kinesiske hovedstad, en stilling som gav ham daglig tilgang til de ledende embedsmenn i Storrådet og i utenriksbyrået Zongli Yamen, blant annet den innflytelsesrike Prins Gong.Det diplomatiske korps i Beijing benyttet ham ofte som rådgiver om kinesiske forhold. Selv har han gitt uttrykk for sine innsikter bl.a. i sin bok These from the land of Sinim.
Hart ble i 1896 generalinspektør for hele det kinesiske tollvesen (også innenlandstollen) og for postvesenet. Under bokseropprøret deltok han aktivt i forsvaret av legasjonsområdet i Beijing, og under opprøret ble hans hjem brent ned. Etter opprøret fikk han i 1901 i oppdrag å organisere tollvesenet i de nye traktathavnene. 
I 1908 dro Hart på permisjon til Storbritannia. Tanken var å vendte tilbake til Kina, men han døde i England i 1911.


== Verk ==
Robert Hart: These from the Land of Sinim: Essays on the Chinese Question, Chapman & Hall, 1901


== Litteratur ==
Alfred James Broomhall: Hudson Taylor & China’s Open Century Volume Three: If I Had a Thousand Lives; Hodder and Stoughton and Overseas Missionary Fellowship, 1982.
S F Wright: Hart and the Chinese Customs, William Mullen and Son for Queen's University, Belfast.
Jonathan D. Spence: Western Advisers in China, 1620-1960, Harmondsworth and New York: Penguin Books, 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Irish Contribution to Joseon Korea - OhmyNews International at English.ohmynews.com
Sir Robert Hart Collection at Queen's University, Belfast
Chinese Maritime Customs project at the University of Bristol
Sir Robert Hart Memorial Primary School
Sir Robert Hart at Bumali Broject
Salem (distrikt)

Salem (tamilsk: சேலம் மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Salem. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 480 008 innbyggere i distriktet, mot 3 016 346 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 51,04 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 9,28 % i 2011 mot 11,67 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 917 i 2011 mot 851 i 2001. 


== Inndelinger ==


=== Taluker ===
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Salem distrikt har 9 taluker.
Attur
Edapady
Gangavalli
Mettur
Omalur
Salem
Sangagiri
Valapady
Yercaud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Salem district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans Haym

Hans Haym (født 29. november 1860, død 15. februar 1921) var en tysk dirigent som promoterte stykkene til den britiske komponisten Frederick Delius i Tyskland.Haym ble født i byen Halle i Provinsen Sachsen. Han studerte filosofi og klassisk filologi ved universitetene i Jena og Tübingen. Efter å ha blitt uteksaminert påbegynte han musikkstudier i München, og tok timer i komposisjonskunst, piano, orgel og sang.Haym overtok i 1890 Julius Buths’ stilling som dirigent ved Elberfelder Concertgesellchaft. Til tross for den konservative smaken til hans publikum arrangerte han ny musikk når han fikk anledning til det; blant annet fikk publikumet høre Richard Strauss’ Till Eulenspiegel's Merry Pranks (på tysk Till Eulenspiegels lustige Streiche) i 1895, Delius’ Over the hills and far away (på tysk Über die Berge in die Ferne) i 1897 og Paris: The Song of a Great City i 1899. Han introduserte Delius’ musikk til Elgar-eksponenten Buths, som øyeblikkelig falt for musikken.Haym introduserte også Delius’ musikk til Fritz Cassirer, som var musikkdirektør ved Stadttheater i Elberfeld, hvor Delius’ opera Koanga hadde hatt sin premiere i 1904. Omtrent på denne tiden ble Haym syk, hvilket medførte at han dro til Tirol for å samle krefter. Han pensjonerte seg fra sin musikkarriere i 1920 og døde i Elberfeld den 15. februar 1921, i en alder av 60 år.


== Referanser ==
Nils Larsenbreen

Nils Larsenbreen er en isbre på vestsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den er om lag 2,5 kilometer lang og ligger nord for Norvegiabukta på Lazarevkysten.
Breen er oppkalt etter kaptein Nils Larsen på ekspedisjonsfartøyet «Norvegia». Norvegia-ekspedisjonen besøkte Peter I Øy i februar 1929 og gjorde krav på den for Norge etter å ha foretatt den første ilandstigningen på øya.


== Kilder ==
Nils Larsenbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Coimbatore (distrikt)

Coimbatore (tamilsk: கோயம்புத்தூர் மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Coimbatore. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 472 578 innbyggere i distriktet, mot 2 916 620 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 75,83 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 8,51 % i 2011 mot 10,19 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 963 i 2011, det samme som i 2001. 


== Inndelinger ==


=== Taluker ===
I Tamil Nadu er taluk det tredje administrative nivået, under staten og distriktene. Ariyalur distrikt har 6 taluker.
Coimbatore(North)
Coimbatore(South)
Mettupalayam
Pollachi
Sulur
Valparai


== Byer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Coimbatore district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olstadbreen

Olstadbreen er en liten, oppsprukket isbre på vestsiden av det norske bilandet Peter I Øy i Antarktis. Den ligger om lag tre kilometer sør for Toftebreen på den sørlige delen av Lazarevkysten.
Breen er oppkalt etter zoologen Ola Olstad, ekspedisjonsleder på Norvegia-ekspedisjonen som besøkte Peter I Øy i februar 1929 og gjorde krav på den for Norge etter å ha foretatt den første ilandstigningen på øya.


== Kilder ==
Olstadbreen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Antirrhea

Antirrhea er en slekt av sommerfugler i gruppen morfosommerfugler (Morphini) som sannsynligvis bør regnes til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De ble tidligere gjerne regnet som en egen familie, Morphidae. I motsetning til de mer kjente artene i slekten Morpho er disse sommerfuglene brune, ikke skinnende blå, men de er fortsatt spektakulære sommerfugler i og med at de er svært store.


== Utseende ==
Store, brune sommerfugler, bakvingen er trukket ut til en kort, spiss stjert som peker rett ut til siden. Vingenes grunnfarge er brun til brunsvart. En del arter har 6-8 store øyeflekker på hver side, disse er svarte med hvit kjerne og kantet med oransje. Noen arter har skinnende blå flekker på bakvingen. Hannen har en påfallende, rund grop ved bakkanten av forvingen, der det sitter duftskjell.


== Levevis ==
Antirrhea-artene lever i tropisk regnskog som vokser i lav til middels høyde over havet. De holder seg nær bakken, og suger gjerne til seg saft fra råtnende, soppinfisert frukt, særlig palmefrukter. Av de artene der larvenes vertsplante er kjent, lever én på bambus, de andre på ulike palmer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Guatemala i nord til det sørlige Brasil i sør. Det er flest arten i øst-skråningene av Andesfjellene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae
Underfamilien ringvinger, Satyrinae
Gruppen morfosommerfugler, Morphini
Slekten Antirrhea Hübner, 1822
Antirrhea adoptiva (Weymer, 1909) – med larver på bambus
Antirrhea archaea Hübner, 1822
Antirrhea geryon Felder & Felder, 1862
Antirrhea hela Felder & Felder, 1862
Antirrhea ornata (Butler, 1870)
Antirrhea phasiana Butler, 1870
Antirrhea philoctetes (Linnaeus, 1758) – med tallrike underarter og former
Antirrhea pterocopha Salvin & Godman, 1868
Antirrhea taygetina (Butler, 1868)
Antirrhea undulata Hering & Hopp, 1925
Antirrhea watkinsi Rosenberg & Talbot, 1914


== Kilder ==
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Greeney, H.F., DeVries, P.J., Penz, C.M., Granizo-T., R.B., Connahs, H., Stireman, J.O., Walla, T.R. og Dyer, L.A. (2009) The early stages and natural history of Antirrhea adoptiva porphyrosticta (Watkins, 1928) in eastern Ecuador (Lepidoptera: Nymphalidae: Morphinae). Journal of Insect Science 9:30 (10 sider) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Antirrhea i Encyclopedia of Life 
(en) Antirrhea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Antirrhea hos NCBI 
(en) Kategori:Antirrhea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Antirrhea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Morphini på Tree of Life
Viluppuram (distrikt)

Viluppuram (tamilsk: விழுப்புரம் மாவட்டம்) er et distrikt i den indiske delstaten Tamil Nadu. Distriktets hovedstad er Viluppuram. 


== Demografi ==
Ved folketellingen i 2011 var det 3 463 284 innbyggere i distriktet, mot 2 960 373 i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 14,72 % av befolkningen.
Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 10,93 % i 2011 mot 12,61 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 938 i 2011 mot 961 i 2001. 


== Byer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Viluppuram district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons