Sophie Augusta Bonnevie

Sophie Augusta Bonnevie (født 24. februar 1864 i Vestre Aker, død 14. februar 1924) var en norsk salmedikter, forfatter og lærer som vokste opp i Arendal. Hun var datter av Margarete Henrikke Segelcke og amtmann i Nedenes amt 1868–1895, Niels Cornelius Bonnevie. 
Hun var elev ved Elligers skole, og i 1885 tok hun guvernanteeksamen i Christiania. To år senere ble Bonnevie lærer ved Vaterland skole, men ble tvunget til å slutte etter et par år fordi helsen sviktet. Hun sluttet ikke å undervise, men opprettet en liten privatskole hjemme hos seg selv, og drev den til helsen gjorde det umulig å fortsette.

En rekke medlemmer av slekten Bonnevie har fått fyldig omtale i våre leksika. Og de fortjener det. Men man vil lete forgjeves etter Sophie Augusta Bonnevie, og det må man si er nokså merkelig. For hun er da den eneste norske kvinne i det 20. århundre som virkelig har slått igjennom som salmedikter.

Hun hadde tidlig begynt å skrive små vers og leilighetsdikt til venner, og når sykdom stoppet hennes lærerarbeid viet hun seg til skrivingen. Bonnevie publiserte dikt i Morgenbladet og Menighetsblad for Christiania. I 1912 debuterte hun med diktsamlingen Mot lyset, og stiftsprost Gustav Jensen skrev forordet i den. Totalt ble 226 dikt og salmer publisert i tre diktsamlinger som ble utgitt på Gyldendals forlag. 
Fra 1915 og frem til hun døde arbeidet hun som sekretær for stiftprosten mens han arbeidet med revisjonen av Landstads salmebok. Hennes hovedoppgave var opprinnelig å sørge for at rettskrivningen av 1907 ble gjennomført i den nye salmeboken. I tillegg til det var Bonnevie den eneste som leste og kritiserte Jensens egne salmer før de ble publisert. Ifølge Harald Stene Dehlin gikk hennes bemerkninger ofte ut på at hans salmer var tørre, upoetiske og sammensatt av lutter prekenmomenter. Bonnevie skrev mange salmer og åndelige sanger med tekster som forteller om sjelekamp og dyp følelse, og senere kroppslige smerter og melankoli. I salmeboken de arbeidet med ble fem av hennes egne salmer og en hun hadde oversatt utgitt. Den oversatte er «Arbeid, ti natten kommer» som opprinnelig ble skrevet av Annie Louise Coghill i 1854. 


== Bibliografi ==
LyrikkMot lyset, 1912
De sange små, 1913
Under stjernerne, 1915, på bokhylla.noSalmer«Arbeid, ti natten kommer», oversatt fra engelsk,  i Landstads reviderte, nr. 595.
«Der går en mann fra nådens port» i Landstads reviderte, nr. 632.
«Et vennlig ord som kjærlighet» i Landstads reviderte, nr. 874.
«Mens tidene går, så meget omskiftes» i Landstads reviderte, nr. 879, i Norsk Salmebok, nr. 831.
«Når dagen atter sender» i Landstads reviderte, nr. 820, i Norsk Salmebok, nr. 782.
«Når dagens lys forsvunnet er» i Landstads reviderte, nr. 841.Diverse13 enkeltdikt i Tidens Tegn (1914 – 1916)
«Undervisningen i bibelhistorie» i Luthersk Kirketidende, rekke 5, 28 (1900), s. 386 – 387.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bothner, Karen Kampmann: «Sophie Bonnevie» i Hva salmene lærte meg, side 9–25, [Oslo] : Lutherstiftelsen, 1963, på bokhylla.no-
Dehlin, Harald Stene: «Stiftsprost Gustav Jensens sekretær» i Kvinneskjebner og salmevers, side 147–153, Oslo : Land og kirke, 1960, på bokhylla.no.
Terland, Ingrid (1988): «Bonnevie, Sophie Augusta, 24.021864 – 14.02.1924» i ADH-serien. 1 : Agder-forfattere gjennom tidene en bibliografi Skjønnlitterære forfattere født før 1900, s. 63, Kristiansand : Agder distriktshøgskole, 1988, ISBN 8271172093 på bokhylla.no.


== Eksterne lenker ==
Om Bonnevie hos Liturgisk senter