jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hassler-Consort

Hassler-Consort er et ensemble grunnlagt av organisten og cembalisten Franz Raml i 1992. Ensemblet har spesialisert seg på musikk fra renessanse og barokk og spiller på originalinstrumenter eller originalt klingende instrumenter. Navnet har ensemblet hentet fra den sørtyske komponisten Hans Leo Hassler. Ensemblet består av profesjonelle musikere og man spiller i klostre og kirker i regionen omkring Ulm i Baden-Württemberg, helt sør i Tyskland. Ensemblet spiller foruten Hans Leo Hassler særlig komponister som Claudio Monteverdi, Johann Sebastian Bach, Antonio Vivaldi og Georg Friedrich Händel, men også mer ukjente komponister fra sørtysk og østerriksk kulturområde. De har opptrådt på en rekke festivaler i området og også spilt mye i radio og fjernsyn. 


== Diskografi i utvalg ==
Der Komponist Johann Caspar von Kerll
Claudio Monteverdi: "Vesperae in Nativitate Sti. Joannis Baptistae"
Michael Praetorius: Mehrchörige Choralkonzerte und Motetten zur Weihnachtszeit
Johann Caspar von Kerll: Missa pro defunctis
Giacomo Carissimi: Oratorien und Motetten
Josef und Michael Haydn: Weihnachtsmotetten, Lieder, Orgelkonzert, C-Dur
Johann Beer: Die Ersteinspielung der doppelchörigen Missa S. Marcellini von Johann Beer (1655–1700)
Justin Heinrich Knecht: zum 250. Geburtstag – Psalmvertonungen für Soli, Chor und Orchester


== Eksterne lenker ==
(en) Hassler-Consort på Discogs 
(en) Hassler-Consort på MusicBrainz 
(de)Hjemmesiden til Hassler-Consort
Trikkevisa (1942)

«Trikkevisa» (med de kjente ordene «Bare døtt på!») er ei norsk revyvise, skrevet av Finn Bø og Bias Bernhoft. Melodien i versene er hentet fra den komiske operaen Villars dragoner av franskmannen Aimé Maillart, mens melodien i refrenget er «Škoda lásky» av Jaromír Vejvoda, i Norge kjent som «Hvor er min kone?»
Arvid Nilssen fremførte sangen i revyen Det lyder som et eventyr (1942) i rollen som trikkekonduktøren Nikken i full uniform. Nilssen fremførte den også i et TV-program på NRK i 1960-årene.Finn Bø har utgitt sangteksten i sin bok «Jeg tar mig den frihet» fra 1946.Bandet Skrujern har også spilt inn sangen. Den ble utgitt på CD-platen Folkets verktøy (Oh Yeah! RAM21) i 2000.


== Referanser ==
Silje Ask Lundberg

Silje Ask Lundberg (født 13. april 1988 i Oslo) er en norsk miljøverner som er vokst opp i Harstad. 
Lundberg var leder av Naturvernforbundet fra høsten 2016 til april 2021.


== Tiden i Natur og Ungdom ==
Hun har tidligere innehatt en rekke verv i Natur og Ungdom og har sittet både i landsstyret og sentralstyret til organisasjonen, før hun fra 8. januar 2012 til 12. januar 2014 satt som leder. I denne perioden var hun både en tydelig stemme mot oljeboring utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja og synlig i det internasjonale arbeidet til organisasjonen i forbindelse med klimaforhandlingenet.


== Naturvernforbundet ==
I januar 2014 flyttet Lundberg tilbake til Nord-Norge, og ble samme år valgt inn i styret i Naturvernforbundet i Troms. I 2015 ble hun valgt som fylkesleder i Naturvernforbundet i Troms, før hun i november 2015 ble valgt som nestleder for Naturvernforbundet nasjonalt. Da Lars Haltbrekken trakk seg som leder av Naturvernforbundet 31. august 2016 ble Lundberg konstituert som ny leder.


== I media ==
I juni 2013 pekte barne-, likestillings- og inkluderingsminister Inga Marte Thorkildsen ut Lundberg som et av fem kvinnelige forbilder for framtida, i forbindelse med stemmerettsjubileet for kvinner.I 2014 kom det ut en dokumentar fra IAWRT som portretterte fem kvinner som jobbet med klimaendringer fra fire kontinent, og Lundberg var en av de portretterte her.Lundberg har også engasjert seg i spørsmålet om tidlig ultralyd.


== Annet ==
Hun har også tidligere jobbet i Bellona, ZERO, Foreningen for internasjonale vannstudier og Norsk Bonde- og Småbrukarlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Silje Lundbergs blogg
Hemmelig dekoderring

En hemmelig dekoderring, eller hemmelig dekoder, er en innretning som kan benyttes til dekoding av enkle substitusjonschiffer. En kan også benyttes til chifrering ved å benytte dem motsatt vei.De er billige og ble ofte benyttet til reklameformål av detaljister, radio- og senere fjernsynsprogrammer fra 1930-tallet og frem til i dag. Slike dekodere, uansett utforming, er morsomme for barn og gir dem en introduksjon til kryptering, chiffer og hemmelige koder og demonstrerer hvordan disse kan benyttes for å utveksle hemmelige meldinger dem imellom.


== Historie ==
Hemmelige dekodere er vanligvis utformet som to skiver festes sammen med en stift i midten slik at den indre skiven er dreibar. De er noe forenklede etterligninger av chifferdisken utviklet i det 15. århundre av  Leon Battista Alberti. Mens Alberti benyttet en mer kompleks polyalfabetisk chiffer bruker dekodere for barn gjerne det noe enklere monoalfabetiske substitusjonschifferet Cæsarchiffer.
Det mest kjente eksempelet startet i 1934 da selskapet Ovaltine sponset et radioprogram: Little Orphan Annie.
De utarbeidet en fan-klubb håndbok som inneholdt et enkelt substitusjonschiffer der bokstavene ble erstattet med nummeriske verdier. Året etter fulgte de opp med en chifferdisk i form av en brystmerke eller medlemspin, som chifrerte bokstavene A-Z med tallene 1-26 (engelsk alfabet har 26 bokstaver). Tilsvarende merker og lommedekodere kom med radio og TV-programmet Captain Midnight.
Ingen av disse tidlige dekoderne var i form av en fingerring mens det tidlig fantes fingerringer med et hemmelig rom for hemmelige meldinger. Det var først på 1960-tallet at hemmelige dekoderringer dukket opp, ikke minst i sammenheng med TV-programmene med Jonny Quest som ble sponset av PF Sko. En senere dekoderring kom med av Kix Cereals. I 2000 kom Ovaltine med en hemmelig dekoderring som benyttet deres originale A-Z/1-26 substitusjon.


== Meldinger ==
Ovaltine og andre firma som markedsførte tidlige dekodere inkuderte ofte «hemmelige meldinger» rettet mot barn. Disse inneholdt gjerne noen hint om innholdet i neste episode av programmet.
Det er en legende, udødeligjort i filmen A Christmas Story 
som hevder at radioshowet «Little Orphan Annie» sendet en hemmelig melding med innholdet: «Be sure to drink your Ovaltine». (Pass på og drikk din Ovaltine)


== Se også ==
Cæsarchiffer
Chifferdisk
Jeffersondisk


== Referanser ==
Castellabate

Castellabate er en by og en kommune i provinsen Salerno i regionen Campania i sørvestlige Italia. Det var i henhold til folketellingen 8 485 innbyggere i 2013.Castellabate er en middelalderlandsby fra 1123. Byen ligger på en høyde 278 meter over havet, og skuer utover de to fiskerlandsbyene San Marco di Castellabate og Santa Maria di Castellabate. Castellabate er også navnet på kommunen, og San Marco, Santa Maria, Lago og Ogliastro Marina er fire av totalt åtte større frazioni (distrikter) i kommunen. Castellabate ligger i Cilento og Vallo di Diano nasjonalpark, en av Italias største nasjonalparker, som har stått på UNESCOs verdensarvliste siden 1998. Byen har blitt tildelt det blå flagget for rene strender og krystallklart vann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Castellabate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Castellabate – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aterica

Aterica er en slekt av sommerfugler som tilhører underfamilien Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Disse artene er tropiske og lever i Afrika.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 45–60 millimeter), mørke sommerfugler med litt avrundede vinger. Forvingen er svart med noen gulhvite flekker som danner to uregelsmessige skråbånd. Bakvingens overside er svart med en gul flekk, eller oransjerød med svart ytterkant, undersiden lyst brunlig.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, der larvene utvikler seg på planter i familien Combretaceae.


== Utbredelse ==
Aterica galene er vidt utbredt i tropisk Afrika, mens søsterarten Aterica rabena lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae Behr, 1846
Adoliadini Doubleday, 1845 – over 400 arter, Afrika og Asia
Slektsgruppen Bebearina – 325 arter, Afrika
Slekten 'Aterica' Boisduval, 1833
Aterica galene (Brown, 1776)
Aterica rabena Boisduval, 1833


== Kilder ==
Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) Aterica på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Aterica i Encyclopedia of Life 
(en) Aterica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aterica hos NCBI 
(en) Kategori:Aterica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aterica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 8.1.2012
Truls Helweg

Truls Helweg (født 15. mars 1940, død 28. desember 2011) var en norsk grafisk designer, trompetist, faglærer og rektor.
Helweg hadde utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole, Institutt for markedsføring og Universitetet i Oslo. Han startet sitt virke i reklamebransjen som AD og kreativ leder. Han ble rektor ved Westerdals reklameskole i Oslo på 1980-tallet, deretter rektor på Skolen for Grafisk Design og kom tilbake som studierektor for Westerdal Grafisk Design. Han var også høyskolelektor på Kunsthøgskolen i Bergen.
Helweg utga flere lærebøker om reklame, typografi og layout. I 2002 ble han æresmedlem i Grafill, en norsk interesseorganisasjon for utøvere av visuell kommunikasjon.
Truls Helweg spilte også trompet, blant annet var han i ungdommen medlem av Sixpence Jazzband i perioden 1954–1961, og var med på flere innspillinger med «gladjazz» tidlig på 1970-tallet. Fra 1995 var han styreleder i stiftelsen Oslo jazzfestival. Han var også formann i Guldbergs Akademiske Kor fra 1979 til 1981.


== Eksterne lenker ==
Jazzinnspillinger med trompetisten Truls Helweg
Sportsklubben Gjøa/Hard

Sportsklubben Gjøa/Hard (stiftet 16. april 1914) er et norsk idrettslag fra Oslo. Klubben er et resultat av en sammenslutning i 1964 mellom Gjøa (stiftet 1914) fra Ila og Hard (stiftet 1936) fra Torshov. Gjøa/Hard driver med fotball, men drev i tidligere tider også med håndball, bandy, ishockey og ski.


== Historie ==


=== Gjøa ===

Sportsklubben Gjøa ble grunnlagt i Bjerregaards gate 9 på Ila av åtte gutter i alderen 12-14 år. De videreførte sin Indianerklub Gule Ulv til Sportsklubben Bjerre. Året etter ble navnet endret til Sportsklubben Gjøa. I mellomkrigstiden hevdet klubben seg godt og kom blant annet til kvartfinalen i norgesmesterskapet i 1927, 1934 og 1939. I 1924 og 1931 vant Gjøa kretsserien i Oslo. Gjøa hadde tre landslagsspillere i fotball i mellomkrigsårene: Arthur Johansen (3 landskamper), Einar Larsen (1 landskamp) og Einar Sandberg (1 landskamp). Gjøa var dessuten blant landets første ishockeyklubber og var med på å stifte Norges Ishockeyforbund i 1934.
I 1945 gikk gutteklubben Skjold, Torshov, inn i Gjøa.


=== Hard ===
Sportsklubben Hard ble stiftet 18. april 1936 på Torshov og het opprinnelig Hardy. Klubben gjorde seg ikke bemerket før krigen, men spilte seg oppover i divisjonene i etterkrigsårene og hadde enkelte brukbare cupresultater.


== Dagens Gjøa/Hard ==
I de senere år har klubben bare stilt lag i veteranklassen og medlemstallet har vært stabilt lavt. I 2010 presterte klubben likefullt å tjene 37 000 kroner gjennom grasrotandelen til Norsk Tipping selv om den bare hadde 27 medlemmer.


== Referanser ==
Cynandra opis

Cynandra opis er en sommerfugl som tilhører gruppen Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor, svært bredvinget sommerfugl. Det er stor forskjell i farge mellom kjønnene. Hannen er brunsvart med en sterk blå glans, smale, lyse tverrstreker og noen små, hvite flekker i forvingen. Hunnen er brun med et bredt, hvitt tverrbånd som går over bakvingen og halve forvingen, ellers med noen gulhvite tegninger.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i tropisk Afrika, fra Sierra Leone i vest til Uganda i øst og Angola i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae
Stammen Adoliadini
Gruppen Bebearina – afrikanske arter av Adoliadini
Cynandra opis (Drury, 1773)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.1. 2012.
Brower, A.V. Z. (2006) Cynandra på Tree of life [1]
Butterflies of Africa – Cynandra opis [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Cynandra opis i Encyclopedia of Life 
(en) Cynandra opis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cynandra opis hos NCBI 
(en) Kategori:Cynandra opis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cynandra opis – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudargynnis hegemone

Pseudargynnis hegemone er en sommerfugl som tilhører gruppen Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor, oransje sommerfugl. Arten ligner overflatisk sterkt på en perlemorvinge (Argynnini), men er ikke i nær slekt med disse. Oversiden er oransje med små, svarte flekker og en svart bord langs ytterkanten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sentral-Afrika, fra Kamerun i vest til det vestlige Kenya og Tanzania i øst og Angola i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae
Stammen Adoliadini
Gruppen Bebearina – afrikanske arter av Adoliadini
Pseudargynnis hegemone (Godart, 1819)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.1. 2012.
Brower, A.V. Z. (2006) Pseudargynnis på Tree of life [1]
Butterflies of Africa – Pseudargynnis hegemone [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudargynnis hegemone i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudargynnis hegemone hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudargynnis hegemone – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av arten
Euryphaedra thauma

Euryphaedra thauma er en sommerfugl som tilhører gruppen Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor sommerfugl. Oversiden av vingene er mørk langs kantene, blekgul i midten. Langs den indre del av forkanten er det tre svarte ringer, blå i midten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i tropisk Afrika.
Arten er kjent fra Kamerun, Gabon og den vestlige delen av den Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae
Stammen Adoliadini
Gruppen Bebearina – afrikanske arter av Adoliadini
Euryphaedra thauma Staudinger, 1891


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.1. 2012.
Brower, A.V. Z. (2006) Euryphaedra på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Euryphaedra thauma i Encyclopedia of Life 
(en) Euryphaedra thauma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Euryphaedra thauma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euryphaedra thauma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Digestive

Digestive er en type gyllenbrun, rund, halvsøt kjeks med opphav i Storbritannia. Ordet digestive er engelsk og betyr «fordøyende» og kommer fra forestillingen om at kjeksen hadde positiv effekt på fordøyelsen fordi den opprinnelig inneholdt natron.Den klassiske digestive-kjeksens hovedingredienser er i dag hvetemel, sukker, vegetabilsk olje og glukosesirup. Flere produsenter har utviklet andre varianter av kjeksen, blant annet varianter med fullkorn, olivenolje og med redusert sukkerinnhold.
Kjeks av typen digestive er kjent fra annonser for Huntley & Palmers tilbake til 1876.


== Se også ==
Rich tea


== Eksterne lenker ==
(en) Digestive biscuits – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
McVities
Göteborgskex: Digistive
LU Digistive
Hamanumida daedalus

Hamanumida daedalus er en sommerfugl som tilhører gruppen Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En middelsstor (vingespenn 50–78 millimeter), umiskjennelig sommerfugl. Oversiden er grå til gråbrun med små, svartkantede, hvite flekker som danner tre tverrlinjer på hver vinge. Undersiden er farget som oversiden, men litt mer oransjeaktig i grunnfargen.


== Levevis ==
Arten lever i åpent busklandskap og halvørken, der larvene utvikler seg på busker i slektene Combretum og Terminalia (Combretaceae).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika, og finnes også på Den arabiske halvøya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae
Stammen Adoliadini
Gruppen Bebearina – afrikanske arter av Adoliadini
Hamanumida daedalus (Fabricius, 1775)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.1. 2012.
Brower, A.V. Z. (2006) Hamanumida på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Hamanumida daedalus i Encyclopedia of Life 
(en) Hamanumida daedalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hamanumida daedalus hos NCBI 
(en) Kategori:Hamanumida daedalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hamanumida daedalus – detaljert informasjon på Wikispecies
David Kahn

David Kahn (født 7. februar 1930) er en amerikansk historiker, journalist og forfatter. Han har utgitt en rekke arbeider innen kryptografi og militær etterretning
Kahns første bok: The Codebreakers – The Story of Secret Writing (1967), ansees som et vesentig bidrag til historien om kryptering frem til midten av 1960-tallet. På det tidspunkt skjedde en dramatisk utvikling innen kryptologi som førte den inn i avansert teknologi og matematisk teori, fra nå av ytterst vanskelig for en amatør å forstå. 


== Publikasjoner ==
Plaintext in the new unabridged: An examination of the definitions on cryptology in Webster's Third New International Dictionary (Crypto Press 1963)
The Codebreakers – The Story of Secret Writing (ISBN 978-0-684-83130-5) (1967)
The Codebreakers – The Story of Secret Writing Revised edition (ISBN 978-0-684-83130-9) (1996)
Cryptology goes Public (Council on Foreign Relations 1979)
Notes & correspondence on the origin of polyalphabetic substitution (1980)
Codebreaking in World Wars I and II: The major successes and failures, their causes and their effects (Cambridge University Press 1980)
Kahn on Codes: Secrets of the New Cryptology (Macmillan 1984) (ISBN 978-0-02-560640-1)
Cryptology: Machines, History and Methods by Cipher Deavours and David Kahn (Artech House 1989) (ISBN 978-0-89006-399-6)
Seizing the Enigma: The Race to Break the German U-Boats Codes, 1939-1943 (Houghton Mifflin 1991) (ISBN 978-0-395-42739-2)
Hitler's Spies: German Military Intelligence in World War II (Da Capo Press 2000) (ISBN 978-0-306-80949-1)
The Reader of Gentlemen's Mail: Herbert O. Yardley and the Birth of American Codebreaking (Yale University Press 2004) (ISBN 978-0-300-09846-4)


== Sitater ==
The multiple human needs and desires that demand privacy among two or more people in the midst of social life must inevitably lead to cryptology wherever men thrive and wherever they write. (from The Codebreakers quoted at Liberty-Tree.ca)


== Kilder ==
Bamford, James (1982). The Puzzle Palace: Inside the National Security Agency, America's Most Secret Intelligence Organization. Penguin. ISBN 978-0140067484. 
Kahn, David (1967). The Codebreakers: The Comprehensive History of Secret Communication from Ancient Times to the Internet. Scribner (later reprinted by Macmillan, 1996). ISBN 978-0684831305. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) David Kahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kahn's Remarks to the NSA at its 50th Anniversary Celebration
James Madison Project profile
New York Review of Books profile
David Kahn: Historian of Secret Codes by Arnold Abrams, in Newsday 2004-09-19 (via History News Network)
The Intelligence Failure of Pearl Harbor by David Kahn, from Foreign Affairs (Winter 1991/92)
Codebreaking and the Battle of the Atlantic by David Kahn. USAFA Harmon Memorial Lecture #36 (1994-04-04)
Decoding the NSA A 1996 interview with Kahn, while he was a visiting historian at the NSA
The Hebern Code Machine
The Enigma Machine
Tongkou-demningen

Tongkou-demningen er en demning med vannkraftverk  i Sichuan-provinsen i det sentrale Kina, anlagt i elva Tongkou He, ei sideelv til Chang Jiang. Effekten er ca 300 MW.  
Demningen er en betong gravitasjonsdam av typen RCC. Dammen er 73 meter høy og 198 meter lang. 


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
MD&A database over RCC betongdemninger, Kina - besøkt 8. januar 2012.
Crenidomimas concordia

Crenidomimas concordia er en sommerfugl som tilhører gruppen Limenitidinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae).


== Utseende ==
En ganske stor og kraftig sommerfugl. Oversiden er brun med svarte tegninger, undersiden brunoransje med svarte flekker som er omringet av grått.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Afrika, fra det sørlige Tanzania i nord til Zambia og Zimbabwe i sør.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte regnet til slekten Euryphura.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Limenitidinae
Stammen Adoliadini
Gruppen Bebearina – afrikanske arter av Adoliadini
Crenidomimas concordia (Hopffer, 1855)


== Kilder ==
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.1. 2012.
Brower, A.V. Z. (2006) Crenidomimas på Tree of life [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Crenidomimas concordia i Encyclopedia of Life 
(en) Crenidomimas concordia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Euryphura concordia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Foto av arten (litt skadet, preparert eksemplar)
Yujianhe-demningen

Yujianhe-demningen er en demning med vannkraftverk i prefekturet Guiyang midt i Guizhou-provinsen i det sentrale Kina, anlagt i elva Yujian He, ei sideelv til Wu Jiang som igjen munner ut i Chang Jiang. Effekten er ca 300 MW.  
Demningen er en enkel betong buedam av typen RCC. Dammen er 81 meter høy og 180 meter lang. 


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Eksterne lenker ==
MD&A database over RCC betongdemninger, Kina - besøkt 8. januar 2012.