jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Geir Johnsen

Geir Johnsen (født 25. april 1970) er en norsk samisk politiker, som representerer Arbeiderpartiet. Han var valgt inn på Sametinget for perioden 2009-13, der han var medlem i oppvekst-, omsorgs- og utdanningskomiteen. I tillegg var han medlem av valgkomiteen. 
Han har bakgrunn som bl.a. fisker, sjåfør og selvstendig næringsdrivende, og er utdannet anleggsmaskinfører med tilleggsutdanning grunnkurs handel og kontor og bachelorgrad innen bygg og anlegg. 
Han er leder for Lavangen Arbeiderparti, Arbeiderpartiets samepolitisk forum og Samepolitisk utvalg i Lavangen kommune. Han er også medlem av Arbeiderpartiets samepolitiske råd, og sitter i styret for Troms Arbeiderparti og Nordland Arbeiderparti. 
Han er gift og har tre barn. 


== Eksterne lenker ==
Sametinget.no - Johnsen, Geir
Jømna Brug

Jømna Brug er en hjørnesteinsbedrift på Jømna i Elverum kommune i Innlandet. Selskapet ble opprettet i 1877 under navnet Kverndalen Brug, og var opprinnelig mekanisk verksted og støperi. I 1900 fikk selskapet nye eiere og skiftet navn til Jømna Brug, og driften ble utvidet til trevare- og vognfabrikk.Fabrikken produserer idag hovedsakelig dører.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A/S Jømna Brug i 50 år 1900–1950 og en liten historikk om kverndalsbrukene gjennom 300 år. Jømna Brug. 1950. 
A/S Jømna Brug 100 år 1900–2000. Jømna Brug. 2000. 


== Eksterne lenker ==
Jømna Brug
Larry Lurex

Larry Lurex var tittelen på et musikalsk prosjekt som ble startet av teknikeren Robin Geoffrey Cable ved Trident Studios i 1972.
Navnet er et ordspill på artistnavnet til glamrockartisten Gary Glitter og garnet Lurex (et garn med metallisk utseende).
Cable eksperimenterte med å gjenskape lydmuren som ble utviklet av Phil Spector. Han gjorde opptak av coverversjoner av de følgende to låtene:

"I Can Hear Music" (skrevet av Jeff Barry, Ellie Greenwich og Phil Spector, som hadde vært en hit for The Ronettes og The Beach Boys)
"Goin' Back" (skrevet av Carole King og Gerry Goffin, som hadde vært en hit for Dusty Springfield og The Byrds )Cable hyrte inn sangeren Freddie Mercury fra bandet Queen for å gjøre vokalen på disse sporene. (Queen gjorde opptak av debutalbumet i Trident Studios på denne tiden.) Mercury foreslo i sin tur at bandmedlemmene Roger Meddows-Taylor og Brian May skulle legge til perkusjon, gitar og koring på opptakene.
Sporene ble sluppet som en  7" vinyl singel på EMI i 1973 (katalognummer EMI 2030).


== Eksterne lenker ==
Queenmuseum.com
Stefan Lindgren

Stefan Lindgren (født 21. juli 1949 i Karlskoga) er en svensk forfatter, journalist, oversetter og forsker i slavistikk.
Lindgren var redaktør i den svenske venstresideavisen Gnistan fra 1976 til 1980. Han gir nå ut  det svenske nyhetsbrevet Ryska-Posten om Russland. 


== Bibliografi ==
Pansjir – fem tigrars dal (foto: Odd Uhrbom). Ordfront, Stockholm 1984. ISBN 91-7324-203-9
Afghanistan, en handbok (1985, redaktör och medarbetare) ISBN 91-86936-00-X
I vargens gap. Ordfront, Stockholm Stockholm 1986. ISBN 91-7324-270-5
Månsken, kom! Ordfront, Stockholm 1988. ISBN 91-7324-327-2
Leningrad, på andra stranden. Ordfront, Stockholm 1990. ISBN 91-7324-350-7
Lenin. (Fischer & Co 1999) ISBN 91-7054-875-7


== Eksterne lenker ==
Ryska-Posten, Lindgrens nyhetsbrev om Russland. (Besøkt 26. desember 2010)
Irma Heijting-Schuhmacher

Irma Heijting-Schuhmacher (født 24. februar 1925, død 8. januar 2014) var en nederlandsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Heijting-Schuhmacher vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det nederlandske stafettlaget som kom på annenplass på 4  ×  100 meter fri for damer bak Ungarn. De andre på laget var Koosje van Voorn, Koosje van Voorn og Marie-Louise Vaessen.
Fire år tidligere, under Sommer-OL 1948 i London, vant hun en bronsemedalje på 4 × 100 meter fri sammen med Marie-Louise Vaessen, Margot Marsman og Hannie Termeulen.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Sølv i svømming, 100 meter fri, damer  Nederland
 1948  London -  Bronse i svømming, 4 x 100 m fri, damer  Nederland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irma Heijting-Schuhmacher – Olympedia 
(en) Irma Heijting-Schuhmacher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Irma Heijting-Schuhmacher – databaseOlympics.com (arkivert)
Geertje Wielema

Geertje Wielema (født 24. juli 1934 i Hilversum, død 18. august 2009 i Almere) var en nederlandsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Wielema vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun kom på andreplass på 100 meter rygg for damer bak Joan Harrison fra Sør-Afrika.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Sølv i svømming, 100 m rygg, damer  Nederland


== Eksterne lenker ==
(en) Geertje Wielema – Olympics.com 
(en) Geertje Wielema – Olympic.org 
(en) Geertje Wielema – Olympedia 
(en) Geertje Wielema – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Karl Bilgrei

Karl Bruno Bilgrei (født 26. mai 1898, død 7. januar 1990) var en norsk kunstsmed. Han har smidd øglene i Vigelandsporten ved inngangen til Frognerparken, på oppdrag av og i samarbeid med Gustav Vigeland. Han har vært med på utsmykningen av Det kongelige mausoleum på Akershus slott. For sistnevnte arbeide mottok han for annen gang æresbevisningen fra Oslo Håndverks- og Industriarbeiderforenings Jubileumsfond til premiering av fremragende arbeider innen kunsthåndverk og kunstindustri.
Bilgreis far etablerte seg som kunstsmed i Kristiania i 1898. Bilgrei startet i smia allerede som 12-åring med å hjelpe sin far med tegninger. Det var arkitekt han ville bli, men da faren døde bare ett år etterat sønnen Karl hadde begynt i lære hos ham som 15-åring overtok han verkstedet for å forsørge sin mor og sine yngre søsken.
Bilgrei overtok farens firma i hovedstaden efter svenneprøve og mesterbrev og fem års studier ved tegnelinjen og siselørklassen på Statens håndverks- og kunstindustriskole. Han gjorde seg raskt bemerket som kunstsmed blant annet i kontakt med Gustav Vigeland og byens ledende arkitekter. Etter å ha levert to lyskroner til Vigelands hjem fikk han tilbud om å arbeide for ham. Samarbeidet med Vigeland strakte seg over tre år. Da hadde Bilgrei ferdig de kjente øglefeltene i Frognerparkes porter inn til Vigelandsanlegget. Ifølge Bilgrei var dette en oppgave av større vanskelighetsgrad.
Senere viet han seg helt til fremdriften av eget firma, for ikke  å svikte sine mange faste kunder. Blant dem var skipsreder Anders Jahre, Lars Christensen i Sandefjord, og Herman Wedel Jarlsberg på Jarlsberg hovedgård. Da det meldte seg behov for utsmykningsarbeider i det kongelige hus på Skaugum og under restaureringsarbeidene på Akershus slott, Ris kirke og i domkirkene både i Oslo og Tønsberg, ble også Bilgrei kallet til disse oppgavene.
Han avviklet sitt firma i 1980, men hadde som pensjonist et lite verksted hvor han fortsatte med mindre smijernsarbeider og kunstarbeider i messing og sølv. De små Peer Gynt plakettene til det årlige Peer Gynt-stemnet laget han lenge selv, mens rettighetene til den større Peer Gynt-prisen solgte han.
Bilgreis hjem var også dekorert med nydelige oljemalerier signert Bilgrei, og han var også en dyktig treskjærer og rosemaler. Da han ble 90 år sa han at han aldri hadde trodd at han skulle leve så lenge, og at dagene måtte fylles med noe meningsfylt, enten han var hjemme i Oslo eller på hytten på Hadeland. Han holdt frem en brudekrone i sølv og emalje, løvsaget, håndhamret og sisselert, som en krone på verket, efter studier av fem gamle brudekroner på Norsk Folkemuseum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitalt fortalt: «Gullgutten til Arneberg: KB Bilgrei» (skrevet av Ida Lutzow-Holm/Linken Apall-Olsen, Oslo Museum) (besøkt 22. september 2017)
Kunstsmed Karl Bruno Bilgrei (Bygg og bevar) (besøkt 22. september 2017)
Etterspurt ekspertise: Smeden Carl Bilgrei (Digitalt fortalt om faren) (besøkt 22. september 2017)
Evelyn Kawamoto

Evelyn Tokue Kawamoto-Konno (født 17. september 1933 i Honolulu på Hawaii, død 22. januar 2017 på Hawaii) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.  
Kawamoto vant to olympiske bronsemedaljer i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun kom på tredjeplass på 400 meter fri for damer bak Valéria Gyenge og Éva Novák begge Ungarn. Hun var også med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak Ungarn og Nederland. De andre på laget var Jacqueline LaVine, Marilee Stepan og Joan Alderson.
Hun er gift med Ford Konno som vant to gull under OL 1952.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Bronse i svømming, 400 meter fri, damer  USA
 1952  Helsingfors -  Bronse i svømming, 4 x 100 m fri, damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evelyn Kawamoto – Olympedia 
(en) Evelyn Kawamoto – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Evelyn Kawamoto – Hawai‘i Sports Hall of Fame
Jackie LaVine

Jacqueline Carol «Jackie» LaVine (født 4. oktober 1929 i Maywood i Illinois), amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
LaVine vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak Ungarn og Nederland. De andre på laget var Evelyn Kawamoto, Marilee Stepan og Joan Alderson.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Bronse i svømming, 4 x 100 m fri, damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Jackie LaVine – Olympics.com 
(en) Jackie LaVine – Olympic.org 
(en) Jackie LaVine – Olympedia 
(en) Jackie LaVine – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Marilee Stepan

Marie Louise «Marilee» Stepan-Wehmann (født 2. februar 1935 i Chicago, død 15. desember 2021 i Illinois) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.  
Stepan vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak Ungarn og Nederland. De andre på laget var Evelyn Kawamoto, Jacqueline LaVine og Joan Alderson.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Bronse i svømming, 4 x 100 m fri, damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marilee Stepan – Olympedia 
(en) Marilee Stepan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Moses Gunn

Moses Gunn (født 2. oktober 1929 i St. Louis, Missouri, død 17. desember 1993 i Connecticut, USA) var en amerikansk skuespiller. 
Han er en Obie Award-vinnende teater-skuespiller, og han var med på å grunnlegge Negro Ensemble Company i 1960. Hans debut på Broadway kom i 1962 i regissør Jean Genets film The Blacks. Han ble nominert til en Tony Award i 1976 i kategorien Beste mannlige hovedrolle for sin rolle i The Poison Tree, og han spilte karakteren Othello på Broadway i 1970.
Sønn av Maria og George Gunn, som eldste av totalt syv barn. Etter at hans mor døde, ble hans familie splittet. Moses reiste hjemmefra og tok jernbanen for første gang da han var 12 år gammel. Han returnerte til St. Louis og gikk på skole mens han bodde hjemme hos Jewel Richie, en engelsklærer. I 1954 begynte Gunn en tre-års verneplikt. I 1959 mottok han sin bachleor-grad fra Tennessee State University. Etter det, studerte han ved University of Kansas mellom 1959 og 1961. Gunn var medlem av Omega Psi Phi fraternity.
Han var kjent som en autoritativ svart skuespiller på film og TV. Gunn hadde også en vellykket karriere på teaterscenen. Han gjorde sin debut på teater i New York City i den opprinnelige off-Broadway produksjon av Jean Genets The Blacks fra 1962. Gunn blir husket for sin rolle som gangsteren Ellsworth Raymond "Bumpy" Jonas i de to første Shaft-filmene, og for sin korte rolle som Booker T. Washington i filmen Ragtime fra 1981, en forestilling som gjorde at han ble tildelt en NAACP Image Award. Han ble nominert til en Emmy Award i 1977 for sin rolle i TV mini-serien Røtter. Han spilte sammen med Avery Brooks i TV-serien A Man Called Hawk. 
Gunn spilte karakteren Joe Kagan i TV-serien Huset på prærien, og som Moses Gage i 1980 på NBC-dramaet Fader Murphy. Han dukket opp på The Cosby Show i episoden «Grampy and Nu Nu Visit Huxtables». Hans siste kjente rolle var som den mord-mistenkte Risley Tucker i Three Men and Adena, og i en episode av Homicide: Life on the Street.
Han døde på grunn av komplikasjoner av astma i Guilford, Connecticut i 1993.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moses Gunn på Internet Movie Database 
(sv) Moses Gunn i Svensk Filmdatabas 
(da) Moses Gunn på Filmdatabasen 
(da) Moses Gunn på Scope 
(fr) Moses Gunn på Allociné 
(en) Moses Gunn på AllMovie 
(en) Moses Gunn hos The Movie Database 
(en) Moses Gunn hos Internet Broadway Database
Joan Alderson

Joan Ann Alderson-Rosazza (født 5. mars 1935 i Torrington i Connecticut), amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.   
Alderson vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak Ungarn og Nederland. De andre på laget var Evelyn Kawamoto, Jacqueline LaVine og Marilee Stepan.
Fire år senere, under sommer-OL 1956 i Melbourne, vant hun en sølvmedalje sammen med Sylvia Ruuska, Shelley Mann og Nancy Simons på 4 x 100 meter fri. Australia vant stafetten.


== OL-medaljer ==
 1956  Melbourne -  Sølv i svømming, 4 x 100 m fri, damer  USA
 1952  Helsingfors -  Bronse i svømming, 4 x 100 m fri, damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joan Alderson – Olympedia 
(en) Joan Alderson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
HF «Sleipner» (1961)

HF «Sleipner» var den andre hydrofoilbåten som ble satt i trafikk i Norge. Skipet var søsterskip til HF «Vingtor» og ble også bygget ved Cantieri Navali Rodriquez i Messina på Sicilia i Italia. Her ble hun overlevert til Det Stavangerske Dampskipsselskap og Sandnæs Dampskibs-Aktieselskab 25. april 1961. Skipet ble deretter fraktet med lasteskip til Hamburg og gikk derfra til Stavanger for egen maskin med ankomst 17. mai 1961. Fra 1. juni ble hun satt inn i rutetrafikk Stavanger-Kopervik-Haugesund-Bergen. Sammen med søsterskipet gikk HF «Sleipner» i denne ruten vår/sommer/høst frem til 1974 da Flaggruten ble opprettet og det ble satt inn to nybygde westamaraner – den ene med samme navn. I 1974 ble hun omdøpt til MS «Queenfoil» og fortsatte som reserveskip. I 1979 ble hun solgt til et rederi i Gibraltar og gikk i rutetrafikk over Gibraltarstredet frem til 1987.
Båtene var bygd i aluminium, var vel 30 meter lange og 6 meter brede. De hadde 2 stk. Daimler Benz dieselmotorer på 1 300 hk. Maksimal hastighet var 35 knop. Disse båtene kunne tilbakelegge strekningen Stavanger – Bergen på 3½ time.


== Kilder ==
Jone Laugaland, Fjordabåtene, 2005, ISBN 82-8140-026-9
Laugaland, Jone (17. september 2013). «Flaggruten fødd som rykande fartsflopp» (norsk). Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 1. mars 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) HF «Sleipner» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Frederiks kirke (Viborg kommune)

Frederiks kirke er en sognekirke som ligger i utkanten av byen Frederiks i Viborg kommune Region Midtjylland i Danmark. Kirken ble bygget i 1766 og er tegnet av kongelig byggmester Georg David Anthon.
Kirken ble opprinnelig bygget for de tyske kolonistene – kartoffeltyskerne – som fra 1759 kom til Danmark og bosatte seg på Alheden syd for Viborg hvor de opprettet de to landsbyene Havredal og Grønhøj. 
Før de ankom var de blitt lovet en kirke og i 1766 ble kirken bygget midt mellom landsbyene for kongens regning. Kirken var kongens (statens) eiendom helt til 1935. 
Opprinnelig tjente den som kirke for både lutheranerne og de reformerte blant de tyske kolonistene, men fra midten av 1800-tallet var det ikke flere reformerte tilbake. Inntil 1823 ble det utelukkende preket på tysk i Frederiks kirke og deretter både på tysk og dansk inntil 1870, da de tyske gudstjenestene opphørte. 
Kirken er enkelt innredet. Altertavlen i barokk er fra 1766, da kirken ble bygget. Kirken gjennomgikk en totalrenovering i 2003 og da ble blant annet alterbildet skiftet ut. Det nye er malt av Maja Lisa Engelhardt. Kirkens to tidligere alterbilder; Kristus på korset og Kristus i Gethsemane have - malt av C.A. Schleisner fra 1866, er fremdeles hengt opp i kirken.
Prekestolen er fra 1766 og døpefonten er en granittfont fra 1929. En syvarmet lysestake er en gave fra en sognebeboer.
Orgelet er fra 1966 og gjennomgikk en større utvidelse da resten av kirken ble renovert i 2003. 
På 200-års jubileet for de første kolonistenes ankomst til Frederiks ble det i 1959 satt opp en minnesten med følgende navn på de kartoffeltyske familiene som bosatte seg på Alheden:
Agricola, Betzer, Bitsch, Bräuner, Bärthel, Cramer, Dickes, Dürr, Frank, Harritz, Herbel-Schmidt, Hermann, Herold, Jung, Krath, Kriegbaum, Lajer, Lauth, Marquard, Maul, Morratz, Gantzhorn, Marcher, Philbert, Rost, Schønheider, Wacher, Wendel, Winkler, Würtz.


== Eksterne lenker ==
Om Frederiks kirke
Frederiks sogn om kirken
Haakon Hauan

Haakon Hauan  (født 20. juni 1871 i Hammerfest, død 7. oktober 1961 i Oslo) var en norsk ingeniør og industrileder. Hauan var utdannet som kjemiingeniør ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1889.
Hauan er kjent for sin sentrale rolle i utviklingen handelen med import av råolje og raffinering av peroleumsprodukter som direktør for Vallø Olieraffineri fra 1920 til 1936. 
Han var også en tid politiker, som statsråd i Gunnar Knudsens andre regjering hvor han ledet industri-og forsyningsdepartementet fra 1918 til 1920. (provianteringsminister).


== Se også ==
MT «Haakon Hauan»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Haakon Hauan hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Haakon Hauan» i Norsk biografisk leksikon
Honky Tonk Man

Honky Tonk Man er et musikkalbum med Teddy Nelson, utgitt i 1985.


== Sporliste ==
«Honky Tonk Man»
«Semi-Truck»
«Skilsmisseferd i Hardanger»
«Island of Love»
«I'm Walking in the Sunshine»
«You Can Call Me a Cheater»
«Why Do You Keep on Hurting Me»
«Boxcar Wayne»
«Memories»
«Don't You Knock on the Door»
«Jack Corey»
«It May Rain»
«Another Bottle»


== Eksterne lenker ==
(en) Honky Tonk Man på Discogs 
(en) Honky Tonk Man på Spotify 
(no) Honky Tonk Man på Rockipedia
Ellinor Jåma

Ellinor Marita Jåma (født 8. august 1979 i Røyrvik) er en norsk samisk politiker og offentlig ansatt. Hun var medlem av Sametingsrådet 2009–13, leder av Norske Reindriftsamers Landsforbund 2014–21 og har vært rådmann i Røyrvik kommune siden mars 2021.
Hun representerte Åarjel-Saemiej Gïelh (Sørsamiske Røster) i Sametinget i periodene 2009–2013, 2013–2017 og 2017–21. Hun var i den første perioden ett av fem medlemmer i Sametingsrådet, som er Sametingets styrende råd. I tillegg er hun leder i oppvekst-, utdanning- og omsorgskomiteen samt varamedlem i Samisk Parlamentarisk råd. 
Ved sametingsvalget 2009 ble hun valgt inn på Sametinget for perioden 2009–2013, men den 25. februar 2010 besluttet Sametingets plenumsmøte at sametingsrådets medlemmer skal tre ut av Sametingets plenum, og bli erstattet av sine varamedlemmer. Ida Marie Bransfjell overtok da Ellinor Jåmas plass som sametingsrepresentant.Hun har bakgrunn som bl.a. lærervikar, praktikant ved Grong lensmannskontor, samisk veiviser ved Samisk høyskole, læringsassistent hos Eksperter i Team ved NTNU i Trondheim og prosjektleder i Grong kommune. Som utdanning har hun grunnfag i både psykologi og kriminologi, bachelorfordypning i arbeids- og organisasjonspsykologi og en mastergrad i sosial- og samfunnspsykologi fra NTNU. Mastergradsoppgaven hennes handlet om «Videregående elevers kunnskap og forståelse av samisk kultur». Hun har også tatt Formidling av samisk kultur og samfunn ved Samisk høgskole. 
Ved siden av Sametinget er hun leder i Nord-Trøndelag Reinsamelag og leder i Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) siden 2014. Tidligere har hun vært blant annet styremedlem i Norske Samers Riksforbund, leder i Ungdomsutvalget i NRL og 1. varamedlem av Sametinget i perioden 2005–2009. Hun gikk av som leder i NRL i 2021, da hun ble ansatt som rådmann i hjemkommunen Røyrvik. Nestlederen i NRL, Inge Even Danielsen fra Røros, ble konstituert leder i NRL:
I 2010 ble hun kåret til «Årets nordtrønder».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sametinget - Ellinor Marita Jåma
Sametinget.no - Jåma, Ellinor Marita (Gammel side)
Åarjel-Saemiej Gïelh

Åarjel-Saemiej Gïelh (Sørsamiske røster) er et samisk politisk parti med unge sørsamer som stilte til valg til Sametinget høsten 2009 fra sørsamisk valgkrets. Alle kandidatene på lista var den gang 33 år eller yngre. ÅSG var representert i Sametinget fra 2009 til 2021.
Førstekandidat var Ellinor Jåma fra Røyrvik/Grong. Andre representanter for ÅSG har vært Ida Marie Bransfjell og Jovna Zakharias Dunfjell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRK Sámi Radio 2009 – «Her er alle kandidatene»
Offisielt nettsted
(en) Åarjel-Saemiej Gïelh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Michael Stuart Brown

Michael S. Brown (født 13. april 1941 i Brooklyn, New York) er en amerikansk genetiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1985 sammen med Joseph L. Goldstein for deres oppdagelser om kolesterolmetabolismen, at LDL sirkulerer rundt i blodet og binder fritt kolesterol
Brown ble også tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1985 hos Nobelprize.org
(en) Michael Stuart Brown hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1985
Romanias grunnlov av 1991

Romanias grunnlov av 1991 er den grunnleggende lovgivning som etablerer strukturen til regjeringen i Romania, rettighetene og pliktene til landets borgere, og landets gjennomføring av lover. Grunnloven står som basis for legitimiteten til den rumenske regjeringen.
Grunnloven ble siste gang endret etter en nasjonal referendum den 18.-19. oktober 2003. Endringene trådte i kraft den 29. oktober 2003.
Stanley Cohen

Stanley Cohen (født 17. november 1922 i Brooklyn i New York, død 5. februar 2020 i Nashville) var en amerikansk biokjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin sammen med Rita Levi-Montalcini i 1986 for deres oppdagelser av tilvekstfaktorer som epidermal growth factor (EGF) og nerve growth factor (NGF).Cohen ble også tildelt Albert Lasker Basic Medical Research Award samme år.
Cohens foreldre var jødiske innvandrere fra Russland. Faren var skredder. Cohen overlevde polio. Han tok en bachelorgrad i fagene biologi og kjemi ved Brooklyn College og senere mastergrad ved Oberlin College i 1945. Cohen tok doktorgraden i biokjemi ved University of Michigan i 1948. Avhandlingen omhandlet meitemark som han plukket fra universitetets plener om natten. Han ble ansatt ved Vanderbilt University i 1959 og forsket og underviste der til han ble emeritus i 1999. De vitenskapelige gjennombruddene ble gjort mens han og Rita Levi-Montalcini var ved Washington University i St. Louis på 1950-tallet. Forskningsresultatene er viktig grunnlag for forskning på blant annet demens og kreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1986 hos Nobelprize.org
(en) Stanley Cohen hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1986