jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carlton Gardens

Carlton Gardens er en park i Melbourne, Australia som ble erklært en del av verdensarven av UNESCO i 2004. Parken ligger i den nordøstlige delen av Melbourne sentrum i bydelen Carlton.
Parken er et typisk eksempel på victoriansk parklandskap med alleer med alm og eiketrær. Almetrærene i Carlton Gardens er svært gamle, siden de ikke har blitt angrepet av almesyke.


== Eksterne lenker ==
(en) Carlton Gardens, Melbourne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Basilica Iulia

Basilica Iulia er en antikk basilika i Forum Romanum i Roma.
Bygningen ble påbegynt av Julius Cæsar på 40-tallet f.Kr. og gjenoppbygget av Augustus etter brannen på Forum i 14 f.Kr. Den drøyt ett hundre meter lange fasaden hadde arkader i to etasjer mot Forum. Det høye midtskipet fikk direkte lys fra store vinduer høyt oppe, og mot det åpnet sideskipet seg i to etasjer. Etter at under århundrene å ha blitt plyndret for bygningsmateriale er nesten ingenting igjen av basilikaen, men dets utseende er kjent fra myntbilder og andre kilder. En av portikkens søyler ble rekonstruert på 1800-tallet og teglmurer har blitt gjenoppbygget i hjørnet mot Kapitolhøyden, der en kirke, Santa Maria in Cannapara, ble satt opp tidlig i middelalderen.
Basilica Iulia ble benyttet til domstolsforhandlinger, hovedsakelig sivilrettssaker. Slike hadde tidigere vært holdt i ulike lokaler ved Forum eller under bar himmel. Ved store rettssaker kunne hele basilikaen bli benyttet, men vanligvis ble den delt den opp av draperier og provisoriske oppdelinger. Lyttheten synes å ha vært et problem, ettersom det omtales at en veltalende advokat, som plederte i en sak, kunne lokke fram applaus fra tilhører i rommene ved siden av.


== Eksterne lenker ==
(en) Basilica Julia (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dødsdansen

Dødsdansen kan vise til:

Dødsdans, en senmiddelaldersk billedlig framstilling av dødens makt over menneskelivet i form av en allegorisk dans
Dødsdansen (skuespill) av August Strindberg fra 1900, filmatisert blant annet i:
Dødsdansen (film, 1948) (La danse de mort), fransk film med Erich von Stroheim i hovedrollen
Det syvende segl (film 1957) (Det sjunde inseglet), svensk film regisert av Ingmar Bergman.
Dance of Death (film, 1969), britisk film med Laurence Olivier and Geraldine McEwan.
Dødsdansen (TV-film), norsk TV-film fra 1991 regissert av Bentein Baardson.
Tarantella, gammel italiensk dans oppkalt etter edderkoppen tarantell
José Mujica

José Alberto Mujica Cordano (født 20. mai 1935 i Montevideo) er en uruguayansk politiker og tidligere geriljakriger i Tupamaros. Mujica var president i Uruguay frem til 1. mars 2015, da Tabaré Vázquez tok over makten. Han representerer den sosialistiske koalisjonen Frente Amplio (Den brede front), som består av elleve partier på venstresiden. Mujica ble innsatt som Uruguays president 1. mars 2010.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
José Mujica er fra den fattige bydelen Paso de la Arena i Montevideo, og er sønn av Demetrio Mujica og Lucy Cordano. Far en estanciero som var falt i fattigdom, og var av baskisk herkomst - med røtter i småbyen Muxika.Faren døde tidlig, da José Mujica gikk i tredje klasse. 
På begynnelsen av 1960-tallet ble Mujica medlem av den nyopprettede geriljagruppen Tupamaros, en væpnet politisk bevegelse inspirert av den cubanske revolusjonen. Mujica ble tatt til fange av myndighetene ved fire anledninger. Han var blant de politiske fangene som rømte fra fengsel i 1971. Han ble pågrepet igjen i 1972, og ble skutt av politiet seks ganger.Etter militærkuppet i 1973 ble Mujica overført til et militært fengsel hvor han satt i fjorten år. I løpet av tiden i fengsel beholdt han kontakten med flere geriljamedlemmer, blant disse var lederen for gruppen Tupamaros, Raúl Sendic.
I 1985, da demokratiet ble gjenopprettet i Uruguay, ble Mujica frikjent på grunn av en lov om amnesti som gjaldt for politiske og militære forbrytelser begått siden 1962.


=== Politiker ===
Flere år senere startet Mujica og flere tidligere Tupamaros-medlemmer sine politiske karrierer. Ved valget i 1999 ble Mujica valgt til senator.


=== President ===
Mujica, som var Frente Amplio kandidat til presidentvalget i 2009, fikk med Danilo Astori som visepresidentkandidat flest stemmer ved valget den 25. oktober 2009. Presidentinnsettelsen fant sted 1. mars 2011.
I sin tid som president gjorde han seg kjent for sitt meget beskjedne og enkle levesett, blant annet ved at han gav bort 90% av sin lønn til veldedighet hver måned og ikke ville bo i  presidentpalasset i Montevideo. I stedet ville han bli i sin families nedslitte gård utenfor hovedstaden.
Han ville ikke stille til gjenvalg som president i 2014, men ble året etter gjenvalgt til senator. Hans kone Lucia Topolansky ble oppnevnt til visepresident mellom 2017 og 2019 under Tabaré Vázquez. Mujica ble gjenvalgt for en ny senatsperiode fra 2020, men trakk seg den 20. oktober 2020 fra vervet; Alejandro Sánchez rykket opp fra underhuset Cámara de Representantes for å fylle mandatet.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over presidenter i Uruguay


== Eksterne lenker ==
(en) José Mujica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) José Mujica – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) José Mujica på Internet Movie Database 
(en) José Mujica hos The Movie Database 
(no) «Slik lever verdens fattigste president», Dagbladet, 15. november 2012
Amerikansk curl

Amerikansk curl er en katterase som har en form for uvanlige ører som krølles bakover fra ansiktet i en jevn bue mot midten av baksiden av skallen. Den er en middels stor. Det skilles mellom korthåret og langhåret amerikansk curl.
Disse kattene blir ikke kjønnsmodne før i 2-3 års alder.


== Opprinnelse ==
De første amerikanske curl-kattene var hjemløse katter som dukket opp foran huset til familien Rugas i Lakewood, California i juni 1981. En av kattene, en sort hunnkatt ved navn Shulamith, fikk et kull hvor alle kattungene hadde samme, krøllede ører som moren. Hun regnes som stamfaren for alle amerikanske curl-katter i dag. I 1986 ble for første gang en amerikansk curl vist frem på utstilling, og i 1992 fikk den langhårede varianten av rasen Championship status av  TICA. I 1999 ble amerikansk curl den første rasen til å havne i CFAs Championship Class både i divisjonen for korthår og langhår.


== Referanser ==
Adelaide United FC

Adelaide United Football Club er en australsk fotballklubb basert i Adelaide i delstaten Sør-Australia. Klubben ble grunnlagt i 2003, og lagets draktfarger er helrød skjorte med gule detaljer, mens bortedraktene er svarte med en gule og røde detaljer på skjorten. Adelaide United spiller for øyeblikket i landets høyeste avdeling A-League, og spiller sine hjemmekamper på Hindmarsh Stadium. Nåværende trener er nederlenderen Rini Coolen.
Adelaide United ble grunnlagt i 2003 som en etterfølger av klubben Adelaide City, som spilte i den daværende serien National Soccer League (NSL). Klubben debuterte i A-League i 2005/06-sesongen, hvor de kun endte på en syvendeplass i serien, men likevel på en respektabel tredjeplass i sluttspillet. De var for øvrig også finalist i sluttspillet under den påfølgende 2006/07-sesongen.
Klubben innehar for øvrig også et kvinnelag, som har etablert seg i den australske proffserien W-League. Adelaide United har hatt flere kjente spillere i sin stall, blant andre brasilianske Romário (2006), Shane Smeltz (2003–2004) og Eugene Galeković (2007–), som alle har deltatt i VM-sluttspill.


== Meritter ==
A-League Premiership:
Andreplass (1): 2006-07A-League Pre-Season Cup:
Vinner (2): 2006, 2007AFC Champions League:
Gruppespill (1): 2007
Kvartfinale (1): 2008National Soccer League:
Finalister (1): 2003-04


== Kjente spillere med en fortid i klubben ==
 Eugene Galeković
 Shane Smeltz
 Romário


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Adelaide United FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Horseshoe Bay Beach

Horseshoe Bay Beach er en strand på Bermuda. Den beskyttes av korallrev, og sanden på stranda er til dels rødlig som følge av de samme korallrevene. Det er kort vei fra offentlig kommunikasjon til stranda, man kan også leie moped eller taxi for å komme dit.
Mikumi nasjonalpark

Mikumi nasjonalpark er et villdyrreservat i Mikumi, nær Morogoro i Tanzania.  Parken ble opprettet i 1964, og omfatter et område på om lag 3 230 km² og er landets fjerde største nasjonalpark.


== Territorium ==
Mikumi grenser i syd til Selous nasjonalpark, og de to områder sammen danner et unikt økosystem. To andre naturområder grenser mot parken: Udzungwa Mountains og Uluguru Mountains. 


== Flora og fauna ==
Landskapet i Mikumi sammenlignes ofte med landskapet i Serengeti. Hovedveien fra Dar-es-Salaam til Zambia, Tanzamveien, går tvers gjennom parken fra øst mot vest og deler denne i to med delvis forskjellig natur. Området nord for veien har karakteristiske trekk av avleiringer fra elven Mkata. Her består vegetasjonen av akasie, baobab, tamarind og noen sjeldne palmer. I dette området lengst fra veien er det spektakulære bergformasjoner dannet av fjellene  Rubeho og Uluguru. 
Området på sydsiden av veien er mindre rik på dyreliv og mer vanskelig tilgjengelig.
Dyrelivet i parken omfatter mange arter som er karakteristiske for den afrikanske savannen. I parken finnes en art av sjiraffer som biologer betrakter som en lenke mellom masaisjiraff  og somalisjiraff. I parken finnes ellers elefanter, sebra, gnu, impala, eland, antiloper og sort antilope, aper og bøffel. I to innsjøer finnes det flodhester. Mer enn 400 ulike fuglearter er registrert. Parken er et av de få steder hvor marabustorken holder til.


== Turisme ==
Mikumi-parken hører inn under den statlige organisasjonen, Tanzania National Parks, og hører til de nasjonalparker som er mindre besøkt av internasjonale turister og dermed mindre miljømessig belastet. Fleste organiserte turistruter som går gjennom Mikumi fortsetter til Ruaha nasjonalpark og Selous. 
Tungtrafikken gjennom parken ser ikke ut til å affisere dyrene. En bilist som ferdes gjennom parken på natterstid i den mer kjølige årstid bør være oppmerksom på at løver og andre større dyr finner den varme asfalten behagelig for en hvile, men de fleste dyrene oppfatter bilens lykter i god tid og vandrer rolig ut av veibanen.Anbefalt tid for å besøke er parken er den tørre årstid mellom mai og november.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Mikumi National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tanzania Tourist Board, places to go:Mikumi
Julio María Sanguinetti

Julio María Sanguinetti Coirolo (født 6. januar 1936 i Montevideo) er en uruguayansk politiker, advokat, historiker og journalist, i tillegg til en tidligere president i Uruguay (fra mars 1985 til mars 1990, og, igjen, fra mars 1995 til mars 2000) med partiet Colorado.


== Biografi ==
En advokat og journalist av yrke, ble han født inn i en middelklasse-familie av italiensk opprinnelse. Han studerte jus og samfunnsvitenskap ved Universitetet i Montevideo. Han har sin juridiske embetseksamen i 1961, og senere kombinert sin advokatpraksis med arbeid som journalist. Han hadde allerede vært å skrive for pressen, først i den ukentlige Canelones og senere, siden 1955, som en spaltist for Acción, en avis etablert av daværende president, Luis Batlle, hvor han dekket begivenheter som den cubanske revolusjonen (1959) og fortsatte frem til 1970-tallet.Begge kommunikasjonsmidler ble koblet til Colorado Politiske Parti (Partido Colorado – PC), den historiske liberale grupperingen hvor progressive og konservative sensitiviteter delte bakken (en blanding av doktriner og stiler som var ofte til hinder for å klassifisere det i forhold til ideologi) og som hadde som sin rival den erfarne Nasjonalt Parti (PN) eller Blancos ("hvite"), skaper et toparti system som dominerte uruguayanske politikk under sin historie, men på de fleste anledninger den styrende kraft var PC.


== Bibliografi ==
Alcances y aplicaciones de la nueva constitución uruguaya (Ed. IEPAL, Montevideo, 1967)
La nueva constitución (Ed. Alfaguara, Montevideo, 1967)
Pedro Figari. Crónica y dibujos del caso Almeida (Ed. Acalí, Montevideo, 1976)
La Nación, el nacionalismo y otros ismos (Ed. Lapid, Montevideo, 1978)
El Temor y la impaciencia. Ensayo sobre las transiciones democráticas en América Latina (Ed. FCE, Buenos Aires, 1991)
El año 501 (Ed. Sudamericana, Buenos Aires, 1992)
Un mundo sin Marx (Ed. Fundación Banco de Boston, Buenos Aires, 1993)
Meditaciones del milenio (Ed. Arca, Montevideo, 1994)
El doctor Figari (Ed. Aguilar, Montevideo, 2002)
La agonía de una democracia (Ed. Taurus, Montevideo, 2008)
La reconquista. Proceso de la restauración democrática en Uruguay (1980-1990) (Ed. Taurus, Montevideo, 2012)


== Se også ==
Liste over presidenter i Uruguay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Liste over Uruguays presidenter fra 1830 til 2005,  www.parlamento.gub.uy (spansk)
Terry Allen

Terence de la Mesa «Terry» Allen (født 1. april 1888 i Utah, død 12. september 1969 i El Paso Texas) var en amerikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Allen vant en olympisk bronsemedalje i polo under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i poloturneringen bak Storbritannia og Spania. I semifinalen tapte de til Spania med 3-13 men vant bronsefinalen med 11-3 over Belgia. De andre på laget var Arthur Harris, John Montgomery og Nelson Margetts.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i polo  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terry Allen – Olympedia 
(en) Terry Allen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Arthur Harris

Arthur Ringland Harris (født 1. august 1890 i Nebraska, død 20. mars 1968 i Florida) var en amerikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Harris vant en olympisk bronsemedalje i polo under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i poloturneringen bak Storbritannia og Spania. I semifinalen tapte de til Spania med 3-13 men vant bronsefinalen med 11-3 over Belgia. De andre på laget var Terry Allen, John Montgomery og Nelson Margetts.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i polo  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Harris – Olympedia 
(en) Arthur Harris – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nelson Margetts

Nelson Emery Margetts (født 27. mai 1879 i Salt Lake City i Utah, død 17. april 1932 i San Francisco i California) var en amerikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.
Margetts vant en olympisk bronsemedalje i polo under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i poloturneringen bak Storbritannia og Spania. I semifinalen tapte de til Spania med 3-13 men vant bronsefinalen med 11-3 over Belgia. De andre på laget var Terry Allen, John Montgomery og Arthur Harris.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i polo  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nelson Margetts – Olympedia 
(en) Nelson Margetts – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Marius Lien (journalist)

Marius Lien (født 2. november 1975) er en norsk lærer, religionshistoriker, skribent og journalist.Han har hovedfag i religionshistorie fra Universitetet i Oslo 2005 med oppgaven Messias i Hollywood, om nasjonalreligiøsitet og samfunnsreligion i USA, og tilstedeværelsen av dette i Hollywood-filmer. Han var medlem av Vinduets redaksjonsråd 2008-11. 
Han arbeidet i Natt&Dag 2000–07, var i 2009 med på å starte fotballtidsskriftet Josimar, og har vært tilknyttet bladet siden. Siden 2007 har han vært journalist i Morgenbladet. 
Hans kritikerroste bok Brasiliansk Fotball 1894-2014 - 120 år med driblinger (2014) ble nominert til Kritikerprisen for beste sakprosabok i 2015. 
I 2018 slapp han boka Miraklet i Marseille – da Norge slo Brasil, som handler om fotballkampen i VM i fotball 1998, da Norge slo Brasil 1-2 i puljespillet. Denne boka er et samarbeid mellom Falck Forlag og Gloria ForlagMarius Lien har også vært redaktør for andres utgivelser, som Ørjan Nilssons Kings of Convenence - Quiet is the New Loud (Morgenbladet Topp 100-serien) (Falck Forlag) og Gjermund Kolltveits Torleiv H. Bjørgum og Hallvard T. Bjørgum - Skjoldmøyslaget (Morgenbladet Topp 100-serien) (Falck Forlag) 


== Bibliografi ==
2011 Svart Messias i serien Verdens Hellige Skrifter (redaktør) (Bokklubben)
2011 deLillos - Suser avgårde  (i Morgenbladet Topp 100-serien) (Falck Forlag)
2011 Morgenbladet Topp 100 (redaktør) (Falck Forlag)
2014 Brasiliansk fotball 1894-2014 - 120 år med driblinger (Falck Forlag)
2015 Motorpsycho - Supersonic Scientists (redaktør) (Falck Forlag)
2017 Farlig midtsommer (e-miniroman, Olympiastadion)
2018 Miraklet i Marseille - da Norge slo Brasil (Falck Forlag/Gloria Forlag)
2019 Plog og spark i skog og mark - En bok om K. K. Lien & Co. (Falck Forlag)


== Referanser ==
Ferrie Bodde

Ferrie Bodde (født 5. mai 1982 i Delft) er en nederlandsk fotballspiller som for tiden er kontraktsløs etter sist å ha spilt for det walisiske laget Swansea City AFC frem til sommeren 2012.


== ADO Den Haag ==
Ferrie Bodde startet sin seniorkarriere i den nederlandske klubben ADO Den Haag. Som 18 åring skrev han proff-kontrakt med dem i juni 2000. Han spilte 161 kamper og skåret 10 mål over sju år, før han ble solgt til Swansea City for £ 50 000 som skal stige til £ 85 000 om de skulle rykke opp til neste nivå (Premier League).


== Swansea City ==
Bodde valgte å ta drakt nummer 6 i swansea og har den enda.
Han fikk sin debut for Swansea mot det svenske laget Östersunds FK i en treningskamp før sesongen 17. juli 2007. Han scoret og hjalp Swansea til og vinne sin første kamp på svensk jord 5-2. Hans ligadebut ble mot Oldham, en kamp som Swansea tapte 2-1. Hans første ligamål for Swansea kom mot Yeovil da Swansea vant 2-1 i oktober 2007. Han fikk to røde kort, først mot Doncaster Rovers og deretter sitt andre mot Leeds United. Etter sin første sesong for Swansea City kom han på årets lag.
På sommeren 2008 kom det inn et bud på han fra Derby County på £ 500 000 som styrelederen Huw Jenkins avviste og  kalte «latterlig». Derby County kom tilbake med et imponerende bud som man tror lå på £ 2 000 000 som fortsatt ikke møtte Swanseas krav. Bodde leverte senere inn et krav på og bli ført opp på overgangslisten men trakk senere tilbake kravet og skrev en ny treårskontrakt 15. juli. Bodde skadet seg stygt i en kamp mot Birmingham City FC der han ødela fremre korsbånd på kneet og fikk avrevet brusk i venstre kne etter en stygg takling fra Birminghams Sebastian Larsson. Han fikk to innhopp på slutten av sesongen, men måtte gå av banen i kampen mellom Swansea City og Stoke City der han slo opp den gamle skaden.
Bodde kom også på fotballbladet FourFourTwos topp 50-liste av spillere i ligaen og kom på en sterk 11.-plass, med beskrivelsen «En god boks til boks spiller, sterk i taklinger, med en enorm sans for målscoringer og med en god spillforståelse».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ferrie Bodde – Transfermarkt 
(en) Ferrie Bodde – Soccerbase.com 
(en) Ferrie Bodde – FBref 
Statistikk hos OnsOranje
Paul Staub

Paul Staub var en sveitsisk roer som deltok i OL 1920 i Antwerpen.
Staub ble olympisk mester i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han var styrmann på den sveitsike fireren og roerene var Willy Brüderlin, Max Rudolf, Hans Walter og Paul Rudolf. Totalt deltok åtte båter fra åtte nasjoner. Konkurransen som ble avviklet 28. og 29. august 1920, besto av tre semifinaler, der beste båt i hvert heat gikk videre til finalen. Finalen vant Sveits foran USA, og på tredjeplass kom Norge.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Gull i roing, firer med styrmann  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Staub – Olympedia 
(en) Paul Staub – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul Staub – FISA
Gabriel Poix

Gabriel Augustin Poix (født 8. november 1888 i Paris, død 23. januar 1946) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
Poix vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Sammen med Maurice Bouton og Ernest Barberolle kom han på andreplass i toer med styrmann bak Italia.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i roing, toer med styrmann  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Poix – Olympics.com 
(en) Gabriel Poix – Olympic.org 
(en) Gabriel Poix – Olympedia 
(en) Gabriel Poix – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gabriel Poix – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Gabriel Poix – FISA
Maurice Bouton

Maurice Paul René Monney-Bouton (født 24. februar 1892 i Paris, død 15. juni 1965) var en fransk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
Bouton vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Sammen med Gabriel Poix og sin svigerfar Ernest Barberolle som var styrmann, kom han på andreplass i toer med styrmann bak Italia.
Fire år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en sølvmedalje i toer uten styrmann sammen med Georges Piot. Willy Rösingh / Antonie Beijnen fra Nederland vant gull.


== OL-medaljer ==
 1920  Antwerpen - Sølv i roing, toer med styrmann  Frankrike
 1924  Paris - Sølv i roing, toer uten styrmann  Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Bouton – Olympics.com 
(en) Maurice Bouton – Olympic.org 
(en) Maurice Bouton – Olympedia 
(en) Maurice Bouton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Maurice Bouton – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Maurice Bouton – FISA
Catherine Tizard

Catherine Anne Tizard (født Maclean 4. april 1931, død 31. oktober 2021) var en newzealandsk politiker. Hun var borgermester i Auckland City (del av Auckland) på Nordøya før hun ble New Zealands generalguvernør. Tizard var den første kvinnen i begge disse postene. Tizard var generalguvernør fra 1990 til 1996. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Tizard var datter av de skotske innvandrerne Neil og Helen Maclean. Hun vokste opp i Waharoa, nær Matamata, i Waikato-regionen. Faren var fabrikkarbeider. 
I 1949 begynte hun studier ved Auckland University. På universitetet møtte hun sin fremtidige ektemann Bob Tizard, som hun giftet seg med i 1951. Paret flyttet senere til Avondale der de stiftet familie, og ekteparet fikk fire barn gjennom de neste seks årene. Tizard gjenopptok studiene og fullførte i 1961 en grad i zoologi. Året etter begynte hun å undervise deltid ved Auckland University og fikk etter hvert fast stilling. 


=== Politisk karriere ===
Tizard ble valgt inn til Auckland City Council i 1971 og hun ble gjenvalgt ved de neste valgene i 1974, 1977 og 1980. I 1983 ble hun, som første kvinne, valgt til ordfører i Auckland. Hun hadde dette vervet til 1990. 
I 1989 ble Tizard utpekt av dronning Elizabeth II som den første kvinnelige generalguvernøren for New Zealand etter at hun ble nominert til denne posisjonen av statsminister Geoffrey Palmer. Tizard overtok oppgaven som generalguvernør den 13. desember 1990. Hun var generalguvernør til 1996. 
Hun ble tildelt mange utmerkelser og var medlem av flere ridderordener som Venerable Order of Saint John, Queen's Service Order, den britiske Order of the British Empire, Royal Victorian Order, Order of Saint Michael and Saint George og Order of New Zealand.
I desember 2004 ble Tizard medlem av nettstedet NZ Flag.com Trust, som støttet en folkeavstemning angående hvorvidt flagget til New Zealand skal endres. Tizard uttalte at flagget minnet mest om kolonitiden og at det derfor burde vurdere en endring som mer hensiktsmessig anerkjente identiteten til folket i New Zealand og tilliten til dem selv.


== Referanser ==