jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Krokhol golfklubb

Krokhol Golfklubb er en mindre klubb i Oslo-området. Klubben har en avtale med Krokhol Golfbane.
Krokhol golfklubb ble stiftet 18. desember 1995. Krokhol golfbane som da var en enkelt bygd 9-hullsbane, ble anlagt i 1990 og var inntil 1995 hjemmebane for Østmarka Golfklubb. Krokhol Golfklubb "tok over" banen og vokste raskt til ca 700 medlemmer, inkl. 100 juniormedlemmer. I juni 1997 ble det gitt klarsignal for utredning av bygging av 18-hullsbane. Planene ble godkjent vinteren 2000-2001. Banen sto ferdig i 2003-2004. Medlemskapet i klubben lå lenge på ca. 700 medlemmer. I august 2010 gikk imidlertid baneselskapet (Krokhol Golf AS) konkurs, og dette førte til en ganske omfattende sanering av medlemsmassen. Klubben har i dag ca. 300 medlemmer.


== Krokhol golfbane ==
Krokhol golfbane er en variert 18-hullsbane som åpnet i 2003. Den ble bygget i henhold til USGA-standard. Med par 69 og en lengde fra gul tee på bare litt over 5000 meter er Krokhol en relativ kort bane. For å kunne fortsette driften etter konkursen til Krokhol Golf AS, ble banen midlertidig gjort om til 9-hullsbane i 2011 (par 36 – 2717 meter).
Banen ligger på Krokhol gård i Ski kommune, like ved Enebakkveien (RV 155). 


== Eksterne lenker ==
www.krokhol.no – klubbens hjemmeside
golfiden.no om banedesigneren
golferen.no om åpningen av banen
golf.no på banebesøk
Norsk Golf på banebesøke for "Klubben i våre hjerter"
Østlandets blad om konkursen i Krokhol Golf As
Østlandets Blad om golfbanene i Follo: Lav snobbefaktor på Krokhol
Østlandets blad om skjenkeforbud
Østlandets blad med mer om skjenkeforbud
Østlandets blad om planleggingsprosessen
Amaurodes

Amaurodes er en underslekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art, Amaurodes passerinii.


== Utseende ==
En stor (ca. 32–40 millimeter), litt bred og flat gullbasse med karakteristiske farger: grunnfargen er svart, pronotum har kremhvite sidefelter, dekkvingene to rader av gule eller oransje flekker.
I pannen har hannene et framspring som er kløvd i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda.


== Utbredelse ==
A. passerinii er utbredt i sentrale deler i Afrika, der den i alle fall er funnet i Tanzania og Zambia.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Amaurodes Westwood, 1844
Mecynorhina (Amaurodes) passerinii Westwood, 1844


== Kilder ==
Nettside av Amaurodes passerinii, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Amaurodes i Encyclopedia of Life 
(en) Amaurodes i Global Biodiversity Information Facility 
Amaurodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaste på stikka

Kaste på stikka er et pengespill som var et vanlig vårsyssel blant norske gutter og jenter i etterkrigstida, fram til de store femøringene gikk ut av sirkulasjon i første halvdelen av 1970-årene eller til de mindre femøringene gikk ut først i 1980-åra.For de ubemidlede var varianten med øl- eller bruskork av kapseltype vanlig. Ikke sjelden forsøkte da enkelte å legge ekstra vekt inn i kapselen i form av jord eller leire. Seierherren kunne ofte dele ut igjen slik at en kunne få en ny omgang. 
Man kunne spille etter ulike regler. En kunne kaste myntene mot en stikke, mot en strek, mot en sirkel eller mot en vegg. Det finnes mange varianter av spillet, og det fantes ofte lokale regler og varianter. Felles var at underlaget måtte gi ens vilkår for alle spillerne, noe som ga at hardtråkket sand- eller grusdekke ble foretrukket.


== Referanser ==
Cheirolasia

Cheirolasia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (24-35 millimeter), blank gullbasse, kroppen uten metallisk glans. Pronotum er svart med kremhvite sidekanter, ofte brunrød midtstripe og rot, dessuten to par små, brunrøde flekker. Scutellum er trekantet og brunrødt. Dekkvingene har fire til seks par runde, gulaktige flekker. Hannen har et Y-formet framspring i pannen, på sidene av hodet er det to krokformede utvekster.
Det ytterste fotleddet på frambeina er forstørret med gule hårbremmer på sidene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg mellom råtnende plantemateriale, for eksempel i morkne stokker og oppsamlinger av visne blader. Puppestadiet er ganske langvarig hos denne arten. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og steder der det flyter ut sevje fra sår i trær.


== Utbredelse ==
C. burkei er utbredt i det østlige og sørlige Afrika, nord til Kenya og Kongo.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Cheirolasia Westwood, 1843
Cheirolasia burkei Westwood, 1843
Cheirolasia burkei burkei Westwood, 1843
Cheirolasia burkei histrio Bates, 1881
Cheirolasia burkei hopei Bertolino, 1849
Cheirolasia burkei lettowvorbecki Kriesche, 1921
Cheirolasia burkei schaueri Schürhoff, 1942
Cheirolasia burkei septentrionis Kriesche, 1921


== Kilder ==
Nettsider om Cheirolasia burkei: [1] og [2]


== Eksterne lenker ==
Cheirolasia på Encyclopedia of life
(en) Cheirolasia i Encyclopedia of Life 
(en) Cheirolasia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Cheirolasia burkei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cheirolasia – detaljert informasjon på Wikispecies
Mecynorhina

Mecynorhina spp. er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==

Store til meget store (30-80 millimeter) gullbasser, grønne, svarte, brunrøde eller brunlige med gule eller hvite tegninger. Hannen har et langt, flatt fremspring i pannen, dette er ofte kløvd i spissen, dessuten spisse pigger like innenfor fasettøynene. Framleggene (protibiae) har lange pigger hos hannene, bare noen korte tenner på yttersiden hos hunnene. Flere av artene (særlig underslekten Mecynorhinella) forekommer i ganske ulike fargevarianter.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.


== Populære samleobjekter ==
Disse store og fargerike billene, der hannene har oppsiktsvekkende horn og spektakulære frambein, er populære samleobjekter. At flere av artene forekommer i mange ulike fargevarianter hjelper også til her. Særlig ettertraktet er hanner av den største arten, Mecynorhina ugandensis, som gjerne omsettes for 100–200 amerikanske dollar på internett.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Amaurodes Westwood, 1844
Mecynorhina (Amaurodes) passerinii (Westwood, 1844)
Underslekten Chelorhinella de Palma & Franz, 2010
Mecynorhina (Chelorhinella) bouyeri Léonard & Beinhundner, 2014
Mecynorhina (Chelorhinella) kraatzi (Moser, 1905)
Mecynorhina (Chelorhinella) romyae Léonard & Beinhundner, 2014
Mecynorhina (Chelorhinella) savagei (Harris, 1844)
Underslekten Mecynorhina Hope, 1837 (i snever forstand = Chelorrhina Burmeister, 1842)
Mecynorhina polyphemus (Fabricius, 1781)
Underslekten Mecynorhinella Marais & Holm, 1992
Mecynorhina (Mecynorhinella) oberthueri Fairmaire, 1903
Mecynorhina (Mecynorhinella) torquata (Drury, 1782)
Mecynorhina (Mecynorhinella) ugandensis (Moser, 1907)
Underslekten Megalorhina Westwood, 1847
Mecynorhina (Megalorhina) harrisi (Westwood, 1847)
Mecynorhina (Megalorhina) mukengiana (Kolbe, 1884)
Mecynorhina (Megalorhina) taverniersi Allard, 1990


== Kilder ==
De Palma M. & Frantz S. 2010. Taxonomic Revision of Megalorhina Westwood and subgeneric classification of Mecynorhina Hope. Natura Edizione Scientifique :1-80, 16 plansjer.
Léonard, P. & Beinhundner, G. (2014) Description de deux nouvelles espèces de Chelorhinella De Palma & Frantz, 2010. Entomologia Africana , 19(2)
Nettsider om Mecynorhina spp.: [1] og [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina i Encyclopedia of Life 
(en) Mecynorhina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mecynorhina hos NCBI 
(en) Kategori:Mecynorrhina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mecynorrhina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecynorhina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Bilde av Mecynorhina harrisi
Sophus Larpent

Sophus Edmé Conrad Larpent (født 1838 i København, død 3. mars 1911) var en norsk kunstsamler (tegning), mest kjent som mesén til Gustav Vigeland og donor til Nasjonalmuseet.
Larpent bodde kummerlig og brukte det han hadde for å støtte billedhuggere, blant andre Gustav Vigeland (1869–1943) og Stephan Sinding (1846–1922).
Han startet i 1889 Foreningen til Nationalgaleriets Forøgelse og kjøpte en masse ting som han ga til Nasjonalmuseet og Skulpturmuseet. Blant annet «St. Michael» og dragen, i penn og tusj på papir av Raphael, som han i 1914 donerte til Nasjonalmuseet.Den såkalte Sophus Larpents samling teller rundt 700 tegninger fra 1500-1800 og
befinner seg ved Statens Museum for Kunst i København og Nasjonalgalleriet i Oslo. 
Ingen nordmenn er med, da tegning her til lands var lite vanlig før 1800.
73 av disse ble vist ved Nasjonalgalleriet i 1999 ved konservator Bodil Sørensen som hadde avlagt magistergrad på samlingen.Larpent etterlot seg også 146 notatbøker og en mengde brev til norske kunstnere og forfattere.
Han var av den norske slekten Mathiesen fra Linderud som drev trelastfirmaet Tostrup & Mathiesen. 


== Utgivelser ==
Sophus Larpent (1868). Fra Søndmør i Bergens Stift i Norge, sex tegninger. København.  6 s.
Sophus Larpent (1881). Sur le portrait de Morett dans la galerie de Dresde. Kristiania.  17 s.
Sophus Larpent (1885). Le jugement de Paris attribus au Giorgione. Kristiania.  14 s.
Sophus Larpent (1893). Trondhjems Domkirke, om Restaurationsarbeidets uhistoriske Karakter. Kristiania: Cammermeyers forlag.  14 s.
Sophus Larpent (1895). Sculpturer : tre Digte : tilegnet G. Vigeland. Kristiania.  13 s.


== Referanser ==
Sissel Buchholdt

Sissel Karin Buchholdt (født Brenne  17. juni 1951 på Ronglan) er en tidligere håndballspiller.


== Karriere ==
Sissel Buchholdt spilte for klubbene Ronglan IL, SK Freidig og Skogn IL. Hun vant tre seriemesterskap, to med Freidig (1971 og 1985) og ett med Skogn. Hun debuterte på landslaget mot Sverige 30. november 1969. Der spilte hun 186 kamper og skåret 415 mål fra 1969 til 1984. Videre deltok hun i håndball-VM i 1971, 1973, 1975 og 1982. I 1985 kåret Norges Håndballforbund henne til Årets spiller. I det samme året ble hun tildelt Olavstatuetten.
Buchholdt deltok også i spydkast på nasjonalt nivå. Hun representerte klubben IL Nybrott på 70- og 80-tallet. Hun vant en sølvmedalje i NM i 1972 og en bronsemedalje i 1973. Hennes personlige beste kast var 46,84 meter, oppnådd mai 1974 på Bislett stadion.


== Arbeid ==
Per 2017 arbeider Buchholdt som lærer i blant annet matematikk, naturfag og tysk i Stjørdal, Nord-Trøndelag på Stokkan ungdomsskole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sissel Buchholdt – Norges Håndballforbund 
Spyd – statistikk
Brekktunnelen

Brekktunnelen er en veitunnel på europavei 39 i Skaun kommune i Trøndelag. Tunnelen går mellom kommunegrensen mot Melhus og Husby i Buvika, den er 1290 meter lang. Sammen med resten av nye E39 mellom Klett og Bårdshaug ble Brekktunnelen åpnet 30. juni 2005.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Per-Axel Branner

Per-Axel Helge Branner (født Larsson 25. januar 1899 i Linköping, død 31. juli 1975 i Lidingö) var en svensk skuespiller, regissør, manusforfatter og teatersjef. Branner var sønn av verksmester Henning Larsson og Edla Törnquist.
Branner utdannet seg ved  Dramatens elevskola 1919–1921 og arbeidet  deretter ved ulike private teater. Han begynte som filmregissør i 1930 og overtok Nya Teatern i Stockholm i 1940, der han var teatersjef og regissør fram til 1954. Han var gift med skuespilleren Gunn Wållgren fra 7. juli 1954 til sin død. Han skrev også en roman, Pojke från Sibirien (1940), en skildring av Stockholm som nevnes blant de klassiske.


== Filmografi ==


=== Regissør ===
1966 – Kvinnas man (TV)
1944 – På farlige veier  ( På farliga vägar)
1943 – Hun trodde det var ham (Hon trodde det var han)
1940 – Pinocchio ( svensk regi)
1939 – Adolf i fyr og flamme  (Adolf i eld och lågor)
1939 – Rosor varje kväll
1938 – På kryss med Albertine  ('På kryss med Albertina)
1937 – Konflikt
1936 – Äventyret
1935 – Ungdom av i dag
1934 – Sången om den eldröda blomman
1934 – Unga hjärtan
1933 – Pettersson & Bendel
1933 – Hans livs match
1933 – Farmors revolution
1931 – Fröken, Ni liknar Greta Garbo!
1931 – Rumba 
1930 – Tango-foxtrot 
1930 – Under röda fanor


=== Manusforfatter ===
1960 – Simon och Laura (TV)
1944 – På farlige veier  ( På farliga vägar)
1939 – Rosor varje kväll
1937 – Konflikt
1935 – Ungdom av i dag
1934 – Falska Greta
1934 –  Unga hjärtan
1933 – Pettersson & Bendel
1932 – Hans livs match
1931 – Fröken, Ni liknar Greta Garbo!
1931 – Rumba 
1926 – Giftas


=== Klipper ===

1935 – Ungdom av i dag


=== Regiassistent ===

1931 – Markurells i Wadköping (ikke kreditert )
1930 – Fridas visor

1930 – Ulla, min Ulla


=== Skuespiller ===
1959 – Djurgårdsmässan
1953 – Peter Pan (svensk fortellerstemme)


=== Svensk bearbeidelse og regi ===
1950 –  Askepott


=== Stemmeregi ===
1953 – Peter Pan
1953 –  Alice i Eventyrland
1942 – Bambi
1937 – Snehvit og de syv dvergene 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per-Axel Branner på Internet Movie Database 
(sv) Per-Axel Branner i Svensk Filmdatabas 
(da) Per-Axel Branner på Filmdatabasen 
(en) Per-Axel Branner hos The Movie Database
Mannsfjelltunnelen

Mannsfjelltunnelen er en veitunnel på europavei 39 i Skaun kommune i Trøndelag. Tunnelen går mellom Hammer i Buvika og Furuvika, den er 1726 meter lang. Sammen med resten av nye E39 mellom Klett og Bårdshaug ble Brekktunnelen åpnet 30. juni 2005.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Valdemar Koch

Otto Valdemar Koch (født 20. oktober 1852 i Sønder Kirkeby på Falster, død 24. februar 1902) var en dansk arkitekt og kommunalpolitiker. Han er særlig kjent for sine kirker.


== Bygninger utvalg ==

Apostelkirken i København
Kapernaumskirken i København
Kristkirken i København
Reersø kirke på Sjælland
Sankt Lukas kirke på Frederiksberg 1897
Sions kirke i København
Vor Frelsers kirke i Vejle 1904–1907


== Priser – utvalg ==
Eckersbergmedaljen for Kristkirken i 1898 og for Sankt Lukas kirke i 1900.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Valdemar Koch på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
Rot-Weiß Oberhausen

Rot-Weiß Oberhausen (grunnlagt 18. desember 1904) er en tysk fotballklubb fra Oberhausen. 
I 2003/04 var Jørn Andersen trener i Oberhausen.


== Plasseringer ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Rot-Weiß Oberhausen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stavsjøfjelltunnelen

Stavsjøfjelltunnelen, eller Stavsjøtunnelen, er en tunnel på europavei 6 i Malvik kommune i Trøndelag. Tunnelen går gjennom Stavsjøfjellet vest for Hommelvik på E6 mellom Trondheim og Stjørdal.
Nye Veier bygger nytt tunnelløp som sammen med eksisterende tunnelløp skal bli en del av ny firefelts motorvei som skal åpne i 2024.Et jordras gikk 4. mai 2022 over E6 utenfor den østligste tunnelåpningen der Nye Veier var i ferd med å avdekke løsmasser utenfor det nye tunnelløpet. En gravemaskin med en person inni ble tatt av raset, og en bil i anleggsområdet ble tatt av raset. Bilen med en mann inni ble liggende oppned inne i raset med bare ett hjul synlig. Mannen ble etter 50 minutters arbeid reddet ut av bilen av Trøndelag brann og rednings gruppe for urban søk og redning. En taxi på E6 ble truffet av raset, men både sjåføren og passasjeren unngikk å bli skadet. 95 husstander i Hommelvik ble evakuert, men fikk flytte tilbake samme ettermiddag. Vegen ble stengt i over fem døgn, noe som medførte saktegående kø på fylkesvei 950 gjennom Hommelvik.


== Se også ==
Grillstadtunnelen
Helltunnelen
Væretunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page
Væretunnelen

Væretunnelen er en tunnel på europavei 6 i Malvik og Trondheim kommuner i Trøndelag. Tunnelen går mellom Bjørnstad i Malvik og Revset i Trondheim gjennom Hattkallåsen.
Det arbeides med å utvide Væretunnelen fra ett til to løp, i forbindelse med byggingen av firefeltsvei på strekningen Ranheim–Værnes.


== Se også ==
Grillstadtunnelen
Helltunnelen
Stavsjøfjelltunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page
Dicronorrhina

Dicronorrhina spp. er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==

Store (40-60 millimeter), metallgrønne gullbasser, noen arter med hvite striper. Hannen har et "T"-formet, flatt horn i pannen.


== Levevis ==
Larvene lever å råtnende plantemateriale i jorden. Utviklingen tar 8-9 måneder, og de voksne billene kan leve 3-4 måneder, slik at det blir en generasjon per år.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.


== Systematisk plassering ==
Det synest noe uklart om den korrekte stavemåten er Dicronorhina eller Dicronorrhina.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Dicronorrhina Burmeister, 1842
Dicronorrhina cavifrons Westwood, 1843
Dicronorrhina derbyana Westwood, 1843
Dicronorrhina johnstoni Waterhouse, 1902
Dicronorrhina kouensis Legrand, Bouyer, Juhel & Camiade, 2006
Dicronorrhina micans (Drury, 1773)
Dicronorrhina morettoi De Palma, 2011


== Kilder ==
Nettsider om Dicronorrhina spp.: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dicronorrhina i Encyclopedia of Life 
(en) Dicronorrhina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Dicronorrhina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dicronorrhina – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleksander Berkman

Aleksander Berkman (født 21. november 1870 i Vilnius, død 28. juni 1936 i Nice) var en litauisk anarkist og forfatter.
Berkman var sønn av en jødisk forretningsmann. Han emigrerte til USA fra Russland i 1888 og ble deportert til Russland i Russland, som han forlot to år senere. De siste to tiårene av sitt liv levde han som flyktning i Riga, Stockholm, Berlin, Paris og Nice, hvor han døde.
I løpet av sine 31 år i USA gjorde han seg kjent som stridbar politisk agitator og ble sett som et samfunnsfarlig individ. Han tilbrakte rundt halvparten av tiden i USA i fengsel; første gang i 1892–1906 etter et mislykket attentat mot en bedriftsleder, andre gang i 1917–1919 for antimilitaristisk propaganda. Berkman var livskammerat med Emma Goldman som han delte mye av skjebnen med.
Berkmann begkk selvmord i 1936.


== Bibliografi ==
Farväl Aleck. En anarkists fängelseminnen – Stockholm 1982. Memoarboken sine første 150 sider gikk som vedlegg i ukebladet Brand 1922-1923. Den amerikanske originalutgaven kom ut så tidlige 1912 og er oversatt til tysk, spansk, norsk og jiddisch. Utgivelsen av den russiske utgaven ble stoppet av Berkman i sinne over massakren i Kronstadt 1921.
The Russian Tragedy – Berlin 1922.
The Russian Revolution and the Communist Party – Berlin 1922.
The Kronstadt Rebellion – Berlin 1922.
The Bolshevik Myth – New York 1925.
Letters from Russian Prisons – 1925.
What is Communist Anarchism? – 1929.
Nowhere at Home – New York 1975. Boken var en samproduksjon med Emma Goldman.
ABC of Communist Anarchism


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Berkman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aleksander Berkman hos Internet Broadway Database 
(en) Aleksander Berkman hos American National Biography
Optimalitetsteori

Optimalitetsteori (OT) er en generativ lingvistisk teori som postulerer at observerbare språklige enheter oppstår gjennom en interaksjon mellom motstridende avgrensinger (engelsk constraints). Teorien ble opphavlig foreslått i 1993 av de amerikanske lingvistene Alan Prince (1946–) og Paul Smolensky (1955–) og John J. McCarthy (1953–).Teorien har tre grunnleggende komponenter, som knytter sammen en dypstruktur (DS) / underliggende representasjon (UR) og en overflatestruktur (OS) / fonetisk representasjon (FR): 

GEN (generator) genererer en uendelig mengde med alternative utdata, eller kandidater
CON (constraints eller innskrenkninger) er en ordnet liste med avgensinger som brukes til å velge mellom kandidatene
EVAL (evaluator) velger den optimale kandidaten


== Referanser ==
1001 Gaussia

1001 Gaussia er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 8. august 1923 av Sergej Beljavskij fra Crimean Astrophysical Observatory i Simeiz på Krimhalvøya. Asteroiden har gått sitt navn etter Carl Friedrich Gauss som blant annet var astronom.


== Eksterne lenker ==
(en) 1001 Gaussias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1001 Gaussias oppføring hos Minor Planet Center
Mojang

Mojang AB er en svensk videospillutvikler som ble stiftet av Markus Persson i mai 2009 under navnet Mojang Specifications. Firmaet er mest kjent for å ha utviklet spillet Minecraft. Navnet kommer fra det svenske ordet mojäng som betyr «teknisk dings» eller «gadget».
Den 15. september 2014 annonserte Microsoft at de var i ferd med å kjøpe opp Mojang for en sum på 2,5 milliarder dollar. Oppkjøpet ble ferdig i slutten av 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mojang AB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1002 Olbersia

1002 Olbersia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 15. august 1923 av Vladimir Aleksandrovitsj Albitskij fra Crimean Astrophysical Observatory i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1002 Olbersias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1002 Olbersias oppføring hos Minor Planet Center