jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den andre Doktoren

Den andre Doktoren er den andre inkarnasjonen av rollefiguren Doktoren i den britiske science fiction-serien Doctor Who. Han ble spilt av skuespiller Patrick Troughton.
I serien er Doktoren en tidsherre (Time Lord) fra planeten Gallifrey som reiser i tid og rom i sin TARDIS, ofte med følgesvenner. Når Doktoren er kritisk skadet, kan han, som andre tidsherrer, regenerere kroppen sin fullstendig. Dette fører til en helt ny personlighet og utseende.
Transformasjonen til Den andre Doktoren, en person som egentlig er den samme fiktive personen, men med en annen personlighet og utseende, var vendepunktet i utviklingen til serien og ble et kritisk element i seriens evne til å holde på så lenge som den har. 


== Biografi ==
Den første Doktoren ble svakere og svakere i kamp mot Cybermen i episoden The Tenth Planet og til slutt kollapset han, trolig på grunn av sin alder. Hans kropp fornyet seg selv og transformerte til Den andre Doktoren.
I begynnelsen var forholdet mellom Den andre Doktoren og hans forgjenger uklart. I sin første historie, refererer Den andre Doktoren til forgjengeren i tredjeperson som om han var en fullstendig annen person. Hans følgesvenner Ben og Polly er først usikre på hvordan de skal behandle ham, og det er kun når en Dalek gjenkjenner han som Doktoren at de også gjør det.
Antonio Domínguez Ortiz

Antonio Domínguez Ortiz (født 18. oktober 1909 i Sevilla, død 21. januar 2003) var en spansk historiker og en av de ledende spesialister på den spanske historien mellom det 16. og det 18. århundre, særlig den sosiale historien. 
Domínguez Ortiz fikk sin doktorgrad i historie fra Complutense universitetet i Madrid, og han underviste senere ved Universitetet i Granada. Ortiz ble i 1982 tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for samfunnsvitenskap og han ble tildelt prisen Hijo Predilecto de Andalucía i 1985. Ved siden av hans mange akademiske arbeider, skrev ortiz ofte artikler og kronologer til forskjellige aviser og han var fast bidragsyter til magasinet El País. Ortiz døde i Granada i januar 2003 i en alder av 93 år.


== Referanser ==
Wallace Fard Muhammad

Wallace Fard Muhammad (trolig født 26. februar 1893, antatt død 1934) var en amerikansk religiøs leder, som etablerte den religiøse, sosiale og politiske organisasjonen Nation of Islam i Detroit i 1930. Etter at han forsvant på mystisk vis i juni 1934 ble han av sin etterfølger Elijah Muhammad utropt til å være den inkarnerte Allah.
Hans budskap var at kristendommen var den hvite manns undertrykkende religion, og at han selv var utsendt fra Mekka «på oppdrag fra Gud, som ville finne tilbake til sitt opprinnelige, utvalgte folk.»Lite er kjent om hans liv og identitet, og fødselsår og -sted har variert ved ulike anledninger. Han brukte også navnene Wallace Dodd Ford, Wallace Dodd, Wallie Dodd Fard, W.D. Fard, David Ford-el, Wali Farad, Farrad Muhammad og F. Muhammad Ali. Innenfor NOI omtales han som Master Fard Muhammad. Han var fengslet fra 1926 til 1929 og knyttet seg til Moorish Science Temple i 1929, hvor han raskt fikk ansvar for Chicago-avdelingen.


== Tekster på norsk ==
Utdrag fra hans «Den høyeste visdom», er utgitt på norsk i antologien Svart Messias, 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FBIs arkiver om Wallace Fard
finalcall.com «Historical Analysis of FBI's COINTELPRO AND W. Fard Muhammad»
Oktogen

Oktogen, også kalt HMX, er et svært kraftig sprengstoff.  Det er et såkalt nitroamin.  Kjemisk formel er C4H8N8O8. Det er det kraftigste sprengstoffet som er kjent, med unntak av octanitrocuban og HNIW. Det har en detonasjonshastighet på 9100 meter/sek.


== Historie ==
Oktogen ble første gang fremstilt i 1930. I 1949 ble det oppdaget at oktogen kan fremstilles ved såkalt nitrolyse av heksogen.
I denne prosessen oppløses heksogen i 55% salpetersyre, og plasseres deretter over et vanndamp-bad i 6 timer.


== Fremstilling ==
Det er et av de vanskeligste sprengstoffene å fremstille.  Det oppstår som et biprodukt av heksogenproduksjonen. Det kan fremstilles ved å nitrere heksametylentetramin i konsentrert salpetersyre, tilsatt eddiksyre-anhydrid (acetic anhydride), paraformaldehyd eller ammoniumnitrat. Heksogen som produseres med den såkalte Bachmann-prosessen, inneholder ca.8-10% oktogen.


== Bruk ==
Oktogen brukes stort sett bare til militære formål, og som detonator i atomvåpen for å komprimere plutonium og uran til kritisk masse. Det brukes også til såkalt retningsbestemte sprengladninger (hulladninger), og i blandinger med trinitrotoluen (TNT).


== Litteratur ==
Urbanski, Tadeusz. Chemistry and Technology of Explosives. Vol. III., Warszawa: Polish Scientific Publishers, 1967
Cooper, Paul W., Explosives Engineering, New York: Wiley-VCH, 1996.  ISBN 0-471-18636-8
J.G. Zinn

Jens Giødvad Zinn (født 21. august 1836 i København, død 20. april 1926 på Frederiksberg) var en dansk arkitekt. Han er særlig kjent for hovedbygningen og herskapsstallen til herregården Fuglsang på Lolland og flere  bygninger på Marinestasjon København. 


== På Holmen ==
På Orlogsværftet: tilbygg mot nord til maskinverksted. Dette kalles nå Orlogsværftets gamle maskinverksted
En kontorbygning mellom smien og Hovedmagasinet
2 små vaktbygninger, Værftsbrovagten ved demningen mellom Christianshavn og Arsenalø


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zinn - Weilbachs kunstnerleksikon
Fredningssak - bygningene på Holmen
Verdenscupen i terrengsykling 2011

Verdenscupen i terrengsykling 2011 eller 2011 UCI MTB World Cup er en verdensbred konkurranseserie i terrengsykling.


== Rundbane ==


== Utfor ==


== 4-cross ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
DHI3 Leogang resultater 
DHI4 MSA Resultater Menn 
DHI4 MSA Resultater Kvinner 
DHI5 Windham Resultater Menn 
DHI5 Windham Resultater Kvinner 
DHI6 La Bresse  Resultater Menn & Kvinner 
DHI7 Val di Sole Resultater Menn 
DHI7 Val di Sole Resultater Kvinner
Flemington

Flemington kan vise til:


== Steder ==
Australia

Flemington (New South Wales)
Flemington (Victoria)New Zealand

Flemington (Canterbury)
Flemington (Hawke's Bay)USA

Flemington (Georgia)
Flemington (Missouri)
Flemington (New Jersey)
Flemington (Pennsylvania)
Flemington (Vest-Virginia)


== Musikk ==
Flemington (Album)
Det kinesiske skomuseum

Det kinesiske skomuseum (kinesisk: 中国古鞋博物馆, pinyin: Zhongguo gu xie bowuguan, eller 中国鞋博物馆 / Zhongguo Xie Bowuguan) er et museum grunnlagt i 1990 i fylket Si i den kinesiske provins Anhui. Den har en samling på 2.000 par tradisjonelle kinesiske sko og over 800 bilder.


== Litteratur ==
Luo Chongqi 骆崇骐: Zhongguo xie wenhua shi 中国鞋文化史. Shanghai 1990
Luo Chongqi: Zhongguo lidai xielu yanjiu yu jianshang [Study and Appreciation of Chinese Shoes in the Past Dynasties]. Shanghai, 2007


== Eksterne lenker ==
Zhongguo guxie bowuguan
Anhui
Si xian jiang chongjian “Xie” bowuguan
Bergsviktunnelen

Bergsviktunnelen er en veitunnel i Nærøy kommune i Trøndelag. Tunnelen er en del av fylkesvei 17 og går gjennom Bergshatten mellom Bergsvika og Langbogan. Den er 347 meter lang og åpnet i 1969.


== Se også ==
Finnmotunnelen
Folda bru
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Finnmotunnelen

Finnmotunnelen er en veitunnel i Nærøy kommune i Trøndelag. Tunnelen er en del av fylkesvei 17 og går gjennom Kamman mellom Finnmoen og Folda bru. Den er 230 meter lang.


== Se også ==
Folda bru
BergsviktunnelenVeitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Heidelberg (Victoria)

Heidelberg er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 12 km nordøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyret City of Banyule. Ved folketellingen i 2006 hadde Heidelberg 5249 innbyggere.
Byen er oppkalt etter Heidelberg i Tyskland.
Heidelberg grenser i nord Rosanna og Viewbank, i øst til Bulleen, i sør til Eaglemont og Ivanhoe og i vest til Heidelberg Heights.


== Historikk ==
Landområdene i Heidelberg ble solgt av kronen på auksjon i 1838. Det var en av de første områdene i Melbourne som ble solgt etter at området som i dag er sentrum av Melbourne ble auksjonert bort i 1837. I 1840 ble byen Warrangal målt opp, navnet er et aboriginsk ord som betyr ørnerede. Kort etter ble navnet byttet til Heidelberg av en av agentene. 
Da området ble bosatt var det kun en sti til Melbourne via North Fitzroy. Derfor ble det etablert en veiforrening i 1841 som skulle opparbeide vei til Heidelberg. Området ble et yndet mål for utflukter blant Melbournes innbyggere.
I løpet av 1880-årene tiltrakk området seg en god del kunstnere på grunn av lav husleie som følge av mangelen på kollektivtransport til Melbourne. Disse kunstnere etablerte det som senere har blitt kjent som Heidelbergskolen i australsk kunst.


== Transport ==
Heidelberg domineres av biltrafikk og har kun en jernbanestasjon, Heidelberg jernbanestasjon som ligger på Hurstbridgelinjen.
M.I.U. Album

M.I.U. Album er det 22. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i september 1978. Albumets tittel er hentet fra innspillingsstedet Maharishi International University i Fairfield i Iowa. 
Albumet ble betegnet som en kunstnerisk og kommersiell fiasko, og kom ikke høyere enn 151. plass på Billboard 200 i USA. I Storbritannia kom ikke albumet engang inn på UK Albums Chart.


== Bakgrunn ==
Albumet er bandets siste på Reprise Records. Brian Wilson, Mike Love og Al Jardine medvirker på samtlige låter, mens Carl og Dennis Wilson medvirker minimalt. Carl var motstander av ideene til albumet, mens Dennis var opptatt med innspillingen av sitt soloalbum Pacific Ocean Blue. 
Brian Wilson fikk igjen stadig større problemer med sin sykdom og sitt misbruk av kokain. Opprinnelig var det meningen at han skulle produsere albumet, men det ble snart klart at han ikke var i stand til å ta på seg en slik oppgave. Han slet både fysisk og psykisk, og trakk seg igjen gradvis tilbake. Dermed tok Al Jardine og Ron Altbach seg av produseringen.
Bandet hadde i september 1977 startet innspillinger av det som skulle blitt julealbumet Merry Christmas from The Beach Boys, da de fikk beskjed av Reprise Records at de måtte spille inn et «ordentlig» studioalbum for å fullføre kontrakten. Dermed fikk en flere sanger om snø, vinter og jul nye tekster, og nye sanger ble skrevet i all hast. 


== Sporliste ==


=== Side en ===
«She's Got Rhythm» (Brian Wilson, Mike Love, Ron Altbach)
«Come Go with Me» (C. E. Quick)
«Hey Little Tomboy» (B. Wilson)
«Kona Coast» (Al Jardine, M. Love)
«Peggy Sue» (Buddy Holly, Jerry Allison, Norman Petty)
«Wontcha Come Out Tonight» (B. Wilson, M. Love)


=== Side to ===
«Sweet Sunday Kinda Love» (B. Wilson, M. Love)
«Belles of Paris» (B. Wilson, M. Love, R. Altbach)
«Pitter Patter» (B. Wilson, M. Love, A. Jardine)
«My Diane» (B. Wilson)
«Match Point of Our Love» (B. Wilson, M. Love)
«Winds of Change» (Ron Altbach, Ed Tuleja)


== Personell ==
Brian Wilson – gitar, keyboard, vokal
Al Jardine – bass, gitar, vokal
Mike Love – vokal
Carl Wilson – gitar, keyboard, vokal
Dennis Wilson – trommer, vokalAndre medvirkende

Ron Altbach – keyboard, saksofon
Billy Hinsche – gitar
Brian Stanley – bass
Ed Carter – bass, gitar
Chris Middaugh – pedal steelgitar
Gary Griffin – keyboard
Mike Kowalski – trommer, perkusjon
Michael Andreas – saksofon
Lance Buller – saksofon
John Foss – saksofon
Charles Lloyd – saksofon
Charles McCarthy – saksofon
Rod Novak – saksofon
Bob Williams – saksofon


== Eksterne lenker ==
(en) M.I.U. Album på Discogs 
(en) M.I.U. Album på MusicBrainz 
(en) M.I.U. Album på AllMusic
1121 Natascha

1121 Natascha er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. september 1928 av Pelageya Fedorovna Shajn ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1121 Nataschas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1121 Nataschas oppføring hos Minor Planet Center
1122 Neith

1122 Neith er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 17. september 1928 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.


== Eksterne lenker ==
(en) 1122 Neiths baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1122 Neiths oppføring hos Minor Planet Center
1123 Shapleya

1123 Shapleya er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 21. september 1928 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1123 Shapleyas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1123 Shapleyas oppføring hos Minor Planet Center
1124 Stroobantia

1124 Stroobantia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 6. oktober 1928 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.


== Eksterne lenker ==
(en) 1124 Stroobantias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1124 Stroobantias oppføring hos Minor Planet Center
1125 China

1125 China er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. oktober 1957 ved Purple Mountain Observatory i Nanking.


== Eksterne lenker ==
(en) 1125 Chinas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1125 Chinas oppføring hos Minor Planet Center
1126 Otero

1126 Otero er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. januar 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1126 Oteros baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1126 Oteros oppføring hos Minor Planet Center
1127 Mimi

1127 Mimi er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. januar 1929 av Sylvain Julien Victor Arend ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.


== Eksterne lenker ==
(en) 1127 Mimis baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1127 Mimis oppføring hos Minor Planet Center
1128 Astrid

1128 Astrid er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Astrid. Den ble oppdaget 10. mars 1929 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1128 Astrids baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1128 Astrids oppføring hos Minor Planet Center
1129 Neujmina

1129 Neujmina er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 8. august 1929 av Praskovjya Georgievna Parkhomenko ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1129 Neujminas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1129 Neujminas oppføring hos Minor Planet Center
1131 Porzia

1131 Porzia er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 10. september 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1131 Porzias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1131 Porzias oppføring hos Minor Planet Center
1132 Hollandia

1132 Hollandia er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. september 1929 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1132 Hollandias baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1132 Hollandias oppføring hos Minor Planet Center
1133 Lugduna

1133 Lugduna er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 13. september 1929 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1133 Lugdunas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1133 Lugdunas oppføring hos Minor Planet Center
1134 Kepler

1134 Kepler er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 25. september 1929 av Max Wolf ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1134 Keplers baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1134 Keplers oppføring hos Minor Planet Center
1135 Colchis

1135 Colchis er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 3. oktober 1929 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1135 Colchisʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1135 Colchisʼ oppføring hos Minor Planet Center
1136 Mercedes

1136 Mercedes er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. oktober 1929 av Josep Comas Solá ved Observatori Fabra i Barcelona.


== Eksterne lenker ==
(en) 1136 Mercedesʼ baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1136 Mercedesʼ oppføring hos Minor Planet Center
1137 Raïssa

1137 Raïssa er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 27. oktober 1929 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1137 Raïssas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1137 Raïssas oppføring hos Minor Planet Center
1138 Attica

1138 Attica er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. november 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.


== Eksterne lenker ==
(en) 1138 Atticas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1138 Atticas oppføring hos Minor Planet Center
1139 Atami

1139 Atami er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 1. desember 1929 av Okuro Oikawa og Kazuo Kubokawa fra Tokyo.


== Eksterne lenker ==
(en) 1139 Atamis baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1139 Atamis oppføring hos Minor Planet Center
1140 Crimea

1140 Crimea er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. desember 1929 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.


== Eksterne lenker ==
(en) 1140 Crimeas baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) 1140 Crimeas oppføring hos Minor Planet Center
Kleivviktunnelen

Kleivviktunnelen er en veitunnel på Fv6306 (Trøndelag) i Flatanger kommune i Trøndelag. Tunnelen går gjennom Osheia i Kleivvika. Tunnelen er 349 meter lang og var i 2017  den fjerde lengste veitunnelen i Nord-Trøndelag.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Hyrrokkin

Hyrrokkin, eller Hyrrokken, egentlig Hyrhrokkin, «skrukket av ild», muligens en referanse til en mørk, rynket og skrukket framtoning, hun som er «skrukket» (okkin) av «ild» (hyrr) Hun var en gyger (norrønt gýgr), kvinnelig jotne, i norrøn mytologi, som i henhold til Gylvaginning i Den yngre Edda av Snorre Sturlason ble tilkalt da gudene ikke greide å skyve ut Balders gravskip ut på vannet. Ingen, selv ikke Tor, hadde styrke til dette, unntatt Hyrrokkin som greide det med en hånd.
I henhold til Gylvaginning ble bålferden til den døde Balder forhindret ved at ingen av gudene klarte å skyve det store skipet Ringhorne ut på sjøen. Det ble da sendt bud til Jotunheim etter Hyrrokkin. Hun kom ridende på en ulv som hun styrte med hoggormer som tømmer. Odin satte fire berserker til å holde ridedyret, men de greide knapt å styre på dyret. Hyrrokkin skjøv ut skipet med en dytt i forstavnen. Da slo det ut ild av lunnene og jorda skalv. Tor ble arg over å ha blitt ydmyket og kastet hammeren sin Mjølner mot henne. Den knuste nesten skallen hennes, men de andre gudene gikk imellom og bad om fred.
I motsetning til Gylvaginning og myten om Balders bålferd, nevnes Hyrrokkin i en liste med jotner og gyger som Tor hadde drept i henhold til Torbjørn Diserskald i Skaldskaparmål; «Hyrrokkin døde først»:

Ball í Keilu kolli,
Kjallandi brauzt þú alla,
áðr draptu Lút ok Leiða,
léztu dreyra Búseyru;
heftir þú Hengjankjöftu,
Hyrrokkin dó fyrri;
þó var snemr in sáma
Svívör numin lífi.I diktet Husdråpa, diktet av Ulv Uggesson på Island på slutten av 900-tallet og er delvis bevart i Den yngre Edda. Her nevnes tre myter, blant annet Balders bålferd, og Hyrrokkin er referert med kjenningen Hild.Hyrrokin er også nevnt i en underseksjon i siste del av Skaldskaparmål («Navnatulur») som ofte utelates fra moderne oversettelser. Her er hun nevnt med navn i en liste over trollkvinner som ble skapt av en anonym skald:

Gjölp, Hyrrokkin,
Hengikepta,
Gneip ok Gnepja,
Geysa, Hála,
Hörn ok Hrúga,
Harðgreip, Forað,
Hryðja, Hveðra
ok Hölgabrúðr.Hyrrokin som figur synes å være representert på en av de bevarte billedsteinene fra Hunnestadsmonumentet i nærheten av Marsvinsholm. Steinen er i dag utstilt på museet Kulturen i Lund. Dens katalognavn er DR 284.
En av Saturns måner er oppkalt etter henne, Hyrrokkin (måne) (Saturn XLIV)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto 1 av DR 284 der Hyrrokkin antas være avbildet.
Foto 2 av DR 284 der Hyrrokkin antas være avbildet.
Moelvtunnelen

Moelvtunnelen er en veitunnel på E6 i Ringsaker kommune i Innlandet. Tunnelen går under et boligfelt sørvest for Moelv og om lag 250 meter sør for Mjøsbrua. Tunnelen er 197 meter lang og er den den tredje lengste veitunnelen i tidligere Hedmark fylke.


== Se også ==
Skarpsnotunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
L.A. (Light Album)

L.A. (Light Album) er det 23. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i mars 1979. Albumet er bandets første på CBS Records, etter at bandet hadde skrevet under platekontrakten våren 1977. 
Bandets nye platekontrakt krevde at Brian Wilson skulle skrive og produsere minst 75% av låtene, noe som skulle vise seg å bli umulig å gjennomføre. Han var fremdeles syk, og slet med å bli kvitt sin avhengighet av kokain. Dermed ble Bruce Johnston hentet inn for å produsere albumet. 
Albumets mest omdiskuterte sang var «Here Comes the Night», som første gang ble utgitt på albumet Wild Honey i 1967. Sangen ble nyinnspilt i en disco-versjon som varer i nesten elleve minutter. En redigert versjon ble utgitt på singel, og kom på 44.-plass på Billboard Hot 100 i USA. Med singelen «Lady Lynda» som kom på 6.-plass på Billboard Hot 100, fikk bandet sin første topp-10-plassering siden 1970.
Albumet kom bare på 100.-plass på Billboard 200 i USA. På UK Albums Chart i Storbritannia kom det på 32.-plass. 


== Sporliste ==


=== Side en ===
«Good Timin'» – 2:12 (Brian Wilson, Carl Wilson)
«Lady Lynda» – 3:58 (Al Jardine, Ron Altbach)
«Full Sail» – 2:56 (C. Wilson, Geoffrey Cushing-Murray)
«Angel Come Home» – 3:39 (C. Wilson, G. Cushing-Murray)
«Love Surrounds Me» – 3:41 (D. Wilson, G. Cushing-Murray)
«Sumahama» – 4:30 (Mike Love)


=== Side to ===
«Here Comes the Night» – 10:51 (B. Wilson, M. Love)
«Baby Blue» – 3:25 (D. Wilson, Gregg Jakobson, Karen Lamm)
«Goin' South» – 3:16 (C. Wilson, G. Cushing-Murray)
«Shortenin' Bread» – 2:49 (trad. arr. B. Wilson)


== Personell ==
Brian Wilson – gitar, orgel, vokal
Carl Wilson – gitar, bass, keyboard, vokal
Mike Love – vokal,
Al Jardine – gitar, vokal
Dennis Wilson – trommer, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) L.A. på Discogs 
(en) L.A. på MusicBrainz 
(en) L.A. på AllMusic
Skarpsnotunnelen

Skarpsnotunnelen er en toløps motorveitunnel på E6 i Ringsaker kommune i Innlandet. Tunnelen går under Skarpsnofeltet like sør for Moelv. Tunnelen er 300 meter lang og var fram til åpningen av Espatunnelen i 2014 den lengste veitunnelen daværende Hedmark fylke. I oktober 2020 åpnet europaveien som firefelts motorvei, og det nye tunnelløpet hadde gjennomslag 18. desember 2018. Tunnelen åpnet for trafikk 22. oktober 2020.


== Se også ==
Moelvtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Vinger tunnel

Vinger tunnel er en veitunnel på E16 i Kongsvinger kommune i Innlandet. Tunnelen går under Kongsvinger stasjon og er 114 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Leirettunnelen

Leirettunnelen er en veitunnel på riksvei 25 i Elverum kommune i Innlandet. Tunnelen, i prinsippet en kulvert, går under Storgata (som er gågata i Elverum) samt et par hus. Tunnelen er 85 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Byroatunnelen

Byroatunnelen er en veitunnel på riksvei 3 i Løten kommune i Innlandet. Tunnelen går under noen hus. Tunnelen er 90 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==