jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sayda (Sachsen)

Sayda er en liten fjellby og en kommune i Osterzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Byen befinner seg i Osterzgebirge mellom dalene til elvene Freiberger Mulde og Flöha. Byen er hovedsete i forvaltningsfellesskapet Sayda og har 2 068 innbyggere (31. desember 2009). 
Sayda var en by i Kreis Brand-Erbisdorf fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Brand-Erbisdorf, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble byen en del av Landkreis Mittelsachsen.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Sayda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sayda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Patrick Brind

Eric James Patrick Brind (født 1892, død 1963) var en britisk admiral og den første øverstkommanderende for Allied Forces Northern Europe.


== Karriere i marinen ==
Brind tjenestegjorde i første verdenskrig på kanonbåten HMS «Excellent» senere på HMS «Malaya» og til slutt på HMS «Sir John Moore».Etter første verdenskrig var han kaptein på HMS «Orion» og siden på HMS «Birmingham».Han tjenestegjorde også i andre verdenskrig som stabssjef for øverstkommanderende for Home Fleet fra 1940 til 1942. I 1942 ble han assisterende sjef i Flåtekommandoen. I 1945 ble han sjef for kryssere i den britiske stillehavsflåten.Han ble utnevnt til skolesjef ved Royal Naval College Greenwich i 1946 og siden øverstkommanderende for flåtestasjonen i Det fjerne østen i 1949. Det var i Brinds kommandotid at HMS «Amethyst» seilte opp Yangtze og ble strandet der i seks uker.Han ble utnevnt til øverstkommanderende for Allied Forces Northern Europe i 1951 og han gikk av i 1953.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Royal Navy (RN) Officers 1939-1945
KV50

Gravkammeret KV50 befinner seg i Kongenes dal nær dagens Luxor i Egypt. Den inneholder graven til en hundemumie og en mummifisert ape, og er sannsynligvis knyttet til nærliggende gravkammeret til Amenhotep II (KV35).
Vinteren 2009/10) ble det gjort utgravninger i dette området for å finne igjen gravkamrene KV50, KV51, KV52 og KV53. Dette arbeidet avslørte blåmalte keramikk, verktøy og hieratiske og figurative ostrakon (potteskår) fra det 18. dynastiet som innbefattet:

en skisse av en sittende dronning som byr fram en ofring
avbildninger av seksuelle scener med kvinner og dyr
kartusjer av Ramses II.


== Referanser ==

Reeves, N & Wilkinson, R.H. The Complete Valley of the Kings, 1996, Thames and Hudson, London
Siliotti, A. Guide to the Valley of the Kings and to the Theban Necropolises and Temples, 1996, A.A. Gaddis, Cairo


== Eksterne lenker ==
Theben kartprosjekt: KV50 - Innbefatter beskrivelse, bilder og plantegninger over gravstedet (engelsk)
Bobritzsch

Bobritzsch er en tidligere landkommune (Gemeinde) i Osterzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Bobritzsch befinner seg i Osterzgebirge 28 km sørvest for Dresden, 15 km vest for Dippoldiswalde, 9 km nordvest for Frauenstein, 10 km øst for Brand-Erbisdorf og omkring 8 km øst for Freiberg. Bobritzsch har 4 521 innbyggere (31. desember 2009).
Bobritzsch var en kommune i Kreis Freiberg fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Freiberg, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen. 1. januar 2012 fusjonerte kommunen med Hilbersdorf og dannet den nye kommunen Bobritzsch-Hilbersdorf.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bobritzsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kommuner i departementet Calvados

Dette er en liste over de 706 kommunene i departementet Calvados i regionen Normandie i Frankrike. Per 1. januar 2021 er antall kommuner redusert til 528.

(CAC) Communauté d'agglomération Caen la Mer, dannet i 2002.
Christer Johansson

Bo Arne Christer Johansson (født 11. november 1950 i Bjurholm i Västerbotten) er en svensk  langrennsløper som var aktiv på 1970-tallet. Han var med på det svenske laget som vant 4 x 10 km stafett under VM i 1978 i Lahtis. Han deltok også i Vinter-OL 1976 i Innsbruck med 21.-plass på 30 km og 4.-plass på 4 x 10 km stafett. 


== Eksterne lenker ==
(en) Christer Johansson – Olympedia 
(en) Christer Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Clarion Hotel Post

Clarion Hotel Post er et luksushotell tegnet av arkitektkontoret Semrén & Månsson, det åpnet i januar 2012. Hotellet er i Gamle Posthuset i Göteborg. Det tidligere posthuset ble oppført på slutten av 1920-tallet og var et storslagent bygg i sin tid.
Hotellbygningen eies av Home Properties AB (Petter A. Stordalen) og vil bli drevet av Nordic Choice Hotels (Choice Hotels Scandinavia) under kjeden Clarion Hotels. 
Hovedinngangen er fra Drottningtorget, Göteborg og den andre fra Åkareplatsen. Clarion Hotel Post har 500 rom, inkludert tre suiter, plass for arrangement med opptil 1000 personer fordelt på 17 konferanserom. Tre restauranter og barer, Bistro, Bar & Grill og en takterrasse med utsikt over Göteborg. Det totale arealet er 36 700 kvadratmeter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hotellets nettsted (svensk)
Dorfchemnitz

Dorfchemnitz er en skogslandsby (Waldhufendorf) og en landkommune (Gemeinde) i Osterzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen, Tyskland. Kommunen befinner seg i Osterzgebirge 2 km vest for Freiberger Mulde ved Chemnitzbach, 18 km sør for Freiberg, 8 km sørvest for Frauenstein, 6 km nord for Sayda og 14 km nordøst for Olbernhau. Dorfchemnitz er en del av forvaltningsfellesskapet Sayda og har 1 707 innbyggere (31. desember 2009). 
Dorfchemnitz var en kommune i Kreis Brand-Erbisdorf fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Brand-Erbisdorf, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Dorfchemnitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
William Craig

William Craig (født 1855 i Skottland, død 3. september 1902 i Massachusetts, USA) var den første agenten i USAs Secret Service som ble drept i tjenesten. 
Han tjenestegjorde tolv år i det britiske militæret og fikk avskjed i nåde, før han emigrerte til Chicago South Side da han var fylt 38 år. Han sluttet seg til Secret Service i 1900, og døde på jobb to år senere.Etter mordet på president William McKinley, hadde Secret Service i oppgave å beskytte presidenter. Craig ble drept den 3. september 1902 da han beskyttet president Theodore Roosevelt i Pittsfield i Massachusetts. Presidenten fikk bare overfladiske kutt og blåmerker. Craig ble gravlagt i Oak Woods Cemetery i Chicago den 7. september 1902.


== Referanser ==
Frederick Cuny

Frederick C. Cuny (født 14. november 1944 i New Haven, Connecticut) var en amerikansk spesialist på katastrofehjelp som var aktiv ved mange humanitære prosjekter overalt i verden fra 1969 og til hans forsvinning i Tsjetsjenia i 1995. 
I 1952 flyttet Cuny sammen med familien til Texas, da han var 8 år gammel. Han hadde en lidenskap for flyving og håpet lenge på å bli jagerflyger i det amerikanske militæret. Han studerte ingeniørfag ved Texas A & M University, og spesialiserte seg på problemer i utviklingsland, og han studerte urban planlegging ved Universitetet i Houston. 
Han klarte ikke kravene som kreves til språk som skulle til for å avansere i militæret, og Cuny kunne derfor ikke bli tatt opp til Officers 'Candidate School, og dermed endte han sin drøm om livet som offiser i militæret. Cuny ble i stedet en dyktig sivilingeniør og han arbeidet på store byggeprosjekter som f.eks. en radar-installasjon ved Dallas-Fort Worth International Airport. Etter hvert ble han misfornøyd med dette arbeidet og han bestemte seg for å brukte sin opplæring innen ingeniørfag med å gjøre humanitært arbeid.
Cuny ble ansatt av organisasjoner som FN og private humanitære stiftelser. Et av Cunys overordnede mål var å innføre en radikal omstrukturering av den metoden som systemet angående katastrofehjelp ble drevet på over hele verden. I 1971 grunnla han non-profit organisasjonene Intertect Relief og Reconstruction Corp i Dallas, Texas. Disse organisasjonene tilbød teknisk assistanse og opplæring til frivllige misjoner. 
Cuny arbeidet i flere u-land, blant disse var Biafra, Guatemala, Etiopia, Irak, Somalia og Bosnia. Cuny ble utnevnt til en MacArthur Fellow i 1995, men han forsvant før han offisielt kunne motta sin pris. I april 1995, forsvant Cuny sammen med en lege og tolk fra det Røde Kors sin russiske avdeling i Tsjetsjenia. Forsvinningen skjedde mens han forsøkte å forhandle frem en våpenhvile mellom tsjetsjenske separatister og lokale russiske myndigheter i dette området. Tsjetsjenske opprørsgrupper har fått skylden for forsvinningen, men levningene deres er aldri blitt funnet.


== Hans utgivelser ==
Famine, Conflict and Response: A Basic Guide
Disasters and Development


== Referanser ==
Eppendorf

Eppendorf er en landkommune (Gemeinde) i Osterzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Kommunen består av Eppendorf og de to tidligere kommunene Kleinhartmannsdorf (innlemmet 1. oktober 1995) og Großwaltersdorf (innlemmet 1. oktober 1998). Eppendorf har 4 599 innbyggere (31. desember 2009). 
Eppendorf var en kommune i Kreis Flöha fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Flöha, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Eppendorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vlastimir Đorđević

Vlastimir Đorđević (serbokroatisk: Властимир Ђорђевић / Vlastimir Đorđević; født 1948 i Koznica, Serbia) er en serbisk oberst og politiker som deltok i borgerkrigen i Jugoslavia.
Han ble i 2014 dømt til 18 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.
Đorđević ble uteksaminert fra det juridiske fakultet ved Universitetet i Beograd. Đorđević var assisterende minister i den serbiske utenriksdepartementer, og han satt som sjef for Indreministeriets Departement for offentlig sikkerhet. I 1997 ble Đorđević forfremmet fra generalløytnant til oberst etter president-påbud. Han forble den assisterende minister og sjef for Public Security Department frem til januar 2001. Fram til 17. juni 2007 ble det fremsatt påstander at han befant seg i Russland, der han gjemte seg for en dom for krigsforbrytelser. 
Om morgenen 17. juni 2007 ble Đorđević arrestert i Montenegro, nær byen Budva. Đorđević hadde da vært rømmen i mange år, siktet for krigsforbrytelser i Kosovo og Metohija. Đorđević ble deretter tiltalt for å være en del av den serbiske skjerpingen når det gjaldt kosovoalbanske borgere i 1999, da han satt som politigeneral og minister i departementet for offentlig sikkerhet. Đorđević skal ifølge FN-domstolen også ha forsøkt å dekke over drapene på flere tusen etniske albanere i Kosovo og Metohija som skjedde i 1998 og 1999.Đorđević ble i 2011 dømt til 27 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Straffen ble anket og redusert til 18 år i 2014. Han søkte om prøveløslatelse i 2019 etter å ha sonet 2/3 av straffen.


== Referanser ==
Esztergomkatedralen

Esztergomkatedralen i Esztergom, er hovedkirken for Esztergom-Budapest erkebispedømme og tilegnet jomfru Maria og Sankt Adalbert. Kirken ble påbegynt i 1822. I 1856 ble deler av kirken innviet med verket Missa solennis zur Einweihung der Basilika in Gran (Graner Messe) av Franz Liszt. Gran er det tyske navnet på Esztergom.
Katedralen er  71,5 meter høy innvendig og har en diameter på 33,5 meter. Utvendig er kirken 100 meter høy, regnet fra krypten. Det gjør den til den høyeste bygning i Ungarn og den 18. høyeste kirke i verden. Esztergomkatedralen er Ungarns største og Europas tredje største kirke, med en grunnflate på 5 600 m². Den er utformet som en basilika, 118 meter lang og 49 meter bred. Kirken har en etterklang på 9 sekunder. Altertavlen er på 13,5 meter x 6,6 meter og verdens største maleri i ett stykke.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Esztergom Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Muhammad ibn Ali as-Sanussi

Muhammad ibn Ali as-Sanussi (arabisk: محمد بن علي السنوسي ;Muḥammad ibn ‘Alī as-Sanūssī; født 1787 i  al-Wasita nær Mostaganem i det som nå er  Algerie, død 1859 i Al-Jaghbub som nå er i Libya) var en algirsk sufi som grunnla sanussiya-ordenen i 1837. 


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
Muhammad ibn Ali fikk tilnavnet as-Sanūssī etter en respektert muslimsk lærer. Han var et medlem av Walad Sidi Abdallah-stammen, og var en sharif som kunne følge slekta si tilbake til Fatima, Muhammads datter. 
Han studerte ved en madrassa i Fès, i dag i Marokko.


=== Lederskap ===
Han reiste så til Sahara, hvor han i dagens Tunisia og Libya fremmet en «ren» form av islam, som fikk mange tilhengere, og deretter dro han til Kairo for å studere ved al-Azharuniversitetet. 
På grunn av den franske okkupasjonen av Algérie kunne han ikke vende tilbake, og han etablerte derfor sin hovedstad i al-Jaghbub i det østlige Kyrenaika. Der bygde han en moské og et universitet, som kom til å bli en av al-Azhars rivaler.   


=== Etterkommere ===
Etter hans død ble hans eldste sønn Muhammad al-Mahdi ibn Sayyid Muhammad al-Sanussi sanussiya-ordenens nye eder, og han flyttet hovedstaden til Kufra. As-Sanūssī hadde også en annen sønn kalt Muhammad ash-Sharif. Hans barnebarn, Muhammad al-Mahdis sønn, ble Idris I av Libya, landets første og eneste konge.


== Universitetets skjebne ==
Universitetet ble stengt av Muammar al-Gaddafi i 1984, samme tid som as-Sanūssī-familiens graver ble desakrert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Libya: Muhammad Al-Sanusi (c. 1787–1859) and the Sanusiyya. In: Kevin Shillington (Hrsg.): Encyclopedia of African History. Band 2: H – O. Fitzroy Dearborn, New York NY 2005, ISBN 1-57958-454-3, S. 830–831.
Randall W. Forsberg

Randall W. Forsberg (født 23. juli 1943, død 19. oktober 2007) var en amerikanske politolog og våpenkontrollstrateg, som drev en livslang forskning som har fått æren for å redusere risikoen for krig, minimere byrden av militære utgifter, og som har fremmet forskjellige demokratiske institusjoner. 
Karrieren som forsker begynte ved Stockholm International Peace Research Institute i 1968. I 1974 flyttet hun til Cambridge i Massachusetts, der hun fikk sin doktorgrad i 1980, og der hun også var med på å grunnlegge Institutt for forsvarsstudier og studier på nedrustning av atomvåpen. Forsberg lanserte The National Nuclear Weapons Freeze Campaign. 
I 1995 ble hun utnevnt av daværende president Bill Clinton til en stilling i en rådgivende komité som drev med rustningskontroll og atomvåpennedrustning. I 1983 ble hun tildelt en pris og en pengesum fra den finansielle støtteordningen MacArthur Foundation. I 1989 ble hun tildelt Pomerance Award.


== Referanser ==
Sanussiya

Sanussiya (arabisk: السنوسية‎; as-Sanūsīya) var en libysk politisk-religiøs islamsk orden i Libya og Sudan, grunnlagt i Mekka i 1837 av storsanissi Muhammad ibn Ali as-Sanussi. Sanussiya-ordenen fokuserte både på islamsk tankegang og åndelighets tilbakegang og på svekkelsen av den muslimske politiske integriteten. As-Sanussi var påvirket den fundamentalistiske salafistbevegelsen, hvor han la til trekk fra ulike sufistiske ordener.Fra 1902 til 1913 kjempet sanussiene mot fransk ekspansjon i Sahara, og fra 1911 også mot italiensk ekspansjon i Libya.
Da Libya i 1951 ble en uavhengig stat, ble storsanussiens sønnesønn Idris Libyas første og eneste konge, fram til oberst Muammar al-Gaddafis antimonarkistiske statskupp i 1969. En tredjedel av Libyas befolkning i Libya bekjenner seg til sanussiya-bevegelsen.


== Ordenens overhoder ==
Muhammad ibn Ali as-Sanussi (1843–1859)
Muhammad al-Mahdi ibn Sayyid Muhammad as-Sanussi (1859–1902)
Ahmed Sharif as-Sanussi (1902–1916) (død 1933)
Muhammad Idris al-Mahdi as-Sanussi (1916–1969) (død 1983)
Hasan ar-Rida al-Mahdi as-Sanussi (1969–1992)
Muhammad ibn Sayyid Hasan ar-Rida al-Mahdi as-Sanussi (1992–)
Guillermo Gómez-Peña

Guillermo Gómez-Peña (født 1955 i Mexico by) flyttet i 1978 til USA, hvor han etablerte seg som en kjent performancekunstner, forfatter, aktivist og pedagog. 
Han har vært en pioner innen flere medier, blant annet innen eksperimentelle radioprogrammer, video, på fotografier og i installasjonskunst. Hans åtte bøker, essayer, eksperimentell poesi og krøniker skriver han både på engelsk, spansk og på spanglish som er en blanding av engelsk og spansk språk. 
De fleste av hans kunstneriske og intellektuelle arbeider gjelder grensesnittet mellom Nord-og Sør-Amerika  (Mexico og USA), samt kultur og politikk i disse to landene. Hans opprinnelige tverrfaglige kunstprosjekter og bøker utforsket grenser, både fysiske, kulturelle og andre grenser, mellom de to landene. Gómez-Peña regnes som en pioner i amerikanske og latinamerikansk kunst.Hans tildelinger

Prix de la Parole under International Theatre Festival of the Americas
Bessie Awards i New York.
MacArthur Foundation Fellowship i 1991. (han var den første kunstneren av meksikansk fødsel eller opphav som har mottatt denne prisen)
American Book Award
Cineaste Lifetime Achievement Award, på Taos Talking Pictures Film Festival


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Guillermo Gómez-Peña – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guillermo Gómez-Peña på Discogs
Len Lesser

Len Lesser (født 3. desember 1922 i The Bronx, New York City, død 16. februar 2011 i California, USA) var en amerikansk skuespiller. Han var kjent for hans sentrale rolle i Clint Eastwood-filmen Kelly's Heroes og hans tilbakevendende rolle som karakteren onkel Leo på den populære TV-serien Seinfeld, der han ble med i løpet av seriens andre sesong i episoden «The Pony Note».
Lesser fikk sin bachelor-grad fra City College of New York i 1942 i en alder av 19 år. Lesser vervet seg til tjeneste i United States Army, dagen etter det japanske angrepet på marinebasen Pearl Harbor i desember 1941. Han tjenestegjorde i Kina, Burma og i India før den andre verdenskrig var over. 
Lesser jobbet i mange år innen amerikansk film, TV og på teater-scenen. Hans CV inkluderer prosjekter med sammen med flere superstjerner som Clint Eastwood, Barbra Streisand, Lee Marvin, Dustin Hoffman og Steve McQueen. Lesser dukket opp på amerikansk TV med jevne mellom siden 1955 på forskjellige TV-klassikere som The Monkees, The Outer Limits, Alfred Hitchcock Presents, Get Smart, Quincy, The Rockford Files, Mad About You, Seinfeld, Boy Meets World, Smart Guy, The Munsters, og i Castle. 
Han dukket opp i en rekke filmer som f.eks. The Outlaw Josey Wales. Han hadde en fast rolle på Everybody Loves Raymond som karakteren Garvin, som var en venn av en av hovedpersonene Frank Barone. Den 16. februar 2011, døde Lesser av en kreft-relatert lungebetennelse i Burbank, California, i en alder av 88 år. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Len Lesser på Internet Movie Database 
(sv) Len Lesser i Svensk Filmdatabas 
(fr) Len Lesser på Allociné 
(en) Len Lesser på AllMovie 
(en) Len Lesser hos The Movie Database
Jacques d’Amboise

Jacques d'Amboise (født Josef Jacques Ahearn 28. juli 1934 i Dedham, Massachusetts, død 2. mai 2021) var en amerikansk ballettdanser og koreograf. 


== Kunstnerisk virke ==
Han vokste opp i et av de fattigere nabolagene på Manhattan, og som syvåring ble han sendt på ballettskole fordi moren ville holde ham borte fra gjengmiljøet ute i gatene. Han var bare 15 år gammel da han sluttet skolegangen fordi han ble tatt opp i ensemblet til New York City Ballet, hvor han etter hvert ble solist. Den kjente koreografen George Balanchine var en av grunnleggerne av New York City Ballet, og skapte et stort antall balletter spesielt for d'Amboise. Jacques d'Amboise har også selv koreografert flere balletter for New York City Ballet. Han har også danset i flere spillefilmer. Blant annet spilte han rollen som Ephraim Pontipee i filmen Syv Bruder for Syv Brødre (originaltittel: Seven Brides for Seven Brothers), og var også med i musikalfilmen Carousel. I 1976 etablerte han National Dance Institute, som fremdeles (per 2018) tilbyr danseundervisning for barn fra de fattigere bydelene i New York City.


== Priser og æresbevisninger ==
D'Amboise har mottatt mange æresbevisninger og priser. I 1978 ble han kreert æresdoktor ved Bates College. Senere har han blant annet blitt tildelt et MacArthur Fellowship (1990), en Kennedy Center Honors Award, en National Medal of the Arts, en New York Governor's Award og en æresdoktorgrad fra Boston College. Han har også mottatt mange andre priser og utmerkelser for sine bidrag til utdanning innenfor kunst og dans, blant annet en Heinz Award innen kunst og humaniora som han mottok som anerkjennelse for opprettelsen av National Dance Institute.


== Familieliv ==
Jacques d'Amboise giftet seg med Carolyn George, fotograf og tidligere ballerina, på nyttårdagen i 1956. Ekteparet fikk fire barn sammen, deriblant ballettdanser og koreograf Christopher d'Amboise (gift med Kelly Crandall) og danseren Charlotte d'Amboise (gift med Terrence Mann). Carolyn George d'Amboise døde i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jacques d'Amboise (dancer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacques d'Amboise på Internet Movie Database 
(sv) Jacques d'Amboise i Svensk Filmdatabas 
(en) Jacques d'Amboise på AllMovie 
(en) Jacques d'Amboise hos The Movie Database 
(en) Jacques d'Amboise hos Internet Broadway Database
Norsk Opplagskontroll

Norsk Opplagskontroll AS var et norsk selskap som kontrollerte opplag for norske aviser, magasiner og ukeblad, og ytte rådgivning om opplagsberegning. Det ble etablert i 2001, og bak selskapet sto:

Mediebedriftenes Landsforening (MBL), som organiserer landets største aviser og en rekke magasiner og ukeblad. Organisasjonen favner om lag 130 aviser og 75 magasiner.
Landslaget for Lokalaviser (LLA), som har om lag 110 mindre aviser som medlemmer.
Medietilsynet, som forvalter om lag 300 millioner til pressestøtte.De tre partene eide hver ⅓ av Opplagskontrollen, og sto som oppdragsgiver for selskapet. De tre eierne utarbeidet også regelverket som ble benyttet ved gjennomføring av kontrollen.
I praksis innleverte publikasjonene opplagsoppgaver gjennom sine organisasjoner. Norsk Opplagskontroll ga vanligvis en forhåndsgodkjenning basert på oppgavene, og foretok deretter stedlige kontroller hos en del av medlemsavisene. 
De godkjente netto opplagstallene hadde stor økonomisk betydning for de ulike publikasjonene: Dels var de avgjørende for inntektene fra annonsemarkedet, dels lå de til grunn ved tildeling av pressestøtte.
Norsk Opplagskontroll hadde kontorer i Porsgrunn, og daglig leder var Henry Nilsen (2010).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Opplagskontrolls nettsider (Besøkt 23. februar 2010)
Om Norsk Opplagskontroll på MBLs nettsider (Besøkt 23. februar 2010)
Opplagsreglene på MBLs nettsider (Besøkt 23. februar 2010)
Falkenau

Falkenau er en tidligere landkommune (Gemeinde) i Osterzgebirge i Landkreis Mittelsachsen i Direktionsbezirk Chemnitz i Fristaten Sachsen. Falkenau befinner seg i dalen til elven Flöha. Høyeste punkt er 432 moh. Laveste punkt er elven Flöha med 280 moh. Falkenau grenset i sør til Augustusburg, i vest til Flöha, i nord til Frankenberg og i øst til Oederan. Falkenau var en del av forvaltningsfellesskapet Flöha og har 1 957 innbyggere (31. desember 2009). 
Falkenau var en kommune i Kreis Flöha fra 1952 til 1990. Fra 1990 frem til 1. august 1994 var den innlemmet i Landkreis Flöha, og fra 1. august 1994 i den utvidede Landkreis Freiberg. Den 1. august 2008 ble kommunen en del av Landkreis Mittelsachsen. Den 1. oktober 2011 ble Falkenau innlemmet i kommunen Flöha.