jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cocoon II – Hjemkomsten

Cocoon II – Hjemkomsten (originaltittel: Cocoon: The Return) er en amerikansk sciencefiction og eventyrfilm fra 1988 regissert av Daniel Petrie og produsert av Richard Zanuck. Hovedrollene spilles av Don Ameche, Wilford Brimley, Hume Cronyn, Steve Guttenberg og Courteney Cox. Filmen er en oppfølger til Cocoon - Dypets hemmelighet, fra 1985.
Concoon II ble relativt dårlig mottatt av filmkritikerne og ble heller ikke den publikumssuksessen som den første filmen ble.


== Handling ==
Det har gått fem år siden tre eldre ektepar ble med romvesenene til den paradisisk planeten Antarera. Nå planlegges imidlertid en ny tur til jorden. Grunnen til det er oppdagelsen av noen nye kokonger. Det er om å gjøre å få tak i disse før «vanlige» mennesker (det vil si havforskere) begynner å eksperimentere med dem. Noen av de eldre parene ønsker å returnere til jorden og blir derfor med.


== Om filmen ==
FilmkritikerneCocoon II ble forholdsvis dårlig mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den kun har fått 30% på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den to og en halv av fire stjerner og skrev: «The central weakness of "Cocoon: the Return" is that the film lacks any compelling reason to exist. Yes, it is a heartwarming film. Yes, the performances are wonderful, and, yes, it's great to see these characters back again. But that's about it. For someone who has seen "Cocoon," the sequel gives you the opportunity to see everybody saying goodbye for the second time».VGs anmelder gav den terningkast tre og mente den var dårligere enn den første filmen. Dagbladets anmelder gav den terningkast fire. Aftenpostens anmelder mente at regissøren hadde gjort en utmerket jobb, men at filmen var altfor lang og at den hadde lite nytt å fortelle.
PublikumFilmen ble ikke i nærheten av den publikumssuksessen som den første ble. Cocoon II innbrakte $25 millioner på verdensbasis, hvorav $18,9 millioner i USA. Den havnet dermed på en 54.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1988. Til sammenligning innbrakte den første filmen over $76 millioner i USA alene.


== Rollebesetning ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cocoon II – Hjemkomsten på Internet Movie Database 
(no) Cocoon II – Hjemkomsten hos Filmfront 
(sv) Cocoon II – Hjemkomsten i Svensk Filmdatabas 
(da) Cocoon II – Hjemkomsten i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Cocoon II – Hjemkomsten på Allociné 
(nl) Cocoon II – Hjemkomsten på MovieMeter 
(en) Cocoon II – Hjemkomsten på AllMovie 
(en) Cocoon II – Hjemkomsten på Turner Classic Movies 
(en) Cocoon II – Hjemkomsten på Rotten Tomatoes 
(en) Cocoon II – Hjemkomsten på Metacritic
When I Look in Your Eyes

When I Look in Your Eyes er det femte albumet til den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall, utgitt i 1999. Det ble nominert til «Grammy – Album of the Year» – for første gang på 25 år ble et jazzalbum nominert i denne kategorien. Den fikk ikke prisen, men i stedet to andre priser: «Grammy Award for beste Jazzvokalalbum» og «Grammy Award for beste produksjon (ikke klassisk)».


== Sporliste ==
«Let's Face the Music and Dance» (Irving Berlin) – 5:18
«Devil May Care» (Bob Dorough, Terrell Kirk) – 3:20
«Let's Fall in Love» (Harold Arlen, Ted Koehler) – 4:19
«When I Look in Your Eyes» (Leslie Bricusse) – 4:31
«Popsicle Toes» (Michael Franks) – 4:28
«I've Got You Under My Skin» (Cole Porter) – 6:10
«I Can't Give You Anything But Love» (Dorothy Fields, Jimmy McHugh) – 2:32
«I'll String Along With You» (Al Dubin, Harry Warren) – 4:45
«East of the Sun (and West of the Moon)» (Brooks Bowman) – 4:57
«Pick Yourself Up» (Fields, Jerome Kern) – 3:02
«The Best Thing for You» (Berlin) – 2:37
«Do It Again» (Buddy DeSylva, George Gershwin) – 4:35
Skjult spor:
«Why Should I Care?» (Clint Eastwood, Carole Bayer Sager, Linda Thompson-Jenner) – 3:46


== Musikere ==
Diana Krall – piano, vokal
Chuck Berghofer – bass
Alan Broadbent – piano
Larry Bunker – vibrafon
Pete Christlieb – saksofon
John Clayton – bass
Jeff Hamilton – trommer
Eddie Karam – dirigent
Russell Malone – gitar
Johnny Mandel – dirigent
Lewis Nash – trommer
Ben Wolfe – bass


== Eksterne lenker ==
(en) When I Look in Your Eyes på Discogs 
(en) When I Look in Your Eyes på MusicBrainz
Oslo Flaggfabrikk

Oslo Flaggfabrikk er en norsk produsent av flagg som har hovedkontor i Rygge. Flaggfabrikken ble etablert i 1903 av søstrene Larsen under navnet Sophie Larsens Flaggforretning, senere Kristiania Flaggfabrikk. Bedriften fikk sitt nåværende navn i 1927. 
Produksjonen av flagg foregikk i Oslo frem til 1983 da den flyttet til Løken i Høland. I 2011 foregår all produksjon ved bedriftens fabrikk i Portugal.Administrasjonen flyttet fra Oslo til Moss i 1990 og til Rygge i 2011. 
Oslo Flaggfabrikk her hele tiden hatt butikklokaler i Oslo, fra 2008 i Tordenskioldsgate.Bedriften leverer flagg til blant annet Stortinget, departementer og Forsvaret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
The Look of Love

The Look of Love er det sjette albumet til den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall, utgitt i 2001. 


== Sporliste ==
«'S Wonderful» (George Gershwin, Ira Gershwin) – 4:29
«Love Letters» (Edward Heyman, Victor Young) – 4:56
«I Remember You» (Johnny Mercer, Victor Schertzinger) – 3:56
«Cry Me a River» (Arthur Hamilton) – 5:03
«Besame Mucho» (Sunny Skylar, Consuelo Velazquez) – 6:40
«The Night We Called It a Day» (Tom Adair, Matt Dennis) – 5:42
«Dancing in the Dark» (Howard Dietz, Arthur Schwartz) – 5:48
«I Get Along Without You Very Well (Except Sometimes)» (Hoagy Carmichael, Jane Brown Thompson) – 3:44
«The Look of Love» (Burt Bacharach, Hal David) – 4:41
«Maybe You'll Be There» (Rube Bloom, Sammy Gallop) – 5:31


== Musikere ==
Diana Krall – piano, vokal
Dori Caymmi – gitar
Romero Lubambo - gitar
Russell Malone - gitar
John Pisano - gitar
Luis Conte – perkusjon
Paulinho da Costa – perkusjon
Peter Erskine – trommer
Jeff Hamilton – bass, trommer
Christian McBride – kontrabass
London Symphony Orchestra
Claus Ogerman – dirigent, arrangør


== Eksterne lenker ==
(en) The Look of Love på Discogs 
(en) The Look of Love på MusicBrainz 
(en) The Look of Love på AllMusic
Svein Aage Johnsen

Svein Aage Johnsen (født 7. juni 1956 i Skien) er en norsk journalist og skribent.Johnsen har utgitt fem diktsamlinger, den biografiske fortellingen Tilla fra Vassfaret (Atheneum forlag ), og Gardvannspjolter, en bok om skogens rariteter og fem e-bøker.  
Tidligere har Johnsen arbeidet i Østerdal Budstikke og som frilanser for Jarlsberg Avis, samt noen måneder for Tønsbergs Blad. Han arbeidet i flere år som frilansmedarbeider hos Ernst G. Mortensen. I 1980-åra arbeidet han mye med kriminaljournaliststikk. Han skriver noe frilans for Telemarksavisa. Johnsen er medlem av NFFO, Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening og Forfatterforbundet. Vært medlem av NJ - Norsk Journalistforbund siden 1985.


== Bibliografi ==
1992 - medforfatter i Nordisk Kriminal Krønike
1993 - Gardvannspjolter, dikt og annet fra skogene. Puls forlag
1994 - Tilla fra Vassfaret, biografisk fortelling. Atheneum forlag
2003 - Flukt, dikt, Puls forlag
2004 - Løv i månelys, dikt, Puls forlag
2006 - Striper av sol, dikt, Puls forlag
2007 - Livet – Kjærligheten – Døden, dikt, Puls forlag
2009 - Toner i skyggen, dikt, Puls forlag
2018 - Farfars jente, roman, Celsius Forlag (e-bok)
2020 - Mammon, kortroman, Celsius Forlag (e-bok)
2021 - Dype skogers skygger, fortellinger, Celsius Forlag (e-bok)
2021 - Skauhippier – og andre enfoldige sjeler, fortellinger, Celsius Forlag (e - bok)
2022 - Tilbakeblikk – Selvbiografiske fortellinger, Celsius Forlag (e - bok)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svein Aage Johnsen - Telemarksportalen
Bibsyssøk
Live in Paris (Diana Krall)

Live in Paris er den første DVD-en og konsertalbumet – det syvende albumet totalt – av den canadiske jazzpianisten og vokalisten Diana Krall, utgitt i 2002. Konserten ble filmet og utgitt på DVD. 


== Sporliste ==


=== CD ===
«I Love Being Here With You» (Peggy Lee, William Schluger) – 5:12
«Let's Fall in Love» (Harold Arlen, Ted Koehler) – 4:34
«'Deed I Do» (Walter Hirsch, Fred Rose) – 5:17
«The Look of Love» (Burt Bacharach, Hal David) – 5:00
«East of the Sun (and West of the Moon)» (Brooks Bowman) – 5:58
«I've Got You Under My Skin» (Cole Porter) – 7:24
«Devil May Care» (Bob Dorough, Terrell Kirk) – 6:52
«Maybe You'll Be There» (Rube Bloom, Sammy Gallop) – 5:47
«'S Wonderful» (George Gershwin, Ira Gershwin) – 5:59
«Fly Me to the Moon» (Bart Howard) – 6:05
«A Case of You» (Joni Mitchell) – 7:04
«Just the Way You Are» (Billy Joel) – 5:00 (Bonusspor)
«Charmed Life» – 2:48 (Bonusspor på canadisk utgivelse)


=== DVD ===
«I Love Being Here With You»
«All or Nothing»
«Let's Fall in Love»
«The Look of Love»
«Maybe You'll Be There»
«'Deed I Do»
«Devil May Care»
«Cry Me a River»
«I've Got You Under My Skin»
«East of the Sun (and West of the Moon)»
«I Get Along Without You Very Well»
«Pick Your Self Up»
«'S Wonderful»
«Love Letters»
«I Don't Know Enough About You»
«Do It Again»
«A Case of You»


== Musikere ==
Diana Krall – piano, vokal, Fender Rhodes
Michael Brecker – tenorsaksofon
Alan Broadbent – dirigent
John Clayton – bass
Paulinho Da Costa – perkusjon
Jeff Hamilton – trommer
Christian McBride – bass
Rob Mounsey – keyboard
Lewis Nash – trommer
John Pisano – gitar
Luis Quintero – perkusjon
Anthony Wilson – gitar


== Eksterne lenker ==
(en) Live in Paris på Discogs 
(en) Live in Paris på MusicBrainz
Svømming under EM i svømmesport 2010 – 200 meter frisvømming kvinner

Øvelsen 200 meter frisvømming kvinner ved EM i svømming 2010 på langbane fant sted 13. og 14. august i Budapest, Ungarn.


== Finale ==


== Eksterne lenker ==
Finaleresultater
Eid Glassverk

Eid glassverk eller Eidsverket glassverk var et foretak som ble oppretta i 1810 på Bjørkelangen. Det gikk inn i 1818.
Fru Kammerherre von Storms Jernværk ble stiftet av Caspar Herman von Storm i 1764, senere kalt Zitten Jernværk, ble stiftet etter bonden Karl fant jernmalm i Setskog i 1760, Caspar kjøpte Eidgårdene og flytte 2 av disse ned til det vi i dag kaller Eidsverket. Her bygde han maseovner ved fossefallet på tunet. Jernværket levde i ca 10 år, maseovnene ble solgt til Eidsvoll Jernværk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fru Kammerherre von Storms Jernværk ved Zitten eller Sitten Jernværk
Geiser og Thingvalla

«Geiser og Thingvalla» er et skillingstrykk om en sjøulykke som hendte 14. august 1888. Det var sammenstøtet mellom de to emigrantbåtene Thingvalla og Geiser ved Sable Island i Atlanterhavet, ca en dagsreise fra New York. Begge skipene var danske. Geiser var på reise fra New York til Europa, mens Thingvalla kom fra Europa og skulle til Amerika. De to skipene støtte sammen ved firetiden om morgenen. Været var regnfullt, tåkete og sjøen var grov. Ulykken skyldtes feil manøver fra Geisers side. Thingvalla kalrte seg forholdsvis bra, og etter at redningsarbeidet var ferdig, fortsatte den mot Amerika. Thingvalla reddet også mange fra Geiser som ble rammet midtskips og skåret tvers over, slik at den sank i løpet av 5 minutter. I alt mistet 150 mennesker livet, og blant dem var det 40 nordmenn. 
Denne visa synges til melodien «Hjalmar og Hulda».


== Kilder ==
Per Johan Skjærstad: «Gode gamle viser frem fra glemselen», Gyldendal 1982


== Teksten ==
Det går gjennom verden en klage så stor blant slektninger fjern og nær,fra far og fra mor og fra søster og bror som mistet en som dem har kjær,hvem kan vel beskrive den jammer og smerte, hvem kan vel husvale det blødende hjertehvem kan vel erstatte de kjære for dem som nu med stor lengsel var ventende hjem.
Med dampskipet Geiser de seilede hjem fra vesten det mektige land,med lengsel i hjertet de skuede frem mot hjemme dens elskede strant.Så fredfullt de tenkte på gjensynets gleder, da maned frem for seg de hjemlede steder,nu snart skal de møtes med kjære fra før de vil gjerne sees før innen de dør.
De seilte i dage de seilte i tre, henover den villsomme ørk,av båer og skjær var der intet å se men himmelen var skyfull og mørk.Så gikk de til hvile om aftenen silde og tenkte slett ikke på noget så ille,at skrekk skal dem jage av køyene bratt o grufulle skjebne o skrekkelige natt.
På kommandobrettet har styrmannen vakt om natten da klokken var tre,kapteinen ham varslet du gir nøye akt om du noen seiler får se.Raketter og pipen du ikke må spare thi her er så mørkt her kan lett være fare,men Geiser som stolt over bølgene gikk et grunnstøt i siden av Thingvalla fikk.
Nu ble det stor skrekk og forvirring ombord hist ut på det villsomme hav,der var ei en plett på den frelsende jord kun sjøen den grufulle grav.Vel hundrede mann snak i graven den våte kun få ble der reddet av Thingvallas båter,men alt hva de tjente i fremmede land det sank ned i dypet just som det var sand.
To søstre fra Norge var også blant dem som døde hin skrekkelige natt,til dødende moder de hastede hjem da der de ble stanset så bratt.Og kjærester, menn skulle hjem for at hente sin venn og sin viv som så lengselsfullt ventet,men aldri, akk aldri de møtes dog mer med dem som de hadde så inderlig kjær.
O nådige fader som har alle kjær,bevar oss fra sådan en død,følg oss og skjerm oss hvor vi så enn er hjelp oss når vi stedse nød.Trøst du nu dem fader og moder som sørge og kvinner og barn vil du kjærlig forsørge,og piken som mistet sin kjæreste venn du trøste at engang de sees igjen.
Tvillingbakken (Arendal)

Tvillingbakken er en 112 meter lang gate på Stinta i Arendal. Den grenser til Høyveien i begge ender.
Trikkevisa

«Trikkevisa» er et skillingstrykk fra slutten av 1800-tallet. Rolf E. Schade i Informasjonsavdelingen i Oslo Sporveier fortalte til Per Johan Skjærstad, i boka «Gode gamle viser frem fra glemselen», utgitt på Gyldendal i 1982, at ordet TRIKK, egentlig er en forkortelse for Elektrikken. I 1875 ble den første hestesporvogn satt inn i trafikken i Kristiania. Helt frem til 1. oktober 1918 var prisen 10 øre for å kjøre med trikk. Den elektriske trikken kom i 1894, og denne visa ble skrevet like etterpå.


== Teksten ==
En dag her i våres eg kjemt hit frå bøgdaog reiste med nokka som dom kalte for trikk,den gjeng på no rart dom kalte for sjener og aldri før i verden har jeg fari fram slik.Jeg kunne ikke se noen ting til gampa,men frammi sto en mann med sveiv og trampa,men bak sto en snåling som dro i en klokkestreng,så sveive han forann og trikken den gjeng.
Den karen som dro i strengen sa vær så god gå inn,der inne i salen der satt folk i fleng,jeg bukka og neia og rusla på tå inn,jeg tenkte at dette det kosta nok peng.Men jeg tenkte vet du hva Olettenu får du jammen passe deg for dettenu får du ha auene med deg for at sjåhva de andre betaler for moroa då.
Så kom han med strengen og sagde billetten,en guttunge ved sia en femøring ga,og jeg straks en femøring trutt bita etter,men vet du nu hva denne snålingen sa:Det koster ti, og nu du din skarv du jukser,og nu sa han, han der han har korte bukser,da lo jeg og sa nei meg lurer du nok itjfor gjelder det bokser så reiser jeg fritt.
Per Kamsvåg

Per Kamsvåg (født 10. februar 1923 død 9. juli 2010) var en norsk politiker.
Han var ordfører i Tingvoll kommune fra 1976 til 1979. Hans sivile yrke var banksjef i Straumsnes Sparebank fra 1. januar 1978 til 30. desember 1983, og deretter avdelingsbanksjef i Nordmøre Sparebank til i 1990.


== Referanser ==
Dypt inn i granskogen

«Dypt inn i granskogen» er en vise som ble funnet av en fangevokter på Akershus festning. Vokteren tok vare på visa og gikk til et trykkeri, og kort tid etter kom den som skillingstrykk, kort og godt under navnet «En sang». Hvem som har laget visa, sier sagaen intet om.


== Kilder ==
Per Johan Skjærstad: «Gode gamle viser frem fra glemselen», Gyldendal 1982


== Teksten ==
Fattigdomsgrense

Fattigdomsgrensen er det minste inntektsnivået som anses nødvendig for å oppnå en tilstrekkelig levestandard i et gitt land. Med andre ord er det betegnelsen på inntektsnivået der grensen går mellom å ha råd til å kjøpe alle ressursene som kreves for å overleve eller ikke. Folk som har en inntekt under fattigdomsgrensen har per definisjon ingen disponibel inntekt. I likhet med definisjonen av fattigdom er den offisielle eller vanlige forståelsen av fattigdomsgrensen i praksis betydelig høyere i utviklede land enn i utviklingsland.Hvor denne grensen går er et omdiskutert emne, men en vanlig internasjonal definisjon på ekstrem fattigdom er å leve på under én amerikansk dollar om dagen, eller nærmere bestemt 1,08 USD justert etter kjøpekraftspariteten i 1993. I 2008 økte Verdensbanken grensen til 1,25 USD, etter kjøpekraftspariteten i 2005.Fastsettelsen av fattigdomsgrensen gjøres vanligvis ved å finne de samlede kostnadene for alle essensielle ressurser som et gjennomsnittlig, voksent menneske forbruker på ett år. Denne tilnærmingen er behovsbasert siden en vurdering gis ut fra det minste utgiftsnivået som er krevd for å opprettholde et tålelig liv. Dette var det opprinnelige grunnlaget for fattigdomsgrensen i USA, som ble beregnet på en forenklet måte for å ta utgangspunkt utelukkende i matkostnader og blir oppdatert hvert år. I utviklingsland er boligkostnader vanligvis de dyreste av disse ressursene. Økonomer i slike land følger derfor nøye med på eiendomsmarkedet og boligprisene på grunn av deres sterke påvirkning på fattigdomsgrensen.
Individuelle faktorer brukes ofte til å gjøre rede for ulike forhold, for eksempel om man er forelder, eldre, et barn, gift etc. Fattigdomsgrensen kan bli justert hvert år. 
Fattigdomsgrensen er nyttig som et økonomisk verktøy til å måle folks levestandard med og vurdere sosioøkonomiske reformer slik som velferd og arbeidsledighetsforsikring, som et ledd i fattigdomsbekjempelse verden over.


== Se også ==
FNs tusenårsmål


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonal fattigdomsgrense – Globalis
Fattigdom i Norge: Et hovedstadsproblem? Arkivert 29. januar 2011 hos Wayback Machine. – Statistisk sentralbyrå
(en) Befolkning under fattigdomsgrensen i verdens land Arkivert 30. november 2015 hos Wayback Machine. - The World Factbook
Gillo Pontecorvo

Gillo Pontecorvo (født 19. november 1919 i Pisa, Toscana, Italia, død 12. oktober 2006 i Roma, Italia) var en italiensk filmregissør, mest kjent for den kontroversielle politiske krigsfilmen Kampen om Algerie fra 1965.Pontecorvo var sønn av en framstående jødisk forretningsmann og yngre bror av det internasjonalt anerkjente fysikeren Bruno Pontecorvo. Han studerte naturvitenskap i skolen og oppnådde en grad i kjemi ved Universitetet i Pisa. Det var der som han først kom i kontakt med politisk opposition i form av venstreorienterte studenter og forelesere. I 1938 kort etter avgangseksamen og stilt ovenfor voksende antisemitisme flyktet han till Frankrike, der han fant seg arbeid som journalist og korrespondent for de italienske avisene La Repubblica og Paese Sera.
I Paris engasjerte Pontecorvo seg i filmverdenen, inledningsvis med korte dokumentarfilmer, og etterhvert narrative filmer. Han ble assistent for den nederlandske dokumentarfilmskaperen Joris Ivens, og franksmannen Yves Allégret. Pontecorvo regisserte sin første spillefilm, Den store blå vegen, i 1957. Internasjonal oppmerksomhet fikk han med holocaust-dramaet Kapò i 1959.


== Filmografi ==
1957 – Den store blå vegen (La grande strada azzurra)
1960 – Kapò
1966 – Kampen om Algerie (La battaglia di Algeri)
1969 – Brenn Queimada! (Queimada!)
1970 – Ogro


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gillo Pontecorvo på Internet Movie Database 
(sv) Gillo Pontecorvo i Svensk Filmdatabas 
(da) Gillo Pontecorvo på Filmdatabasen 
(fr) Gillo Pontecorvo på Allociné 
(en) Gillo Pontecorvo på AllMovie 
(en) Gillo Pontecorvo hos The Movie Database
Cédric Van Branteghem

Carlos Cédric Marie Thérèse «Cedje» Van Branteghem (født 13. mars 1979 i Gent) er en belgisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter. 


== Karriere ==
Van Branteghem vant i 2001 sitt første belgiske mesterskap på 400 meter, og i 2002 vant han 200 meter. 
Under EM 2002 i München kom han til finalen på 400 meter med tiden 45,95 sekunder, og endte på sjetteplass. I 2003 forbedret han gjentatte ganger sin personlige rekord, og ble igjen belgisk mester på 200 meter. På Memorial Van Damme i Brussel, forbedret han sin personlige rekord på 400 meter til 45,02 sekunder, og slettet med det den 27 år gamle rekorden til Fons Brijdenbach. Under VM i friidrett 2003 i Paris kom han til semifinalen på 400 m og kvartfinalen på 200 meter. Dette var hans siste 200 meterløp i internasjonale mesterskap. Også under Sommer-OL 2004 i Athen ble han slått ut i semifinalen på 400 meter.
I 2005 og 2006 vant han to nye belgiske mesterskap, på henholdsvis 400 meter og 200 meter. I VM i Helsingfors ble han slått ut i kvalifiseringsheatet, der han kom på femteplass, mens det ble fjerdeplass under Universiaden 2005 i Izmir.
Også under EM i Göteborg i 2006 ble han slått ut i kvalifiseringsheatet, og under Sommer-OL 2008 i Beijing, nådde han igjen semifinalen i den individuelle konkurransen. 45,81 holdt imidlertid ikke til å gå videre. Det belgiske stafettlaget, med Jonathan Borlée, Kevin Borlée og Arnaud Ghislain nådde finalen i 4 x 400 meter stafett, og endte på femteplass med tiden 2:59,37. Med denne tiden forbedret de den belgiske rekorden som hadde stått siden 1981. Dette var da andre gang at Van Branteghem slo en 27 år gammel rekord som ble holdt av Brijdenbach.
Under VM i friidrett 2009 ble han slått ut i kvalifiseringsheatet. Han løp på 45,94, og kom på sjetteplass i sitt heat. Året etter løp Van Branteghem åpningsetappen for det belgiske laget på 4 x 400 meter stafett under VM innendørs i Doha. Han løp sammen med Kevin og Jonathan Borlee og Antoine Gillet, og de greide andreplassen bak det amerikanske stafettlaget, med tiden 3:06,94. Under EM i Barcelona vant han bronse i samme øvelse sammen med Arnaud Destatte og brødrene Borlée.
Han bor i Lovendegem, og trenes av Patrick Himschoot.


== Eksterne lenker ==
(en) Cédric Van Branteghem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cédric Van Branteghem – Olympics.com 
(en) Cédric Van Branteghem – Olympic.org 
(en) Cédric Van Branteghem – Olympedia 
(en) Cédric Van Branteghem – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Cédric Van Branteghem – World Athletics 
(en) Cédric Van Branteghem – Diamond League 
(en) Cédric Van Branteghem – Track and Field Statistics 
European Athletics - Cédric Van Branteghem
Joachim Thomassen (sjakkspiller)

Joachim Thomassen (født 27. desember 1990) er en norsk sjakkspiller fra Mo i Rana som nå spiller for Moss sjakklubb.  
Han har vært elev på sjakklinjen ved Norges Toppidrettsgymnas i Bærum der han har hatt Simen Agdestein som lærer. I Norgesmesterskapet som ble arrangert i Fredrikstad i 2010, imponerte han og ledet Eliteklassen med 6 av 8 mulige poeng da det gjenstod en kamp. Han tapte siste kampen og kom dermed på delt førsteplass sammen med Kjetil A. Lie, Espen Lie og Frode Olav Olsen Urkedal. Det skal spilles stikkamp mellom disse for å kåre vinneren. Han ble utnevnt til internasjonal mester i sjakk (IM) i september 2010 etter at han fikk sitt femte IM-napp og en stor ratingprestasjon under Arctic Chess Challenge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joachim Thomassen – FIDE 
(en) Joachim Thomassen – chessgames.com 
(en) Joachim Thomassen – 365Chess.com
Anatolij Parfenov

Anatolij Ivanovitsj Parfenov (født 17. november 1924, død 28. januar 1993) var en sovjetisk bryter som deltok i De olympiske leker i 1956 i Melbourne.
Parfenov ble olympisk mester i bryting, gresk-romersk stil, under Sommer-OL i 1956 i Melbourne. Han vant den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,0 kg, foran Wilfried Dietrich fra Tyskland og Adelmo Bulgarelli  fra Italia.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i bryting, tungvekt gresk-romersk stil  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Anatolij Parfenov – Olympedia 
(en) Anatolij Parfenov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anatolij Parfenov – databaseOlympics.com (arkivert)