jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mafalda

Mafalda er en argentinsk tegneseriestripe skrevet og tegnet av Joaquin Salvador Lavado, bedre kjent under signaturen Quino. 
Quino laget serien i årene 1964–73, og den trykkes fortsatt daglig i mange latinamerikanske aviser. I Norge gikk serien i Dagbladet på 1980-tallet, og et par pocketbøker er også utgitt (Mafalda viser navlen (1988) og Mafalda – Verden på ville veier (1991)). Serien gikk også som biserie i bladet Tommy og Tigern 1989–90.
Figuren Mafalda. en liten jente, har vært sterkt inspirert fra den amerikanske tegneren Ernie Bushmillers tegneserie fra 1933, Nancy (denne tegneserien har i Norge vært kjent under navnet «Trulte»).


== Eksterne lenker ==
Quinos offisielle hjemmeside
Mafalda Online
Mafaldas opprinnelse og historie (es)
Tåtten om Brandkrosse

Tåtten om Brandkrosse (Brandkrossa þáttr) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår ved Vopnafjörður nordøst på Island og i Norge på 900-tallet og handler om Grim som aler opp en okse kalt Brandkrosse, og om hvordan han mister den på havet og finner både den og sin framtidige kone i en fjellhule i Norge. Sagaen har blitt beskrevet som «an extension of Droplaugarsona saga, offering more detail about the origins of the saga’s heroes.»Den unge bonden Grim er stolt av oksen som han har gitt navnet Brandkrosse (etter dens brandgule korstegning), og blir ulykkelig da oksen en dag mister forstanden og svømmer til havs. Grim blekner, og lar seg heller ikke trøste av at broren Torsteinn kommer og blir vinteren over hos ham. Torsteinn foreslår at de skal reise utenlands, og de får skipsleilighet til Trondheim, hvor de selger skinnlasten sin til en ukjent mann kalt Karhøfdi som var huskar hos bonden Geitir. Da brødrene etter en stund gir seg ut på leting etter Geitir for å få oppgjør for skinnene, er det ingen som kjenner ham. Til sist får de kunnskap om et fjell kalt Geitirshammeren; her finner de både Karhøfdi, Geitir og hele husholdningen - og dertil også oksen Brandkrosse. Til erstatning for oksen tilbyr Geitir at Grim kan få gifte seg med Geitirs datter Droplaug. Ekteskapet feires, og de vender lykkelige tilbake til Island, rikt utrustet med gaver og verdisaker. Grim og Droplaugs datter Mardøl ble senere farmor til Droplaug Grimsdatter, som ble mor til Grim og Helge, hovedpersonene i Soga om Droplaugs-sønene.
I et håndskrift er teksten gitt tittelen «Þáttur um uppruna Droplaugarsona og af Brandkrossa» Historien ble oversatt til norsk av Ole Andreas Øverland i 1897 som «Eventyret om Brandkrosse» i hans Norske historiske Fortællinger bind 1. Nyeste oversettelse er Tåtten om Brandkrosse ved Birgit Nyborg i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==
19P/Borrelly

19P/Borrelly er en periodisk komet, som har blitt besøkt av romsonden Deep Space 1. Kometen er 8 x 4 kilometer i diameter. Den ble oppdaget av Alphonse Louis Nicolas Borrelly under et rutinesøk for kometer ved Marseille i Frankrike den 28. desember 1904.


== Deep Space 1-passeringen ==
Den 21. september 2001 fløy romsonden Deep Space 1 forbi Borrelly mens den testet ut ny teknologi i rommet. Sonden ble styrt mot kometen under den utvidede delen av ferden og var en uventet bonus for forskerne i prosjektet. Til tross for at systemet som hjelpte til med å holde kontroll over fartøyets orientering sviktet, klarte Deep Space 1 å sende data tilbake til jorden som på sendetidspunktet var de beste bildene og andre vitenskapelige data fra en komet.


== Referanser ==
Ingela Forsman

Ingela Birgitta «Pling» Forsman (født 26. august 1950 i Stockholm) er en svensk sangtekstforfatter innen populærmusikken. Mellom 1981 og 2009 har 37 av hennes tekster deltatt i den svenske Melodifestivalen, hvorav tre vant: «Bra vibrationer» (1985), «Se på mig» (1995) samt «Kärleken är» (1998). Hun har også skrevet teksten til en salme, «Blomningstid» (nr. 943 i Psalmer i 2000-talet) samt to barnebøker.
Blant de hun har samarbeidet med når det gjelder melodifestivalsbidragene, kan nevnes Lasse Holm, Bobby Ljunggren, Nanne Grönvall, Michael Saxell samt Agnetha Fältskog. 
Forsman har også skrevet svenskspråklige sangtekster til flere Disney-filmer fra de senere årene. Siden premieren på Sjuan er hun én av to kanalverter. Hun arbeidet en tid på 1990-tallet som kanalvert på TV4.


== Melodifestivalbidrag ==
1981 - «Men natten är vår» - 5.-plass
1983 - «Bara en enda gång» - 5.-plass
1984:
«Kall som is» - 4.-plass
«Tjuvarnas natt» - delt 6.-plass
1985:
«Bra vibrationer» - 1.-plass
«1 + 1 = 2» - uplassert
«Jag vet hur det känns» - 5.-plass
1986 - «ABCD» - uplassert
1987:
«När morgonstjärnan brinner» - 3.-plass
«Det finns en morgondag» - uplassert
1988:
«Nästa weekend» - uplassert
«Om igen» - 2.-plass
1989:
«Du (öppnar min värld)» - 4.-plass
«Nattens drottning» - 5.-plass (sammen med et annet bidrag)
1990:
«Varje natt» - 3.-plass
«Handen på hjärtat» - 4.-plass
1991 - «Ett liv med dig» - 2.-plass
1993 - «Närmare dig» - uplassert
1994 - «Det vackraste jag vet» - 2.-plass
1995 - «Se på mig» - 1.-plass
1998 - «Kärleken är» - 1.-plass
2000 - «När jag tänker på i morgon» - 2.-plass (sammen med et annet bidrag)
2001 - «Ingenmansland» - 4.-plass
2004:
«Min kärlek» - 2.-plass
«Efharisto» - 6.-plass i «andra chansen»
2005 - «Håll om mig» - 2.-plass
2006:
«Etymon» - utslått i semifinalen
«En droppe regn» - utslått i «andra chansen»
«Jag ljuger så bra» - 7.-plass
2007:
«Jag måste kyssa dig» - utslått i «andra chansen»
2008:
«I Love Europe» - 9.-plass
«Den första svalan» - utslått i semifinalen
«Jag saknar dig ibland» - utslått i semifinalen
2009:
«Med hjärtat fyllt av ljus» - tslått i semifinalen
«Jag tror på oss» - utslått i «andra chansen»
«Så vill stjärnorna» - 11.-plass
«Du är älskad där du går» - Utslått i semifinalen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Porträttet - Ingela "Pling" Forsman på STIMs hjemmeside
13. serierunde i Adeccoligaen 2012

13. serierunde i Adeccoligaen 2012 startet med kampen Sandefjord mot Ullensaker/Kisa klokka 15.00, og ble avsluttet med syv kamper klokka 18.00.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Adeccoligaen 2011: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Hoba

Hoba er den største kjente enkeltmeteoritten i verden, og ligger på famen «Hoba West» i Otjozondjupa-regionen i Namibia, der den også ble påvist i 1920. Den er en ataksittjernmeteoritt, bestående av 83% jern, 16% nikkel og 0,7% kobolt. Vekten er om lag 60 tonn, størrelsen er om lag 3 × 3 meter på tvers og omtrent 1 meter dyp. Steinen fikk status som nasjonalmonument i 1955.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hoba meteorite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Willamette-meteoritten

Willamette-meteoritten eller Tomanowos, oppdaget i den amerikanske delstaten Oregon, er den største meteoritten som har blitt funnet i USA og den sjette største på verdensbasis. Den er en jern-nikkel-meteoritt. Ingen nedslagskrater er identifisert på oppdagelsesstedet; det er mulig at meteoritten landet i det som i dag er Canada og at innlandsis har flyttet den til der den ble funnet i moderne tid.


== Eksterne lenker ==
(en) Willamette-meteorittens oppslag i Meteoritical Bulletin 
(en) Amerikansk naturhistorisk museum om Willamette-meteoritten
(en) Om avtalen mellom Amerikansk naturhistorisk museum og indianerstammene
(en) Kopien utenfor universitetet i Oregon
Albireo

Albireo, også kalt β Cyg / β Cygni / Beta Cygni, er den tredje klareste stjernen i stjernebildet Svanen. Selv om den har benevnelsen «beta», er den faktisk svakere enn Gamma Cygni.
Cygnus betyr «Svanen», og Albireo er på hodet til svanen; den blir noen ganger kalt «Nebbstjernen».
Ypsilon Andromedae

Ypsilon Andromedae (υ Andromedae / υ And) er en dobbeltstjerne ca. 44 lysår fra jorden i stjernebildet Andromeda. Hovedstjernen (Ypsilon Andromedae A) er en gulhvit dvergstjerne som er noe yngre enn solen. Den andre stjernen i systemet, Ypsilon Andromedae B, er en rød dverg som går i ein stor bane.
Så langt (2010) er det oppdaget tre planeter i bane rundt hovedstjernen. Alle tre er trolig gasskjemper som ligner på Jupiter. Disse planetene var de første planetene man oppdaget utenfor solsystemet og Ypsilon Andromedae var også det første solsystemet som omfattet en dobbeltstjerne.
Den innerste planeten i systemet ble oppdaget i 1996 og publisert i januar 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Upsilon Andromedae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Torstein Side-Hallssons drøm

Torstein Side-Hallssons drøm (Draumr Þorsteins Síðu-Hallssonar) er en tått, en kort islendingesaga fra siste del av 1200-tallet. Historien foregår på Island ca år 1050 og handler om Torstein som i drømme blir oppsøkt av tre kvinner som advarer ham om hans kommende død. Denne Torstein er den samme som er hovedperson i Soga om Torstein Side-Hallsson. 
Torstein har tatt med seg en trell hjem fra en vikingferd til Irland. Denne trellen, kalt Gilli (som betyr gjeldet), planlegger et hevndrap på Torstein til gjengjeld for at han er blitt kastrert. Tre netter på rad viser en gruppe på tre kvinner seg for Torstein, og advarer ham om Gillis planer. De tre fremsier ett vers hver, hver sin natt. Historien ender med at Torstein blir drept, og med at Gilli får sin straff.Soga om Torstein Side-Hallsson er bare bevart ufullstendig og det antas at denne tåtten om Torsteins drøm opprinnelig må ha vært en del av den tapte, komplette sagaen.Tåtten er kjent fra håndskriftet Vatnshyrna. Oversatt til bokmål som Torstein Side-Hallssons drøm av Jon Gunnar Jørgensen i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==

LitteraturJohn Lindow. «Meeting the other. The cases of Draumr Þorsteins Síðu-Hallssonar and Kumlbúa þáttr» I: Myths, Legends, and Heroes: Essays on Old Norse and Old English Literature. Edited by Daniel Anlezark. University of Toronto Press, 2011.
Birkàt haḥammá

Birkàt haḥammá (hebraisk: ברכת החמה 'solsigningen') er een jødisk signing for solen som blir sagt frem hvert 28. år. Signingen finner sted når vårjevndøgn ifølge tradisjonell utregning sammenfaller med solnedgang på en tirsdag. Ifølge jødisk tradisjon har solen da gått gjennom en syklus og kommet tilbake til stillingen den hadde da verden ble til.
Sist gang signingen blei sagt frem var 8. april 2009. Hendingen sammenfalt med høytiden pesah, noe som bare skal ha skjedd to ganger tidligere i historien.


== Noter ==
Usjas

Usjas  (sanskrit: उषः, úṣas-, 'morgengry') er en hovedgudinne innen vedisk gudetro, og har tallrike lovprisinger tilegnet seg i Rigvedaen. Hun er gudinnen for morgenen og soloppgangen, og er forbundet med rikdom og lykke. Usjas blir fremstilt som en vakker ung kvinne, men har også forbindelse med alderdom og det forgjengelige.
Usjas er datter av Dyaus, søster til nattgudinnen Nirrti, og gift med solguden Surya. I hymnene hennes setter man henne også i forbindelse med andre solguder som Varuna, Indra, Agni og asjvinene.
Man kan finne tilsvarende guddommer med lignende navn i andre indoeuropeiske mytologier, som greske Eos, romerske Aurora og litauiske Auszrà.
Soga om Torstein Side-Hallsson

Soga om Torstein Side-Hallsson (Þorsteins saga Síðu-Hallssonar) er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Orknøyene, Irland, Norge og Island tidlig på 1000-tallet og handler om Torstein som blant annet deltar i slaget ved Clontarf i 1014. Sagaen er bare delvis bevart, og har blitt beskrevet som rotete redigert, med en inkonsekvent kronologi.
Sagaen har to hovedtema; dels Torsteins reise til Irland - hvor han kjempet sammen med orknøyjarlen Sigurd Lodvesson, og mest hans stidigheter med Þórhaddr og hans fire sønner etter hjemkomsten til Island. Þórhaddr hadde ivaretatt Torsteins høvdingeoppgaver mens Torstein var utenlands, og vegret seg for å gi dem fra seg når Torstein kom tilbake. Denne tvisten ender med at Torstein dreper både Þórhaddr og sønnene hans.
Drømmer er et gjennomgående tema i sagaen. Þórhaddr forteller om 14 drømmer som varsler død; enten hans egen og sønnenes, eller Torsteins. I tillegg til disse 14 kommer de tre drømmene i tåtten Draumr Þorsteins Síðu-Hallssonar, som antagelig har vært en del av denne sagaen.
Sagaen er kjent fra Flateybok, men er bare ufullstendig bevart: begynnelsen og en større del like før slutten er tapt. 
Skildringene fra slaget ved Clontarf i Irland er antagelig hentet fra den tapte Brjáns saga, som også Njåls saga har brukt som kilde. Torstein er også nevnt i Njåls saga, og i Magnus den godes saga i Heimskringla. Man antar at tåtten Draumr Þorsteins Síðu-Hallssonar, som skildrer Torsteins død, har vært en del av den tapte delen like før slutten av sagaen. Tåtten om Torstein Side-Hallsson, som forteller om Torsteins forsoning med kong Magnus den gode, kan også ha vært en del av sagaen, eller en fri og senere tilføyelse.
Torsteins strid med sin vikar har etter alt å dømme inspirert fremstillingen av et tilsvarende tema i Sambandsmennenes saga.
Oversatt til nynorsk som Soga om Torstein Side-Hallsson av Ivar Berg i fembindsverket Islendingesagaene, 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

snerpa.is, norrøn fulltekst
Gaokao

Gaokao (forenklet kinesisk: 高考; pinyin: Gāo Kǎo， forkortelse for 普通高等学校招生全国统一考试, Nasjonal eksamen for høyskoleimmatrikulasjon) kalles den eksamen i Folkerepublikken Kinas skolesystem som etter 12-årig grunnutdannelse muliggjør tilgang til høyere studier. 
I eksamensperioden blir de steder der eksamenen finner sted satt i en slags unntakstilstand. Byggearbeider blir innstilt nattestider slik at kandidatene får sove godt før eksamen. Om dagen settes det inn ekstra politi for å bringe kandidater som måtte sitte fast i trafikkork tidsnok til prøvelokalene.


== Eksterne lenker ==
Welt Online: Zehn Millionen Chinesen büffeln für die große Prüfung
The Gaokao
Ciudad Universitaria Rodrigo Facio

Ciudad Universitaria Rodrigo Facio er hovedcampusen til Universidad de Costa Rica. Den befinner seg i San Pedro i kantonen Montes de Oca, like utafor Costa Ricas hovedstad San José. Campusen har et park- og skogsaktig preg, med en rekke ulike tropiske planter. Den er oppkalt etter Rodrigo Facio, som var rektor på 1950- og 60-tallet. Den har et samla areal på 77,5 hektar.
Ciudad Universitaria Rodrigo Facio er delt inn i tre sektorer:

Den første og største dekker et areal på 31,5 hektar. Her ligger de fleste fakultetene, administrasjonsbygningene og bibliotekene.
Ciudad de Investigación («Forskningsbyen») ligger nordvest for den sentrale sektoren og har et areal på 21 hektar. Her ligger hovedkontorene til 12 forskningsinstitutter, to akademiske enheter og Planetariet.
Instalaciones Deportivas («Sportsinstallasjonene») ligger i Sabanilla og er et område på 25 hektar. Her ligger Estadio Ecológico, to svømmebassenger, tennisbaner, idrettsfakultetet og en rekke andre idrettsanlegg.


== Eksterne lenker ==
Universidad de Costa Rica – Ciudad Universitaria
Verkfortegnelse

Verkfortegnelser er registre over verkene til hovedsakelig komponister, forfatter eller malere.
Verkfortegnelser er ikke alltid statiske, for eksempel kan malerier vise seg å være falsknerier, eller det viser seg at et verk er skrevet/malt av en annen enn den som tidligere ble tilskrevet verket, eller det dukker opp nye verk som forskyver nummereringen. 
For bildende kunst kalles verkfortegnelsene gjerne verkkatalog, catalogue raisonné eller Œuvre-katalog.
Pygoscelis

Pygoscelis (børstehalepingviner) er en slekt med mellomstore pingviner (Sphenisciformes) som består av tre nålevende arter, alle med en karakteristisk børstehalelignende stjert.
Pingvinenens felles progenitor levde trolig for omkring 41–39 millioner år siden. Slekten Pygoscelis skilte seg ut som basal linje for omkring 38 millioner år siden.


== Arter ==
(NT) Pygoscelis adeliae (adeliepingvin)
(LC) Pygoscelis antarcticus (ringpingvin)
(NT) Pygoscelis papua (bøylepingvin)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pygoscelis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pygoscelis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pygoscelis hos Artsdatabanken 
(en) Pygoscelis hos Fossilworks 
(en) Pygoscelis hos ITIS 
(en) Pygoscelis hos NCBI 
(en) Kategori:Pygoscelis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pygoscelis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pygoscelis – detaljert informasjon på Wikispecies
Jens B. Raanaas

Jens Birger Raanaas (født 9. februar 1909 i Vestby død 24. desember 1975 i Bærum) var en norsk bandyspiller og idrettsleder. Han representerte Grane, senere Mode (nå Bærum Sportsklubb) og var president i Norges Bandyforbund i perioden 1954–1960.


== Spillerkarriere ==
Raanaas ble norgesmester for Grane i 1931, 1934 og 1936. Han debuterte på det norske landslaget i 1929 og spilte to landskamper.


== Lederkarriere ==
Raanaas var president i Norges Bandyforbund fra 1954 til 1960 og utrettet mye i sin presidentperiode. Han innførte blant annet skoleturnering, uoffisielt norgesmesterskap i bandytennis som sommertrening, bragdmerke for spillere og en ny, lettere synlig ball. Sammen med sin makker Rudolf Bremskau sørget Raanaas for den første instruksjonsboken og instruksjonsfilmen i bandy på norsk.Raanaas var sterk pådriver for innføring av flombelysning av norske skøytebaner. Han gikk spesielt inn for såkalt strekklys. Strekklys vil si at flere kabler strekkes i en viss høyde på tvers av banen. I hver enkelt av disse kablene henger det lamper som sørger for en jevn belysning av banen. Raanaas møtte motbør hos Statens ungdoms- og idrettskontor (STUI) som måtte godkjenne belysningen. Nokså få idrettsanlegg i Norge fikk strekklys, men i Sverige ble det bygd mange lysanlegg etter Raanaas' belysningsprinsipper.Etter sin død, ble Raanaas i 1976 utnevnt til bandyforbundets første æresmedlem. Jens B Raanaas' minnefond tildeler midler til bandyaktiviteter rettet mot barn og ungdom.


== Øvrig virksomhet ==
Raanaas startet Dag-Ny margarinfabrikk (senere Pals) i 1936 og var direktør for virksomheten helt til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Norges Bandyforbunds hjemmeside
Planetario de la Universidad de Costa Rica

Planetario de la Universidad de Costa Rica er et planetarium i San Pedro i Costa Rica. Det befinner seg i Ciudad de Investigación i Ciudad Universitaria Rodrigo Facio, Universidad de Costa Ricas hovedcampus. Det ble åpna 8. juli 2005. Det har 3–4 presentasjoner hver dag unntak søndag.


== Eksterne lenker ==
Planetariets nettsted
Britt Lindeborg

Britt Lindeborg (født 22. mars 1928 i Solna, død 5. august 1998 i Stockholm) var en svensk sangtekstforfatter som har skrevet mange slagere. Hun utgav den selvbiografiske fortellingen Lyckliga Gatan – Du finns inte mer... 


== Sangtekster i utvalg ==
«Diggi-loo diggi-ley» (Melodifestivalen 1984 og Eurovision Song Contest 1984)
«Judy min vän» (Melodifestivalen 1969 og Eurovision Song Contest 1969)
«I Only Want to Be with You» (svensk tekst)
«Rhythm of the Rain» (svensk tekst)
«Hej, mitt vinterland»
«Lyckliga gatan» (svensk tekst)
«Mitt sommarlov» (svensk teksxt)


== Referanser ==
Universitetet i Bangui

Universitetet i Bangui (grunnlagt 12. november 1969) er et offentlig universitet som holder til i hovedstaden i Den sentralafrikanske republikk, Bangui. Det er det eneste universitetet i landet (per 2006). Det har 6 500 studenter. Til å begynne med hadde universitetet bare landbruksutdanning, men i dag har det også fagene juss, økonomi, rural utvikling og humaniora.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Central African from Diaspora
Alessandro Striggio den yngre

Alessandro Striggio (1573–1630) var en italiensk poet, librettist og diplomat.
Det mest kjente verket til Striggio er librettoen til Claudio Monteverdis første opera, L'Orfeo (1607).


== Liv ==
Striggio kom fra en aristokratfamilie med forbindelse til hertughoffet i Mantova. Faren, madrigalisten Alessandro Striggio den eldre og moren, sangeren og luttenisten Virginia Vagnoli, gav sønnen en musikalsk utdannelse. I et dokument fra 1589 nevnes Striggio som musiker i et orkester som oppførte festmusikk til en av Medicienes bryllup.
Etter å ha studert rettsvitenskap var Striggio embetsmann og diplomat for Gonzagafamilien gjennom 20 år, og ble til slutt belønnet med adelstittelen marki.
Alessandro Striggio døde under en pestepidemi mens han var i Venezia i embeds medfør.


== Virke ==
På midten av 1590-tallet gav Striggio ut farens samlede verk og samarbeidet ved flere anledninger med Claudio Monteverdi. Striggio var medlem av det mantovanske vitenskapelige selskapet Accademia degli Invaghiti som gav Monteverdi i oppgave å komponere musikk til Striggios libretto L'Orfeo. Forbildet var  Ottavio Rinuccinis libretto til Jacopo Peris Euridice (1600). I 1608 skrev Striggio teksten til to operaer av Marco da Gagliano. Striggio fortsatte samarbeidet med Monteverdi også etter at komponisten var blitt kapellmester ved Markuskirken i Venezia. Minst to andre librettoer som Monteverdi satte musikk til stammer fra Striggio, den tapte operaen Lamento d’Apollo (ca 1620) og balloen (sunget ballett) Tirsi e Clori (1616),


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Striggio den yngre på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Alessandro Striggio den yngre i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Timothy Dickey, "Alessandro Striggio (ii)", Allmusic.
Universitetet i Ouagadougou

Universitetet i Ouagadougou (grunnlagt i 1974) holder til i Burkina Fasos hovedstad Ouagadougou. Det hadde 20 000 studenter i 2004.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
William Ngeleja

William Mganga Ngeleja (født 5. oktober 1967) er en tanzaniansk politiker fra Chama cha Mapinduzi (CCM) som har vært landets energi- og mineralminister siden 2008. Han har vært medlem i Tanzanias nasjonalforsamling for valgkretsen Sengerema siden 2005. Han har en mastergrad i juss fra Universitetet i Dar-es-Salaam i 1999.