jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
På frifot

På frifot er et musikkalbum utgitt av Øystein Dolmen og Ellen Klemp under navnet Knutsen/Nellie Neuf i 1989 og inneholder musikken fra Barne-tv-serien Knutsen på frifot. Albumet fikk Spellemannprisen 1989 i kategorien «barneplate». 


== Sporliste ==
«Sugar in the Morning» (Øystein Dolmen) 3:20
«Taxi! Taxi!» (Øystein Dolmen) 3:44
«Karlsvogna» (Øystein Dolmen) 3:51
«Feskhandler Thorske og hoinn» (Øystein Dolmen) 3:15
«To snille spøkelser» (Øystein Dolmen) 2:36
«Jawohl, herre hauptbahnhof» (Øystein Dolmen) 3:00
«Bli lys!» (Øystein Dolmen) 3:34
«Den vakreste sang på jord» (Øystein Dolmen) 3:46
«Samma kor æ går så bli æ kasta ut» (Øystein Dolmen) 2:36
«Rose i min hånd» (Øystein Dolmen) 3:31
«Du og jeg og måneskinn» (Øystein Dolmen) 2:45
«Kållipit hit» (Øystein Dolmen) 3:53


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Øystein Dolmen - sang, gitarer, låtskriver, arrangement, effekter
Ellen Klemp - sang
Carl Haakon Waadeland - trommer, synth, effekter, sjefsprodusent
Odd Magne Gridseth - bass
Gunnar Andreas Berg - gitarer
John Pål Inderberg - saksofon
Bård Svendsen - flygel, synth
Arvid Vårum - gitarer
Helge Førde - trombone
Jan Magne Førde - trompet
Steinar Krokstad - trommer


=== Andre medvirkende ===
Roger Valstad - lydsjef og tekniker
Rune Nordal - teknisk vikar
Lars Botten - coverfoto


== Eksterne lenker ==
På frifot
Cross over the Bridge

«Cross over the Bridge» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Bennie Benjamin og George David Weiss. Den ble publisert i 1945.
Den bestselgende versjonen av sangen ble spilt inn på plate av Patti Page i 1954. Den ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 70302. Den andre siden var «My Restless Lover».
I Storbritannia ble en versjon spilt inn på plate av Billy Anthony og Tony Brent. Den ble utgitt av EMI på Columbia-etiketten.
Anne Shelton with Ken Mackintosh and his orchestra spilte den inn i London 11. mars 1954. Den ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10680. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3424.


== Norsk versjon ==
Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Jeg synger en sang».


=== Innspillinger ===
Nora Brockstedt, The Monn Keys, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 5163 i 1954.


== Listeplassering ==
Pages versjon kom på den amerikanske Billboard Best Sellers In Stores-listen 17. februar 1954 og lå der i 23 uker med nummer to som høyeste plassering.


== Referanser ==
Obrium cantharinum

Obrium cantharinum er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norden finnes den i Sverige og Finland.


== Utseende ==
En liten (5–9 mm), slank, blankt rødbrun trebukk. Den kan kjennes fra slektningen Obrium brunneum på de mørke, mørkt rødbrune beina. Antennene er omtrent så lange som kroppen og ganske slanke. Hodet er forholdsvis stort, fasettøynene rundede. Pronotum er tydelig lengre enn bredt, utbuktet i midten, knapt synlig punktert. Dekkvingen er slanke og parallellsidige med markerte skuldre, grovt punkterte og ganske blanke. Beina er forholdsvis slanke, lårene noe kølleformet fortykkede, og mørkt brunrøde.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i under barken på døde osper. Larveutviklingen tar ett-to år. De voksne billene kan finnes i juni-juli og besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa, og i det nordlige Asia østover til Mongolia. I Norden finnes den i de sørlige delene av Sverige og Finland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
Stammen Obriini
Obrium cantharinum (Linnaeus, 1767)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Obrium cantharinum i Encyclopedia of Life 
(en) Obrium cantharinum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Obrium cantharinum hos Artsdatabanken 
(sv) Obrium cantharinum hos Dyntaxa 
(en) Obrium cantharinum hos Fauna Europaea 
(en) Obrium cantharinum hos NCBI 
(en) Kategori:Obrium cantharinum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Obrium cantharinum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Obrium cantharinum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Humbug & Campari

Humbug & Campari er et musikkalbum utgitt av Øystein Dolmen under navnet Feskhandler Thorske i 1991


== Sporliste ==
«Hainn Bruce Springsteen, hainn Bob, hainn Dylan og æ» (Øystein Dolmen) 3:34
«Tullerullerullan rundt» (Øystein Dolmen) 3:45
«Verdens første feskhandler cowboy» (Øystein Dolmen) 4:10
«Sausnebbet og slangetemmer'n» (Øystein Dolmen) 2:38
«Sausnebbet og dopingskandalen» (Øystein Dolmen) 4:07
«Julethorsken» (Øystein Dolmen) 3:01
«Ballalaika lady» (xxxx/Øystein Dolmen) 2:26
«Thorske og fesken» (Øystein Dolmen) 2:03
«Koldbrand og buktaler'n» (Øystein Dolmen) 2:05
«Showet går på tape» (Øystein Dolmen) 3:28
«Skruen i magen» (Øystein Dolmen) 2:27
«Feskhandler Thorske» (Øystein Dolmen/Gustav Lorentzen) 2:08


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Øystein Dolmen - sang, gitarer, produsent, låtskriver, fiskestang og clepp
Bård Svendsen - produsent, tekniker, keyboard, vokal
Andreas Aase - gitarer og ukulelebanjo
Odd Magne Gridseth - bass
Morten Skogstad - trommer
Kjartan Egeberg  - fiolin og munnspill
Ellen Klemp - vokal
Elin Hordvik - vokal


=== Andre medvirkende ===
Rune Nordal - tekniker
Gustav Lorentzen - låtskriver
Foto-Arne - coverfoto


== Eksterne lenker ==
Humbug & Campari
Tveitvatnet (Drangedal)

Tveitvatnet er et vann i Kjosen, øst i Drangedal kommune i Telemark. Hovedtilløpene kommer fra Nakksjøområdet via Nakksjøelva og Glitsjøen, og fra Singusdalområdet via Storelva, Åkrevatnet og Nosvatnet. Uløpet går via Solbergelva ned til øvre Toke, ved Prestestranda.
Systemet er en del av Kragerøvassdraget.
Gutta I Gård’n

Gutta I Gård'n var et rockeband fra Trøndelag. Bandet var aktivt på 1980-tallet og sang og spilte musikk i sjangeren trønderrock.


== Bandmedlemmer ==
John Eldor Dahl – Vokal og Gitar.
Åsmund Dretvik – Vokal og Bass.
Trond Flønes – El. piano og Synthesizer.
Trond Olsen – Trommer.


== Diskografi ==
Gutta i gård'n – 1987.
Hjertespeil

Hjertespeil er et musikkalbum utgitt av Øystein Dolmen under eget navn i august 2007.  Albumet ble mikset i Larsville Studio av Lars Lien


== Sporliste ==
«To blinde mus» (Øystein Dolmen) 4:21
«Sammen» (Øystein Dolmen) 3:52
«Solen borte fra himmelen» (Øystein Dolmen) 2:47
«Ved mimes brønn» (Øystein Dolmen) 2:33
«Hjertespeil» (Øystein Dolmen) 3:19
«Gleden og sorgen» (Øystein Dolmen) 3:28
«To ravner» (Øystein Dolmen) 3:23
«Barn av evighet» (Øystein Dolmen) 2:46
«Pilegrim på jorden» (Øystein Dolmen) 3:17
«Ilden er vakker» (Øystein Dolmen) 3:01
«Ta min hånd» (Øystein Dolmen) 3:43
«Spor i sanden» (Øystein Dolmen) 3:42
«Dørene åpnes» (Øystein Dolmen) 3:32
«Nå» (Øystein Dolmen) 0:53


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Øystein Dolmen – sang, gitar, synth
Ulf Risnes – gitar, wurlitzer, synth, tekniker, elektronika-arrangement og produsent
Truls Waagø – bass, strykebass, cello
Christian Nystrøm – piano og synth
Magnus Forsberg – trommer
Torunn Sævik – sang
Maria Klemp Dolmen – sang
Dag Bårdstu - flygel


=== Andre medvirkende ===
Aud Kobbergård – foto
Lasse Rosin – mastering
Pål Brekkås – tekniker
Lars Gunnar Lien – miks


== Eksterne lenker ==
Hjertespeil
Gilly, Gilly, Ossenfeffer, Katzenellen Bogen by the Sea

«Gilly, Gilly, Ossenfeffer, Katzenellen Bogen by the Sea» er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Al Hoffman og Dick Manning. Den ble publisert i 1954.
Den best kjente versjonen i USA ble spilt inn på plate av The Four Lads 27. februar 1954. Den best kjente versjonen i Storbritannia, med Max Bygraves, ble også spilt inn på plate i 1954. Innspillingen med The Four Lads ble utgitt i USA av Columbia Records med katalognummer 40236. Max Bygraves' innspilling ble utgitt i Storbritannia av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10734.
Four-In-A-Chord, med Instrumental Accompaniment, har også spilt inn sangen. I Norge ble den utgitt på 78-platen Harmoni 604. Sangen er jevnlig med i leken kjent som «One Song to the Tune of Another» i panelshowet I'm Sorry, I Haven't a Clue, som har gått på BBC radio i mange år.
Heino Gaze har skrevet en tysk tekst. Den tyske tittelen er identisk med originaltittelen. Bibi Johns und Die Starlets, Franz Thon und das Tanzorkester des NWDR, Hamburg, spilte den inn i Hamburg 5. september 1954. Sangen ble utgitt av Electrola med katalognummer EG 8116. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L 3484.
Torst. Sveinsson har skrevet en islandsk tekst med tittelen «Svo ung og blid». Nora Brockstedt med The Monn Keys og Egil Monn-Iversens orkester spilte den inn 20. august 1955. Sangen ble utgitt på 78-platen Musica IM 92.


== Norsk versjon ==
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Huset bakom hekken».


=== Innspilling ===
Nora Brockstedt, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 5164 og på EP-platen Musica NEP-806.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Tetropium aquilonium

Tetropium aquilonium er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er en sjelden, nordlig art som ikke er funnet i Norge, men kanskje kan forekomme i Finnmark.


== Utseende ==
En middelsstor (8–13 mm), avlang, mørkbrun trebukk. Kroppen er nokså jevnbred og litt flat. Antennene er snaut halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, pronotum er litt bredere enn langt med rundede sider. Det har virvlende, lys behåring. Dekkvingene er avlange og smale, parallellsidige, med markerte skuldre, tett og fint hårkledt, knapt synlig punkterte. Beina er forholdsvis korte og mørkbrune.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i levende, grovbarkete graner. Larven lever i barken og går ikke inn i veden. De voksne billene er funnet fra slutten av juni til august, og er trolig nattaktive. Ellers er lite kjent om biologien til denne sjeldne arten.


== Utbredelse ==
Arten har en ganske begrenset utbredelse med funn fra det nordligste Sverige og Finland, Kolahalvøya, Petsjenga- og Petsjora-områdene i det nordlige Russland og det vestlieg Sibir. Arten er foreløpig ikke funnet i Norge, men det er flere funn nær grensen til Norge og det er sannsynlig at den kan forekomme i Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
Tetropium aquilonium Plavilstshikov, 1940


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Tetropium aquilonium i Encyclopedia of Life 
(en) Tetropium aquilonium i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tetropium aquilonium hos Artsdatabanken 
(sv) Tetropium aquilonium hos Dyntaxa 
(en) Tetropium aquilonium hos Fauna Europaea 
(en) Tetropium aquilonium hos NCBI
Tetropium gabrieli

Tetropium gabrieli er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er en mellomeuropeisk art som nylig har spredt seg til det sørligste Sverige.


== Utseende ==
En middelsstor (9–19 mm), slank, mørkbrun til svart trebukk. Antennene er vel halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, pronotum omtrent så bredt som langt med rundede sider. Hodet og pronotum har mer eller mindre tydelige midtfurer. Kroppen er ganske kraftig innsnørt mellom pronotum og dekkvingene. Dekkvingene er avlange og smale, parallellsidige, med markerte skuldre, tett og fint hårkledt, knapt synlig punkterte, med litt utydelige lengderibber. Beina er forholdsvis korte og mørkbrune, lårene kraftig fortykkede.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på nylig døde lerketrær, også på tømmer. Av og til kan den også leve på furu og gran. Den har en usedvanlig rask larveutvikling og kan i varme somre greie to generasjoner.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Europa inkludert Storbritannia, også i Alpene. Den forekommer i den østlige Danmark og ble i 2006 funnet ynglende i Sverige for første gang. Ellers er den funnet en del ganger i importert trevirke av lerk.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
Tetropium gabrieli Weise, 1905


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Tetropium gabrieli i Encyclopedia of Life 
(en) Tetropium gabrieli i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tetropium gabrieli hos Artsdatabanken 
(sv) Tetropium gabrieli hos Dyntaxa 
(en) Tetropium gabrieli hos Fauna Europaea 
(en) Tetropium gabrieli hos NCBI 
(en) Kategori:Tetropium gabrieli – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetropium gabrieli – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Crash Bash

Crash Bash er en Sony Computer entertainment spill utgit av Eurocom til PlayStation i oktober 2000. Den var først utgitt 6. november i Nord-Amerika og 1. desember i Europa. Crash Bash var i den tid den kom ut den femte serien i Crash Bandicootspillet.( crash bandicoot, crash bandicoot 2, crash Bandicoot 3 og Crash team Racing.)
Denne var den første serien av spillet som ikke blei produsert av Naughty Dogg, siden Naughty Dogg var isteden opptatt av å lage Jack&Daxter i den tiden. Spillet foregår i små verdener hvor brødrene UKA UKA og AKU AKU kjemper for å finne ut hvem er den sterkeste av ond og den gode.


== Spillet ==
Hovedspillet i Crash Bandicoot er Adventure mode hvor spilleren skal vinne alle 28 verdener for å vinne,(trophies.) Spilleren vinner forskjellige trofèr, Diamanter og Krystaler pluss tids relicer i hver verden. Adventure Mode kan enten spilles alene eller sammen med en venn, men er mye vanskeligere å fullføre alene. Spesielt på relic utfordringene hvor alle de tre andre motstanderne har deg alene som mål.
Det finnes 5 forskjellige hovedrom, og å klare alle disse rommene får man 200% i spillet men disse gir ikke noen ekstra bonus for spillet.
Som alle andre Crash serier så går spilleren fra rom til rom(Warped Rom), i hver rom er det flere nivåer. For å gå videre fra en rom til en annet så må man møtte of bekjempe nivåets bosser. For å møtte bossene så må man vinne en antall trofèr, crystaler og diamanter(forskjellige i antall fra rom til rom.)


== Karakterer ==
Spillet er delt i 2 grupper. De onde og de gode. De gode er Crash, Coco, Tiny og Dingodile. Tiny og Dingodile er på den godes side fordi AKU AKU syntes at det er urettferdig med 6 mot 2 og oppfordrer UKA UKA til å gi over 2 av hans menn for å rettferdiggjøre kampen, noe UKA UKA går med på. De onde er Dr. Neo Cortex, Dr. N. Brio, Caola Kong og Rilla Roo. Rilla roo er en ny karakter i crash serien som er blanding av kenguru og gorilla.
Karakterene er fordelt på 4forskjellige meny typer, foerdelt på forskjellige egenskaper i hver av de forskjeligge nivåene. Crash og coco har de samme egenskapene, Coretx og N. Brio, tiny og Koala Kong samt Dingodile og Rilla Roo.
Papu Papu, Berminator, komodoe Joe Brothers og Nitro Oxide er bossene på hver av de 4 første nivåene. Flere andre forskjellige karakterer har også ofte roller i en del verdener. Fake crash er også tiligjenngelig i den japanske versjonen.


== Mottagelse ==
Spillet fikk blandede anmeldelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Crash Bash hos MobyGames 
(en) Crash Bash på Internet Movie Database 
(en) Crash Bash på Behind The Voice Actors 
(en) Crash Bash hos Giant Bomb 
(en) Crash Bash hos GameSpot 
(en) Crash Bash hos GameFAQs
Asemum tenuicorne

Asemum tenuicorne er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er bare funnet på Gotska Sandön (Sverige) i Nord-Europa.


== Utseende ==
En middelsstor (13–16 mm), avlang og litt flat, brunsvart trebukk med middels lange, tynne atenner. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene temmelig små og nyreformede. Pronotum er omtrent så bredt som langt og nærmest ovalt, med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Overflaten er læraktig. Beina er korte og mørke.


== Levevis ==
Biologien til denne arten er dårlig kjent, men man regner med at den ligner slektningen svart stubbebukk (Asemum striatum). Den ser ut til å være knyttet til furuer som har vært døde noen år.


== Utbredelse ==
Det er en østlig art som har en svært liten, isolert bestand på Gotska Sandön i Sverige. Nærmeste andre bestand er på Krimhalvøya, ellers finnes den i Kaukasus, Hellas, Lilleasia og Syria.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
Asemum tenuicorne Kraatz, 1879


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Asemum tenuicorne i Encyclopedia of Life 
(en) Asemum tenuicorne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Asemum tenuicorne hos Artsdatabanken 
(sv) Asemum tenuicorne hos Dyntaxa 
(en) Asemum tenuicorne hos Fauna Europaea 
Asemum tenuicorne – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Parlamentsvalget i Storbritannia 2010

Parlamentsvalget i Storbritannia 2010 fant sted 6. mai etter at parlamentet var blitt oppløst 12. april. Det ble avholdt valg til Underhuset i 649 valgdistrikt etter ordningen med flertallsvalg i enmannskretser. 
Det konservative partiet ble størst med 306 mandater, mens Labour endte med 258 og Liberaldemokratene med 57 mandater. Øvrige partier fikk til sammen 29 mandater. Siden ingen partier oppnådde rent flertall i Underhuset, resulterte valget i et såkalt vippeparlament. Sist det skjedde var etter valget i februar 1974.
Etter noen dager med forhandlinger kom Det konservative partiet og Liberaldemokratene til enighet om en koalisjonsregjering. Statsminister Gordon Brown gikk av 11. mai, og de konservatives leder David Cameron overtok i Downing Street Nr. 10.
Valgkampen ble sterkt preget av at lederne for de tre store partiene for første gang i britisk historie møttes i TV-sendte debatter. Liberaldemokratenes leder Nick Clegg gjorde en svært god figur, særlig i den første debatten. Partiet hevdet seg godt på meningsmålinger fram mot valget, men på selve valgdagen viste det seg at den ventede framgangen uteble.
Det konservative partiets seier var ventet etter 13 år med Labour-styre, økonomiske nedgangstider og sviktende popularitet for Gordon Brown.For første gang siden 1979 hadde ingen av hovedkandidatene ledet en valgkamp tidligere.


== Tidslinje ==
6. april: Gordon Brown besøkte Buckingham Palace og ba dronningen oppløse parlamentet den 12. april.
12. april: Parlamentet oppløses.
15. april: Den første partilederdebatten på TV, om hjemlige forhold.
22. april: Den andre partilederdebatten, om internasjonale affærer.
29. april: Den tredje partilederdebatten, om økonomi og skatter.
6. mai: Valgdag.
11. mai: David Cameron blir statsminister i en koalisjonsregjering.
18. mai: Parlamentet samles.
25. mai: Åpningen av parlamentet.
27. mai: Stemmegivning i det siste distriktet, Thirsk and Malton.


== Meningsmålinger ==
Etter at valgdagen ble bestemt 6. april hadde YouGov meningsmålinger hver dag.


== Avisstøtte ==


== Referanser ==
Arhopalus ferus

Arhopalus ferus er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt nord til den sørlige Sverige, men ikke i Norge.


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (9–27 mm), avlang og noe flat, brun til brunsvart trebukk. Den ligner mye på brun stubbebukk (Arhopalus rusticus), men skiller seg fra denne på pronotums form: ganske firkantet hos brun stubbebukk, med kraftig rundete sider hos A. ferus. Dessuten er fasettøynene nakne, mens de er tydelig hårete hos brun stubbebukk. Antennene er nesten så lange som halve kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er ganske store og nyreformede, uten lange hår innimellom fasettene. Pronotum er bredere enn langt, nesten ovalt med sterkt rundede sider og lite fremtredende hjørner. Det har en tydelig grop på hver side, mellom disse en grunn midtfure. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Beina er brune og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i nylig furustammer som har vært døde noen år. Eggene legges i barksprekker, nær bakken for stående trær, og larven lever først en tid under barken før den gnager seg ned i røttene. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene finnes i juli, og er nattaktive. Om dagen gjemmer de seg i barksprekker. Arten er trolig favorisert av skogbranner.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Europa, Midtøsten og Sibir. I Norden finnes den på Vestjylland i Danmark, det er også spredte, mest gamle, funn fra resten av Danmark og det sørlige Sverige, men ingen fra Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
Gruppe Asemini
Arhopalus ferus (Mulsant, 1839)


== Kilder ==
Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7


== Eksterne lenker ==
(en) Arhopalus ferus i Encyclopedia of Life 
(en) Arhopalus ferus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Arhopalus ferus hos Artsdatabanken 
(sv) Arhopalus ferus hos Dyntaxa 
(en) Arhopalus ferus hos Fauna Europaea 
(en) Arhopalus ferus hos NCBI 
(en) Kategori:Arhopalus ferus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Arhopalus ferus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arhopalus ferus – detaljert informasjon på Wikispecies