jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Askeklegg

Askeklegg (Hybomitra lurida)  er en av kleggene i slekten Hybomitra. Den er en stor flue, mellom 12-15 millimeter lang. Den har en nordlig utbredelse i Europa.Den voksne kleggen flyr tidlig på sommeren, i mai til juni. Den foretrekker åpne landskap med noe berg og skog. Vanligvis er den mest plagsom for kveg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lyneborg, Leif. 1960. Tovinger 2. Våbenfluer klæger m. fl. Danmarks Fauna nr. 66. G.E.C Gads forlag.København.


== Eksterne lenker ==
(en) askeklegg i Encyclopedia of Life 
(en) askeklegg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) askeklegg hos Artsdatabanken 
(sv) askeklegg hos Dyntaxa 
(en) askeklegg hos Fauna Europaea 
(en) askeklegg hos ITIS 
(en) askeklegg hos NCBI 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Sørklegg

sørklegg (Hybomitra ciureai) er en av kleggene i slekten Hybomitra. Den er en stor flue, mellom 15-18 millimeter lang. Den er utbredt i Europa. Finnes i Norge.Den voksne kleggen flyr litt utpå sommeren, i slutten av juni til august. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lyneborg, Leif. 1960. Tovinger 2. Våbenfluer klæger m. fl. Danmarks Fauna nr. 66. G.E.C Gads forlag. København.


== Eksterne lenker ==
(en) sørklegg i Encyclopedia of Life 
(en) sørklegg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sørklegg hos Artsdatabanken 
(sv) sørklegg hos Dyntaxa 
(en) sørklegg hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Hybomitra ciureai – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Marius Erlandsen

Marius Erlandsen (født 8. mai 1979) er en profilert norsk bilsportsutøver som gjorde seg bemerket på slutten av 1990-årene da han kjørte det britiske Formel Ford mesterskapet. (British Formula Ford Championship) Senere i karrieren deltok Erlandsen i GT racing og Swedish Touringcar Championship (STCC). 
I 2008 gjorde Erlandsen comeback i norsk racing, og tok norgesmestertittelen i klasse Standard Production i en Honda Integra.


== Referanser ==
You Took Advantage of Me

«You Took Advantage of Me» er en populær amerikansk sang fra 1928 med melodi av Richard Rodgers og tekst av Lorenz Hart. Den ble skrevet til musikalen Present Arms (1928), hvor den ble introdusert av Joyce Barbour og Busby Berkeley i rollene som Edna Stevens og Doulgas Atwell.


== Notable innspillinger ==
Ella Fitzgerald – Ella Fitzgerald Sings the Rodgers & Hart Songbook (1956)
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet Bachelors' Paradise i 1963.
The Supremes – The Supremes Sings Rodgers & Hart (2002, utvidet gjenutgivelsesutgave)
Keith Jarrett's Standards Trio (2007, My Foolish Heart (live))
Megan Mullaly spilte inn sangen til sitt album Free Again fra 2007. «You Took Advantage of Me» var også med på soundtracket til filmen Fame (2009)
Mark Weber fremførte en coverversjon på sitt album When I Fall in Love fra 2008.


== Norsk versjon ==
Per Frydenlund har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg har aldri vært på toppen av en seierspall». Frydenlund utgav den på CD-platen Ut av skapet (Spinner Records GTICD 3004) i 1996.


== Referanser ==
Bullterriere

Bullterriere (engelsk: Bull and Terrier) er en gruppe med hunder som kan hevdes å ha oppstått i Storbritannia på 1800-tallet, selv om typen som sådan kanskje oppsto noe tidligere. De ble svært populære da den såkalte grusomhetsloven trådte i kraft i Storbritannia i 1835.

Den engelske betegnelsen bull and terrier indikerer at gruppens opprinnelse var en blanding av bulldogger og terriere. Den nå utdødde kamphundrasen old english bulldog regnes gjerne som sentral, sammen med terriere som old english white terrier (også kalt english white terrier) og old english black and tan terrier (begge utdødde). Disse må ikke forveksles med dagens old english terrier, forøvrig et navn som også har heftet ved raser som Patterdale terrier, black and tan terrier og Manchester terrier.
Old english bulldog var en type hund som ble avlet fram med tanke på oksekamper (en kamp mellom en okse og en hund), en makaber form for blodsport som først og fremst skulle tilfredsstille britenes trang til å inngå veddemål. Oksekamper var vanlig, men da den såkalte grusomhetsloven trådte i kraft i Storbritannia i 1835, ble slike kamper forbudt. Da ble det mer vanlig å arrangere hundekamper, siden det var enklere å gjemme seg unna offentligheten med hunder. Hundene som ble alet til formålet ble senere kjent som kamphunder, men dette begrepet favner også hunder avlet for andre formål enn dyrekamper.Dagens såkalte bulleterrierne klassifiseres som terriere. Fédération Cynologique Internationale (FCI) anerkjenner tre raser og grupperer disse i gruppe 3, seksjon 3. Amerikansk pitbullterrier anerkjennes ikke av FCI.

Amerikansk pitbullterrier (også kalt pitbull)
Staffordshire bull terrier (også kalt staffe)
Amerikansk staffordshire terrier (også kalt amstaff)
Bull terrier og miniature bull terrier (også kalt bulle)Bull terrier og miniature bull terrier er to størrelsesvarianter av samme hunderase. De har derfor samme rasestandard. Amerikansk staffordshire terrier og amerikansk pitbullterrier er forbudt å holde i noen land, blant annet i Norge. Førstnevnte anerkjennes imidlertid som en egen hunderase av FCI (derav også av Norsk Kennel Klub).


== Se også ==
Bulldogger
Kamphunder


== Referanser ==
Andrej Khramov

Andrej Mikhajlovitsj Khramov (russisk Андрей Михайлович Храмов; født 17. januar 1981 i den russiske republikken Basjkortostan) er en russisk orienteringsløper som løper for den russiske klubben Vekilij Novgorod og den svenske klubben Rehns BK. Khramov vant verdenscupen i orientering sammenlagt i 2005.
Khramov tok VM-gull seks år på rad, fra 2005 til 2010. Han ble individuell verdensmester i langdistanse i japanske Aichi i 2005 og sprint både i Olomouc i 2008 og i Miskolc i 2009. Russeren tok stafettgull sammen med Roman Efimov og Valentin Novikov i 2006 og 2007, og sammen med Dmitriy Tsvetkov og Valentin Novikov under VM i Trondheim i 2010. Khramov ble europamester i stafett i 2008. Han var med på å ta bronsemedalje på sprintstafett både i VM i Italia i 2014 og i skotske Inverness i 2015. Khramov var også med da Russland vant den første sprintstafetten som ble arrangert i EM-sammenheng. Sammen med Natalia Vinogradova, Gleb Tikhonov og Galina Vinogradova tok Khramov det aller første EM-gullet i tsjekkiske Jeseník i 2016.


== Meritter ==
Oversikt over medaljer fra internasjonale mesterskap finnes til høyre på skjermen.


=== Verdenscupseire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Khramov – World Athletics 
(en) Andrej Khramov – World of O
Sukhan Babajev

Sukhan Babajev (født 25. desember 1910 i Juzbasji, død 28. november 1995) var en turkmensk politiker som fungerte som førstesekretær i Det turkmenske kommunistpartiet fra oktober 1951 til desember 1958.Babajev og flere politiske allierte ble sparket fra sine stillinger etter at de talte for større etnisk turkmensk representasjon i den sovjetiske regjeringen.


== Referanser ==
Ferenc Erdei

Ferenc Erdei (født 24. desember 1910 i Makó, død 11. mai 1971 i Budapest) var en ungarsk politiker og sosiolog som fungerte som innenriksminister i den uoffisielle midlertidige regjeringen ledet av Béla Miklós. Etter den sovjetiske okkupasjonen av Ungarn kunne kabinettet ta over kontoret offisielt (i mars 1945). Under kommuniststyret var Erdei landbruksminister mellom 1949 og 1953. I denne stillingen var han ansvarlig for det som fant sted i landsbyene, også i forbindelse med grusomheter. Fra juli 1953 arbeidet han som justisminister. 
Han ble utnevnt til visestatsminister under den ungarske revolusjonen i 1956, og han var en av lederne av den ungarske delegasjonen som forhandlet med sovjeterne. Den 3. november samme år ble han arrestert sammen med forsvarsminister Pál Maléter, men etter noen uker ble Erdei løslatt på grunn av János Kádárs intervensjon. 
Fra 1957 var han generalsekretær i Det ungarske akademiet for vitenskap. Han fikk Kossuth-prisen to ganger, i 1948 og 1962. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på rev.hu (engelsk)
Biografi på Ungarns elektroniske bibliotek (ungarsk)
Dyrevelferdsloven

Lov om dyrevelferd er en lov som regulerer pattedyrs, fuglers, padders, froskers, salamanders, krypdyrs, fisk og krepsdyrs velferd i Norge. Loven erstattet Lov om dyrevern i 2009.
Mattilsynet er tilsynsmyndighet, og kan til enhver tid, sammen med medlem av dyrevernnemnd og politi, inspisere de dyr, og de steder og rom dyrene oppholder seg, som kommer inn under loven.


== Eksterne lenker ==
Lov om dyrevelferd (Lovdata)
I Finnskogens rike

I Finnskogens rike er et musikkalbum utgitt av Ingemars i 2008. For dette albumet vant de Spellemannprisen 2008 i kategorien «Beste danseorkester-album».


== Sporliste ==
«A H7 E» (Ronny Nilsen/Tommy Nilsen/Steve Andersson)
«Ongkær på nett» (Ole Kristian Ruud/Fred Morønning/Steve Andersson)
«Kongen tå Finnskogen» (Mats Larsson/Åsa Karlström/Steve Andersson)
«De saliges kvarter» (Gunnar Andersen/Steve Andersson)
«Dama som je såg» (Mats Larsson/Åsa Karlström/Steve Andersson)
«Harry frå skogen» (Steve Andersson)
«I Finnskogens rike» (Thor Wang/Terje Ingemar Larsson)
«Det bæste du veit» (Steve Andersson)
«Ein rektig kær» (Kjetil Granli/Anders Larsson/Steve Andersson)
«Såre nasagrev og sprøkkine knoker» (Steve Andersson)
«Mett barndoms paradis» (Instrumental) (Liz Anderson/Berit Faaberg)
«Sangen om livet» (Thor Wang/Terje Ingemar Larsson)
«Ho har ittnå å ha på sæ» (Odd Arne Sørensen/Bernt Sætaberget)
«Kan du hølle de orda som du sa» (Mats Larsson/Åsa Karlström/Terje Ingemar Larsson)
«Mett hjerte vil æss to» (Hank Williams/Tommy Hagen)
«Palmevisa» (Trad./Mentz Dagfinn Gressberg/Terje Ingemar Larsson)


== Medvirkende ==


=== Ingemars ===
Terje Ingemar Larsson - sang, gitar, låtskriver
Steve Andersson - sang, bass, låtskriver
Odd Arne Sørensen - keyboard, trekkspill, produsent, tekniker
Odd Einar Løvtjernet - gitar, kor
Erik Andreas Langeland - keyboard, kor
Tommy Hagen - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Helge Jørgensen - fotograf
Horisontdesign - coverdesign
Perler på en snor

Perler på en snor er et musikkalbum utgitt av Jankos danseorkester i 2008.


== Sporliste ==
«Perler på en snor»
«Under min paraply»
«Det eneste jeg vil ha er kjærlighet»
«Er du ensom i kveld»
«Mine tanker»
«Takk og farvel»
«Den vakreste for meg»
«Ei og stole på»
«Typisk tropisk»
«Dansekongen»
«Magiske sekunder»
«Fra nord til sør»
«Siste dansen»
Elisabeth Helene von Vieregg

Elisabeth Helene von Vieregg (født 4. mai 1679, død 27. juni 1704) var en dansk-tysk grevinne og kong Frederik IVs ektefelle til venstre hånd.
Hun var datter av Adam Otto von Vieregg til Weitendorff og Wartmannshagen, en meklenburgsk kammerpresident, prøyssisk statsminister og geheimeråd.
Hun ble 6. september 1703 opphøyet til grevinne og fikk Antvorskov gods som privat eiendom. Hun var kongens maitresse og ble til og med hemmelig gift med kongen til dennes venstre hånd.
Elisabeth von Vieregg fødte en sønn, Frederik Gyldenløve (f. 18. juni 1704 d. 9. mars 1705), men døde selv i barselseng 27. juni.
Grevinnen og hennes barn ble begravet i Vor Frelsers kirke i København hvor de senere er flyttet fra den opprinnelige graven og ligger sammen under murgulvet. Gjenbegravelsen ble foretatt i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vor Frelsers Kirke om Vieregg med bilder fra gjenbegravelsen i 2007 Arkivert 26. august 2010 hos Wayback Machine.
Prosjekt Runeberg
Philadelphia Independence

Philadelphia Independence er en amerikansk profesjonell fotballklubb basert i West Chester, en forstad til Philadelphia. Klubben kommer til å stille i WPS fra og med 2010-sesongen. Philadelphia ble valgt delvis ettersom området hadde et lag i den avsluttede tidligere amerikanske proffligaen WUSA, Philadelphia Charge.
Offisielt er Philadelphia det åttende laget i WPS (inkludert nå avsluttede Los Angeles Sol), og dermed så vidt det nest nyeste, rett før Atlanta Beat. Laget spiller i stor grad på Philadelphias historiske betydning. Logoen er basert på en sluttsten (Keystone), som også spiller på statens kallenavn, "The Keystone state". Mottoet, "We the people", spiller på introduksjonen til den amerikanske grunnloven, som ble forfattet i byen. Draktfargen, stålgrå, spiller på byens industrihistorie, og bortedraktene, gult, på de mange svenske immigrantene som kom så tidlig som i 1638. Tredjedrakten, som er perleblå, spiller på byflagget og også på byens industrihistorie (blue-collar workers=industriarbeidere). Også supportergruppen, "Daughters of Betsy" spiller på historien, i dette tilfellet Betsy Ross, antatt å være den som sydde det første amerikanske flagget.
Spillergruppen er per januar 2010 ikke bekreftet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Philadelphia Independence – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om fargevalget
Ipark

Ipark (Innovasjonspark Stavanger) er lokalisert på universitetsområdet på Ullandhaug i Stavanger. Innovasjonsparken består av ca. 140 selskaper med rundt 800 ansatte. Innovasjon Norge, Stavangerregionen Næringsutvikling og Skape.no har også kontorer i parken. Bak innovasjonsparken står Statoil, IRIS, SIVA, Smedvig Eiendom, Stavanger kommune, Sandnes kommune, Rogaland fylkeskommune og Forus Næringspark.
Sammen med IRIS og Universitetet i Stavanger (UiS) legger Ipark til rette for videreutvikling av eksisterende bedrifter samt etablering og utvikling av nye. Ipark leverer utviklingskraft til innovative bedrifter i tidlig vekstfase og bidrar videre til entreprenørskap og verdiskaping med utgangspunkt i gode ideer, forskningsresultater, avanserte produkter og tjenester.
Ipark investerer hvert år mellom fem og ti millioner kroner i nye gründerbedrifter som en del av utviklingskraften.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lundequistska bokhandelns litteraturpris

Lundequistska bokhandelns litteraturpris (også kjent som LundeQ-priset) er en svensk litteraturpris på 25 000 kroner som deles ut årlig til en forfatter bosatt i Uppland «som i skjønnlitterær form utmerker seg gjennom spesielt kunstneriske arbeider». Prisen ble innstiftet i 1984 da Lundequistska bokhandeln feiret sitt 150-årsjubileum.
Prisen ble avviklet i 2010.


== Liste over prisvinnere ==


== Referanser ==
Landkreis Kamenz

Landkreis Kamenz (østsorbisk: Wokrjes Kamjenc) var en Landkreis i den østlige delen av Fristaten Sachsen. Kretsen ble opprettet den 1. januar 1996 gjennom en sammenslåing av kretsene Landkreis Hoyerswerda og Kreis Kamenz. Kretsen var medlem av Euroregion Neiße.


== Geografi ==
Kretsen grenset i nord mot Oberspreewald-Lausitz og Spree-Neiße i Brandenburg, i øst mot Niederschlesischer Oberlausitzkreis, i sørøst mot  Landkreis Bautzen, i sør mot Landkreis Sächsische Schweiz, i sørvest mot den kretsfrie byen Dresden, og i vest mot Landkreis Meißen og Landkreis Riesa-Großenhain.


== Historie ==
Under kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996 ble Landkreis Kamenz foreslått opprettet den 1. august 1994 av Kreis Kamenz, Landkreis Hoyerswerda (med unntak av den kretsfrie byen Hoyerswerda) og deler av Landkreis Bischofswerda under navnet Westlausitzkreis. Forslaget ble delvis behandlet av Fristaten Sachsens forfatningsdomstol, delvis grunnet klager om lovligheten av å oppløse kretsene Kreis Dresden-Land, Kreis Hoyerswerda og Kreis Kamenz. Som følge av forfatningsdomstolens avgjørelse ble opprettelsen av kretsen utsatt til den 1. januar 1996. Da ble den opprettet under et annet navn, nemlig Landkreis Westlausitz-Dresdner Land. Samtidig ble den utvidet til å omfatte deler av Landkreis Dresden-Land. Den 1. april 1996 ble den deretter omdøpt til Landkreis Kamenz.
I forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 2008 ble Landkreis Kamenz den 1. august 2008 slått sammen med den tidligere kretsen Landkreis Bautzen (1994–2008) og den kretsfrie byen Hoyerswerda til den nye kretsen Landkreis Bautzen.


== Byer og landkommuner ==
Landkreis Kamenz bestod av 9 byer og bykommuner, og 24 landkommuner (Gemeinde). 20 av disse kommunene inngikk i 6 interkommunale forvaltningsfellesskap og forvaltningsforbund. Nedenfor ser vi kommunenes innbyggertall pr 31. desember 2006.
Alwin Boerst

Alwin Boerst (født 20. oktober 1910 i Osterode, Tyskland, død 30. mars 1944 nær Iaşi, Romania) var en tysk major og flyveress som fløy det såkalte Stuka for Luftwaffe under andre verdenskrig. Boerst deltok i slaget om Kreta og hjalp til i senkningen av de britiske jagerne «Kelly» og «Kashmir».Sammen med sin radiooperatør og skytter Ernst Filius fløy han for første gang en Ju 87G-1 den 30. mars 1944. Under dette oppdraget ble de skutt ned og drept nord for Iaşi som følge av kontinuerlig ild fra bakken. Oberfeldwebel Filius ble posthumt tildelt Jernkorsets ridderkors den 19. mai 1944. Boerst ble posthumt hedret med Jernkorsets ridderkors med ekeløv og sverd den 6. april 1944. Boerst fløy 1 060 kampoppdrag.


== Utmerkelser ==
Alwin Boerst ble tildelt følgende utmerkelser:

Verwundetenabzeichen i sort
Frontflygerspennen i gull med tallet «1000» innskrevet
Pilot- og observatørsmerket
«Kreta» armbånd
Det tyske kors i gull (5. juni 1942)
Jernkorset
2. Klasse (1939)
1. Klasse (1940)
Ehrenpokal der Luftwaffe (9. september 1941)
Jernkorsets ridderkors med ekeløv og sverd
Jernkorsets ridderkors den 5. oktober 1941 som Oberleutnant og pilot i 3./StG 2 «Immelmann»
149. Jernkorsets ridderkors med ekeløv den 28. november 1942 som Oberleutnant og Staffelkapitän av 3./StG 2 «Immelmann»
61. Jernkorsets ridderkors med ekeløv og sverd den 6. april 1944 (posthumt) som major og Gruppenkommandeur av 1./StG 2 «Immelmann»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berger, Florian (1999). Mit Eichenlaub und Schwertern. Die höchstdekorierten Soldaten des Zweiten Weltkrieges (på tysk). Selbstverlag Florian Berger. ISBN 3-9501307-0-5.
Brütting, Georg (1995). Das waren die deutschen Stuka-Asse 1939 – 1945 (på tysk). Motorbuch, Stuttgart. ISBN 3-87943-433-6.
Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945 (på tysk). Podzun-Pallas. ISBN 3-7909-0284-5.
Patzwall, Klaus D. and Scherzer, Veit (2001). Das Deutsche Kreuz 1941 – 1945 Geschichte und Inhaber Band II (på tysk). Norderstedt, Tyskland: Verlag Klaus D. Patzwall. ISBN 3-931533-45-X.
Schaulen, Fritjof (2003). Eichenlaubträger 1940 – 1945 Zeitgeschichte in Farbe I Abraham – Huppertz (på tysk). Selent, Tyskland: Pour le Mérite. ISBN 3-932381-20-3.
Scherzer, Veit (2007). Ritterkreuzträger 1939–1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives (på tysk). Jena, Tyskland: Scherzers Militaer-Verlag. ISBN 978-3-938845-17-2.
Williamson, Gordon (2006). Knight's Cross, Oak-Leaves and Swords Recipients 1941-45 (på engelsk). Osprey Publishing Ltd. ISBN 1-84176-643-7.
Helden der Wehrmacht – Unsterbliche deutsche Soldaten (på tysk). München, Tyskland: FZ-Verlag GmbH, 2004. ISBN 3-924309-53-1.


== Eksterne lenker ==
«Lexikon der Wehrmacht». Alwin Boerst. Besøkt 10. juli 2007.
Mozarteum

Mozarteum eller Universität Mozarteum Salzburg, opprinnelig Dommusikverein und Mozarteum er et universitet i Salzburg innen musikkfag dedikert landets og byens store musikalske sønn Wolfgang Amadeus Mozart. Institusjonen inneholder også samling av dokumenter relatert til Mozart.
I dag er virksomheten delt i tre deler:


== Universität Mozarteum ==
Dette het opprinnelig Öffentliche Musikschule Mozarteum, og ble i 1914 anerkjent som musikkonservatorium og slik ble en institusjon på universitetsnivå. Etter å ha hatt flere offisielle navn, fikk den dagens navn Universität Mozarteum Salzburg i 1998. Det gir undervisning innenfor instrumentgrupper som strykeinstrumenter, blåseinstrumenter, strengeinstrumenter og slagverkinstrumenter, i konsertfag og musikkpedagogikk. I tillegg er det utdannelse for skuespillere.


== Internationale Stiftung Mozarteum ==
I tilknytning til musikkskolen, ble det i 1880 dannet en internasjonal forskningsstiftelse. Denne skal i tillegg til musikkvitenskaplig forskning også sørge for en forbindelse mellom arven fra Mozart og til samtidsmusikken.
Stiftelsen har tre kjerneområder: arrangere konserter, museumsvirksomhet (knyttet til Mozarts fødested og bolig) og vitenskapelig forskning (knyttet til alle Mozarts rundt 300 etterlatte håndskrifter).


== Mozarteum Orchester Salzburg ==
Mozarteum Orchester Salzburg er byens og delstaten Salzburgs symfoniorkester. Forgjengeren til dette var opprinnelig Dommusikverein und Mozarteum som ble grunnlagt i 1841 blant annet med sterk medvirkning av Mozarts enke Constanze Weber Mozart. Dette var et orkester for studentene ved musikkskolen, og fikk i 1908 dagens navn.
I 1939 ble den sterke tilknytningen til skolevirksomheten myket opp, og orkesteret ble et profesjonelt orkester. Den norske fløytisten Alf Andersen var i en perioden på 1950-tallet ansatt i orkesteret. Siden høsten 2004 har briten Ivor Bolton var orkesterets dirigent, og blant andre har Trevor Pinnock vært gjestedirigent.


== Noen tidligere kjente studenter ==
Thomas Bernhard
Heino Ferch
Udo Jürgens
Herbert von Karajan
Johanna von KoczianNorskeSverre Bruland
Håvard Gimse
Sigmund Groven
Else Dehli
Anne-Lise Berntsen
Elise Båtnes


== Mottakere av hederstegn (utvalg) ==
Franz Berwald
Paul Hindemith
Herbert von Karajan
Carl Orff


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mozarteum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mozarteum – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Universität Mozarteum Salzburg
Internationale Stiftung Mozarteum
Mozarteum Orchester Salzburg
Langmuirsirkulasjon

Langmuirsirkulasjon er en vinddreven spiral sirkulasjon i sjøen og større innsjøer. Navnet kommer av fenomenets oppdager Irving Langmuir, som hadde observert striper av tang og skum parallelt med vinden på et tokt i Sargassohavet i 1938.Sirkulasjonen er ca. 15° til høyre for vinden på den nordlige halvkule og danner band med divergens og konvergens på overflaten. Som Langmuir observerte samles tang, skum og flytende avfall i konvergensbandene. I overflaten dannes det en strøm mot disse band fra divergensbandene hvor avstanden mellom bandene er i størrelsesordenen 15–300 m. Under stripene dannes det smale og kraftige vertikale strømmer som har en fart sammenlignbar med overflatestrømmen, men vil bare strekke seg noen meter eller ti-talls meter ned og aldri dypere enn pyknoklinen. Under divergensbandene er det oppstrømning over et generelt større område og følgelig med lavere vertikal fart.
Det er ikke gjort så mange observasjoner av fenomenet, men i en studie viste i 14 m/s vind en avstand mellom bandene på 20 m. Den største vertikale strøm ble målt til –18 cm/s under konvergensbandene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Langmuir circulation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons