jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ull-Britt Gustafsson-Pensar

Ull-Britt Gustafsson-Pensar (født 26. november 1931 i Lovisa) er en finlandssvensk lektor, skribent og salmedikter. Hun er representert på norsk med én salme i Salmer 1997, og har blitt beskrevet som en av de to «finlands­svenskar som närmast kommer i fråga om man tänker på någorlunda etable­rade psalmdiktare».


== Referanser ==
Den danske atlas

Den danske atlas eller Konge-Riget Dannemark ... Lands-Beskrivelse, utgitt i syv bind med kopperstikk i årene 1763 til 1781, er den første store samlede visuelle beskrivelse av Danmark. Verket inneholder mangfoldige, og i mange tilfelle de tidligste, gjengivelser av danske byer og steder samt 15 kart over danske områder.
Utgiveren Erik Pontoppidan rakk selv bare å få utgitt de to første bindene og arbeidet ble deretter videreført av  Hans de Hofman, Jacob Langebek og Bertel Christian Sandvig på grunnlag av Pontoppidans forarbeider.
Mange av stikkene ble stukket av Jonas Haas. Også Alexia de Lode leverte flere stikk til verket.  Sammenliknet med samtidige europeiske kopperstikkverk er kvaliteten dårlig, men verket gir verdifull informasjon om topografi og arkitektur i Danmark i andre halvdel av 1700-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Den danske Atlas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettustilling hos Københavns Universitet WebCitation av nettutstillingen
Akhmatovas foreldreløse

Akhmatovas foreldreløse (Ахматовские сироты) var en gruppe av  russisk poeter fra St. Petersburg på slutten av 1950-tallet og begynnelsen av 1960-tallet. Navnet er en referanse til Anna Akhmatova.
Gruppen bestod av:

Josif Brodskij
Jevgenij Rein
Anatolij Naiman
Dmitri Bobysjev


== Eksterne lenker ==
Salonger, sirkler og litterære samlinger hos Saint Petersburg Encyclopedia
Lia Manoliu

Lia Manoliu (født 25. april 1932 i Chișinău, død 9. januar 1998 i București) var en rumensk friidrettsutøver som deltok i seks Sommer-OL, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne, 
1960 i Roma, 1964 i Tokyo, 1968 i Mexico by og 1972 i München. 
Manoliu ble olympisk mester i friidrett under 1968 i Mexico by. Hun vant konkurransen i diskos for damer, med et kast på 58,28 meter som var olympisk rekord, foran Liesel Westermann fra Vest-Tyskland og Jolán Kleiber-Kontsek fra Ungarn. 


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by  -  Gull i friidrett, diskos damer  Romania
1960  Roma  -  Bronse i friidrett, diskos damer  Romania
1964  Tokyo  -  Bronse i friidrett, diskos damer  Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lia Manoliu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lia Manoliu – Olympics.com 
(en) Lia Manoliu – Olympic.org 
(en) Lia Manoliu – Olympedia 
(en) Lia Manoliu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Lia Manoliu – Romanias olympiske komité 
(en) Lia Manoliu – Track and Field Statistics
Arvika stasjon

Arvika stasjon er en jernbanestasjon på Värmlandsbanan i Arvika kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Oslo og Stockholm, av Vy Tåg mellom Charlottenberg og Karlstad, og av svensk regionaltrafikk.
Forlengelsen fra Arvika i retning Karlstad ble satt i trafikk 19. juni 1871.


== Eksterne lenker ==
Historiskt om Nordvästra stambanan
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt A
MF «Marstein»

MF «Marstein», tidligere MF «Masfjord» er en ferge bygget i 1989 for Bergen-Nordhordland Rutelag og gikk på sambandet Knarvik–Steinestø til det ble nedlagt i 1994. Da ble den solgt til Boknafjorden Ferjeselskap, og gikk på Mortavika–Arsvågen frem til 2006. I 2007 gikk ferga i tre uker på sambandet Skjersholmane–Valevåg mens Bømlafjordtunnelen var stengt.
Etter en opplagsperiode gikk ferga inn i sambandet Halhjem-Våge for å avløse MF «Ullensvang» som skulle til Tau-sambandet. Den gikk der fram til 31. desember 2010. Den ble i 2011 kjøpt av FosenNamsos Sjø og omdøpt til «Marstein». Den var tidligere ferge II på sambandet Hufthamar–Krokeide, samt reserveferge for selskapet på Våge-Halhjem og Hatvik-Vennjaneset.
Fergen var i begynnelen av 2019 utleid til Torghatten Nord som trafikkerer Halhjem–Sandvikvåg, som midlertidig reserveferje. I mars 2019 var den tilbake på sambandene Våge-Halhjem og Hatvik-Venjaneset som reserve. Fra 1. januar 2020 har FosenNamsos Sjø ingen  samband i Hordaland.


== Tidslinje ==
1989 - Levert som MF «Masfjord» Til Bergen-Nordhordland Rutelag
1989 - Satt inn i Knarvik – Steinestø
1994 - Nordhordlandsbrua ble bygget
1995 - Solgt til Boknafjorden Ferjeselskap
1995 - Gikk på Mortavika - Arsvågen
2006 - Lagt i opplag
2007 - gikk på Skjersholmane - Valevåg mens Bømlafjordtunnelen var stengt
2007 - Lagt i opplag
2009 - Satt inn i Halhjem-Våge for en liten periode
2011 - Kjøpt av FosenNamsos Sjø og omdøpt til MF «Marstein»
2011 - Satt inn i Hufthamar - Krokeide og reserveferge for Hatvik - Venjaneset og Våge - Halhjem
2018 - Sambandet ble tatt over av Fjord1
2018 - Lagt i opplag utenfor Trondheim for fornyelse.
2019 - Reserveferge for Hatvik - Venjaneset og Våge - Halhjem.
2019 - Leid av Torghatten Nord og satt inn i Halhjem - Sandvikvåg.
2020 - Leid ut av Bastø Fosen og satt inn i Moss - Horten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8714360 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Marstein» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Kil stasjon

Kil stasjon er en jernbanestasjon på Värmlandsbanan i Kil kommune i Sverige. Den blir betjent av  Vy Tåg mellom Oslo og Karlstad, og av svensk regionaltrafikk.
Den opprinnelige stasjonen, Kil Nedre, ble åpnet 19. juni 1871 da Värmlandsbanan ble forlenget til Karlstad. Denne ble nedlagt i 1906 etter at stasjonsdriften ble flyttet til den nåværende Kil stasjon.
På Bergslagsbanan er det kun godstrafikk fra Kil.


== Eksterne lenker ==
Historiskt om Nordvästra stambanan
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt K
Senatorvalget i Colorado 2010

Senatorvalget i Colorado 2010 er et kongressvalg som avholdes 2. november 2010 i den amerikanske delstaten Colorado. Valget står mellom den sittende senatoren Michael Bennet og hans republikanske utfordrer Ken Buck.


== Primærvalgene ==


=== Demokratenes primærvalg ===
Demokratenes primærvalg sto mellom den sittende senatoren Michael Bennet og den tidligere speakeren i Representantenes hus i Colorado. Bennet ble pekt ut til Senatet av guvernør Bill Ritter i januar 2009, etter at senatoren Ken Salazar ble indreminister i Barack Obamas regjering. Obama ga sin støtte til Bennet, mens tidligere president Bill Clinton støttet Romanoff. Clinton støttet Romanoff blant annet fordi Romanoff støttet Hillary Clinton i hennes kamp for å bli demokratenes presidentkandidat. Romanoff solgte også huset sitt, for å få inn penger til valgkampen sin, uten at det hjalp i primærvalget.


=== Republikanernes primærvalg ===
I republikanernes primærvalg var det tidligere viseguvernør Jane Norton mot den konservative advokaten Ken Buck. Buck fikk liten støtte blant det republikanske etablissementet, den kanskje viktigste støtten kom fra senator Jim DeMint. Norton ble støttet av blant annet Sarah Palin og senatorene Sam Brownback, Tom Coburn og Orrin Hatch.


== Senatorvalget ==
På meningsmålingene er det jevnt mellom de to kandidatene, med noen få prosentpoengs ledelse til Ken Buck. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Incitatus

Incitatus var den romerske keiser Caligulas favoritthest, og kom til ham fra de spanske områder som veddeløpshest. Navnet er et latinsk adjektiv som betyder noe i nærheten av rask eller i full galopp. 


== Hestens liv ==
Keiseren var fanatisk opptatt av hestesport, og for å sikre at hans egen hest skulle vinne for favorittlaget De grønne, utstasjonerte han soldater natten før et veddeløp som skulle sørge for total stillhet i Incitatus' nabolag.Veddeløpshester ble behandlet godt, og ifølge Suetonius' De tolv keisernes liv, hadde Incitatus en stall i marmor, med en krybbe av elfenben, en gullbøtte å drikke av, tepper i purpur og en grime med kostelige stener. Det var nytt liggehøy hver dag, bilder på veggene av kjente kunstnere, og hvis Incitatus kjedet seg i omgivelsene, kunne han bare gå over i elfenbensrommet ved siden av. Andre steder blir det nevnt at hesten ble oppasset av atten slaver, og ble fôret med havre iblandet gullflak. 
Hesten «inviterte» øvrighetspersoner til å spise med ham i sitt eget palass ved siden av Caligulas, hvor slavene stod klar til å tjene de fornemme gjestene. Suetonius skrev også at Caligula hadde planer om å gjøre Incitatis til konsul, hvilket han kanskje også hadde blitt hvis keiseren hadde fått leve lenger.
Det verserte mange historier om Incitatus, hvorav mange av dem trolig stammet fra keiseren selv. Det kan tenkes at Caligula har brukt satire mot sine fiender, ved å hevde at selv en hest kunne bli senator, og dermed vise at han anså senatets menn for verdiløse. Suetonius har trolig også lagt tykt på i sine beskrivelser av Caligulas samtid, da han jo skrev for å ære sin egen samtidige keiser, Hadrian.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Reismiller, John: Caligula and Incitatus: History of Horses
Lutring, Cheryl R.: INCITATUS & Caligula


== Litteratur ==
Suetonius, Tranquillus C.: The twelve Caesars, Gaius Suetonius Tranquillus, Penguin Books, London, 1989
Mihaela Peneș

Mihaela Peneș (født 22. juli 1947 i București), rumensk friidrettsutøver som deltok de olympiske leker 1960 i Roma og 1964 i Tokyo. 
Peneș ble olympisk mester i friidrett under 1964 i Tokyo. Hun vant konkurransen i spydkast for damer, med et kast på 60,54 meter, foran Márta Rudas-Antal fra Ungarn og Jelena Gortsjakova fra Sovjetunionen. 
Fire år senere, under Sommer-OL 1968 i Mexico, vant hun en olympisk sølvmedalje i spydkast, hun kom på andreplass bak Angéla Németh fra Ungarn.


== OL-medaljer ==
1964  Tokyo -  Gull i friidrett, spydkast damer  Romania
1968  Mexico by  -  Sølv i friidrett, spydkast damer  Romania


== Eksterne lenker ==
(en) Mihaela Peneș – Olympics.com 
(en) Mihaela Peneș – Olympic.org 
(en) Mihaela Peneș – Olympedia 
(en) Mihaela Peneș – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Mihaela Peneș – Romanias olympiske komité 
(en) Mihaela Peneș – Track and Field Statistics
Øystein Thelle

Øystein Thelle (født 18. september 1939 i Kristiansand) er en norsk prest, organist og salmedikter. Han har hatt flere tilltitsverv i organisasjoner innen Den norske kirke, og har blant annet sittet i Tunsberg bispedømmeråd og Mellomkirkelig råd samt vært formann i Bønne- og arbeidsfellesskapet Kirkelig Fornyelse. Han har skrevet flere salmer, og er representert i Norsk Salmebok, Salmer 1997 og Norsk salmebok 2013  med både egenskrevne salmer og oversettelser. Han er tidligere sokneprest i Tjøme, Gamle Aker og Glemmen og han har vært feltprest på Andøya, studentprest i Oslo og Bonn samt rektor på Diakonhjemmet. Thelle er sønn av kinamisjonærene Rannfrid og Notto Normann Thelle, og Notto R. Thelles eldre bror.


== Litteratur ==
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater 2000, Den norske kirkes presteforening/Verbum forlag, 2000. ISBN 82-543-0860-8


== Referanser ==
Olov Hartman

Carl Olov Hartman (født 7. mai 1906 i Stockholm, død 28. april 1982 i Sigtuna) var en svensk prest og salmedikter og direktør for Sigtunastiftelsen.
Hans foreldre var offiserer i Frelsesarmeen. Hans søster Karin Hartman var redaktør Stridsropet. Han arbeidet som menighetsprest fra 1932 inntil han i 1948 ble direktør for Sigtunastiftelsen. Han skrev romaner, noveller, drama og artikler om kunst og litteratur, og mottok De Nios stora pris i 1976. 
Han er representert med 32 salmer i den svenske salmeboken fra 1986. I Norge er han representert med to tekster i Norsk Salmebok og to i Salmer 1997.


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 152
Karl Holmström

Karl Johan Holmström (født 22. mars 1925 i Bjurholm, død 22. juni 1974 i Jukkasjärvi) var en svensk skihopper som representerte IFK Kiruna. Han tok bronsemedalje i OL i Oslo i 1952. I VM i Lake Placid i 1950 ble han nummer 16.
Han vant hopprennet under Svenska Skidspelen tre år på rad, i 1951, 1952 og 1953. I 1951 vant han også hopprennet i Lahtisspelen. I 1952 vant han sitt eneste svenske mesterskap.
Karl Holmström deltok i den første tysk-østerrikske hoppuka, i 1953. Han ble nummer 9 sammenlagt med 5.-plass i Oberstdorf 4. januar 1953 som sin beste enkeltplassering.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sports Reference: Karl Holmström Arkivert 30. august 2011 hos Wayback Machine.
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 4. mars 1951 Arkivert 30. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen Arkivert 18. august 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Holmström – Olympedia 
(en) Karl Holmström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Karl Holmström – Sveriges olympiske komité 
(en) Karl Holmström – FIS (skihopping)
Liste over forfattere i Norsk Salmebok og Salmer 1997

Denne artikkelen er en liste over forfattere i Norsk Salmebok og Salmer 1997. Disse bøkene er sammen Den norske kirkes offisielle salmebøker. 
Norsk Salmebok ble i 1985 utgitt på Verbum Forlag og inneholder totalt 810 salmer, men har 953 numre. Differansen kommer av at enkelte salmer finnes på både nynorsk og bokmål i boken. I denne listen kommer dette til uttrykk i at enkelte forfattere får oppgitt samletall med ett tall og ett tall i parentes. Tallet i parentes angir hvor mange dubletter på en annen målform som kommer i tillegg. I denne boken er det svært mange salmer av tyske salmediktere, i tillegg til diktere fra de nordiske land, men de fleste kontinentene er representert i salmeboken. Tidsmessig spenner forfatterne fra 300-tallet fram til midten av 1900-tallet, men de aller fleste levde og virket fra reformasjonen og fremover.
I 1997 kom salmeboken Salmer 1997. I forordet til denne boken står det: «Salmer 1997 er utarbeidet av Kirkerådet som en tilleggsbok til Norsk Salmebok». Denne boken inneholder 283 salmer og sanger, liturgiske sanger og samiske salmer og inneholder bidrag fra en rekke tekstforfattere som ikke er representert i Norsk Salmebok. Tidsmessig har også denne boken et stort spenn, med den tidligste forfatteren fra 500-tallet, men det overveldende flertallet av forfattere kommer fra 1900-tallet. Omtrent halvparten av sangene er skrevet etter 1980, altså etter at utvalget til Norsk Salmebok i hovedsak var gjort.
Sterkest representert i Salmer 1997 er sanger fra de nordiske lutherske kirker, noe som gjenspeiles i at de tekstforfatterne med flest originalbidrag skriver på enten norsk eller svensk. Over 150 forskjellige tekstforfattere er representert i boken.
I listen er oversettere også tatt med, da oversetterarbeidet i større eller mindre grad innebærer en nydiktning av teksten på et nytt språk. 


== Tekstforfattere ==


== Oversettere ==


== Fotnoter ==


== Litteratur ==
SalmebøkerNorsk Salmebok, Verbum Forlag, 1985, Oslo, ISBN 82-543-0349-5
Salmer 1997, Verbum Forlag, 1997, Oslo, ISBN 82-543-0743-1OppslagsverkAnne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0
Tobias Salmelid (red.), Lundes sang- og salmeleksikon, Lunde forlag, Oslo, 1997. ISBN 82-520-4425-5.
Petragge-raidet

Petragge-raidet den 22. oktober 1915 under den første verdenskrigen var en mindre landingsoperasjon foretatt av russerne bak de tyske linjene i nordre Kurland. 
De tyske styrkene hadde, på den nordre delen av Østfronten, erobret det historiske landskapet Kurland i løpet av året 1915. Der hadde de opprettet stillinger mot sørbredden av elven Daugava, mens en russisk forsvarslinje beskyttet den strategiske viktige storbyen Riga lenger øst. 
De tyske åttende armé startet 3. oktober, under Ludendorffs kommando, en ny offensiv langs Daugava for å innta Riga og Dvinsk før vinteren. Det russiske forsvaret var for sterkt, men kampene fortsatte uten opphør fram til 22. november. Det nærmeste tyskerne kom var bare tretti kilometer fra Riga.
Under slaget om Riga og Dvinsk satte russerne inn et mindre strategisk motangrep med hjelp av sine sjøstridskrefter i Rigabukten bak de tyske linjene mot det strategiske viktige havnestedet Petragge (Pitrags) på Kurlandskysten. Stedet ligger på et nes vendt mot Irbestredet mellom fastlandet og øya Saaremaa og Rigabukten. Det tyske nærværet i nordre Kurland var svakt, ettersom dette var et tynt befolket område med lange kommunikasjonslinjer.
To pre-dreadnought slagskip, «Slava» og «Orlica» sammen med 15 destroyere eskorterte to kanonbåter som fraktet 536 soldater. Langs strendene på nordre Kurland dampet de russiske destroyerne fram og tilbake mens slagskipene beskyttet landingsoperasjonen på Petragge. Dette kom overraskende på de tyske styrkene som trakk seg ut mens de russiske soldatene gikk på land og inntok tettstedet og området omkring.
Tross landstigningens suksess var det ikke mulig å holde stillingen uten større styrker, og senere samme dag gikk russerne tilbake om bord på kanonbåtene uten å ha oppnådd annet enn å skremme Hindenburg og Ludendorffs Ober Ost-stab. Dagen etter var russerne reist, men betydelige ressurser ble bundet til kystforsvaret i Kurland sammen med en kavaleridivisjon for resten av krigen. Angrepet kan ha inspirert gjennomføringen av Operasjon Albion to år senere.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stephen Pope & Elizabeth-Anne Wheal, The Macmillan Dictionary of The First World War, 1997 ISBN 0-333-68909-7
G. Irving Boot, Battles East – A History of the Eastern Front of the First World War, 2007 ISBN 1-4241-6800-7
Bertel Christian Ægidius

Bertel Christian Ægidius (født 23. november 1673, død 3. april 1733) var en dansk prest og salmedikter.
Ægedius studerte teologi ved universitetet i Kiel og ble sogneprest i Varnæs i 1701. Man vet lite om hans virke som sogneprest. Det man derimot vet, er at han gav ut salmeboken En Nye Psalme-Bog/ Som indeholder de sædvanligste Gamle Som ogsaa mange Nye Psalmer/ Dend Allerhøjeste Gud til Ære/ Og enhver Christen/ som gierne siunger og lover Herren med Psalmer/ Sange og aandelige Viser/ Til nyttelige Brug og Opbyggelse i 1717. Denne gav han ut for de menighetene i Gottorp som ikke ville synge på tysk. I boken hadde han oversatt flere salmer fra tysk til dansk. Boken ble utgitt på nytt i 1730, men da under navnet En ny Sang-Bog, som indeholder de almindeligste saavel gamle som nye Sange. Boken ble omdiskutert,, og biskopen klagde boken inn for kongen. Trass i dette kom boken ut i flere opplag, og den ble brukt helt fram til 1880-tallet.
I Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 står Ægidius oppført som oversetter av to salmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den danske salmebog online – kort biografi
Rammelsberggruvene

Rammelsberggruvene ligger nær byen Goslar i Niedersachsen i Tyskland. Gruvene er sammen med Goslar historiske sentrum og Øvre Harz vannreguleringssystem på UNESCOs liste over verdensarven. Rammelsberg er et fjell på 636 meter over havet.


== Historie ==
Gruvedrift i Rammelsberg blir første gang nevnt i 968 av Windukind av Corvey. Nylige arkeologiske funn nær Düna ved Osterode tyder på at gruvedriften startet allerede 2000 år tidligere. 
Keiser Henrik II av Det tysk-romerske rike som håpte å finne sølv i gruvene, etablerte seg med et anlegg ved sørenden av Rammelsberg. Gruvene fortsatte å være keiserlig eiendom til de ble overtatt av Heinrich von Braunschweig i 1552. Gruvene ble stengt i 1988.
Det anslås at det i alt er utvunnet 27 millioner tonn malm fra fjellet.
Etter at gruvene ble lukket av firmaet Preussag ble det opprettet et museum for å bevare kulturarven og for å vise historien om gruver og det industrielle utstyret knyttet til disse.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mines of Rammelsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rammelsberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Karlstad sentralstasjon

Karlstad sentralstasjon er en jernbanestasjon på Värmlandsbanan i Karlstad kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Oslo og Stockholm, Vy Tåg mellom Oslo og Karlstad, og av svensk regionaltrafikk.
Stasjonen ble åpnet i 1869 da strekningen fra Kristinehamn ble åpnet. I 1871 ble også strekningen til Arvika satt i drift, forbindelsen til Norge var dermed ferdigbygd.


== Eksterne lenker ==
Historiskt om Nordvästra stambanan
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt K
Skanderborg slott

Skanderborg slott var et kongeslott som lå som lå på en liten øy i Skanderborg sø ved Skanderborg på Jylland. Beliggenheten gjorde det til en glimrende forsvarsposisjon ettersom det var den vanligste adkomstveien til Århus. 
Det eldste kjente slottet ble påbegynt i år 1171 under Valdemar den store. 
Det sto et slag ved Skanderborg slott ca. 1340, da det meste av landet var pantsatt til holsteinerne, og disse hadde også besatt borgen. Den ble beleiret av Niels Ebbesen og hans folk, men da holsteinerne fikk forsterkninger sydfra, beseiret de danskene i et slag med over 2000 falne. Niels Ebbesen ble drept og lagt på steile og hjul til advarsel for eventuelle andre opprørere.
Slottet har i det meste av sin historie tilhørt kongen; imidlertid var det i en kort overgangsperiode på 1400-tallet pantsatt til Århus bispestol.
Slottskirken med sitt runde tårn er en rest av Frederik IIs utbygning som ble påbegynt i 1562. Utbygningen foregikk med materialer fra Øm kloster, som hadde blitt nedlagt etter reformasjonen. Den opprinnelige middelalderborgen, som fylte det meste av bakken mot vest, ble revet i 1720. I 1767 ble det solgt til riving, men en del overlevde, nemlig slottets kapell, som fikk navnet Slottskirken og som siden har vært sognekirke for den sydlige delen av byen. En del av slottshagen ble ved samme anledning omdannet til kirkegård. 


== Eksterne lenker ==
Skanderborg slott
KAS Eupen

Königliche Allgemeine Sportvereinigung Eupen, forkortet til KAS Eupen er en belgisk fotballklubb fra Eupen. Klubben ble stiftet i 1945, og spiller sine hjemmekamper på Kehrwegstadion.  


== Spillerstall ==
Oppdatert 6. november 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Evelyn Wenaas

Evelyn Pauline Margrethe Wenaas (født Nordbø 4. januar 1909 i Oslo, død 18. desember 1997) var en norsk organist, pianist og salmedikter. Hun jobbet som organist i flere kirker i Oslo. Hun har også oversatt en salme som finnes i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013.
Hun bodde på Lovisenberg eldresenter de siste årene av sitt liv. Hun var gift med sogneprest Johan Arnt Wenaas (f. 1903, d. 1968).


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0 Side 132


== Referanser ==
Angéla Németh

Angéla Németh, gift Ránky, (født 18. februar 1946 i Budapest, død 5. august 2014 samme sted) var en ungarsk friidrettsutøver som deltok De olympiske leker i 1968 i Mexico by.
Németh ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Hun vant konkurransen i spydkast for damer, med et kast på 60,36 meter, foran Mihaela Peneş fra Romania og Eva Janko fra Østerrike.
Hun ble kåret til årets sportskvinne i Ungarn i både 1968 og 1969, etter å ha vunnet gull i både OL 1968 i Mexico by og i EM 1969 i Athen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i friidrett, spydkast damer  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angéla Németh – Olympics.com 
(en) Angéla Németh – Olympic.org 
(en) Angéla Németh – Olympedia 
(en) Angéla Németh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Angéla Németh – World Athletics 
(en) Angéla Németh – Track and Field Statistics
Vilhelm Kristoffer Vilhelmsen

Vilhelm Kristoffer Vilhelmsen (født 8. februar 1890, død 4. september 1962 i Nøtterøy) var en norsk prest og komponist. Han virket som generalsekretær i Den Norske Sjømannsmisjon og som vanlig sjømannsprest i USA. Han skrev flere melodier og har oversatt en salme som finnes i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 124.