jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Realisasjonsprinsippet

Realisasjonsprinsippet er et rettsprinsipp i norsk skatterett for tidfesting av skattepliktig inntekt eller fradragsberettiget kostnad. Prinsippet gjelder hovedsakelig for kapitalinntekt (herunder også kapitalgevinst) og virksomhetsinntekt, men er hovedregelen for all tidfesting hvis ikke annet fremkommer av loven.
Prinsippet er at en inntekt skal tidfestes når «fordelen tilflyter skattyteren» hvis den oppstår innen egen økonomi og når «skattyteren får en ubetinget rett til ytelsen» hvis inntekten innvinnes ved overføring fra andre. I en gjensidig bebyrdende avtale vil dette si at man som regel har «ubetinget rett til ytelsen» når man har oppfylt sin del av avtalen. For eksempel vil da inntekt ved salg av en gjenstand tidfestes når gjenstanden er stilt til disposisjon for kjøper, ikke når betaling skjer.
Motstykket til realisasjonsprinsippet er kontantprinsippet, som blant annet gjør seg gjeldende for lønn o.l.


== Uttrykket «realisasjon» i skatteloven ==
Uttrykket «realisasjon» benyttes flere steder i skatteloven, blant annet i kapittel 5 og 9. Dette er ikke relatert til realisasjonsprinsippet, men til innvinning (tidspunktet hvor en mulig inntekt blir en aktuell inntekt). Innvinnings- og tidfestingstidspunktet kan være sammenfallende, men er ikke alltid det.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harald Hauge Realisasjonsprinsippet - skatterettslig tidfesting av kostnader, særlig om avsetninger og betingede kostnader 2012 ISBN 9788215014487
Kontantprinsippet

Kontantprinsippet er et rettsprinsipp i norsk skatterett for tidfesting av skattepliktig inntekt eller fradragsberettiget kostnad. Prinsippet gjelder hovedsakelig for arbeidsinntekt.
Prinsippet er at en inntekt skal tidfestes når «beløpet utbetales eller ytelsen erlegges, eller i tilfelle på det tidligere tidspunkt da det oppstår adgang til å få beløpet utbetalt eller ytelsen erlagt». Beløpet tidfestes altså enten på det tidspunkt hvor det blir utbetalt eller på det tidspunkt utbetalingen forfaller.
Motstykket til kontantprinsippet er realisasjonsprinsippet, som er hovedregelen for tidfesting i norsk skatterett.


== Referanser ==
St.-Jean-de-Maurienne-avtalen

St.-Jean-de-Maurienne-avtalen var en avtale mellom Frankrike, Italia og Storbritannia, undertegnet 26. april 1917 i Saint-Jean-de-Maurienne, og ratifisert 18. august–26. september 1917. Det ble utarbeidet av det italienske utenriksdepartementet som en foreløpig avtale om å stadfeste sine Midtøsteninteresser. Det var hovedsakelig forhandlet fram og signert av den italienske utenriksministeren baron Sidney Sonnino, sammen med de italienske, britiske og franske statsministrene. Russland var ikke representert i denne avtalen, ettersom Det russiske keiserdømmet holdt på å bryte sammen (se den russiske revolusjon). Avtalen var nødvendig for de allierte, for å sikre posisjonen til italienske styrkene i Midtøsten. Målet var å balansere de militære styrkenes svekkelse ved Midtøstenfronten under første verdenskrig, ettersom de russisk (tsarens) styrker trakk seg ut av kampene i Kaukasus, selv om disse ble erstattet med hva som ville blitt kalt Den demokratiske republikken Armenias styrker.
Arbeidsinntekt

Arbeidsinntekt er inntekt vunnet ved arbeid og som etter skatteloven skal regnes som skattepliktig inntekt. Arbeidsinntekt skal medberegnes i både alminnelig inntekt og personinntekt, og man skal derfor betale fellesskatt til staten, skatt til kommune og fylkeskommune, trinnskatt og trygdeavgift av inntekten.


== Se også ==
Kapitalinntekt
Virksomhetsinntekt


== Referanser ==
Markus Brendmoe

Harald Markus Brendmoe (født 31. oktober 1961) er en norsk bildekunstner fra Oslo. Mediene han bruker er maleri, tegning og grafikk. Brendmoe debuterte på Høstutstillingen i 1983 og har siden hatt en rekke separatutstillinger.
Han er innkjøpt og representert i flere større offentlige samlinger i Norge.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettside med bilder
Kulturnett om Brendmoe
Bilder hos neoimages.net
Serco Group

Serco Group plc er et britisk selskap som produserer tjenester til offentlig forvaltning. Det ble grunnlagt i 1929 og har sitt hovedkontor i Hook. Selskapet er notert på London Stock Exchange og inngår på aksjeindeksen FTSE 100.
Serco har over 100 000 ansatte og leverer en rekke tjenester til myndighetene i Storbritannia og andre land, herunder kollektivtransport, flyvekontrolltjeneste, drift av fengsler og forvaringsanstalter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fundamentalist Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints

Fundamentalist Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints (FLDS Church) er et av de største fundamentalistiske kirkesamfunnene i USA, og en av de største organisasjonene i USA der medlemmene praktiserer polygami. 
Kirkesamfunnet dukket opp i begynnelsen av det 20. århundre da det ble grunnlagt av medlemmer som forlot Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. Splittelsen skjedde i stor grad fordi Jesu kristi Kirke ikke praktiserte polygami og bannlyste alle medlemmer fra kirken som ville fortsette praksisen. FLDS Church er anslått å ha mellom 6 000 og 10 000 medlemmer. Kirken mener at en mann skal ha minimum tre koner for å kunne komme inn i høyeste himmel når man dør, og jo flere koner man har, jo større mulighet har man for å nå dette. Kirken krever også at konene må være underordnet sine ektemenn. Den praktiserer en regel om at en ung kvinne i gifteferdig alder skal bli tildelt en mann ved åpenbaring fra Gud til den personen som er leder for kirken, som regnes som en profet.
Kirkens hovedkvarter ble opprinnelig plassert i Short Creek, Arizona i nærheten av grensen til Utah. Hovedkvarteret ble i 2004 flyttet til Eldorado, Texas, hvor et tempel har blitt bygget av kirkens medlemmer. Kirken ble leder av Rulon Jeffs frem til 2002. I hans senere år, ledet hans dårlige helse til at sønnen Warren fungerte som leder av kirken i hans sted, og ved farens død i september 2002, ble Warren Jeffs ny leder av kirkesamfunnet. 
I nesten to år, var Warren Jeffs etterlyst for sex-forbrytelser. Fra mai 2006 til han ble arrestert i august 2006, sto han oppført på FBIs liste over ti mest ettersøkte.  Den 25. september 2007 ble Jeffs funnet skyldig i to tilfeller av å være medskyldig i voldtekt. Han ble dømt til ti år til livstid i fengsel. Denne straffen ble senere opphevet, og Jeffs sluppet fri. 28. januar 2011 satt Jeffs igjen som leder av kirkesamfunnet. Warren Jeffs har siden den gang blitt dømt til livsvarig fengsel for flere grove seksuelle overgrep, flere av dem mot mindreårige.
Beboerne i områdene der kirkesamfunnet står sterkt har en lang historie med å praktisere flergifte og polygami, og flere tilfeller kan dateres tilbake til midten av det 19. århundre. Det finnes mange ulike tolkninger og meninger blant lederne i kirkesamfunnet om hvordan flergifte bør praktiseres. Disse uenighetene lederne imellom førte til splittelser som skapte flere fundamentalistiske organisasjoner som fremdeles eksisterer. I 2003 fikk kirkesamfunnet oppmerksomhet i Utah da en politimann som var medlem av kirken ble dømt for ulovlig seksuell omgang med en 16-åring.


== Eksterne lenker ==
[1]
Damned to heaven
FLDS El Dorado, Texas
Banking on Heaven Arkivert 16. mai 2014 hos Wayback Machine.
Lifting the Veil of Polygamy
The Polygamy Blog av Lindsay Whitehurst
Magne Wullum

Magne Wullum (født 22. april 1948, død 23. april 2015) var en norsk lærer og friidrettstrener fra Tingvoll i Møre og Romsdal. Han representerte Tingvoll IL. Wullum har trent en rekke norske toppløpere inne mellom- og langdistanseløp, der den mest merritterte er Jim Svenøy.
Wullum har også vært trener for utøverne Silje Fjørtoft, Karoline Bjerkeli Grøvdal, Kristine Eikrem Engeset, samt niesen Fride Vullum-Bruer.


== Referanser ==
Kongsberg kommunale kvindelige fagskole

Kongsberg kommunale kvindelige fagskole ble startet etter idé av Kongsberg kvinneråd i 1918. Formålet med skolen var å gi undervisning i «kvindelig haandarbeide» bygget på folkeskolens grunnlag.
Som avisen Fremtiden skrev i en artikkel om skolen i 1925: «Til den unge pikes utdannelse og til den dyktige, økonomiske husmors utdannelse hører ogsaa kyndighet i søm. Så meget tøi kan stelles paa, ja bli som nytt igjen. Saa mangt et vakkert klesplagg vi skaffer oss til en rimelig pris, naar vi har lært aa lave mønster, klippe og sy. Det er stor kunst aa kle sig vakkert; men størst er kunsten om vi kan oppnaa aa kle oss vakkert, praktisk og billig. Det er den fineste husflid».
Kursavgiften var i 1925 kr. 24,00 for 8 måneder eller ca 7 øre timen. Kr. 12,00 måtte betales forskuddsvis for 4 måneder.
Skolen ble fra 1935 underlagt Kongsberg skolestyre og skiftet samtidig navn til Kongsberg kommunale fagskole i lin- og kjolesøm. 
Det ble navnebytte igjen i 1946/47 til Kongsberg kvinnelige industriskole. Skolen ble i 1967/68 integrert i Kongsberg yrkesskole, som hadde tilhold i lokaler på Tinius Olsens skole.


== Eksterne lenker ==
Arkivene til Kongsberg kvinnelige industriskole
Arkivsenter Østafjells

Arkivsenter Østafjells er et samarbeid mellom Statsarkivet i Kongsberg og IKA Kongsberg. Arkivet gir tilgang til offentlig arkiv fra Buskerud, Telemark og Vestfold - i tillegg til noen privatarkiv. Arkivsenteret er under etablering og er estimert å være ferdigstilt 1. mars 2014.[trenger oppdatering]


== Eksterne lenker ==
IKA Kongsbergs formidlingsside
Statsarkivet i Kongsbergs hjemmeside
Arkivdagen

Arkivdagen ble startet i Sverige i 1998, Danmark kom med i 1999 og Norge og Island kom med i 2001. I 2002 kom Finland med og i 2003 også på Færøyene. I dag er det samarbeid mellom arkiver i hele Norden og omfatter alle typer arkivinstitusjoner. Arkivdagen i Norge holdes en av dagene i helgen den andre uken i november.
Arkivmateriale gir mange innganger til blant annet samfunnsutvikling, transparent forvaltning, rettigheter og krav til enkeltpersoner og virksomheter, historiefortelling og slektsforskning. Målet med Arkivdagen er å gi folk innblikk i hva som finnes i arkivene og vekke interesse for arkivene som samfunnets minne - både i fortid og framtid. Det overordnede budskap er at arkivene er åpne for alle borgere, at deres tilbud og eksistens er en viktig del av et demokratisk samfunn.
Arkivforbundet og Arkivverket koordinerer Arkivdagen i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivdagen i Norge
Vad är Arkivens dag? (svensk)
Saksarkiv

Saksarkiv er en arkivbetegnelse som beskriver den delen av arkivet som inneholder løse brev og saksdokumenter som en arkivinstitusjon produserer.
Historisk sett har det vært vanlig å legge dokumentene kronologisk etter når de ble mottatt. Dette tilsvarer nummerrekkefølgen i en postjournal. Ved bortlegging av arkivsakene ble de ofte pakket bort i gråpapir. Dette har gitt opphav tilbegrepet pakkesaker.
Ut over 1900-tallet ble det laget en del arkivsystemer der dokumentene med felles saksbakgrunn ble arkivert sammen. Disse systemene ble basert på tema eller emne og går under betegnelsen arkivnøkler.
De første arkivnøklene i kommunal sektor ble basert på kontopostene i budsjett og regnskap. Dette ut fra tanken om at dette skulle dekke alle områder kommunen arbeider med.
Fra 1935 finner vi den såkalte Roalds arkivnøkkel. Den er basert på tall og bokstaver. I 1950 kom den første av en rekke arkivnøkler fra Norsk herredsforbund / Norske kommuners sentralforbund.
Nordnorsk Fjellovervåking

Nordnorsk Fjellovervåking IKS (NNFO) er et norsk interkommunalt selskap etablert 9. november 2011 for å drive overvåking av ustabile fjellpartier på Nordnes i Kåfjord, samt andre objekter i landsdelen.
NNFO eies av Kåfjord kommune (16,6%), Lyngen kommune (16,6%), Storfjord kommune (16,6%) og Troms fylkeskommune (50%).
Selskapet har sitt hovedkontor i Kåfjord. Det eier ulike varslingssystemer for skred i eierkommunene, og gir bistand til utarbeidelse av kommunale beredskapsplaner. I tillegg har NNFO som mål å være et senter for overvåking og varsling av skred i hele landsdelen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Åknes/Tafjord Beredskap

Åknes/Tafjord Beredskap IKS er et norsk interkommunalt selskap etablert 12. august 2008. Selskapet er oppretta med bakgrunn i risiko for fjellskred med påfølgende flodbølge fra fjellpartia Åkneset og Hegguraksla.
ÅTBs formål er å drive og vedlikeholde befolkningsvarslingssystem for fjellskred og flodbølge i alle deltakerkommunene. 
Selskapet skal også bistå deltakerkommunene ved utarbeiding av kommunale beredskapsplaner og være en felles arena for beredskapsspørsmål. 
Selskapet er lokalisert i Stranda på Sunnmøre og eies av Stranda, Norddal, Stordal, Ørskog, Sykkylven, Ørsta og Ålesund 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nikolai Paus (1944)

Nikolai Bent Paus (født 21. oktober 1944) er en norsk sivilingeniør, næringslivsleder og investor. Han var konsernsjef i Eeg-Henriksen/NCC Eeg-Henriksen (det som nå er den norske delen av NCC), da Norges tredje største entreprenørselskap, fra 1984 til 1997. Paus eide også i overkant av syv prosent av aksjene i Eeg-Henriksen frem til NCC, som frem til da allerede var største aksjonær, kjøpte hele selskapet.Han ble utdannet sivilingeniør ved Purdue University i USA i 1968, og arbeidet i flere år i USA og Australia før han begynte i Eeg-Henriksen i 1973. Han ble assisterende direktør i 1983 og overtok som konsernsjef i 1984. I hans tid som konsernsjef hadde Eeg-Henriksen en rekke store kontrakter i forbindelse med utbyggingen av Oslo lufthavn, Gardermoen. I 1986 etablerte Eeg-Henriksen også et helikopterselskap. Han gikk av som konsernsjef i 1997.Han har også sittet i styret for Norges Eksportråd og vært styremedlem i Eckbos Legat. I 1998 grunnla han selskapet Optimo sammen med Henning Moëll, Tom Ø. Knutsen og Roald Frisvold, som også hadde bakgrunn fra NCC. I 2002 solgte Paus og kompanjongene utviklingsprosjektet Furuset Senter for ca. 360 millioner kroner til to fond i Acta-systemet. Alle aksjene i Optimo ble i 2010 solgt til Entra.Han er sønn av Bernhard Paus og Brita Collett, og er nå samboer med Hermine Kristin Muhle Midelfart (f. Muhle). Hans farfar var kirurgen Nikolai Nissen Paus og hans morfar var brukseier Axel Collett. Han har fire barn, bl.a. TV-regissør Vilhelm Camillus Paus, og er stefar til Celina Midelfart.


== Referanser ==
Jenny Osnes Græsholt

Jenny Osnes Græsholt (født 5. januar 1989 i Oslo) er en norsk håndballspiller, som spiller for den norske klubben Larvik. Hun er en sterk og hurtig høyreving med mange kamper fra GRUNDIGligaen.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Græsholt spilte tidligere for Nordstrand, men har siden 2015 spilt for Larvik.


=== Landslag ===
5. juni 2010 debuterte Græsholt på det norske A-landslaget og ble tatt ut i bruttotroppen foran Håndball-EM 2014. Hun har også 9 kamper for Norges rekruttlandslag i perioden 2009–2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jenny Osnes Græsholt – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Jenny Osnes Græsholt – Norges Håndballforbund
Anne Kjersti Suvdal

Anne Kjersti Suvdal (født 30. juli 1987) spilte venstreving for Nordstrand IFs damehåndballag i første divisjon og Postenligaen. «Ankis» som er fra Gran på Hadeland spiller nå for Viborg håndballklubb i Danmark, men har mange kamper fra Postenligaen for Nordstrand og Gjerpen, samt landskamper og EM-gull. Suvdal er for øvrig samboer med fotballspilleren Petter Vaagan Moen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Kjersti Suvdal – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Anne Kjersti Suvdal – Norges Håndballforbund
Den kollektive sikkerhetspakten

Den kollektive sikkerhetspakten, på engelsk Collective Security Treaty Organization (CSTO) og på russisk Организация Договора о коллективной безопасности (ОДКБ), er en militærallianse mellom Russland og land i Øst-Europa, Kaukasus og Sentral-Asia. Den ble grunnlagt ved traktat i 1992, med en organisasjon etablert i 2002. Russland, Belarus, Armenia, Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan og Usbekistan er med i alliansen. Landene forplikter seg til å søke fredelig løsning på konflikter, men anser et angrep på en av medlemsstatene som et angrep på alle medlemsland.


== Bakgrunn og utvikling ==
Alliansen ble etablert i kjølvannet av Sovjetunionens oppløsning. Den ble til ved Traktaten om kollektiv sikkerhet undertegnet 15. mai 1992 i Tasjkent av Russland, Armenia, Kasakhstan, Kirgisistan og Usbekistan. Traktaten skulle opprinnelig gjelde i fem år, med mulighet for forlengelse.  Tadsjikistan sluttet seg senere til og i 1993 ble også Aserbajdsjan, Belarus og Georgia med.Flere av medlemslandene så med mistro på Russlands rolle i nabolandene og Aserbajdsjan, Georgia og Usbekistan forlot organisasjonen da traktaten skulle fornyes i 1999.I 2002 ble det oppnådd enighet om å gjøre etablere en fast internasjonal organisasjon, CSTO, der Russland, Belarus, Armenia, Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan ble med. Organisasjonen kom i virke fra september 2003. I 2006 sluttet Usbekistan seg igjen til CSTO.Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Organisering ==

Organisasjonen styres av et kollektivt sikkerhetsråd bestående av medlemslandenes statsoverhoder og med et permanent råd av ambassadører. Videre har organisasjonen et utenriksministerråd, et forsvarsministerråd og et sekretærråd. CSTO har en generalsekretær og et sekretariat med hovedkvarter i Moskva.Militært er CSTO organisert med tre styrkegrupper: En vestlig gruppe dannet av Russland og Belarus, en gruppe i Kaukasus med Russland og Armenia og en gruppe i Sentral-Asia med Russland, Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan og Usbekistan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Møller, Karsten Jakob: «Collective Security Treaty Organisation: An Entangling Alliance», i Peter Dahl Thruelsen (red.): International Organisations: Their Role in Conflict Management, København: Royal Danish Defence College, 2009, s. 203-223
Rozanov, Anatoliy og Elena F. Dovgan: Collective Security Treaty Organisation: 2002–2009, Geneva Centre for the Democratic Control of Armed Forces, 2010


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Collective Security Treaty Organisation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (russisk)
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Collective Security Treaty Organisation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
International Conference on the Great Lakes Region of Africa

International Conference on the Great Lakes Region of Africa (ICGLR, fransk: Conférence Internationale sur la Région des Grands Lacs, CIRGL, norsk: Organisasjonen for landene rundt de store sjøene) er en internasjonal organisasjon for fremme av fred, sikkerhet og stabilitet i landene ved de store sjøene i Sentral-Afrika. Organisasjonen ble etablert i 2004 som følge av krigen i Den demokratiske republikken Kongo og arbeider for å iverksette Pakten for sikkerhet, stabilitet og utvikling, undertegnet i 2006 av Angola, Burundi, Den demokratiske republikken Kongo, Den sentralafrikanske republikk, Kenya, Republikken Kongo, Rwanda, Sudan, Uganda, Tanzania og Zambia. Sekretariatet holder til i Bujumbura i Burundi.
Organisasjonen har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (engelsk, fransk)
Niels Christian Clausson

Niels Christian Clausson (født 1724 i Christiania, død 1794) var en norsk prest.
Clausson ble student 1743 og tok teologisk eksamen 1751. Han var først kapellan i Østre Moland og på Tromøya, deretter feltprest i Holstein. Fra 1763 var han sogneprest i Brande i Ribe i Danmark og fra 1786 sogneprest ved Trinitatis kirke i Fredericia. Han tok den teologiske doktorgraden i 1790. 
Clausson skrev avhandlingene Om Bøndergaardes tienligste Størrelse (1771) og Om Folkemængden i Bondestanden (1772), som ble belønnet med henholdsvis gull- og sølvmedalje av Landhusholdningsselskabet. Skriftet Proprietærernes Eyendom ligesaa hellig i Regieringens Øine som Bondens Frihed (1787) ga foranledning til en debatt i det danske tidsskriftet Minerva.


== Verk ==
Undersøgelse om Amerikas Opdagelse har mere skadet end gavnet det menneskelige Kiøn ? (1785) 
De hellige saavelsom Profane Oraklers Oprindelse, Natur og Skiebne (Fredericia, 1791)
De origine & natura oraculorum tam sanctorum qvam profanorum (Kbh., 1791)


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Niels Christian Clausson i BIBSYS
Intergovernmental Authority on Development

Interngovernmental Authority on Development (IGAD, fransk: Autorité intergouvernementale pour le développement) er en regional internasjonal organisasjon for fremme av utvikling i landene i Nordøst-Afrika og på Afrikas horn. IGAD ble grunnlagt i 1996 og etterfulgte Intergovernmental Authority on Drought and Development (IGADD). Hovedkontoret ligger i Djibouti.
IGAD har vært opptatt av matvaresikkerhet og miljøsaker, men har også søkt å fremme fred og sikkerhet i regionen. Organisasjonen arbeider for å fremme felles utviklingsstrategier og sikter også mot større økonomisk samarbeid landene imellom. Den støtter prosjekter av sosial, teknisk og vitenskapelig karakter.Organisasjonen er et av Den afrikanske unions afrikanske økonomiske fellesskap.IGAD har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Medlemsland ==

Djibouti
Eritrea
Etiopia
Kenya
Somalia
Sudan
Sør-Sudan
Uganda


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Intergovernmental Authority on Development – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Regional Centre on Small Arms and Light Weapons in the Great Lakes Region, the Horn of Africa and Bordering States

Regional Centre on Small Arms and Light Weapons in the Great Lakes Region, the Horn of Africa and Bordering States (RECSA) er en internasjonal organisasjon som arbeider for å begrense utbredelsen av små og lette våpen i landene i Sentral-Afrika og på Afrikas horn. Den ble etablert i 2005 og har 15 medlemsstater. Hovedkontoret ligger i Nairobi.
RECSA har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Medlemsland ==
Disse landene er med i  RECSA:

Burundi
Den demokratiske republikken Kongo
Den sentralafrikanske republikk
Djibouti
Eritrea
Etiopia
Kenya
Republikken Kongo
Rwanda
Seychellene
Somalia
Sudan
Sør-Sudan
Tanzania
Uganda


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (engelsk)
Peder Godtzen Debes

Peder Godtzen Debes (født 1765 i Moss, død 1814) var en norsk jurist.
Debes var født og bosatt i Moss der han virket som prokurator. Han utga Tanker over den Platonisk Meening, at Mennisket skulle have tvende Legemer (Chra., 1785) og Kritiske Bemærkninger i Anledning den værende Hungersnød i Norge, og Dagens skrivende Patrioter (Chra., 1808). Det siste skriftet ga opphav til en pennefeide med Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne.


== Skrifter ==
Indlæg til Friderichstads og Tønsbergs Laugtings-Ret for Hr. Cancellie-Raad Truls Wiel udi en Sag mellem ham og vice Borgemester og Raadmand Hr. Cancellie-Raad Heiberg i Friderichshald (Chra., 1795)
Laugting-Rettens Dom udi Sagen mellem Hr. Cancellie-Raad Truels Wiel og Raadmand Hr. Cancellie-Raad Heiberg i Friderichshald (Chra., 1796)


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Peder Godtzen Debes i BIBSYS
Digitaliserte bøker av Debes hos Nasjonalbiblioteket.
Glommens og Laagens Brukseierforening

Glommens og Laagens Brukseierforening er en interesseorganisasjon for vannkraftprodusentene ved Glomma og Gudbrandsdalslågen. Den ble etablert i 1918 som en fortsettelse av Glommens Brukseierforening, stiftet i 1903. Organisasjonen holdt til i Oslo, men flyttet i 2005 til Lillehammer.
Glommavassdraget dekker ca. 1/8 av Norges areal og står for rundt 10% av Norges totale kraftproduksjon.


== Litteratur ==
Glommens og Laagens Brukseierforening i Store norske leksikon
South Centre

South Centre er en internasjonal organisasjon og tankesmie for utviklingsspørsmål. Organisasjonen ble etablert i 1995. Den har vært opptatt av utviklingslands stilling når det gjelder internasjonal handel og bærekraftig utvikling. South Centre utreder saker og gir medlemslandene råd, slik at de står sterkere i internasjonale forhandlinger. 53 land er med i South Centre. Organisasjonen har hovedkontor i Genève.
South Centre  har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (engelsk)