jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Regjeringen Zahle I

Regjeringen Zahle I var Danmarks regjering 28. oktober 1909 – 5. juli 1910.
Endring: 22. november 1909, 2. februar 1910
Den besto av følgende ministre:

Konseilpresident og Justisminister: C.Th. Zahle
Utenriksminister: Erik Scavenius
Finansminister: Edvard Brandes
Innenriksminister: P. Munch
Minister for Kirke- og Undervisningsvesenet: M.C.B. Nielsen
Forsvarsminister: Christopher Krabbe (C.Th. Zahle vikarierte fra 28. oktober til 22. november 1909)
Minister for offentlige arbeider:J.J. Jensen til 2. februar 1910, deretter
ad interim: W.H.O. WeimannLandbruksminister: Poul Christensen
Minister for Handel og Sjøfart: W.H.O. Weimann
Minister for Island: Bjørn Jonsson


== Bakgrunn ==
Med bare en sjettedel av Folketingets stemmer bak seg klarte Det Radikale Venstre under ledelse av Carl Theodor Zahle å danne regjering. Det ordnet seg da Socialdemokratiet, som hadde 24 mandater i Folketinget, ikke ønsket å delta i en regjering; til gjengjeld ga Det radikale Venstre tilsagn om støtte på betingelse av at de ville reise riksrettssak mot tidligere konseilpresident J.C. Christensen og hans innenriksminister Sigurd Berg for deres parlamentariske ansvar i saken om Peter Adler Albertis underslag.
Den nye regjeringen og dens støtteparti hadde ikke mandater nok til å endre den konsensuspolitikken som Venstre, den frikonservative gruppen og deler av Højre samt Kongemagten hadde ført siden systemskiftet. Denne fortsatte derfor tross den nye regjering og tross Socialdemokratiet nå hadde fått reell innflytelse.
Imens Zahle, finansminister Edvard Brandes og forsvarsminister Christopher Krabbe hadde rot i den gamle Venstre-tradisjon, var Regjeringen Zahles øvrige medlemmer vesentlig yngre og knyttet til det radikale opprør mot Venstre, som passet fint med Socialdemokratiets strategi om å være opposisjon til Venstre, som hadde hatt regjeringsmakten i nesten ti år.
Blant de mest fremtredende av de unge ministrene var innenriksminister P. Munch, som hadde et inngående kjennskap til de problemene som knyttet seg til den revisjon av Grundloven, som ville bli en av regjeringens hovedoppgaver. Imidlertid falt regjeringens forslag til en ny Grundlov i april 1910, hvoretter det ble utskrevet valg. Ved valget oppnådde Venstre nettopp halvparten av Folketingets plasser og Frederik VIII overdro Klaus Berntsen å danne en ny regjering.


== Eksterne lenker ==
Regeringer 1901-1953 – Danmarkshistorien.dk Arkivert 12. oktober 2009 hos Wayback Machine.
Pierre Pichette

Pierre Pichette (født 1954 i Lachine i Montréal) er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller. Han bor i dag i Longueuil i Québec. 
Han begynte med kjelkehockey i 1988, som keeper, og konkurrerte i 13 år. Han fikk med seg tre paralympiske vinterleker i denne perioden. 


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 2002
4.-plass i kjelkehockeyVM i kjelkehockey 2000
Gull (2-1 over Norge)Paralympiske vinterleker 1998
SølvParalympiske vinterleker 1994
Bronse i kjelkehockey


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Viseu

Viseu er en by og en kommune i det portugisiske distriktet Viseu. Han er distriktshovedstad i Viseu-distriktet, og har 110000 innbyggere (2015).Viseu ligger ca. 50 km øst for Atlanterhavet. Omgitt av en rekke fjell - Leomil, Montemuro, Arada, Estrela og Caramulo - hvor toppene er dekket med snø om vinteren. Distriktet krysset av et nettverk av elver og bekker. 
Viseu har middelhavsklima, med gjennomsnitts temperatur på 21,4 °C i den varmeste måneden (juli) og 6,9 °C i den kaldeste (januar), med maksimumstemperatur i tidsrommet 1981-2010 på 40°C i juli og minimumstemperatur på -8°C i februar.Siden Viseu ligg inne i landet har byen kaldere vintrer og større variasjon mellom natt- og dagtemperatur enn de mer kystnære byene i nærheten, som Castelo Branco.
Viseu er et regionalt økonomisk knutepunkt med en sterk vinindustri. Byen er også et kultursenter, hjemsted for det nasjonalt anerkjente Grão Vasco museet, sete for det romersk-katolske bispedømmet i Viseu, og for det nasjonale universiteter, inkludert det katolske universitetet i Portugal. 
Rett utenfor byen Viseu ligger Cava de Viriato, en enorm lang vold som har åttekantet form, med 2000 meter i omkrets og et område på åtte hektar. På øst-, nord- og vestflanken er det spor etter en vollgrav. Av de opprinnelig åtte voldsidene gjenstår seks. Cavaen ble før omtalt som et leir fra romertiden, men nå er man mer usikre ikke minst på grunn av den enorme størrelsen.


== Freguesier ==
Kommunen er delt inn i 25 freguesier (sogn):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Viseu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Viseu – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vila Real (distrikt)

Distriktet Vila Real ligger nord i Portugal. Distriktshovedstaden er Vila Real.
Distriktet består av 14 kommuner:

Alijó
Boticas
Chaves
Mesão Frio
Mondim de Basto
Montalegre
Murça
Peso da Régua
Ribeira de Pena
Sabrosa
Santa Marta de Penaguião
Valpaços
Vila Pouca de Aguiar
Vila Real


== Eksterne lenker ==
(en) Vila Real (district) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Viana do Castelo (distrikt)

Distriktet Viana do Castelo ligger lengst nordvest i Portugal. Distriktet grenser mot Spania i nord, og mot distriktet Braga i sør. Distriktshovedstaden er Viana do Castelo.
Distriktet består av 10 kommuner:

Arcos de Valdevez
Caminha
Melgaço
Monção
Paredes de Coura
Ponte da Barca
Ponte de Lima
Valença
Viana do Castelo
Vila Nova de Cerveira


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Viana do Castelo (district) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Francisco Craveiro Lopes

Francisco Higino Craveiro Lopes (født 12. april 1894 i Lisboa, død 2. september 1964 samme sted) var en portugisisk president og yrkesmilitær som ble utnevnt til den tolvte presidenten i Republikken Portugal. Han tok over etter at Óscar Carmona. Han satt som president i Portugal mellom 1951 og 1958.Lopes var involvert i flere av de mislykkede militære forsøkene på å styrte president António de Oliveira Salazar. Det mest kjente statskuppet skjedde i 1961 og ble ledet av forsvarsministeren, tidligere general Júlio Botelho Moniz. 
Han var gift og hadde fire barn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wheeler, Douglas (2010). Historical dictionary of Portugal. Lanham, Maryland: Scarecrow Press. ISBN 9780810870758.
Óscar Carmona

António Óscar de Fragoso Carmona  (født 24. november 1869 i Lisboa, død 18. april 1951 samme sted) var den 11. presidenten i Portugal mellom 1926 og 1951. Carmona var en av grunnleggerne av Estado Novo og var diktaturets president til han døde. António de Oliveira Salazar var republikkens reelle leder, særlig fra 1932. Han var i tillegg forfatter og skrev flere bøker, hovedsakelig angående militæret og dets historie. 
Han var forsvarsminister i Portugal fra 1923 og deretter ble han utnevnt til General Dictator (offisielt statsminister) i Portugal. I motsetning til hans president-forgjenger Gomes da Costa hadde Carmona ikke kjempet i en kamp som en militær leder. Og han hadde heller ikke vært så ofte i kamp som sine forgjengere.
Carmonas periode som president endte med hans død i 1951. Han ble etter sin død gravlagt i klosteret Jerónimos i Belém i utkanten av Lisboa. 
Han er grandonkel av den tidligere ordføreren i Lisboa som heter Carmona Rodrigues som var ordfører mellom 2004 og 2007.


== Litteratur ==
Wheeler, Douglas (2010). Historical dictionary of Portugal. Lanham, Maryland: Scarecrow Press. ISBN 9780810870758. 


== Referanser ==
Manuel Gomes da Costa

Manuel de Oliveira Gomes da Costa (født 14. januar 1863 i Lisboa, død 17. desember 1929 samme sted) var en portugisisk offiser og politiker som ble utnevnt til den tiende presidenten i Republikken Portugal og den andre presidenten i det militære diktaturet. Han satt som president mellom 19. juni 1926 og 9. juli 1926.Han var en av politikerne som ble valgt inn av de høyreorienterte revolusjonære til å lede det militære statskuppet i Braga den 28. mai 1926. Etter suksessen med den portugisiske revolusjonen ble han valgt som statsminister i Portugal.
Óscar Carmona som da allerede var president og leder av Ministerrådet, sendte ham i eksil til Asorene, og gjorde ham senere til marskalk av den portugisiske hæren. I september 1927 vendte han tilbake til fastlandet i Portugal da var han veldig syk og han døde bare to år senere.Han var svigerfar til Pedro Francisco Massano de Amorim som senere ble guvernør over de portugisiske koloniene Gaza, Angola, Mosambik og India.


== Referanser ==
Yves Carrier

Yves Joseph Carrier er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.  


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 1998
SølvVM i kjelkehockey 1996
BronseParalympiske vinterleker 1994
Bronse i kjelkehockey


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Dresdner Kreuzkirche

Dresdner Kreuzkirche (norsk: Dresden korskirke) ligger til Altmarkt i Dresden og er den største kirken i den tyske delstaten Sachsen. Kirken er kjent siden tidlig på 1100-tallet og ble offisielt innviet 10. juni 1388. Siden 1491 har kirken vært utsatt for brann fem ganger. Kreuzkirche har hatt sin nåværende form siden gjenåpningen i 1955 og er hjemmekirke for Dresdner Kreuzchor.

		
		
		


== Litteratur ==
Karlheinz Blaschke: Dresden, Kreuzkirche, Kreuzschule, Kreuzchor – musikalische und humanistische Tradition in 775 Jahren. Gütersloh/München 1991, ISBN 3-570-06664-9
Dieter Härtwig, Matthias Herrmann: Der Dresdner Kreuzchor – Geschichte und Gegenwart, Wirkungsstätten und Schule, Evangelische Verlagsanstalt Leipzig 2006, ISBN 3-374-02402-5
Jürgen Helfricht: Dresdner Kreuzchor und Kreuzkirche. Eine Chronik von 1206 bis heute. Husum 2004, ISBN 3-89876-180-0
Jürgen Helfricht: Dresden und seine Kirchen. Evangelische Verlagsanstalt Leipzig 2005, ISBN 3-374-02261-8
Hans John: Der Dresdner Kreuzchor und seine Kantoren. Berlin 1987, ISBN 3-374-00177-7


== Eksterne lenker ==
Kreuzkirche Dresden
Dresdner Kreuzchor
Det evangeliske Kreuzgymnasium
Bilder
Gwendolyne

«Gwendolyne» er en sang av den spanske sangeren Julio Iglesias fra 1970.
Sangen ble skrevet til ære for hans daværende kjæreste Gwendolyne. Sangen, og han som artist, ble spesielt kjent etter opptredenen i Eurovision Song Contest i 1970, der låten endte på fjerdeplass.


== Eksterne lenker ==
Spania i Eurovision Song Contest 1970
Oncopoduridae

Oncopoduridae er en familie med seksbeinte leddyr som hører til ordenen spretthaler (Collembola). Det er en artsfattig spretthalefamilie med rundt 50 beskrevne arter. 


== Utseende ==
Små til middelsstore, sylindriske spretthaler med forholdsvis korte, fire-leddete antenner. Springgaffelen (furca) er nokså kort.


== Levevis ==
Mange av artene er beskrevet fra huler, men det er også arter som lever i jorden. De fleste er regnet som sjeldne.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Hexapoda (seksbeinte leddyr)
gjemtkjevinger (Entognatha)
Spretthaler (Collembola)
Underorden Arthropleona
Gruppe Entomobryomorpha
Familien Oncopoduridae Carl & Lebedinsky, 1905
Slekten Oncopodura Carl & Lebedinsky, 1905 – 51 arter
Slekten Harlomillsia Bonet, 1944 – én art
Harlomillsia oculata (Mills, 1937)


== Kilder ==
Hopkin, S.P. 1997. Biology of the springtails (Insecta: Collembola).
Checklist of the Collembola – Sjekkliste over verdens spretthaler
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Oncopoduridae i Encyclopedia of Life 
(en) Oncopoduridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Oncopoduridae hos Artsdatabanken 
(sv) Oncopoduridae hos Dyntaxa 
(en) Oncopoduridae hos Fauna Europaea 
(en) Oncopoduridae hos ITIS 
(en) Oncopoduridae hos NCBI 
Oncopoduridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Sjekkliste over artene, med bilder
Stavanger Kontrollsentral

Stavanger Kontrollsentral er en av Norges tre kontrollsentraler for luftfart og dekker Sør-Norge sammen med Oslo Kontrollsentral i Røyken. Bodø Kontrollsentral dekker Midt- og Nord-Norge. Stavanger Kontrollsentral ligger i Sola ved Stavanger. Sentralen eies og drives av Avinor. Det arbeider 40 flygeledere og 15 øvrige ansatte ved kontrollsentralen.


== Referanser ==
Egil Haugsdal

Egil Haugsdal (født 3. februar 1961) er konserndirektør i Kongsberg Gruppen. Han leder forretningsområdet Kongsberg Maritime og var tidligere leder for forretningsområdet Kongberg Protech Systems og det tidligere forretningsområdet Kongsberg Oil & Gas Technologies. Haugsdal er Maskiningeniør fra Høgskolen i Gjøvik.


== Karriere ==
ABB
Kongsberg Gruppen (1997–)


== Eksterne lenker ==
Konserndirektør i Kongsberg Gruppen Kongsberg Gruppen
USA blar opp milliarder for fjernstyrte våpen fra Norge Artikkel i Dagens Næringsliv
Manuel de Arriaga

Manuel José de Arriaga Brum da Silveira (født 8. juli 1840 i Horta på Asorene, død 5. mars 1917 i Santos-o-Velho, Lisboa) var en portugisisk advokat, sikter og politiker. Han var den første statsadvokaten i Portugal og landets president 1911-1915 under den første republikk.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Det vites lite om hans tidlige liv unntatt at han ble født inn i en aristokratisk familie som sønn av Sebastião de Arriaga Brum da Silveira og Maria Cristina Pardal de Arriaga som i tillegg til Manuel fikk fem barn til. Arriagas far var en rik kjøpmann fra Lisboa. 
Den unge Manuel var barnebarn av general José Sebastião de Arriaga Brum da Silveira, og han var grandnevø av en dommer i Portugals Høyesterett. Arriaga giftet seg i en alder av 30 år og seks barn ble født, to gutter og fire jenter.
I ungdommen studerte Manuel de Arriaga rettsvitenskap ved Universitetet i Coimbra. Der kom han i berøring med republikanske ideer. Hans begeistring for republikanerne førte til en stor konflikt med faren, som av denne grunn gjorde ham arveløs.


=== Politiker ===
I 1890 ble han arrestert for en kort tid på grunn av deltakelse i republikqanske demonstrasjoner. I 1891 ble han valgt inn i ledelsen for Partido Republicano. I 1892 blre han innvalgt for republikanerne til det portugisiske parlament, Cortes. Han var aktiv i debatter angående reformering av utdanning, straffeloven og fengsler.Etter revolusjonen av 1910 ble han først rektor for universitetet i Coimbra, og deretter generalstatsadvokat. Dessuten ble han valgt til representant til den forfatningsgivende nasjonalforsamling. Etter at denne i 1911 hadde vedtatt en ny republikansk forfatning, seiret han ved de første presidentvalgene i pakt med den nye forfatning over sin motkandsdat Bernardino Machado. Denne tilhørte også det republikanske parti og representerte dets radikale fløy (tilhengere av Afonso Costa), og som konstituerte seg senere som  Partido Democrático. 
Arriaga ble dermed etterfølger etter Teófilo Braga, som hadde fungert som overgangspresident etter kong Emanuel IIs abdikasjon.Han ble dermed den første ordinære president i den første portugisiske republikk. Han satt som president i Portugal mellom den 24. august 1911 og 26. mai 1915 og han ble etterfulgt av Teófilo Braga som satt i en overgang litt over to måneder før han ble etterfulgt av Bernardino Machado som var president frem til 1917.


== Referanser ==
Dean Delaurier

Dean Emmett Delaurier er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.  


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 1998
SølvVM i kjelkehockey 1996
Bronse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Hugh David Eamer

Hugh David Eamer er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller.  


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 1998
SølvVM i kjelkehockey 1996
Bronse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Angelo Gavillucci

Angelo Gavillucci er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller og friidrettsutøver.  


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 1998
Sølv, kjelkehockeyVM i kjelkehockey 1996
BronseParalympiske vinterleker 1994
Bronse, kjelkehockeyParalympiske sommerleker 1984
8.-plass i spydkast
9.-plass på 100 meter (slått ut i kvalifiseringen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Resultatoversikt - Paralympic.org
Bernardino Machado

Bernardino Luís Machado Guimarães (født 28. mars 1851 i Rio de Janeiro, Brasil, død 29. april 1944 i Porto) var en kjent portugisisk politisk figur. Han satt som den tredje og åttende presidenten i Portugal fra 1915 til 1917 og igjen mellom 1925 og 1926 da han ble avsatt i et statskupp. 


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av António Luís Machado Guimarães som var baron og adelsmann fra den kongelige husholdning og hans andre kone Praxedes de Sousa Guimarães. Han kom til Portugal i 1860 og han ble immatrikulert ved Coimbra Universitet i 1866 der han studerte matematikk i tre år, og tok eksamen i filosofi i 1873. I 1872 valgte han å skaffe seg portugisisk statsborgerskap. Han ble tildelt doktorgraden i filosofi i 1876 og han tok eksamen i Generelt Landbruks-og Samfunnsøkonomi i 1883. 
I januar 1882 giftet han seg i Porto med Elisa Dantas Gonçalves Pereira som han fikk hele seksten barn sammen med. I 1882 ble han valgt inn på det portugisiske parlamentet for distriktet Lamego, og i 1886 ble han valgt inn for Coimbra. Han debatterte ofte om å reformere den offentlige utdanningen og han har utgitt flere bøker om dette emnet.Da den første portugisiske republikken ble proklamert i 1911 ble han utenriksminister, og han kjørte en mislykket kampanje for presidentvalget i 1911. Etterpå ble han utnevnt til ambassadør og han ble sendt til Brasil. 
I 1914 gjorde han et politisk comeback og i 1915 ble han valgt inn som president i Portugal. I løpet av hans presidentperiode fikk han Tysklands krigserklæring i mars 1916 og han besøkte de portugisiske styrkene som var utplassert i slagmarkene i Frankrike.I 1917 ble regjeringen hans avsatt ved et militærkupp som var ledet av Sidónio Pais som ble den neste presidenten i Portugal og Machado dro derfor i eksil.Machado kom tilbake til Portugal i 1919 og da ble han valgt til senator. Han var statsminister i Portugal fra 10. februar til 23. mai 1921. Nok en gang, i 1925, oppnådde han å bli tildelt president-kontoret etter den forrige presidenten Teixeira Gomes var ferdig med sin periode. Denne gangen ble Machado avsatt i et nytt statskupp i mai 1926 da Estado Novo kom til makten.Denne gangen dro han i eksil til Frankrike, hvor han flere ganger offentlig uttalte seg svært kritisk til det portugisiske regimet. Den tyske okkupasjonen av Frankrike i 1940 tvang ham til å søke beskyttelse i Portugal, der regjeringen ga ham beskyttelse mot den betingelsen at hans bevegelser var begrenset til den nordlige delen av Portugal. Det var her han døde i 1944.


== Referanser ==
Patrick Griffin

Patrick «Pat» Griffin (født 14. november 1960 i Alberton) er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller og rullestolbasketballspiller.  


== Meritter ==
Paralympiske sommerleker 1996
5.-plass i rullestolbasketballVM i kjelkehockey 1996
BronseParalympiske vinterleker 1994
Bronse i kjelkehockeyParalympiske sommerleker 1992
5.-plass i rullestolbasketballParalympiske sommerleker 1988
5.-plass i rullestolbasketball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Resultatoversikt - Paralympic.org
Dean Mellway

Dean Mellway er en tidligere canadisk kjelkehockeyspiller, snookerspiller og friidrettsutøver.  


== Meritter ==
Paralympiske vinterleker 1998
Sølv i kjelkehockeyVM i kjelkehockey 1996
BronseParalympiske vinterleker 1994
Bronse i kjelkehockeyParalympiske sommerleker 1976
Gull i snooker
7.-plass i slalomkjøring


== Eksterne lenker ==
Profil hos den canadiske paralympiske komité
Resultatoversikt - Paralympic.org
Sidónio Pais

Sidónio Bernardino Cardoso da Silva Pais (også stavet Paes eller Paez; født 1. mai 1872 i Caminha, død 14. desember 1918 i Lisboa) var en portugisisk politiker og diplomat som ble utnevnt til den fjerde presidenten i Portugal i 1918. Han var en ledende person under Den første portugisiske republikk.Pais kom fra små kår og utmerket seg som brilliant matematikkstudent ved Universitetet i Coimbra. Etter fullført doktorgrad i matematikk ble han ansatt som lærer ved universitetet. Han engasjerte seg på republikansk side i portugisisk politikk. Han var ambassadør i Tyskland mellom 1912 og 1916, da Portugal ble med i den første verdenskrig på alliert side. Han var reserveoffiser (major) i hæren.

Han var tidligere offiser som ble medlem av det portugisiske parlamentet i 1911, og fra 12. november 1911 ble han den fjerde finansministeren for en kort periode.
Den 5. desember 1917 ledet han et opprør mot det demokratiske regjeringen til president Afonso Costa og han var med på å etablerte et autoritært regime i Portugal. Kuppet i desember 1917 var delvis motivert av ønske om å unngå deltakelse ved fronten i Frankrike. Pais utformet et nytt regime «den nye republikken» med sikte på å forene monarkister og republikanere. Han ble valgt til president i april 1918 (han var eneste kandidat) med en halv million stemmer som var det største antallet stemmer avgitt i landets historie. Han ble den 99nde statsministeren. Han var utenriksminister fra 11. desember 1917 frem til 9. mai 1918. 
Han ble skutt to ganger i brystet av en fanatisk republikaner og døde av skuddskadene den 14. desember 1918. Pais ble oppmerksom på attentatmannen og forsøkte forgjeves å trekke sin egen pistol. Attentatmannen var José Júlio da Costa og han ble ikke henrettet slik han ønsket. Dette ble etterfulgt av en kaotisk situasjon på grensen til borgerkrig. Til Estado Novo tok kontroll i 1926 ble Portugal styrt av en serie på 30 regjeringer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wheeler, Douglas (2010). Historical dictionary of Portugal. Lanham, Maryland: Scarecrow Press. ISBN 9780810870758.
Shehab Kankone

Shehab Kankone (født 28. april 1981) er en fotballspiller fra Kuwait. Han spiller for tiden i Kuwaiti Premier League, for Al Arabi Kuwait, og er på lån fra Kazma Sporting Club. Han er en målmann.
Kankone spilte for Kuwait under Sommer-OL 2000 i Sydney.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shehab Kankone – Olympedia 
(en) Shehab Kankone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Shehab Kankone – FIFA 
(en) Shehab Kankone – Transfermarkt 
(en) Shehab Kankone – national-football-teams.com 
(en) Shehab Kankone – FBref
Bellingshausenhavet

Bellingshausenhavet er et randhav i Antarktis beliggende mellom Den antarktiske halvøy i øst og Amundsenhavet i vest. Her ligger også Antarktis' største øy, Alexander Island.
Bellingshausenhavet er oppkalt etter Fabian Gottlieb von Bellingshausen som seilte gjennom denne farvannet i 1821.


== Eksterne lenker ==
(en) Bellingshausen Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Strøtvet

Strøtvet er et strøk i Drammen, og utgjør den nordøstlige delen av bydelen Bragernes. Omliggende strøk er Toppenhaug og Brakerøya i sør, samt Nøste i øst.


== Historie ==
Strøtvet gård het opprinnelig Stryktveit og tilhørte på 1500-tallet familien Rosenkrantz. På 1600-tallet lå deler av gården under Frogner kirkes eiendom. I 1663 ble gården lagt ut til bymark, og gikk dermed inn i Drammen by. På tross av dette dukker Strøtvet opp som gård i Lier igjen lenge etter dette. Dette kom av at det ikke var fastslått nøyaktig hvor grensen gikk. I tillegg eide Lier prestebol en del av skylden for gården som ikke ble slettet i 1663. Dette forholdet ble glemt og man antok derfor at en del av gården var bymark, mens en annen del lå i Lier. Denne Lier-delen ble gjerne kalt Hannevik. I 1870 ble imidlertid gården innlemmet i byen for godt, og i 1951 ble også skogen lagt inn under byen.


== Villabebyggelse ==
Strøtvet gård ble drevet med full gårdsdrift fram til 1960-årene, men den er nå fullstendig omregulert til boligbebyggelse. Spesielt kjent er de tre Strøtvet-blokkene som har panoramautsikt over byen og som også selv er svært synlige. Strøtvet har for øvrig stort sett villabebyggelse og boligprisene i området er blant de høyere i Drammen.


== Strøtvetbakken ==
I Strøtvetåsen ligger restene av hoppbakken Strøtvetbakken som ble innviet i 1910 og nedlagt i 1939. Bakkerekord 53 meter.


== Referanser ==