jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Half as Much

«Half as Much» er en amerikansk populærmusikkstandard med melodi og tekst av Curley Williams. Den ble skrevet i 1951. Sangen ble først spilt inn av countrysangeren Hank Williams and His Drifting Cowboys 11. august 1951 og utgitt av MGM Records med katalognummer 11202 (78-plate) og K11202 (single).Rosemary Clooney: Vocal; Percy Faith: Leader;  spilte inn sangen 23. august 1951. Den ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 39710.Senere har den blitt spilt inn på plate av Alma Cogan, Patsy Cline (1962), Ray Charles (1962), Eddy Arnold (1964), Sharon Redd (1968), Petula Clark (194), Emmylou Harris (1992), Cake (1998) samt Van Morrison (2004).
Alma Cogan with orchestra conducted by Frank Cordell spilte den inn i London 1. august 1952. Sangen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10338. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3241.
Semprini, piano with rhythm accompaniment spilte den inn som andre melodi i medleyen «Dancing to the piano (No. 18) – Part 1» sammen med «Here in My Heart» og «Isle of Innisfree». Medleyen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10394. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3277.


== Norsk versjon ==
Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Av og til». 


=== Innspilling ===
Jens Book-Jenssen, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 8974 i 1953.


== Referanser ==
4. etappe av Giro d’Italia 2010

4. etappe av Giro d'Italia 2010 ble kjørt den 12. mai 2010. Rittet beveget seg for første gang inn i Italia, og med lagtempo på programmet var mulighetene for store tidsutslag mellom sammenlagtfavorittene absolutt til stede. Liquigas-Doimo var en av favorittene før etappen, og det italienske laget skuffet ikke på de 33 kilometrene mellom Savigliano og Cuneo. Laget tråkket seg inn til bestetid og la dermed beslag på de tre øverste plasseringene i sammendraget. Vincenzo Nibali, som først kom med på laget etter at Franco Pellizotti kom i dopingjegernes søkelys, kunne ikle seg den rosa ledertrøyen for første gang i karrieren. Cadel Evans og hans BMC-lag var på forhånd spådd å slite på temposyklene, og det amerikanske laget tapte til slutt 1 minutt og 21 sekunder til Liquigas. BMC og Evans tapte også tid til lag som Astana, Sky, Cervélo og Saxo Bank.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Resultater på gazzetta.it
Arkeologiåret 1751

Arkeologiåret 1751 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1751.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Andre hendelser ==
Society of Antiquaries of London mottar sitt Royal charter.


== Fødsler ==
8. oktober – Gaetano d'Ancora, italiensk arkeolog, filolog og forsker på gresk språk (død 1816)
1. november – Ennio Quirino Visconti: italiensk klassisk arkeolog (død 1818)
Livat jubileum

Livat jubileum er et konsertalbum av Dænsebændet, utgitt i 2007. Albumet markerer at det er 25 år siden utgivelsen av bandets debutalbum.


== Sporliste ==
«En blomstrete sammarskjole»
«Når je tenkjer på ditt smil»
«Hele mitt hjerte»
«I et bitte lite miniskjørt»
«Ei boble fra '64»
«Mot ukjent sted»
«Utsikt fra Fløyen»
«Tre røde roser»
«I mitt slager-atelier»
«På kino'n mæ a Sarah»
«Snertingdals vakreste rose»
«Kokosnøtta»
«Du forsvænt som en vind»
«Je er på væg»
«Kjærlighetsvisa»
«Er du gla' i meg ennå Kristine»
«Dænsebændet»
Stefano Pirazzi

Stefano Pirazzi (født 11. mars 1987 i Alatri) er en italiensk landeveissyklist.
Stefano Pirazzi vant i 2007 tredje etappe av Giro delle Regione. Senere vant han to etapper ved Volta Ciclista Internacional a Lleida. Han startet også i VM i Stuttgart, hvor han ble nummer 103 i landeveisrittet for U23-klassen. I 2008-sesongen ble Pirazzi nummer to på en etappe under Giro della Valle d'Aosta Mont Blanc. Han deltok også i landeveisrittet for U23-klassen under det italienske mesterskapet, hvor han oppnådde en tredjeplass bak Damiano Caruso og Alberto Contoli. I 2009 vant Pirazzi Gara Ciclistica Montappone. Han deltok i 2010 for første gang i Giro d'Italia for det irske laget Colnago CSF Inox.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefano Pirazzi – ProCyclingStats 
(en) Stefano Pirazzi – Cycling Archives 
(en) Stefano Pirazzi – Cycling Quotient 
(en) Stefano Pirazzi – CycleBase
Molekylsky

En molekylsky er innen astronomien en type av interstellare skyer hvis densitet og størrelse tillater dannelse av molekyler, hovedsakelig molekylært hydrogen (H2).

Innenfor vår egen galakse Melkeveien står molekylsky for mindre enn én prosent av det totale volumet av det interstellare materiet. Samtidig er de den tetteste delen av materiet og står for omtrent halvparten av den totale gassmassen innenfor Solens galaktiske omløpsbane. Hoveddelen av den molekylære gassen finnes i en ring mellom 3,5 og 7,5 KPC fra galaksens sentrum (Solen befinner seg rundt 7,6 KPC fra dette punktet). Storskalakart over karbondioksid i galaksen vitner om at posisjonen av denne gassen i stor grad overensstemmer med posisjonene på galaksens spiralarmer. At molekylskyen fremst opptrer der antyder at de dannes og oppløses på en tidsskala kortere enn 10 millioner år, som er tiden det tar for materie å passere gjennom armregionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

«Cool Cosmos», side om molekylskyer fra California Institute of Technology
Den peneste på Dokka

Den peneste på Dokka er et musikkalbum av Dænsebændet, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Den peneste på Dokka»
«Du førsvænt som en vind»
«Tenkj på mitt hjerte»
«Verdens lykligeste mænn»
«Utsikt fra fløyen»
«Så lenge hjertet mitt slår»
«Lonnie fra Berlin»
«Gamle Mauser'n»
«Je lever bære førr deg»
«En typisk Ola Nordmænn»
«Konge førr en kvæld»
«På kino'n mæ a Sara»
«Je er på væg»


== Referanser ==
Ducati GT 1000

Ducati GT 1000 er en motorsykkel. Den er en klassisk modell fra det italienske motorsykkelmerket Ducati. GT 1000 er inspirert av modellen GT 750 som Ducati lanserte i 1971.


== Eksterne lenker ==
Ducati sportclassic
Mørk tåke

En mørk tåke er en tåke som er så tett at den skjuler lyset fra en bakenforliggende emisjons- eller refleksjonståke (eksempelvis Hestehodetåken), eller blokkerer lyset fra bakenforliggende stjerner (eksempelvis Kullsekken i Sørkorset). Formen for slike mørke tåker er som oftest svært uregemessig, da de har ingen tydelige ytre grenser. De største tåkene er synlige for det blotte øye, og opptrer gjerne som mørke flekker eller striper mot en noe lysere bakgrunn.
Arkeologiåret 1713

Arkeologiåret 1713 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1713.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
2. april – Pier Francesco Foggini, italiensk antikvar, historiker og arkeolog (død 1783)
 James Stuart, skotsk arkeolog, arkitekt og kunstner (død 1788)
Giuseppe Allegranza, italiensk arkeolog og prest (død 1785)


== Referanser ==
Julemoro

Julemoro er en juleplate av Dænsebændet, utgitt 11. november 2004.


== Sporliste ==
«Hei, mitt vinterland»
«Siste søndag i advent»
«Romjulsdrøm»
«Sjømannsjul på Hawaii»
«En stall under stjerna»
«Bjelleklang»
«Storebror på sjøen»
«Stall i Betlehem»
«Pappa, kom hjem»
«Julenissen kommer i kveld»
«Vi tenner våre lykter»
«Julekveldsvisa»


== Eksterne lenker ==
(en) Julemoro på Discogs
Gode og gamle

Gode og gamle er et musikkalbum av Dænsebændet, utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«Mot ukjent sted»
«Et bitte lite miniskjørt»
«Piken i dalen»
«Kjære sjømann»
«Alle kluter til»
«Dyrene i Afrika»
«Kommer nå»
«Frøken Eva ifrå Lena»
«Æille så ner som a Ingebjørg»
«Lille Lilli-Ann fra Lillesand»
«Om du visste»
«I mårå, i mårå»
Arkeologiåret 1720

Arkeologiåret 1720 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1720.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.


== Fødsler ==
11. april – Gian Rinaldo Carli, italiensk forfatter, økonom, historiker og numismatiker (død 1795)
14. september – Bertrand Capmartin de Chaupy, fransk skribent og arkeolog (død 1798)
4. oktober – Giovanni Battista Piranesi, italiensk arkeolog og arkitekt (død 1778)
Rosario Alagna di Mozia, italiensk arkeolog (død 1799)
Ei gave tæll deg

Ei gave tæll deg er et musikkalbum utgitt av Dænsebændet den 28. juni 2001.


== Sporliste ==
«Gode minner frå et nedlagt gartneri»
«Tæll lykke med dagen din»
«Wa-babalooba»
«Så fint du tok deg en liten tur»
«På et fjell nord i landet»
«Stuttstubben»
«Ei gave tæll deg»
«Løgn og fænteri»
«Du har fått din egen plass i mitt hjerte»
«Arbeskoloni'n»
«Ælle mine drømmer»
«Toner frå vår radio»
«Å Mari»
«Hælsing Dænsebændet»


== Eksterne lenker ==
(en) Ei gave tæll deg på Discogs
Arkeologiåret 1757

Arkeologiåret 1757 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1757.


== Utforskninger ==
Robert Adam utforsker ruinene av Diokletians palass i Spalato i Dalmatia.


== Utgravninger ==

Presten Bryan Faussett begynner utgravninger av angelsaksisk gravsteder i Kent, England (fortsetter til 1773).
Formelle utgravninger i Pompeii fortsetter.


== Publiseringer ==
Robert Woods The ruins of Balbec, otherwise Heliopolis in Coelosyria utgitt på engelsk og fransk.


== Fødsler ==
Pietro Bonci Casuccini, italiensk greve og arkeolog (død 1842)


== Dødsfall ==
7. november – Philipp von Stosch, tysk baron, kunstsamler og numismatiker (født 1691)


== Referanser ==
Arkeologiåret 1764

Arkeologiåret 1764 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1764.


== Utforskninger ==
Den første systematiske kartleggingen av Den antoninske mur utføres av William Roy.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger i Pompeii fortsetter.


== Funn ==
1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.


== Publiseringer ==
Robert Adams Ruins of the Palace of the Emperor Diocletian at Spalatro in Dalmatia.
Johann Joachim Winckelmanns Geschichte der Kunst des Alterthums ("History of Ancient Art").


== Andre hendelser ==
Den franske akademikeren Jean-Jacques Barthélemy tyder fønikisk ved å bruke inskripsjonene på Cippi av Melqart fra Malta.


== Dødsfall ==
14. januar – Giuseppe Alessandro Furietti, italiensk kardinal, forfatter, forsker, arkeolog og antikvar (født 1684)
Arkeologiåret 1739

Arkeologiåret 1739 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1739.


== Utgravninger ==

Formelle utgravninger i Pompeii fortsetter.


== Fødsler ==
Antonio Cachia, maltesisk arkitekt, ingeniør og arkeolog (død 1813)
Arkeologiåret 1734

Arkeologiåret 1734 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1734.


== Utgravninger ==
Formelle utgravninger i Pompeii fortsetter.


== Funn ==
21. april – Det korte Gallehus-hornet blir funnet av Erich Lassen ved Gallehus nær Møgeltønder i Slesvig (dagens Sønderjylland).


== Andre hendelser ==
12. november – Nicholas Mahudel leser opp avhandlingen Three Successive Ages of Stone, Bronze, and Iron for Académie des inscriptions et belles-lettres, der han introduserer begrepene stein-, bronse- og jernalderen.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Arkeologiåret 1735

Arkeologiåret 1735 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1735.


== Publiseringer ==
Prospero Alpini - Historiæ Ægypti Naturalis (posthumt).


== Fødsler ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 1736

Arkeologiåret 1736 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1736.


== Fødsler ==
4. november – Giovanni Mariti, italiensk naturviter og antikvar (død 1806)


== Dødsfall ==
Arkeologiåret 1737

Arkeologiåret 1737 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1737.


== Fødsler ==
13. januar – Joseph Hilarius Eckhel, østerriksk numismatiker og jesuitt (død 1798)
Francesco La Vega, spansk arkeolog og en av de ledende utgraverne av Pompeii (død 1815)
Nicole Brown Simpson

Nicole Brown Simpson (født 19. mai 1959 i Frankfurt am Main, Vest-Tyskland, død 12. juni 1994 i Los Angeles, California) var eks-konen til den amerikanske fotballspilleren O.J. Simpson. Hun ble myrdet i sitt hjem i Los Angeles i California sammen med sin gode venn Ronald Lyle Goldman.
Hennes tidligere ektemann, O.J. Simpson, ble arrestert og funnet ikke skyldig i drap både henne og Ronald Goldman i en kontroversiell rettssak. O.J. Simpson ble senere funnet ansvarlig for dødsfall i en sivil sak anlagt av familiene til de to ofrene.Brown møtte O.J. Simpson for første gang i juni 1977 mens hun jobbet som servitør på en nattklubb ved Beverly Hills som het Daisy. Han var fortsatt var gift med sin første kone Marguerite, men de to startet allikevel et forhold. Simpson og kona Marguerite ble skilt i mars 1980.
Brown og Simpson giftet seg den 2. februar 1985, fem år etter han sluttet som profesjonell fotballspiller. De fikk to barn sammen, Sydney Brooke (født 17. oktober 1985) og Justin Ryan Simpson (født 6. august 1988). Ekteskapet varte i syv år, frem til Brown søkte om skilsmisse i 1992, angivelig på grunn av «uforsonlige forskjeller» mellom ektefellene.Natt til 13. juni 1994, etter at naboer hadde varslet politiet, ble de lemlestede likene av Nicole Simpson og hennes gode venn Ronald Goldman funnet på gårdsplassen foran hennes leilighet i Sør Bundy Drive i Brentwood-området i Los Angeles. Goldman var servitør på restauranten Mezzaluna, hvor Brown og hennes familie hadde spist middag den samme kvelden de ble funnet drept.
O.J. Simpson ble arrestert og siktet for begge drapene, men ble frikjent i rettssaken mot ham. I en etterfølgende sivil rettssak ble han funnet ansvarlig for drapene både på sin eks-kone og Ronald Goldman. Han ble dømt til å betale 33,500,000 amerikanske dollar til de etterlatte av familiene til Brown og Goldman.I 1994 etablerte Nicole Browns søster Denise Brown et minnefond kalt The Nicole Brown Charitable Foundation i Nicole Browns minne. Dette fondet hadde som mål å skulle hjelpe ofre for vold i hjemmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicole Brown Simpson på Internet Movie Database
Mark Fuhrman

Mark Fuhrman (født 5. februar 1952) er en amerikansk forfatter, tidligere radiovert og etterforsker ved Los Angeles Police Department (LAPD). Han er også en dømt forbryter som var mest kjent for sin rolle i etterforskningen av drapene på Nicole Brown Simpson og hennes gode venn Ronald Lyle Goldman og hans påfølgende domfellelse for mened i retten. 
Fuhrman gikk først på Peninsula High School i Gig Harbor, Washington og i 1970 vervet han seg til US Marine Corps. Han ble utskrevet ærefullt i løpet 1975, da hadde han oppnådd graden sersjant. Senere samme år begynte han i LAPD som politibetjent, og han ble senere utnevnt til politietterforsker. Fuhrman satt som politietterforsker i 20 år, og han ble tildelt 55 utmerkelser før han pensjonerte seg. Per februar 2010 er Fuhrman den eneste personen som har blitt funnet skyldig i en forbrytelse tilknyttet O.J. Simpson-drapssaken. 
Fuhrman uttalte han fant en blod-farget hanske i Nicole Brown Simpson's leilighet (åstedet for drapet på Nicole Brown Simpson og Ronald Goldman), og han fant også en annen slik hanske i hjemmet til O.J. Simpson. Fuhrman opplyste også om å ha sett en rekke blod-dråper i Simpson sitt hjem. Han uttalte at han gikk inn på Simpson's eiendom uten å ha en ransakelsesordre på grunn av presserende omstendigheter, spesifikt hans bekymring for at Simpson selv kunne ha blitt skadet. 
Like etter den foreløpige høringen i O.J. Simpson drap rettssak, Simpsons forsvarere hevdet at Fuhrman plantet hansken på Simpsons Brentwood-eiendom som del av et rasistisk motivert forsøk på å ramme Simpson for drapene på Nicole Brown Simpson og Ronald Lyle Goldman.
I vitneboksen hevdet Fuhrman at han ikke hadde noen rasistiske holdninger, og på direkte spørsmål fra forsvaret til O. J. Simpson, hevdet han at han aldri hadde brukt ordet nigger om svarte personer. Tre måneder etter dette vitneprovet fant forsvaret flere lydbånd der Fuhrman brukte ordet «nigger» om svarte. Dette bidro til å svekke Fuhrmans troverdighet og styrket forsvarets teorier om at det eksisterte utbredt korrupsjon og rasisme i LAPD. Den 2. oktober 1996 aksepterte Fuhrman å bli dømt til tre års prøvetid og til å betale en bot på $ 200 fordi det ble bevist at han hadde løyet i rettssaken om O. J. Simpson.


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Fuhrman på Internet Movie Database
Moonlight and Roses

«Moonlight and Roses» er en sang basert på orgelstykket «Andantino in D-flat, op. 83 no. 2» (1888), som er én av briten Edwin Lemares få velkjente originalkomposisjoner. Den ble så populær at han ble bedt om å spille den på nesten alle sine konserter. Den ble solgt i titusener av eksemplarer, skjønt han tjente ingenting på den i begynnelsen, da den ble publisert av Robert Cocks i London i 1892. Han mottok en flat fee på tre guineas.
Lemare kalte den ikke «Moonlight and Roses». Han føyde heller ikke tekst til melodien. Det var de amerikanske låtskriverne Ben Black og Charles N. Daniels (under psevdonymet Neil Moret) som føyde teksten til melodien uten tillatelse i 1921.
Stykket ble ekstremt populært og solgte over én million eksemplarer. Lemare truet med å gå til rettslige skritt i 1925, noe som resulterte i at han fikk en andel av royaltyinntektene. Han profitterte til slutt på sin populære melodi.
Stykket anvender en teknikk kjent som thumbing down. Venstrehånden spiller et akkompagnement på kormanualet, mens fingrene på høyrehånden spiller melodien på solomanualet og tommelfingeren spiller samtidig melodien på det store manualet i parallelle sekster. Pianisten spiller således på tre manualer umiddelbart.Eddy Arnold, The Tennessee Plowboy and His Guitar spilte den inn i New York City 2. desember 1952. Sangen ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-5192A (i USA) og av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer MH 178. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3318.


== Norske versjoner ==
Juul Hansen og Ernst Frønsdal har skrevet norske tekster. Hansens versjon bærer tittelen «Duggvåte roser». Frønsdals versjon heter «Tindrende øyne».


== Innspillinger ==


== Referanser ==
Gøy på landet (musikkalbum)

Gøy på landet er et musikkalbum av Dænsebændet, utgitt i 2000. Musikkgruppen ble med denne platen nominert til Spellemannprisen 2000 i klassen danseorkester.


== Sporliste ==
«I mitt slager-atelier»
«Ei boble frå '64»
«Nøkkelen»
«Du er det beste som har hendt meg»
«Hauger'n»
«Ei natt på stranda»
«Snertingdalens vakreste rose»
«Helgepappa»
«21 dager»
«Hembrent og Villa-Farris»
«Vil du gifte deg med meg»
«Inni meg så er je den såmmå»
«Per og'n Pål og'n Severin»
«Jinta som gav meg spellemænnsro»


== Referanser ==
Julian Tenison Woods

Julian Edmund Tenison Woods (født 15. november 1832 i London, død 7. oktober 1889 på St Vincent's Hospital i Sydney) var en engelsk katolsk prest, geolog og skolemann som hadde sitt virke i Australia.
Woods ble født i London, men dro etterhvert til Australia. Der ble han ordinert til prestetjeneste i 1857, og ble plassert i Penola. Der publiserte han sin første bok, Geological Observations in South Australia som kom i 1862, og i 1866 grunnla han ordenen Sisters of St Joseph of the Sacred Heart sammen med Mary MacKillop.
I 1867 ble han ansvarlig for de katolske skolene i bispedømmet, og jobbet direkte under biskop Laurence Bonaventure Sheil. Han var redaktør for flere tidsskrifter, hvorav minst ett var kime til krangel innad i bispedømmet. Han ble forflyttet i 1871, og jobbet fram til 1883 flere steder i Australia. I denne perioden grunnla han også ordenen Sisters of Perpetual Adoration og kom i en uløselig konflikt med Mary MacKillop.
Som prest var Woods kontroversiell, mye på grunn av sine åpne holdninger til guddommelige visjoner.
Woods var aktiv som naturvitenskapsmann, og bidro med forskning innen geologi, paleontologi og zoologi. Han hadde over 150 utgivelser om disse fagene, og fikk flere utmerkelser og medlemskap i forskerforeninger.
Woods døde 7. oktober 1889.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi i Australian Dictionary of Biography
Balthasar Münter

Balthasar Münter (født 24. mars 1735 i Lübeck i Slesvig–Holsten, død 5. oktober 1793) var en tysk prest som virket i Danmark.


== Liv og virke ==
Münter fikk stillingen som prest ved den tyske menigheten i Sankt Petri kirke i København i 1765 og forble i dette embetet til sin død. Ved Christian VIIs salving 1767 fikk han den teologiske doktorgrad.
Hjemmet i St. Pederstræde ble et midtpunkt for hovedstadens ansette tyske familier. Her samlet det seg en betydelig krets av tidens videnskabsmenn og kunstnere: Klopstock, Johan Andreas Cramer, Gerstenberg, Asmus Jacob Carstens, Carsten Niebuhr og mange flere hørte til den fortrolige vennekretsen.


== Struensee ==
Etter kuppet mot Johann Friedrich Struensee i 1772 ble Münter utnevnt til sjelesørger for ham mens han satt fengslet i Kastellet. Han fulgte også Struensee helt frem til skafottet den dagen han ble henrettet og førte en lavmælt samtale med ham der.Senere samme år utga Münter omvendelsesskriftet Bekehrungsgeschichte des Grafen Struensee (Forrige Greve og Kongelige Danske Geheime-Cabinetminister J.F. Struensees Omvendelseshistorie) hvor han hevdet at Struensee hadde angret og omvendt seg til kristendommen i fengselet.Ingen kan benekte at Münter førte samtaler med Struensee i fengselet, men Münters konklusjoner og påstand om at Struensee ble omvendt er svært lite sannsynlige. Mange av uttalelsene står i skarp kontrast til argumenter Struensee selv hadde kommet med i tidsskriftet Zum Nutzen und Vergnügen  (Til nytte og fornøyelse)Münters bok ble svært populær og oversatt til flere språk.
Münter var far til biskop Frederik Münter og forfatteren Friederike Brun.


== Referanser ==


== Kilder ==
Asser Amdisen: Til nytte og fornøjelse, Akademisk Forlag A/S, 2002, ISBN 87-5-003730-7
A. Jantzen i Dansk Biografisk leksikon
Eurotreff 3

Eurotreff 3 er et musikkalbum utgitt av Four Jets i 1973.


== Sporliste ==
«Mama Loo» (Les Humphries)
«Yesterday Once More» (Richard Carpenter/John Bettis)
«Storebror ser deg» - Peacemaker (Albert Hammond/Mike Hazlewood/Gunnar Jørstad)
«Knockin' on Heaven's Door» (Bob Dylan)
«Ooh Baby» (Gilbert O'Sullivan)
«By Your Side» (John Franz/Bryan Blackburn)
«Goodbye Yellow Brick Road» (Elton John/Bernie Taupin)
«Say, Has Anybody Seen My Sweet Gypsy Rose» (Irwin Levine/L. Russell Brown)
«Fly din vei» - Hideaway (Roberto Danova/Danny Shoshan/Philip Kruse)
«Dancin' on a Saturday Night» (Barry Blue/Lynsey de Paul)
«Kom dag» (Ehud Manor/Nurit Hirsh/Carl Christian Bøyesen)
«Ut å pess inn å dans» (Øystein Dolmen/Gustav Lorentzen)
«Trøndelag» (Berit Østlund/Grøning/Kai Biermann)


== Medvirkende ==


=== Four Jets ===
Liv Mylius - sang
Tor Brovold - sang, munnspill
Geir Johansen - gitar, sang
Jens Petter Søreng - gitarer, banjo, mandolin, sang
Per Arnt Tødaas - orgel, piano, synth
Arnt Pettersen - bass
Kai Biermann - trommer, congas


=== Øvrige medvirkende ===
Leif Hemmingsen - produsent
Rune Nordal - tekniker
Gunnar Jørstad - låtskriver
Carl Christian Bøyesen - låtskriver
Øystein Dolmen - låtskriver
Gustav Lorentzen - låtskriver
Philip Kruse - låtskriver
Berit Østlund - låtskriver


== Eksterne lenker ==
Eurotreff 3