jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johannes Rydzek

Johannes Rydzek (født 9. desember 1991) er en tysk kombinertløper som har konkurrert siden 2006.
Under Vinter-OL 2010 i Vancouver var Rydzek med på det tyske laget som tok bronsemedalje i lagkonkurransen, og han var også med på Tysklands lag som tok sølv i lagkonkurransen under Vinter-OL 2014 i Sotsji.

Under Ski-VM 2015 i Falun ble han verdensmester på normalbakke/10 kilometer individuelt, og var også med på det tyske laget som tok gull i normalbakke, lag.
Under Ski-VM 2017 i Lahtis tok han gull på alle de fire kombinertøvelsene.Under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang tok han gull i storbakke + 10 km og i lagkonkurransen.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 5 som best.


== Resultater i verdenscupen ==


=== Individuelle seire ===


=== Lagseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Johannes Rydzek – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Johannes Rydzek – Olympics.com 
(en) Johannes Rydzek – Olympic.org 
(en) Johannes Rydzek – Olympedia 
(en) Johannes Rydzek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Johannes Rydzek – Tysklands olympiske komité 
(en) Johannes Rydzek – FIS (kombinert) 
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(en) Profil på NBC Olympics 2010
(en) Profil på BBC Sport Olympics 2010
(en) Profil på Yahoo Sports Olympics 2010
Sunnanå SK

Sunnanå Sportklubb er en svensk sportklubb fra Sunnanå i Skellefteå. Laget er mest kjent for sitt kvinnelige fotballag, som spiller i Damallsvenskan.


== Historie ==
Klubben ble stiftet i 1939, men det var først i 1965 at klubben markerte seg, da med spill på det nest høyeste nivået. Deretter, i 1974, ble kvinnelaget i fotball dannet. Laget ble hurtig en suksess, og de vant fellesserien allerede seks år etter, i 1980. I 1982 gjentok de bedriften, og året etter vant de cupfinalen. Sunnanå har siden (per februar 2010) aldri helt greid å oppnå tilsvarende resultater siden.


=== Damallsvenskan ===
Imidlertid var de nære i 1986, da laget kom til finalen i cupen igjen, men tapte 0-1 for Öxabäck IF. Sunnanå kvalifiserte seg året etter til første sesong av Damallsvenskan, men rykket rett ned. Laget gjorde imidlertid et sterkt comeback i 1990-sesongen, der de tok en fjerdeplass. Det holdt til sluttspill, men Sunnanå fikk store problemer mot Öxabäck igjen, og tapte semifinalen. De tre påfølgende sesongene ble en skuffelse for laget, som ble redusert til litt under midten av tabellen. Imidlertid forandret dette seg noe, sammenfallende med at klubben fikk frem sin muligens største stjerne, Hanna Ljungberg. Det gikk stadig oppover med laget fram til 1997-sesongen, der laget var tilbake på fjerdeplass og cupfinale, som de taper 1-2 mot Malmö FF. Imidlertid ble lagets hittil udiskutable dominans som Nord-Sveriges beste lag utfordret av Umeå IK. Umeå satset sterkt, og fikk med seg Ljungberg over. 
Forskjellen ble markant. Den første sesongen uten Ljungberg endte laget på en respektabel femteplass, plassen foran Umeå, men allerede sesongen etter rykket laget ned. Sunnanå rykket imidlertid rett opp igjen, men forble på nedre halvdel av tabellen fram til de i 2005-sesongen klatret opp på sjetteplass. i 2007-sesongen ble det en plassering bedre, men deretter har Sunnanå tilhørt midten eller nedre midten av tabellen.
med 20 av 22 sesonger (2010 ikke inkludert) er Sunnanå det laget som har vært med nest flest sesonger i Damallsvenskan, etter LdB FC Malmö og Hammarby. På maratontabellen ligger laget på femteplass, om enn med relativt beskjedne snitt på 27,2 poeng per sesong.


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Sportskapellet på Ble

Sportskapellet på Ble ligger på Blefjell i Kongsberg kommune, Viken fylke. Kapellet hører inn under Jondalen sogn i Kongsberg prosti, Tunsberg bispedømme av Den norske kirke. Kapellet ble vigslet Palmesøndag 4. april 1971 av biskop Dagfinn Hauge


== Historie ==
Tanken om å bygge et sportskapell for Kongsberg kom opp allerede i 1943. Det ble da nedsatt en komite som samlet inn 40 600 kr til formålet. Imidlertid ble flere forsøk på å få realisert planene skrinlagt da det oppsto forhindringer. Bl.a. ble det planlagt å bygge kapellet ved Nydammen på Knutefjell og som en fløy til Knutehytta uten at man lyktes å nå frem.
I 1967 ble saken tatt opp på ny og denne gangen ble det bestemt å bygge kapellet på Blefjell. Arkitekt Roar Tollnes fikk oppdraget med å tegne kapellet.  Materialene ble kjørt opp på vinteren og byggingen fant sted i 1970-71. Erling D. Wirak ledet byggearbeidet. Kapellet har en kvadratisk form og er laget i tre. Grunnsteinen ble lagt ned 16. august 1970 med flere hundre tilstede.  Kapellet ble innviet 4. april 1971 av biskop Dagfinn Hauge.  Medregnet dugnad, inventar og utstyr kom kapellet på om lag 250 000 kr. Kapellet har 120 sitteplasser og ligger 700 moh. Kapellet eies i dag av en stiftelse som ledes av et kapellråd bestående av medlemmer fra Kongsberg KFUK/KFUM, Kongsberg menighetsråd, Jondalen menighetsråd, Kongsberg Kristelige Studentlag og Kongsberg Normisjon.


== Inventar ==

Altertavlen er laget av Johan Strandli. Den fremstiller den oppstandne Kristus. Altertavlen er utført på sponplate med tykk modellerende maling og er fra 1971. Kirkeklokken er levert av Olsen Nauen Klokkestøperi i Tønsberg og er fra 1905. Kalk, disk, oblateske og særkalker i sølv er gitt av Karen Buen. Piano er av merket "August Förster". Et harmonium av merke "Mannborg" er plassert til høyre for alteret. Over peisen er det seks keramikkfigurer utført av Rolf Hansen og gitt av byggmester Bjarne Kristiansen.


== Bruk ==
Kapellet har gudstjeneste hver søndag fra midten av januar til midten av april og fra midten av august og ut oktober. Dessuten på 1. pinsedag. Kapellet har et eget kjøkken. Med 20 sengeplasser er det også lagt tilrette for overnatting av mindre grupper. Årlig besøkes kapellet av nær 1000 personer og har om lag 250 overnattinger.


== Kilder ==

Våre kirker: norsk kirkeleksikon 1993. ISBN 82-7527-022-7
Norges kirker Buskerud, bind II, 1985. s.475. ISBN 82-05-16315-4


== Eksterne lenker ==
Jondalen menighet
DIS Norge
Kongsberg kommune
Silvia Rupil

Silvia Rupil (født 15. mai 1986) er en italiensk tidligere langrennsløper. Hun har deltok i verdenscuper fra 2006 til 2013 og konkurrerte i Tour de Ski 2009/10 og under Vinter-OL 2010. Hennes beste verdenscupplassering er en sjetteplass under et løp i Canmore i 2010. I hennes olympiske debut i Vancouver kom hun på 14.-plass i 10 kilometer fristil og på 4.-plass sammen med sitt lag i stafett (4 x 5 km). 
Hennes far Giampaolo Rupil var OL-deltager i 1980 i langrenn.


== Eksterne lenker ==
(en) Silvia Rupil – Olympedia 
(en) Silvia Rupil – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Silvia Rupil – FIS (langrenn) 
Om Silvia Rupil hos Vancouver2010.com
Hammerbrücke

Hammerbrücke er en landsby i Vogtlandkreis i Fristaten Sachsen, Tyskland. Frem til 1. oktober 2009 var den også en selvstendig kommune, som ble slått sammen med Tannenbergsthal og Morgenröthe-Rautenkranz til den nye kommunen Muldenhammer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hammerbrücke (Muldenhammer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Taktro

Taktro er den delen av et tak som blir lagt som kledning over den bærende konstruksjonen av sperrer eller åser. Det danner derved et underlag for taktekking.
Taktroet er en nødvendig bestanddel i et torvtak. Andre metoder for taktekking, som halmtak eller tekking med tegl eller skifer på sperrer, kan unnvære troet, siden tekkingen ble lagt og festet til horisontale lekter på tvers av sperrene. Tak uten tro var vanlige i land der bindingsverk eller murverk dominerte byggeskikken. Også i norske byer forekom i eldre tid tegltekking «på åpen lekt» uten taktro.
Tradisjonelt ble det brukt trebord lagt kant i kant til taktroet. I moderne tid har man også tatt i bruk pløyde bord, sponplater som er fuktbehandlet, og vannfast, limt kryssfiner som materialer.


== Eksterne lenker ==
Byggeteknikk: Takkonstruksjon – Bordtaket ved museumsnett.no
Jessica Gregg

Jessica Gregg (født 16. mars 1988 i Edmonton i Alberta) er en canadisk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker i 2010 i Vancouver.
Gregg vant en olympisk sølvmedalje i kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL i 2010 i Vancouver. Hun var med på det canadiske stafettlaget som kom på andreplass på 3 000 meter stafett for damer, bak Kina etter at Sør-Korea, som var først i mål, men ble diskvalifisert. De andre på laget var Kalyna Roberge, Marianne St-Gelais og Tania Vicent.


== Kortbaneløp ==


=== OL-medaljer ===
2010  Vancouver -  Sølv på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada


=== VM-medaljer ===
2010  Sofia  -  Sølv 3000 m stafett
2010  Bormio -  Sølv lag
2008  Gangneung -  Sølv 3000 m stafett
2009  Wien -  Bronse 500 m
2009  Wien -  Bronse 3000 m stafett


== Hurtigløp ==
Sesongen 2014/15 deltok hun i enkeltdistanse-VM på skøyter i Heerenveen på 2x500 meter (24.-plass) og 1 000 meter (22.-plass) og i sprint-VM i Astana hvor hun ble nummer 19.


=== Sammenlagt i verdenscupen i hurtigløp på skøyter ===
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jessica Gregg – Olympics.com 
(en) Jessica Gregg – Olympic.org 
(en) Jessica Gregg – Olympedia 
(en) Jessica Gregg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jessica Gregg – Canadian Olympic Committee 
(en) Jessica Gregg – Speedskatingbase.eu 
(en) Jessica Gregg – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jessica Gregg – SpeedSkatingStats.com 
(en) Jessica Gregg – ShorttrackOnLine.info 
(en) Jessica Gregg på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(en) Jessica Gregg på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Jessica Gregg på The-Sports.org (mesterskaps- og noen verdenscup-resultater)Bilder(en) Bilder av Jessica Gregg på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Reit im Winkl

Reit im Winkl er en kommune og et vintersportssted i Landkreis Traunstein i regionen Oberbayern i delstaten Bayern i Tyskland. Det er ca. 2 600 innbyggere i Reit im Winkl (2008). Stedet har flere ganger vært vertsby for verdenscuprenn i langrenn og kombinert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Reit im Winkl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kalyna Roberge

Kalyna Roberge (født 1. oktober 1986 i Saint-Étienne-de-Lauzon i Quebec) er en canadisk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker i 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.
Roberge vant en olympisk sølvmedalje i kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL i 2010 i [øVancouver. Hun var med på det canadiske stafettlaget som kom på andreplass på 3 000 meter stafett for damer bak Kina etter at Sør-Korea, som var først i mål, ble diskvalifisert. De andre på laget var Jessica Gregg, Marianne St-Gelais og Tania Vicent.


== OL-medaljer ==
2006  Torino -  Sølv på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada
2010  Vancouver -  Sølv på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Kalyna Roberge – Olympedia 
(en) Kalyna Roberge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Tania Vicent

Tania Vicent (født 13. januar 1976 i Laval i Québec) er en canadisk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Vancouver og 2010 i Vancouver.
Vicent vant en olympisk sølvmedalje i kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL i 2010 i Vancouver. Hun var med på det canadiske stafettlaget som kom på andreplass på 3 000 meter stafett for damer bak Kina etter at Sør-Korea, som var først i mål, ble diskvalifisert. De andre på laget var Jessica Gregg, Kalyna Roberge og Marianne St-Gelais.


== OL-medaljer ==
2006  Torino -  Sølv på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada
2010  Vancouver -  Sølv på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada
1998  Nagano -  Bronse på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada
2002  Salt Lake City -  Bronse på kortbaneløp på skøyter, 3000 meter stafett damer  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Tania Vicent – Olympedia 
(en) Tania Vicent – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tania Vicent – ShorttrackOnLine.info
Donaciella

Donaciella er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  
Donaciella tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien sivbukker, Donaciinae Kirby, 1837
slekten Donaciella Reitter, 1920 – ingen arter i Europa
Donaciella cinerea Herbst, 1784
Donaciella clavipes Fabricius, 1793
Donaciella microcephala (Daniel & Daniel, 1904)
Donaciella nagaokana Hayashi, 1998
Donaciella pubicollis (Suffrian, 1872)
Donaciella tomentosa Ahrens, 1819


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donaciella i Encyclopedia of Life 
(en) Donaciella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Donaciella hos Fossilworks 
(en) Donaciella hos ITIS 
Donaciella
Norsk Entomologisk forening
Jernbane i Ghana

Jernbanen i Ghana er historisk begrenset til slettelandet sør for fjellmassivene nord for byen Kumasi. For tiden utvides imidlertid den smalsporede banen med sporvidde på 1 067 mm og rehabiliteres samtidig som det utvides innover i landet. De fleste banene i Ghana er enkeltspor, og i 1997 ble det antatt at kun 32 kilometer hadde dobbeltspor.


== Jernbaneforbindelser til naboland ==
På grunn av sporbrudd er det ingen ubrutte, internasjonale jernbaneforbindelser fra Ghana. 

 Burkina Faso - ingen - sporbrudd - fra 1 067 til 1 000 mm sporvidde
 Togo - ingen - sporbrudd - fra 1 067 til 1 000 mm sporvidde
 Elfenbenskysten - ingen - sporbrudd - fra 1 067 til 1 000 mm sporvidde


== Se også ==
Ghana Railway Corporation
Liste over jernbanestasjoner i Ghana
Transport i Ghana
Bernhard Risberg

Johan Bernhard Risberg (født 23. september 1862 i Jumkil i Uppland, død 15. november 1947) var en svensk språkforsker og skald. Han var professor i Linköping.


== Biografi ==
Risberg ble student i Uppsala i 1881. Etter studier i klassiske språk og estetikk tok han en filosofisk doktorgrad  ved Universitetet i Uppsala i 1892. Fra 1894 var han lektor i latin og svensk i Linköping.
Foruten tekstkritiske avhandlinger og forklarende utgivelser av svenske og latinske forfattere er han kjent for sitt arbeid om innen prosodi og metrikk i svensk poesiteori, utgitt fra 1905 til 1907. Han hadde også flere innlegg i bibeloversettelsesspørmål. I 1913-1915 oversatte han sammen med J. Lindblom Det gamle testamentes apokryfe bøker. Han stod for revisjonen av Den svenska psalmboken fra 1997 og ga selv ut et hefte med salmer i 1902. Han oversatte også flere klassiske diktverk til svensk.
Den norske komponisten Arne Eggen har brukt to av Risbergs dikt som grunnlag for sine komposisjoner. Det er diktene «Poppeln» og «Solfager», som finnes på albumet Shadow Songs.


== Bibliografi ==
Den svenska versens teori, prosodiska och metriska undersökningar (1905–07)
Gamla testamentets apokryfiska böcker (1913–1915)
Den svenska psalmbokens revision (1897)
I templets förgård (1902)
Tyska förebilder till dikter af Atterbom (1892)
Aischylos’ «Agamemnon» (1890)
Sofokles’ «Antigone»  (1911)
Valda sånger af Horatius (1901)
Goethes «Egmont» (1889)
Dikter (1893)
Vallmo och blåklint dikt (1906)
På nyckelharpa och violin dikt (1908)
Den osynliga kedjan dikt (1912)
Meleager drama (1909)


== Heder ==
Beskowska resestipendiet
Kungliga priset (1908)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Risberg i Nordisk Familjebok Uggleupplagan 1916
Auerbach (Vogtland)

Auerbach er en by i Vogtlandkreis i Fristaten Sachsen med 20 340 innbyggere (31. desember 2008).  I årene 1952–1990 var den kretshovedstad i Kreis Auerbach i Den tyske demokratiske republikk. Etter Tysklands gjenforening i 1990 fortsatte den som kretshovedstad i Landkreis Auerbach frem til 1. januar 1996 da en rekke kretser ble slått sammen i forbindelse med kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996.
Byen har status som en stor kretsby og regnes som det sentrale stedet i den østlige delen av landskapet Vogtland. Etter Plauen og Reichenbach im Vogtland er Auerbach den tredje største byen i Vogtlandkreis.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Auerbach/Vogtl. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Politifullmektig Olsen

Politifullmektig Olsen (eng. Detective Casey) er en figur i tegneseriene om Mikke Mus. Han ble skapt av Floyd Gottfredson og dukket for første gang opp i avisstripen i historien «The Plumber's Helper» i 1938. Han er nestkommanderende etter Politimester Fiks. Olsen har på norsk hatt fornavnet Magne ved enkelte sjeldne anledninger.Politifullmektig Olsen er en svært mistenksom mann, og mistenker så godt som alle som ikke er med i etterforskingsgruppa. Han er også svært utålmodig av seg, og ikke mer enn middels intelligent. Dette fører til at han ofte tiltaler og arresterer feil person. Politimester Fiks hyrer derfor ofte inn Mikke Mus til å hjelpe Olsen i mange av hans saker, noe som generelt irriterer Olsen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Politifullmektig Olsen hos comicvine.com (siden er på engelsk)
Olsen hos INDUCKS
Jernbane i Gibraltar

Jernbane i Gibraltar er i dag ikke-eksisterende. Tidligere har det vært et omfattende jernbaneanlegg i havnen med spor til fabrikker og lagerhus i nærheten. Anlegget inkluderte tunneler, også en som gikk gjennom Gibraltarklippen. Rundt 1900-tallet var det også en midlertidig anleggsjernbane i Gibraltar. I den tiden begge banene var i drift, var det mulig å reise langs hele halvøyens kystlinje med tog.  Havnebanen hadde hele 17 lokomotiver. De fleste bar nummer, men 4 hadde egne navn: Gibraltar, Catalan, Rosia, og Calpe.
I dag er nærmeste jernbanestasjon San Roque - La Línea i Spania som betjenes av ADIF med tog på strekningen fra Algeciras til Bobadilla via Ronda. Frem til 1969 sørget en ferjeforbindelse for enkel tilgang fra Gibraltar til jernbanestasjonen i Algeciras.


== Referanser ==
Eigil Ramsfjell

Eigil Ramsfjell (født 17. mars 1955) er en norsk tidligere curlingspiller, verdensmester og olympisk bronsevinner som skip på det norske laget under OL i 1998 i Nagano. Han var også skip på det norske vinnerlaget fra demonstrasjonsøvelsen i OL i 1988.Ramsfjell har også tre verdensmestertitler og en bronsemedalje fra sin aktive karriere. Han var også en habil fotballspiller og var fast i A-lagsstallen til Asker på 1970-tallet.
Eigil Ramsfjell er bror av Bent Ånund Ramsfjell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eigil Ramsfjell – Olympics.com 
(en) Eigil Ramsfjell – Olympic.org 
(en) Eigil Ramsfjell – Olympedia 
(en) Eigil Ramsfjell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eigil Ramsfjell – World Curling Tour 
(en) Eigil Ramsfjell – World Curling Federation
Ehrenfriedersdorf

Ehrenfriedersdorf er en by i Erzgebirgskreis i Fristaten Sachsen med 5 108 innbyggere (31. desember 2008).  Silberstraße går gjennom byen.
I årene 1952–1990 var byen en del av Kreis Annaberg i Den tyske demokratiske republikk. Etter Tysklands gjenforening i 1990 fortsatte den som en del av Landkreis Zschopau frem til 1. januar 1994. Etter kretsreformen i Sachsen i 1994 og 1996 ble den en del av Landkreis Annaberg, og fra 1. august 2008 en del av Erzgebirgskreis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ehrenfriedersdorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kleinolbersdorf-Altenhain

Kleinolbersdorf-Altenhain er i areal den nest største bydelen av byen Chemnitz. I 1974 ble den opprettet som en selvstendig kommune gjennom en sammenslåing av de to tidligere kommunene Kleinolbersdorf og Altenhain. I 1997 ble den deretter innlemmet som en bydel i Chemnitz. På tross av en sterk befolkningsvekst siden 1990, har bydelen beholdt sitt landlige preg.
Sanica (elv)

Sanica er en mindre elv i den vestlige delen av Bosnia-Hercegovina. Den er 22 km lang, og går munner ut i elven Sana.
Alfred M. Moen

Alfred Melvin «Al» Moen (født 27. desember 1916 i Seattle, Washington, USA, død 17. april 2001 i Destin, Okaloosa, Florida) var en amerikansk oppfinner.
Alfred M. Moen var sønn av Ole Mathias Madsen Moen, født 27. juni 1886 i Fræna, Møre og Romsdal, og hustru Elin J. (Moen), født 24. oktober 1885 i Visby, Sverige.Da Alfred Moen i 1937 studerte maskinteknikk ved University of Washington hadde han en ekstrajobb på et bilverksted. En kveld da han skulle vaske hendene i en vask med de sedvanlige separate kranene for varmt og kaldt vann, kom han i skade for å brenne seg kraftig på det varme vannet. Dette fikk ham til å tenke at det måtte være mulig å konstruere en kran der vanntrykk og temperatur justeres samtidig, ved hjelp av kun ett håndtak. Etter flere forsøk på å utvikle et fungerende produkt, og med avbrudd for 2. verdenskrig, lyktes det ham i 1947 å få en bedrift til å produsere kranen han hadde tatt patent på. Det første året ble det solgt 250 enheter, men etter få år var Moens kraner blant de mest solgte i USA.Moens oppfinnelse ledet til dannelsen av firmaet Moen Inc., i North Olmsted, Ohio, i dag en av verdens ledende produsenter av VVS-utstyr, med omkring 3500 ansatte (i 2001). Alfred Moen var aldri eier av firmaet selv om det bærer hans navn. Han foretrakk en mer tilbaketrukket posisjon som leder av bedriftens utviklingsavdeling. Denne stillingen hadde han fram til sin pensjonering i 1982. Han var innehaver av en lang rekke patenter. Ett sted angis antallet til 75, et annet sted til 200.
I 1959 ble Moens kran hyllet av Fortune Magazine som et av de beste og mest innflytelsesrike industriprodukter i USAs historie, på linje med bl.a. Ford Model T. Alfred Moen var nominert til National Inventors Hall of Fame og innlemmet i Kitchen & Bath Industry Hall of Fame i 1993.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.moen.com om Alfred Moen.
Obituary for Alfred Moen i The New York Times.
www.engineerguy.com
Moen Inc.
www.findagrave.com
Ole Moens dåp i kirkebok for Fræna