jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alcohol Fueled Brewtality

Alcohol Fueled Brewtality Live!!+5 er et heavy metal konsertalbum fra Black Label Society, spilt inn live den 28. oktober 2000 på The Troubadour i Los Angeles. CD 2 består av 5 studiolåter. Dette er også den første versjonen av bandet der trommeslager Craig Nunenmacher medvirker.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Low Down»
«13 Years of Grief»
«Stronger Than Death»
«All for You»
«Superterrorizer»
«Phoney Smiles & Fake Hellos»
«Lost My Better Half»
«Bored to Tears»
«A.N.D.R.O.T.A.Z.»
«Born to Booze»
«World of Trouble»
«No More Tears»
«The Beginning... At Last»


=== CD 2 ===
«Heart of Gold» (Neil Young coverversjon)
«Snowblind» (Black Sabbath coverversjon)
«Like a Bird»
«Blood In the Well» (stavet «Blood In the Wall» på baksiden, men er stavet riktig på selve CD-en)
«The Beginning... At Last» (akustisk versjon)


== Personell ==
Zakk Wylde – vokal, gitar (bass & piano på CD 2)
Nick Catanese – gitar (kun CD 1)
Steve Gibb – bass (kun CD 1)
Craig Nunenmacher – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Alcohol Fueled Brewtality på Discogs 
(en) Alcohol Fueled Brewtality på MusicBrainz 
(en) Alcohol Fueled Brewtality på Spotify 
(en) Alcohol Fueled Brewtality på AllMusic
Goaskinviellja

Goaskinviellja er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 1993.


== Sporliste ==
«Cuvges Vuovttat»
«Duodalas Calbmi»
«Sami Eatnan Duoddarat»
«Modjas Katrin»
«Das Aiggun Cuozzut»
«Dolgesuorbmageziiguin»
«Skadja»
«Goaskinviellja»
«Rahkesvuodain»
«Mu Ahkku»
«Ale Ale Don (Don't Go... Not You)»


== Eksterne lenker ==
(en) Goaskinviellja på MusicBrainz
Rune Guneriussen

Rune Guneriussen (født 30. september 1977 i Vestfossen) er en norsk kunstfotograf. Han startet karrieren som nyhetsfotograf i Drammens Tidende og har sin utdannelse fra Surrey Institute of Art & Design.
Hans fotografier har skapt internasjonal oppsikt og prisen for et fotografi er fra 12 000 til 100 000 kroner.
Guneriussen har hatt utstillinger flere steder: Vestfossen, Hønefoss, Drammen, Tallinn, London samt Paris.


== Kilder ==
Dagbladet Magasinet 24. juli 2010. Sidene 48-49
Leahkastin

Leahkastin er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 1994.


== Sporliste ==
«Gumppet Holvot»
«Ále Šat»
«Čuovgi Liekkas»
«Áhččai»
«Maid Áiggot Muinna Eallin»
«Mielahisvuohta»
«Gilvve Gollát»
«Gulan Du»
«Vuolgge Mu Mielde Bassivárrái»
«Mun Da'han Lean Oaivámuš»
«Dá Lean Mun»


== Eksterne lenker ==
(en) Leahkastin på Discogs
Eallin

Eallin er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Mielahisvuohta»
«Dás Áiggun Cuozzut»
«Gula Gula»
«Modjás Katrin»
«Eco»
«Skádja»
«Vuolgga Mu Mielde Bassivárrái»
«It Šat Duolmma Mu»
«Dutjne»


== Eksterne lenker ==
(en) Eallin på Discogs
Lugude herred

Lugude herred (tidligere Lyuthgud, svensk Luggude) var et herred beliggende i Helsingborg len i det nordvestlige Skåne. 
I herredet lå bl.a. Krapperup slott, Kulla Gunnarstorp slott, Vram Gunnarstorp slott og Billesholm borgruin.
Impresario

Impresario (av italiensk impresa) er en leder av et konsert- eller teaterbyrå. En impresario formidler engasjement for utøvende kunstnere eller ensembler. Impresarioen står ofte for arrangementet av den offentlige opptreden.


== Referanser ==
Sterna Paradisea

Sterna Paradisea (Čuovgga Áirras) er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 2009.


== Sporliste ==
«Lene Májjá»
«Ipmiliin Hálešteapmi / Conversation With God»
«Soagŋosilbbat / Courting Jewellery»
«Soria Moria Palássa / Soria Moria Palace»
«Čuovgga Áirras / Sterna Paradisea»
«Claudiinna Lávlla / Claudine's Song»
«Skealbma / The Mischievous»
«Iđitveiggodettin / Dawn»
«De Mana, Ráhkásan / For My Daughter»
«Lihkahusat / Entranced»
«Go Idja Nuossala / When Night Is Almost Done»
1919 Eternal

1919 Eternal (også stilisert som 1919 ★ Eternal) er det tredje studioalbumet til heavy metal bandet Black Label Society. Det ble gitt ut 5. mars 2002 og ble skrevet for Zakks far. 1919 Eternal er oppfølgeralbumet til utgivelsen Stronger Than Death fra 2000.


== Bakgrunn ==
Fem sanger fra dette albumet ble opprinnelig skrevet av Zakk til Ozzy Osbournes album Down to Earth. Ozzy avviste sangene fordi de var for mye preg av Black Label, så Zakk beenyttet de til dette albumet. Sangene var «Bleed For M»e, «Life/Birth/Blood/Doom», «Demise Of Sanity», en alternativ pianoversjon av «Bridge to Cross» og en demo som antagelig heter «I'll Find The Way». De to sistnevnte ble aldri utgitt. På de originale demolåtene spiller trommeslager Christian Werr, en venn av Zakk, som tilfeldigvis var på rett sted til rett tid for å spille inn sporene. Senere, da Zakk skulle spille inn 1919 Eternal, ble Christians trommespor brukt på «Bleed For Me», «Life, Birth, Blood, Doom», og «Demise Of Sanity», noe som er grunnen til at Craig Nunenmacher ikke krediteres på disse sangene.
Den opprinnelige tittelen på albumet var Deathcore WarMachine Eternal. Zakk besluttet å endre det på grunn av hendelsene den 11. september. Albumets omslag er basert på en nazistisk propagandaplakat brukt til å rekruttere nederlendere til Schutzstaffel (SS).


== Sporliste ==
«Bleed for Me»
«Lords of Destruction»
«Demise of Sanity»
«Life, Birth, Blood, Doom»
«Bridge to Cross»
«Battering Ram»
«Speedball»
«Graveyard Disciples»
«Genocide Junkies»
«Lost Heaven»
«Refuse to Bow Down»
«Mass Murder Machine»
«Berserkers»
«America the Beautiful» (Instrumental)
«Llabdeeps» (Bonusspor på japansk utgivelse)Spor 15 er et umerket bonusspor på den japanske utgaven av albumet, og er innspillingen av «Speedball» reversert.


== Personell ==
Zakk Wylde – vokal, gitar, bass
Robert Trujillo – bass (spor 3 og 4)
Craig Nunenmacher – trommer
Christian Werr – trommer (spor 1, 3 og 4)


== Eksterne lenker ==
(en) 1919 Eternal på Discogs 
(en) 1919 Eternal på MusicBrainz 
(en) 1919 Eternal på Spotify 
(en) 1919 Eternal på AllMusic
Villand herred

Villand herred (Vætlands) var et herred beliggende i  Skåne. Villand betyr formodentlig det våte land, dvs. landet med de mange vannløp og sjøer. Villand var avgrenset i vest av Helge Å og i øst av Mørum Å.
I herredet lå bl.a. Bækkeskov kloster, Råbeløv slott, Karsholm slott, Lyngbygård samt byene Åhus, Gemsø og Fjelking.


== Eksterne lenker ==
Villands grenser, SkanskDansk
Jonfinn Valmann

Jonfinn Valmann er en fiktiv overbetjent ved Hamar Politikammer, og er hovedperson i flere av Knut Faldbakkens kriminalromaner. Første gang man stifter bekjentskap med denne karakteren er i boka Turneren. Valmann er en traust og jordnær mann, og dette preger måten han etterforsker og oppklarer kriminalsaker på. Han er den som aldri slår seg til ro med lettvinte løsninger, og som alltid stoler på intuisjonen sin, selv om ingen andre gjør det.
Valmann er enkemann og utvikler etterhvert et nært forhold til sin kvinnelige kollega Anita Hegg gjennom bøkene.
Faldbakken har siden 2004 skrevet en bok i året om Valmann, men i 2010 tok han seg en pause, og den neste boken kom ikke før i 2011.I 2013 kom bok nummer åtte i serien om Valmann. Bok nummer ni i serien, Gjensynet, ble lansert i 2016, før den tiende, Stammeren kom i 2020.


== Bøkene ==
2004 Turneren
2005 Grensen
2006 Nattefrost
2007 Tyvene
2008 Senskade
2009 Totem
2011 Natthagen
2013 Turisten
2016 Gjensynet
2020 Stammeren


== Referanser ==
Albert Eckhout

Albert Eckhout (født ca. 1610, Groningen, død ca. 1666) var en nederlandsk portrett- og stillebenmaler.
Eckhout var blant de første europeiske kunstnerne som malte motiver fra den nye verden. I 1636, reiste han til Nederlandsk Brasil, invitert av greven Johan Moritz av Nassau-Siegen. Der malte han portretter av indianere, slaver og mulatter. Han er også berømt for sine stilleben av brasilianske frukter og grønnsaker.
De fleste av verkene hans oppbevares nå i Det danske Nationalmuseet i København. I kunsthistorien blir han regnet å være en del av barokken.


== Nederlandsk Brasil ==
Johan Moritz av Nassau-Siegen tok med seg malerne Albert Eckhout og Frans Post til det nederlandske Brasil for å nedtegne landets landskap, innbyggere, flora og fauna. Eckhout fokuserte på personer, planter og dyr. Han laget åtte representasjoner av Brasils innbyggere i naturlig størrelse, tolv stilleben og et stort bilde med dansende innfødte. For mange europeere var disse verkene deres første introduksjon til den nye verden. I 1644 vendte Eckhout tilbake til Europa.


== Portretter ==

Mens Post fokuserte på å male kart og landskap, laget Eckhout avbildninger av innbyggerne og stilleben med frukt og grønnsaker. Hans verk blir sagt å gi det første realistiske bilde av den innfødte befolkningen med tupi- og tupayastammene. Tupiene ble ansett å være de innfødte som stod nærest til europeerne. På avbildningene var de påkledd og ble vist i et kultivert miljø. Tupayaene ble på andre side vist dansende som nakne villmenn omgitt av ville dyr. Dette stemte bedre med det bildet av de innfødt folk i Europa hadde.


== Stilleben ==
Det er flere grunner til at serien med tolv stilleben av Eckhout er unike. For det første viser de Brasils rike avlinger og for andre er disse de eneste kjente stilleben fra det 17. århundre som viser en (overskyet) himmel i bakgrunnen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Eckhout – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albert Eckhout – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Eckhout på siden til Det danske Nationalmuseet i København
Iddjagieđas

Iddjagieđas er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Vuoi Vuoi Mu»
«Gos Bat Munno Cinjat Leat?»
«Iddjagieđas»
«Suoivva»
«Mu Ustit Engliid Sogalas»
«Davvi Bavttiin»
«Lottas»
«Diamantta Spaillit»
«Geasuha»
«Afruvva»
«Uldda Nieida»
«Big Medicine»
Winter in Moscow

Winter in Moscow er et musikkalbum med Sergey Starostin, Inna Zhelannaya og Mari Boine, utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Das Aiggun Cuozzut»
«Pjesna Ljesorubov»
«Korridorsangen»
«Sjestra Maja Notsj»
«Vozlje Tvojej Ljobvi»
«Odinotsjestvo-Sestrista»
«Roahkkadit Rohtte Luoddi Manazan»
«Balada O Gorje»
Rikval

Rikval eller Ricwald, død 26. mai 1089, var biskop i Lund fra 1072-1089. 
Bispestolen i Lund ble ledig høsten 1072 da Egino døde. Rikval, som hadde stukket av fra sine plikter som munk i Paderborn,Tyskland, ble innkalt til å erstatte ham.
I hans tid som biskop ble det bygget en ny stenkirke i Lund. Før den var ferdig, ble den innviet i et av Knut den helliges første regjeringsår. Ved samme anledning skjenket kongen en del jordegods til Lunds stift. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk biografisk Lexikon
Mari Boine Remixed

Mari Boine Remixed er et musikkalbum med Mari Boine, utgitt i 2001. Albumet inneholder remixer av tidligere utgitte låter, syv av dem på Leahkastin (1994). 


== Sporliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mari Boine Remixed på MusicBrainz
Humorist

En humorist er en forfatter eller bildekunstner som i sine arbeider legger vekt på humoriske tema eller vinklinger.


== Se også ==
Komiker


== Referanser ==
Gale-Truls

«Gale-Truls» er en skillingsvise, og var en av de første visene Per Johan Skjærstad samlet inn til plateserien Frem fra Glemselen. Visa om «Gale-Truls» kommer fra Nord-Østerdalen, hvor den ble skrevet i 1833. Han som ble kalt for Gale-Truls, var bare i slutten av tyveårene, da han mistet sin kjæreste i en ulykke på vei over fjellet vinterstid på Tynset. Sorgen tok overhand over gutten, og han ble sett på som en rar enstøing etterpå. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 1 med Helge Borglund og på Frem fra Glemselen kap.21 med Gro Anita Johansen.


== Teksten ==


== Kilder ==
Frem fra glemselen, Per Johan Skjærstad, Norsk Musikkforlag 1975
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Litteraturåret 1610

Litteraturåret 1610 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1610.


== Hendelser ==
Thomas Bodley avtaler med Stationers' Company i London å plassere et eksemplar av hver bok registrert hos dem i hans nye Bodleian.


== Nye bøker ==
Jean Beguin – Tyrocinium Chymicum
Fjerde utgave av Foxe's Book of Martyrs
John Healey – oversetter til engelsk Augustin av Hippos Om Gudsstaten
Sylvester Jourdan – A Discovery of the Barmudas, otherwise called the Ile of Divels
Richard Rich – News from Virginia: the Lost Flock Triumphant


== Nye drama ==
Samuel Daniel – Tethys Festival or the Queenes Wake (maskerade)
John Fletcher  – The Faithful Shepherdess
Ben Jonson – The Alchemist; The Speeches at Prince Henry's Barriers
John Marston – Histriomastix blir publisert
John Mason – The Turk blir publisert


== Poesi ==
Giles Fletcher den yngre – Christ's Victory and Triumph


== Fødsler ==

Januar - Sidney Godolphin, engelsk poet (død 1643)
1. mars: Johann Balthasar Schupp, tysk forfatter (død 1661)
ca. Juli - Paul Scarron, fransk poet, dramatiker og romanforfatter (død 1660)
18. desember - Charles du Fresne, sieur du Cange, fransk filolog og historiker (død 1688)
Richard Bulstrode, engelsk forfatter og soldat (død 1711)
Edmund Chilmead, engelsk skribent og oversetter (død 1654)
Reinhold Curicke, tysk historiker som blant annet skrev om Hansaforbundet (død 1667)
Li Yu, kinesisk kontroversiell humorforfatter (død 1680)
Louis Maimbourg, fransk historiker (død 1686)
François-Eudes de Mézeray, fransk historiker (død 1683)
ca. 1610 - Jeremias de Dekker, nederlandsk poet (død 1666)


== Dødsfall ==
Juli - Richard Knolles, historiker (født ca. 1545)
Anne Bacon, engelsk oversetter (født ca. 1528)
Philip Stubbs, engelsk skribent som laget pamfletter (født ca. 1555)
ca. 1610: Peter Bales, engelsk kalligraf og oppfinner av stenografi (født 1547)
Lille mor

«Lille mor» er en skillingsvise fra det gamle Kristiania, nærmere bestemt Vaterland, skrevet i 1870. Det er forøvrig den eneste visa fra hele plateserien Frem fra Glemselen som har vært representert på Norsktoppen. Melodi og tekstforfatter er ukjent. Visa er innspilt på Frem fra Glemselen kap. 1 med Rita Engebretsen og på Frem fra Glemselen kap.20 med Håkon Banken.


== Teksten ==
Far er så streng og han skjenner på mor drikker kun brennevin og tjener ikke spor hver gang han har været ute på svir gjemmer jeg meg bak mor og sir Det skal bli lys i lampen lille mor vår dag er endt se lampen den er tent i landet vårt hvor lyset bor gled deg lille mor.
Penger til lys får vi aldri av far men utenfor vi gatelykten har den kan opplyse stuen omtrent så vi er glad når den blir tent Se det er lys i lampen lille mor vår dag er endt se lampen den er tent i landet vårt hvor lyset bor gled deg lille mor.
Tidlig hver morgen med kurven jeg går og hos en baker gammelt brød jeg får mor syns det er så mørk en vei men gjennom ruten vår ser jeg At det er lys i lampen lille mor se nå på meg nå trasker jeg i vei til byen og får fylt min kurv gled deg lille mor.
Når jeg blir gift da skal mor bo hos meg da skal vi ha en lampe hver for seg og når den skinner som en sol rekker den mor i henne stol Det skal bli lys i lampen lille mor vår dag er endt se lampen den er tent i landet vårt hvor lyset bor gled deg lille mor
Råbeløv slott

Råbeløv slott (Rabelöf, Råbelev, Råbelöv) var et dansk slott nær landsbyen av samme navn i Villand herred, Skåne. Slottet ligger litt nord for Kristianstad. Det er offentlig adgang til parken vest for hovedbygningen og arealene omkring kirken. Rundt om slottet finnes gravhauger fra bronsealderen. 


== Historie ==
Den tidligste kjente eieren var riksråd Claus Bille. Slottet ble plyndret og brent under Søren Norbys skånske opprør i 1525.  Claus Billes sønn Steen Clausen Bille, som også eide Herrevad kloster, ga slottet videre til sin sønn Anders Bille. Da denne bygget sin gård Rosendal utenfor Helsingborg solgte han i 1616 Råbelev til Christoffer Knudsen Ulfeldt, som ifølge murankre på hovedbygningens nordgavl, oppførte denne i 1637. 
Sønnen Bjørn arvet Råbeløv ved farens død i 1653. Han hadde vært kommandant på Landscrone og Helsingborg, og hadde Lyse kloster som forlening. Da han døde i 1656 var det i ekteskapet med Margrethe Brahe bare en overlevende sønn, som da var ti år gammel. Denne døde ugift syv år senere, og Råbeløv overgikk til farbroren hans Ebbe Christoffersen Ulfeldt. 
I hans tid lå Karl XIs tropper i vinterkvarter i det nordøstlige Skåne, og Råbeløv ble på kongens befaling sterkt befestet. Han var gift med grevinne Hedevig av Slesvig-Holsten, som var en datter av Christian IV og hans andre hustru Kirsten Munk.


== Snapphaner ==
De danske snapphanene utgjorde en trussel mot den svenske krigsmakten, og i kampen mot dem gjorde Ebbe Ulfeldt seg kjent for sine umenneskelige metoder. Hans spesialitet var å spidde levende snapphaner på påler, som fra halebenet ble tredd opp under rygghuden og ut i nakken. Offeret fikk siden henge på pålen til han døde, hvilket kunne ta flere døgn. Ulfeldt var den siste danske eieren av slottet som siden gikk over til hans svigersønn Carl Gustaf Skytte som var gift med Ulfeldta datter Anna Catharine.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stilling, Niels Peter: Kulturminder i Skåne, Politiken, 2002


== Eksterne lenker ==
Råbelöv slott hjemmeside
The Blessed Hellride

The Blessed Hellride er det fjerde studioalbumet fra Black Label Society, utgitt i 2003. Albumet inneholder en blanding av tunge («Stoned And Drunk», «Stillborn») og lettere («The Blessed Hellride», «Dead Meadow») låter. Det andre sporet, «Doomsday Jesus», var med på soundtracket til spillet MTX: Mototrax, men med endret tekst. Det tredje sporet, «Stillborn», er med på lydsporet til spillet Guitar Hero: World Tour.
Ozzy Osbourne synger på den første singelen «Stillborn», selv om hans navn ikke ble brukt til å promotere singelen. Han er kreditert på coveret, men på grunn av Ozzys kontrakt med Sony Records satte Spitfire Records et klistremerke på singelen som opplyste om at singelen «inneholdt bidrag fra en spesiell stjerne-gjest».
Det japanske bonussporet «F.U.N.» er en «tøysesang», som trolig ble spilt inn en gang Zakk og Craig Nunenmacher tilfeldigvis var i studio. Teksten parodierer åttitallets «puddel-heavy»-bands «party»-tekster.
En sang som heter «No Other» ble spilt inn, mikset og mastret for dette albumet, men det forble uutgitt før neste album, Hangover Music Vol. VI.


== Sporliste ==
«Stoned and Drunk»
«Doomsday Jesus»
«Stillborn»
«Suffering Overdue»
«The Blessed Hellride»
«Funeral Bell»
«Final Solution»
«Destruction Overdrive»
«Blackened Waters»
«We Live No More»
«Dead Meadow»
Bonusspor på japansk utgivelse
«F.U.N.»


== Personell ==
Zakk Wylde – vokal, gitar
Craig Nunenmacher – trommer
John JD DeServio -Bass
Ozzy Osbourne – Gjestevokal på «Stillborn»


== Eksterne lenker ==
(en) The Blessed Hellride på Discogs 
(en) The Blessed Hellride på MusicBrainz 
(en) The Blessed Hellride på Spotify 
(en) The Blessed Hellride på AllMusic
Musikkåret 1610

Musikkåret 1610 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1610.


== Hendelser ==
Girolamo Diruta dediserer 2. del av avhandlingen Il transilvano til Leonora Orsini Sforza.  Dette er den siste bevarte nedtegnelsen av Diruta selv.


== Publikasjoner ==
Michael East – The Third Set Of Bookes ... to 5. and 6. parts: Apt both for Viols and Voyces


== Klassisk musikk ==
Giovanni Paolo Cima – Sonata a 3 per violino, cornetto, e violone
Claudio Monteverdi – Vespro della Beata Vergine


== Opera ==
Giordano Giacobbi – L'Andromeda[1]


== Fødsler ==
Juli - Leonora Duarte, flamsk musiker og komponist (død ca. 1678)
9. desember - Baldassare Ferri, italiensk kastratsanger (død 1680)
Wojciech Bobowski, polsk musiker og ottomanisk dragoman (død 1675)
Henri Dumont, fransk komponist (død 1684)
Michel Lambert, fransk komponist (død 1696)


== Dødsfall ==
2. mai - Paolo Virchi, organist og komponist (født 1551)
Mafia (album)

Mafia er det sjette studioalbumet av heavy metal bandet Black Label Society, utgitt 8. mars 2005. Sporet «In This River» ble skrevet før dødsfallet av Zakk Wyldes venn og gitarist Dimebag Darrell, men det har senere blitt dedikert til ham.


== Sporliste ==
All musikk og tekst av Zakk Wylde, unntatt hvor annet er oppgitt.

«Fire It Up»
«What's in You»
«Suicide Messiah»
«Forever Down»
«In This River»
«You Must Be Blind»
«Death March»
«Dr. Octavia»
«Say What You Will»
«Too Tough to Die»
«Electric Hellfire»
«Spread Your Wings»
«Been a Long Time»
«Dirt on the Grave»
«I Never Dreamed» (tidligere sang av Lynyrd Skynyrd, bonusspor)Sporet «Fire It Up» var med i 2005 musikkspillet Guitar Hero.


== Eksterne lenker ==
(en) Mafia på Discogs 
(en) Mafia på MusicBrainz 
(en) Mafia på Spotify 
(en) Mafia på AllMusic
Kjellstadslåttar

Kjellstadslåttar er et musikkalbum med Annbjørg Lien, utgitt på plateselskapet HeFiCo i 1988. Albumet inneholder slåtter fra Sunnmøre.


== Sporliste ==
«Reinlender etter Ivar Kjellstad»
«Springar etter Per Kjellstad»
«Gluggjen, skorsk»
«Vals etter Ola Kjellstad»
«Springar etter Per Kjellstad»
«Isjlehallingen, halling»
«Skorsk etter Ola Kjellstad»
«Over heiene, reinlender»
«Kjellstadhallingen»
«Reinlender etter Ola Kjellstad»
«Hjortholen, springar Ola Kjellstad»
«Bryllaupsaften på seljeset, reinlender»
«Bruremarsj»
«Vals etter Ola Kjellstad»


== Referanser ==


== Kilder ==
Omtale hos annbojorgline.com
Jan Inge Hovig

Jan Inge Hovig (født 11. mai 1920 i Verran, død 4. juli 1977) var en norsk arkitekt som er særlig kjent for offentlige bygg i Nord-Norge oppført i tiden etter Andre verdenskrig. 
Hovig fullførte studiene ved Norges tekniske høgskole i 1946. Fra 1947 til 1950 var han byarkitekt i Narvik under gjenoppbyggingen av byen som var blitt bombet i 1940. I 1950 flyttet han til Oslo hvor han opprettet eget arkitektkontor. Han er mest kjent for Ishavskatedralen i Tromsø som han tegnet første utkast til i 1960 og som ble fullført i 1965. Denne kirka er regnet som Tromsøs mest kjente bygning. 


== Kjente bygninger ==
1950 Svenska kyrkan i Narvik
1955 Harstad Kino
1957 Fredskapellet i Narvik
1958 Harstad kirke
1958 Store kapell, Stalsberghagen, Strømmen
1961 Troms fylkesadministrasjon (senere brukt som Troms politihus og deretter Nav Tromsø)
1962 Norges Varemesse, Oslo i samarbeid med Egil Mørck
1965 Idrettens hus i Narvik
1965 Ishavskatedralen i Tromsø
1965 Alfheim svømmehall i Tromsø
1971 Privat hytte ved Mokkavatnet i Steinkjer


== Familie ==
Hans foreldre var Gudlaug Pauline Hovig (født Tangstad) og Johannes Sigurd Hovig. Han er bror av Edit Hovig, Torstein Hovig, Geir Hovig og lege Elen-Marta Hovig. 
Jan Inge Hovig var i perioden 1944-74 gift med Målfrid Elisabeth Bruem. De fikk to barn, grafiker og maler Arve Johannes Hovig og lektor og forfatter Gudlaug Elisabeth Hovig. Han giftet seg med Ingrid Espelid Hovig i juni 1977, men bare en uke etter bryllupet døde han av hjerteinfarkt.Skuespilleren Andrea Bræin Hovig er hans barnebarn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jan Inge Hovig i Norsk kunstnerleksikon
Grindbakken (Oslo)

Grindbakken (1–17, 2–72) er en vei på Voksen skog i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Arnulf Øverlands vei. Navnet brukes også om det omkringliggende boligområdet.
Veien fikk navn i 1983 etter plassen Grindbakken (under Voksen gård), selv om denne lå et godt stykke nedenfor, langs Ankerveien. Deler av den tidligere husmannsplassen er bevart og har adresse Ankerveien 90 (stuen) og 88d (fjøset).
Veien er bebygget med terrasseblokker. Disse er tilknyttet borettslagene Måltrostskogen, (fullført 1984), Svarttrostskogen (fullført 1983–84) og Jerpeskogen (fullført 1983) samt Grindbakken boligsameie. Grindbakken senter er i nr. 1. Grindbakken skole og Grindbakken barnehage har derimot adresse Måltrostveien (hhv. nr. 106 og nr. 108).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grindbakken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 212. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Grindbakken

Grindbakken finnes flere steder i Norge:

Grindbakken (Bamle)
Grindbakken (Bardu)
Grindbakken (Bjugn)
Grindbakken (Bø)
Grindbakken (Grantangen)
Grindbakken (Hemne)
Grindbakken (Hommelvik)
Grindbakken (Karlsøy)
Grindbakken (Larvik)
Grindbakken (Malvik)
Grindbakken (Midtre Gauldal)
Grindbakken (Målselv)
Grindbakken (Oslo)
Grindbakken (Re)
Grindbakken (Ringerike)
Grindbakken (Røros)
Grindbakken (Storsteinnes)
Grindbakken (Sørum)
Grindbakken (Trondheim)
Grindbakken (Trysil)
Grindbakken (Tønsberg)
Grindbakken (Vega)