jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Abdullah Ibrahim

Abdullah Ibrahim  (født 9. oktober 1934 i Cape Town, Sør-Afrika) er tidligere kjent under navn som Adolph Johannes Brand og som Dollar Brand. Han er en sørafrikansk pianist og komponist. Han er gift med jazzmusikeren Sathima Bea Benjamin som også er fra Sør-Afrika.  
Musikken hans gjenspeiler mange av de musikalske innflytelsene som han fikk allerede i barndommen i de flerkulturelle områdene som ligger rundt Cape Town og som omhandler alt fra tradisjonelle afrikanske sanger og orgelmusikk til mer moderne jazz og andre vestlige stilarter. Innen jazz har hans musikk-stil fått veldig mye påvirkning fra andre tidligere jazzmusikere som blant andre Thelonious Monk og Duke Ellington. 
Han først fikk sine første pianotimer i en alder av syv år og han begynte å spilte profesjonell jazz fra 1949. I 1959 og 1960 spilte han sammen andre kjente musikere som for eksempel Kippie Moeketsi.
Han turnerer hovedsakelig i Europa, USA og noen ganger i hans hjemland Sør-Afrika. Forestillingene hans foregår hovedsakelig på forskjellige konserter og klubber. Han spiller hovedsakelig på piano, men han spiller også andre instrumenter, blant annet fløyte, saksofon og cello. Han fremfører som regel sine egne komposisjoner selv om han noen ganger utfører stykker som er blitt komponert av andre. 
Han kom tilbake til Sør-Afrika fra Europa på midten av 1970-tallet etter at han hadde konvertert til islam. Denne konverteringen resulterte i hans endring av navn fra Dollar Brand til Abdullah Ibrahim. Han reiste kort tid senere til New York i 1976 da han fant ut at de politiske forholdene i Sør-Afrika var så undertrykkende at han ikke kunne være der lengre. 
Abdullah Ibrahim har skrevet mye filmmusikk til en rekke filmer, inkludert den prisbelønte filmen Chocolat og den ikke fullt så gamle filmen No Fear, No Die. Etter at apartheid-systemet endelig tok slutt i Sør-Afrika har han bodd i Cape Town

I 2002 var han med i dokumentarfilmen Amandla!: A Revolution in Four-Part Harmony hvor han og andre berømte personligheter minnes hvordan Sør-Afrika var under apartheid-systemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Abdullah Ibrahim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Abdullah Ibrahim på Internet Movie Database 
(sv) Abdullah Ibrahim i Svensk Filmdatabas 
(da) Abdullah Ibrahim på Filmdatabasen 
(da) Abdullah Ibrahim på Filmdatabasen 
(fr) Abdullah Ibrahim på Allociné 
(en) Abdullah Ibrahim på AllMovie 
(en) Abdullah Ibrahim på AllMovie 
(en) Abdullah Ibrahim hos The Movie Database 
(en) Abdullah Ibrahim på Discogs 
(en) Abdullah Ibrahim på Discogs 
(en) Abdullah Ibrahim på MusicBrainz 
(en) Abdullah Ibrahim på Spotify 
(en) Abdullah Ibrahim på Songkick 
(en) Abdullah Ibrahim på Last.fm 
(en) Abdullah Ibrahim på Last.fm 
(en) Abdullah Ibrahim på Genius — sangtekster 
(en) Abdullah Ibrahim på AllMusic 
(en) Abdullah Ibrahim på AllMusic
Rothaugen skole

Rothaugen skole er en kommunal ungdomsskole i Bergen sentrum. Skolen åpnet i 1912 og har vært ungdomsskole siden 1961. Skolen har plass til 550 elever, og elevene kommer fra barneskolene Hellen, Krohnengen, Christi Krybbe, Nordnes og Møhlenpris. Skolen har også en avdeling for elever med spesielle opplæringsbehov. Bygget er tegnet av byarkitekt Kaspar Hassel (1877–1962).
Skolen ligger flott til på en fjellknaus med utsikt over Skuteviken, Byfjorden og Askøy. Ordet "Roth" kommer fra tysk og betyr da også fjellknaus. 


== Historie ==
Rothaugen skole startet som 7-årig folkeskole i 1912, for å avlaste Sandviken skole. På 1950-tallet fikk administrasjonen for framhaldsskole for piker tilhold på Rothaugen skole, i tillegg til framhaldsklasser både for jenter og gutter. I 1961 ble skolen omgjort til ungdomsskole, som en av Norges første. 
I ungdomsskolens tidlige periode hadde den over 1000 elever, og i en periode med det høyeste barnetallet i området var det over 2000 elever ved skolen. Da måtte undervisningen fordeles på for- og ettermiddagsundervisning. 
Ved 2. verdenskrigs start, april 1940, ble Rothaugen skole rekvirert av tyskerne. De tyske soldatene inntok de fleste rom på skolen og ble der gjennom hele krigen. Etter krigen fikk elever og lærere skolen tilbake i en elendig tilstand, både bygning og inventar var skadet eller ødelagt. Skadetaksten beløp seg på hele 146.215 kroner.

 
Arkivene etter Rothaugen barneskole og Rothaugen ungdomsskole, samt Framhaldsskolen for piker og Rothaugen skolekorps oppbevares ved Bergen Byarkiv. Arkivene kan blant annet inneholde informasjon om skolens administrasjon, om elever og lærere.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Skolestyrets årsmelding for skoleårene 1945-46, 1946-47, 1947-48, 1948-49 og 1949-50, Bergen 1966


== Eksterne lenker ==
Rothaugen skole - oppslagsverket oVe, artikkel av Lars Bostrøm Johansen, Bergen Byarkiv.
Bergen byleksikon på nett, om Rothaugen skole
Jonas Gwangwa

Jonas Gwangwa (født 1941 i Orlando East, Johannesburg, død 23. januar 2021) var en sørafrikansk musiker (trombonist, komponist, arrangør) som gjorde mye for å gjøre sitt hjemlands musikk kjent internasjonalt. 


== Liv ==
Jonas Gwangwa var en viktig figur i sørafrikansk musikk, og da spesielt jazz, i over 40 år. Han fikk først betydning da han spilte musikkinstrumentet trombone sammen med gruppen The Jazz Epistles. Etter at gruppen ble oppløst har han fortsatt å være en viktig støttespillet for hele det sørafrikanske musikkmiljøet og senere også for jazzmiljøet i andre land.
På 1960-tallet begynte han å bli lagt merke til også i USA og i 1965 ble han med i på en konsert som ble kalt «Sound Of Africa» og som fant sted i Carnegie Hall. Det var flere andre berømte og populære musikere med på konserten blant andre var Miriam Makeba, Hugh Masekela og Letta Mbulu med. Han forlot Sør-Afrika i løpet av 1970-årene på grunn av det strenge apartheid-systemet i hjemlandet.
Senere i livet ble han viktig som komponist, og han komponerte musikk til kjente filmer som Cry Freedom. Hans selvbiografi er nylig blitt skrevet av den anerkjente akademiske musikeren Colette Szymczak.
Gwangwa var innehaver av Ikhamanga-ordenen i gull. 


== Diskografi, utvalg ==
Jazz Epistles Verse 1 (med Hugh Masekela, Kippie Moeketsi, Dollar Brand, Johnny Gertze og Makaya Ntshoko, 1959)
Jonas Gwangwa & The African Explosion Who ? (1969)
Sounds from Exile (2001)
Flowers of the Nation (2008)
Kekude: Lapho Sivela Khonoa (2009)


== Filmmusikk ==
Cry Freedom (1987)
Screenplay (TV-serie, The Land of Dreams, 1990)
Ulibambe Lingashoni (1993) TV-serie
A South African Love Story – Walter and Albertina Sisulu (2004)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jürgen Schadeberg & Don Albert Jazz, Blues and Swing: Six Decades of Music in South Africa 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Gwangwa på Discogs 
(en) Jonas Gwangwa på MusicBrainz 
(en) Jonas Gwangwa på SoundCloud 
(en) Jonas Gwangwa på AllMusic 
(en) Jonas Gwangwa på Internet Movie Database 
(en) Jonas Gwangwa hos The Movie Database
Jerome Damon

Jerome Damon (født 4. april 1972 i Cape Town, Western Cape) er en sørafrikansk fotballdommer. Han har vært en internasjonal dommer siden 2000, og var reservedommer i VM i fotball 2006. I tillegg dømte han i Afrikamesterskapet i fotball 2004, 2006, 2008 og 2010. Utenom fotball jobber han som lærer. 
Han er forhåndsvalgt som dommer i VM-sluttspillet i 2010.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2010 ===
 New Zealand – Slovakia  (gruppespill)
 Danmark – Japan  (gruppespill)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Biografi på worldreferee.com
Finnmarksløpet 2010

Finnmarksløpet 2010 avholdes 13. mars-20. mars. Norges hundekjørerforbund har vedtatt at Finnmarksløpet tildeles NM i 8-spann 2010. Årets 115 deltakere fra 20 land er rekord.


== Løpsutvikling ==


=== FL1000 ===
De fleste gikk ut fra sjekkpunkt Tana innenfor en times tid mandag morgen. Ralph Johannesen fikk beste kjøretid fra Tana til Neiden med 6.33. Robert Sørlie på andre lå 16 minutter bak Ralph. Kjell Brennodden kom inn 56 min etter Ralph Johannesen. Ut fra Levajok lå Ralph Johannesen i tet med Robert Sørlie, Bjørnar Andersen, Kjell Brennodden og Roger Dahl opptil en time og ti minutter etter. I Karasjok kom Ralph Johannesen en time og 18 minutter foran Robert Sørlie og Bjørnar Andersen kom 20 minutter bak Sørlie.
Sluttplassering

Ralph Johannesen
Robert Sørlie
Bjørnar Andersen
Roger Dahl
Kjell Brennodden
Sigrid Ekran


=== FL500 ===
Ole Wingren leder ut fra Suossjavre. Bak Wingren ligger tre spann hvor det ser ut til at Aila Emilie Sarre kan aspirere sterkt til NM-titelen. Hennes hunder ser ut til å ha bedre fart mellom Jergul og Suossjavre foran Edland og Skjerve.
Sluttplassering

Ole Wingren, Nykarleby Finland
Arnt Ola Skjerve, Rennebu
Jørn Sødahl Kvam, Åndalsnes
Aila Emilie Sarre, Tana


== Eksterne lenker ==
Nett-TV
Snøggsjark

Snøggsjark er en hurtigående sjark. Det er lette og grunne fartøy på 8 til 15 meter med planende eller halvplanende skipsskrog. Normal toppfart med last er 20-30 knop, og motorytelsen er gjerne dobbelt så høy som på konvensjonelle sjarker. Båter med en toppfart på 15-16 knop kan regnes som «medium» snøggsjarker. Den internasjonale betegnelsen på snøggsjark er speedsjark.
Snøggsjarker blir bygd som konvensjonelle sjarker, etter Nordisk båtstandard. Denne standarden stiller høyere krav til styrken i bunnkonstruksjoner som skal gå over 19,9 knop.
Bruk av snøggsjarker i fiske på norskekysten, der sjøen ikke alltid er rolig, innebærer mange problemstillinger som ikke minst handler om sikkerhet, noe som hovedsakelig har sammenheng med disse forholdene:
Stor fart i sjøgang er i seg selv risikofylt for mindre fartøy på grunn av ekstra store krefter fra blant annet sjø inn over baugen. På den andre siden kan den store farten gjøre at en rekker inn til land før uværet har utviklet seg.
Snøggsjarkene er lette, noe som gjør dem enda mer utsatte i sjøgang i kombinasjon med momentene ovenfor. Har de flatbunnet skrog uten kjøl, kan det også virke negativt inn på fartøysikkerheten (sjøverdigheten), men kanskje mer på bevegelsesmønsteret, særlig i krapp sjø.


== Litteratur ==
Karlsen, Kjeldsberg, Sandnes, Hay, Juul (red.): Båten, Bruket og Fangsten ISBN 978-82-8090-020-3
Karlsen: Redskapslære og fangstteknologi ISBN 82-529-1791-7


== Bilder og video ==
Noen bilder av snøggsjarker
Video av snøggsjark i fart
Fjellheim skole

Fjellheim skole er en tidligere skole på Brakerøya i Drammen. Den ble åpnet som folkeskole i 1914. Skolen ble tegnet av arkitekt Andreas Bjercke og er så å si identisk med Brandengen skole, som ble oppført samtidig på andre siden av Drammenselva. På grunn av sviktende elevgrunnlag ble Fjellheim skole nedlagt i 1990. Lokalene huser Drammen kommunes introduksjonssenter.


== Historie ==

Drammen kommune vedtok i 1910 å anlegge to nye skoler. Etter en arkitektkonkurranse ble prosjekteringsoppdraget i mars 1911 gitt til arkitektene Andreas Bjercke og Arnstein Arneberg. Etter hvert delte de to arbeidet mellom seg slik at Bjercke ble ansvarlig for Fjellheim skole og Arneberg for Brandengen.
Fjellheim skole sto ferdig i 1914. De totale byggekostnadene var på drøyt 500.000 kroner. Ved innvielsen hadde skolen 1013 elever fra 1. til 7. klasse. Elevtallet sank gradvis i mellomkrigstiden, og i 1939 hadde skolen 592 elever. I etterkrigsårene steg tallet noe og var på rundt 700 elever.Mellom 1954 og 1956 ble utearealene omgjort og skolegården utvidet. I 1964 ble Fjellheim ungdomsskole. I den forbindelse fikk skolen en ny fløy med nye klasserom, formingsavdeling og ny gymnastikksal.På grunn av skolens store kapasitet og det skiftende elevgrunnlaget, hadde skolen i perioder elever fra flere andre bydeler. I tillegg tilbød den lokaler til andre skoler og etater, slik som framhaldsskole, pedagogisk senter og kommunal musikkskole. Etter at store deler av bebyggelsen på Brakerøya ble rasert da man bygget motorveibrua på 1970-tallet, ble den lokale elevtilgangen ytterligere redusert. Midt på 1980-tallet hadde skolen 273 elever, fordelt fra 5. til 9. klasse. Fjellheim skole ble nedlagt i 1990.


== Etterbruk ==
Etter 1990 har skolebygningene blitt tatt i bruk av Drammen kommunes undervisningssektor. Kommunens introduksjonssenter, som blant annet tilbyr norskopplæring for fremmedspråklige, holder til på Fjellheim. I en periode på 1990-tallet ble også deler av bygningene benyttet til Steinerskole.


== Annet ==
Idrettslaget Bragerøens Ballklubb, senere Sparta/Bragerøen, ble stiftet i gymnastikksalen på Fjellheim skole i 1936.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Introdukssjonssenteret, Drammen kommune Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Chris McGregor

Chris McGregor (født 24. desember 1936 i Somerset West, Sør-Afrika, død 26. mai 1990) var en sørafrikansk jazz-pianist og komponist.
McGregor er kanskje mest kjent for sin stiftelse og ledelse av musikkgruppen The Blue Notes som er en sørafrikansk sekstett som blant annet inkluderte samarbeidspartnere som Dudu Pukwana, Nikele Moyake, Louis Moholo, Johnny Dyani og Mongezi Feza. 
Like viktige var McGregor i etableringsprosessen av gruppen Brotherhood of Breath i 1969, som forgrenet seg ut fra sitt arbeid med The Blue Notes. McGregor ga til sammen ut tre album med flere solo piano forestillinger. Han lagde også et bidrag til ett av musiker Nick Drake sine album ved å utføre en piano solo på låten «Poor Boy».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris McGregor på Internet Movie Database 
(en) Chris McGregor på Discogs 
(en) Chris McGregor på Discogs 
(en) Chris McGregor på MusicBrainz 
(en) Chris McGregor på AllMusic
Magdalenesøstrene

Magdalenesøstrene er en irsk dramafilm fra 2002 regissert av Peter Mullan. Den handler om fire irske tenåringsjenter på 60-tallet som blir innesperret av ulike årsaker: Margarets «synd» er at hun er blitt voldtatt av sin fetter. Rose er ugift mor, Bernadette er «for vakker og kokett» og Crispina er en mentalt tilbakestående enslig mor. Alle er tvunget av familie eller formynder til et «Magdalene-vaskeri» i Irland der de skal jobbe «som straff  for sine synder». Historien gjenspeiler dessverre en hard realitet, disse katolske asylene hvor piker og kvinner ble sperret inne og deres arbeidskraft ble utnyttet til de døde, dette foregikk i mange land samtidig som samfunnet ellers var preget av kvinnefrigjøring. Filmen retter også et skarpt søkelys på det tette forholdet mellom staten og den katolske kirka i det post-koloniale Irland.Filmen ble tildelt Gulløven under Filmfestivalen i Venezia.


== Bakgrunn ==
Magdaleneavaskeriene i Irland ble drevet av «Sisters of Mercy» på oppdrag fra den katolske kirken. Unge jenter ble sendt hit av familier eller overført fra barnehjem, og vel fremme havnet de i ett slags fangenskap hvor hensikten var å befri dem fra deres synder. 
Synd kunne være å ha en ugift mor, å være for frempå overfor det motsatte kjønn, og det samme gjaldt voldtektsofre som stod frem og fortalte om hendelsen. Men befrielsen fra syndene kostet. Jentene måtte arbeide 346 dager i året uten betaling, som takk fikk de så lite mat at de sultet, og de ble slått, ydmyket og fratatt sine barn om de ble gravide. De fikk sin livstidsstraff her, for mange av kvinnene levde sine liv og døde hos Magdaleneasøstrene. Det siste virkelige Magdalenehjemmet ble stengt så sent som i 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magdalenesøstrene på Internet Movie Database 
(no) Magdalenesøstrene hos Filmfront 
(sv) Magdalenesøstrene i Svensk Filmdatabas 
(da) Magdalenesøstrene i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Magdalenesøstrene på Allociné 
(nl) Magdalenesøstrene på MovieMeter 
(en) Magdalenesøstrene på AllMovie 
(en) Magdalenesøstrene på Turner Classic Movies 
(en) Magdalenesøstrene på Rotten Tomatoes 
(en) Magdalenesøstrene på Metacritic
Errol Kerr

Errol Kerr (født 12. april 1986 i Truckee i California) er en jamaicansk-amerikansk alpinist og freestylekjører innen disiplinen skicross. Han konkurrerte for USA frem til juni 2008, men har etter dette konkurrert for Jamaica. Kerr er sønn av en jamaicansk far og en amerikansk mor. Han lærte å stå på ski i fireårsalderen og begynte å konkurrere aktivt da han var elleve. Som barn kjørte han også BMX og motocross. Kerr har omsider funnet sin nisje i den relativt nye disiplinen skicross. Han er nevø av Doug E. Doug, skuespilleren som spilte en av de jamaicanske bobsleighkjørerne i filmen Kalde rumper.


== Skikarriere ==
Kerr deltok i sitt første FIS-renn i alpint i desember 2001. Han har hovedsakelig konkurrert i USA og Canada, men har også deltatt i renn i Europa og Asia. I mars 2003 stod han for første gang øverst på pallen. Fra januar 2008 konkurrerer han også i FIS-renn innen skicross, og fra den sesongen har han kun deltatt sporadisk i alpintrenn.
I Vinter-OL 2010 i Vancouver kom Errol Kerr på niendeplass sammenlagt i skicrosskonkurransen. Dette var første gang skicross stod på det olympiske programmet. Denne plasseringen er den beste noen karibisk utøver har oppnådd i de olympiske vinterleker. Kerr slo også alle sine tidligere lagkamerater fra USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Errol Kerr – Olympedia 
(en) Errol Kerr – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Errol Kerr – FIS (alpint) 
(en) Errol Kerr – FIS (freestyle) 
Hjemmeside Arkivert 16. februar 2010 hos Wayback Machine.
Danmark under Sommer-OL 1932

Danmark under Sommer-OL 1932. 24 sportsutøvere fra Danmark deltok i åtte sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Danmark kom på tjuendeplass med tre sølv- og tre bronsemedaljer.


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 4. juni 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Kippie Moeketsi

Kippie Moeketsi (født 1925 i Johannesburg, Sør-Afrika, død 1983) var en sørafrikansk saksofonist og jazz-musiker. Han ble født inn i en svært musikalsk som den yngste av i alt fire brødre, der hver enkelt av dem spiller et instrument. 
Da han var 20 år gammel begynte han å spille trompet men han likte det ikke, så han gikk raskt videre til å spille saksofon. Han ble musikalsk påvirket av sin bror Jacob Moeketsi som spilte piano i et band så Kippie var også rask til å starte sin musikk-karriere med musikkgruppen Band in Blue som for det meste spilte jazz. 
I løpet av de kommende årene spilte han sammen med flere forskjellige musikkgrupper, inkludert Shantytown Sekstett og Harlem Swingsters. Han ble også kjent med andre berømte jazzmusikere som f. eks. Abdullah Ibrahim, Jonas Gwangwa og Hugh Masekela. Moeketsi hevdet i ettertid at det var han som hadde lært Ibrahim alt han visste om musikk.
Etter Sharpeville-massakren i 1960 gikk de fleste av hans samtidige jazzmusikere i eksil i utlandet og kom aldri tilbake igjen, mens han returnerte senere til Sør-Afrika. Etter mange års alkoholmisbruk døde Moekets i 193i. Da var han både pengelens og misfornøyd.


== Referanser ==
Svend Olsen

Svend Egil Benjamin Olsen (født 17. oktober 1908 i Sydthy, død 13. desember 1980 Hundested) var en dansk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles. 
Olsen vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i vektklassen lett tungvekt med 360 kg, bak Louis Hostin fra USA som vant med 365 kg.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Sølv i vektløfting, lett tungvekt  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svend Olsen – Olympics.com 
(en) Svend Olsen – Olympic.org 
(en) Svend Olsen – Olympedia 
(en) Svend Olsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Polen under Sommer-OL 1932

Polen under Sommer-OL 1932. 19 sportsutøvere fra Polen deltok i tre sporter under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Polen kom på 14.-plass med to gull- en sølv- og fire bronsemedaljer.  


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 6. mars 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Anthony Ujah

Anthony Ujah (født 14. oktober 1990) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Eintracht Braunschweig.
Han har tidligere spilt for Lillestrøm og de nigerianske klubbene Lucky Stars FC Otukpo, Ministry of Foreign Affairs Abuja, Palm stars FC Ogbadibo, FC Abuja og Warri Wolves.


== Ujah i LSK ==
Anthony Ujah skrev under med Lillestrøm etter å ha vært på prøvespill flere ganger. 19. februar 2010 skrev han under en fireårskontrakt. Ujah debuterte for LSK i seriekampen borte mot Aalesunds FK 14. mars 2010. Han scoret sitt første mål for Lillestrøm i seriekampen hjemme mot Tromsø IL 21. mars 2010. Han ble LSKs toppscorer i Tippeligaen i sin første sesong for klubben, altså 2010-sesongen med 14 fulltreffere. I tillegg scoret han 3 mål på 3 kamper i cupen 2010. I 2011 sesongen fulgte han opp med hele 13 mål på 12 kamper før han ble solgt til Mainz.


== Mainz ==
Den 24. juni 2011 ble det klart at Lillestrøm og Mainz 05 hadde blitt enige om en avtale på 23 millioner kroner pluss fremtidige klausuler for Anthony Ujah.Anthony Ujah debuterte for Mainz i 3. runde i UEFA Europa League kvalifiseringen mot Gaz Metan Medias den 28. juli 2011.
Debuten hans i den tyske Bundesligaen var den 13. august 2011 mot Freiburg. 
Han første mål i Mainz-trøya kom mot Stuttgart den 4. november 2011. Ujah skårte for øvrig to mål i denne kampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Ujah – Transfermarkt 
(en) Anthony Ujah – national-football-teams.com 
(en) Anthony Ujah – WorldFootball.net 
(en) Anthony Ujah – FootballDatabase.eu 
(de) Anthony Ujah – fussballdaten.de 
(en) Anthony Ujah – Soccerway 
(de) Anthony Ujah – Tysklands fotballforbund 
(en) Anthony Ujah – FBref 
(es) Anthony Ujah – as.com
Kirill Mikhajlov

Kirill Andrejevitsj Mikhajlov (russisk: Кирилл Андреевич Михайлов; født 2. april 1983) er en russisk funksjonshemmet skiskyter og langrennsløper.  


== Karriere ==
Han deltok i langrenn under de paralympiske vinterlekene 2006, der han fikk gull på 20 km og bronse på 10 km. På sprinten kom han på 4.-plass. Han deltok også på Russlands andrelag som kom på 5.-plass på stafetten. Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009 fikk han sølv på 10 km fristil langrenn (LW2-9), mens på langrennsspringen kom han på 9.-plass, og på 20 km 11.-plass. I skiskyting kom han på 7.-plass på 3,6 km. 
Han representerte Russland igjen i de paralympiske vinterlekene 2010 i Vancouver, der han deltok i både skiskyting og langrenn. I skiskyting kom han på 4.-plass på 12,5 km, og vant jaktstarten. I langrenn kom han på 2.-plass på sprinten, bake japanske Yoshihiro Nitta. Han fikk også sølv på 10 km klassisk, men vant 20 km fristil. Han deltok også på stafettlaget som vant 1 × 4 km + 2 × 5 km stafett. 
Ved Para-VM i skiskyting og langrenn i 2011 deltok han også i både skiskyting og langrenn. I langrenn fikk han bronse på sprinten, gull på 10 km fristil og sølv på 15 km klassisk. I skiskyting fikk han gull på 7,5 km og 12,5 km, og sølv på jaktstarten. I skiskyting fikk han bronse på jaktstarten, sølv på 10 km fristil, gull på 20 km og gull på 7,5 km. I langrenn vant han sprinten, men kom på 5.-plass på 12,5 km. På  1 x 4 + 2 x 5 km stafett vant han gull sammen med Sergej Sjilov og Nikolaj Polukhin. 
I 2013 deltok han igjen ved VM for funksjonshemmede, der han fikk én medalje; bronse på 10 km langrenn. Han deltok også på sprinten, der han kom på 4.-plass, og på 20 km, der han kom på 7.-plass. I skiskyting kom han på 7.-plass på 15 km og 11.-plass på 7,5 og 11,5 km. 
Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji vant han langrennssprinten, og han fikk bronse på 15 km skiskyting. I langrenn for øvrig kom han på 7.-plass på 20 km og 5.-plass på 10 km. I skiskyting kom han på 4.-plass på 7,5 km og 6.-plass på 12,5 km.


== Eksterne lenker ==
Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 14. april 2014 hos Wayback Machine.
Profil på Vancouver 2010 (arkivert hos Wayback Machine)