jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elisabeth Sophie Gyldenløve

Elisabeth Sophie Gyldenløve (Elisabeth Sophie Christiansdatter; født 1633, død 20. januar 1654) var datter av Christian IV og Vibeke Kruse. 
Hun ble trolovet med Claus von Ahlefeldt da hun var 10 år gammelog giftet seg med ham den 18. juni 1648. Paret fikk et barn i 1650; Christine Sophie Amalie von Ahlefeldt (1649-1729) til Ulriksholm (arvet etter morbroren Ulrik Christian Gyldenløve) og Bramstedt. Men merk at denne ref. 6 til Skeel-Kannegaard-genealogi utelater Christine Sophie Amalie von Ahlefeldts 3. ekteskap med russisk generalmajor Johan Carl friherre Diede zum Fürstenstein, «boede tillige med ham 1712 på Bramstedt, + 1729, o. 80 år
gammel», som det sies i Danmarks Adels Aarbog 1985,stamtavlen «Ahlefeldt», s. 619. Så gammel ble ikke moren, for Elisabeth Sophie Gyldenløve døde 21 år gammel og ble begravet i Sankt Nikolai kirke i Kiel 16. mars 1654.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steffen Heiberg (2006). Christian 4. - en europæisk statsmand (dansk). København: Gyldendal. s. 345 og 438. ISBN 87-02-04328-9.
Institutt for biomedisin

Institutt for biomedisin (IBM) ved Universitetet i Bergen ble etablert som institutt i 2004 i forbindelse med sammenslåingen av de tre prekliniske institutter; Institutt for anatomi og cellebiologi, Institutt for biokjemi og molekylærbiologi og Fysiologisk institutt.
Instituttet er et av fem institutt ved Det medisinske fakultet, og med sine vel 200 ansatte et av de største instituttene ved Universitetet i Bergen. Omkring 44 personer er ansatt i faste vitenskapelige stillinger (professorer og førsteamanuenser) i tillegg er ca 60 ph.d.-kandidater og 25 post docs (tall fra 2010) tilknyttet instituttet.
Instituttet er lokalisert i et nytt og velutrustet forskningsbygg, Bygg for Biologiske Basalfag (BBB), like ved Haukeland universitetssykehus.
Institutt for biomedisin (IBM) utgjør et av landets største biomedisinske fagmiljø og av ikke ubetydelig størrelse i internasjonal sammenheng. Instituttets forskning er innen basal og translasjonell biomedisinsk forskning med relevans for basale biologiske problemstillinger, en rekke sykdomstilstander og biomedisinsk innovasjon.
Stikkord for forskningsvirksomheten er: biomedisin, translasjonell forskning, kreft, nevrobiologi, fysiologi, cellebiologi, molekylærbiologi, sirkulasjon, signalomforming, proteomikk, elektronisk bildebehandling, MRI og nanovitenskap. 
Instituttet bidrar i undervisning av leger, tannleger, tannpleiere, farmasøyter og ernæringsstudenter, og for masterstudenter i human fysiologi, medisinsk cellebiologi, bildebehandling (Biomedical Image Sciences) og nanovitenskap. 


== Eksterne lenker ==
Instituttets hjemmesider
Nasjonalt senter for realfagsrekruttering

Nasjonalt senter for realfagsrekruttering (tidligere RENATEsenteret) er Kunnskapsdepartementets nasjonale senter for realfagsrekruttering. Senteret jobber både for høyere utdanning, ungdomsskoler og videregående skoler. Målet er å øke rekrutteringen til realfagutdanning og realfaglige yrker. Senteret er lokalisert til NTNU i Trondheim.  Senteret driver nettstedet Velgriktig.no, mentorprogrammet ENT3R www.ent3r.no og Rollemodell.no.


== Eksterne lenker ==
realfagsrekruttering.no
velgriktig.no intervjuer med personer som har studert realfag
rollemodell.no hjelp til å invitere en rollemodell innen realfag til skolebesøk
ent3r.no leksehjelp i matte
Henry Sturmey

John James Henry Sturmey (født 1857 i Somerset, død 1930 i Coventry) var en britisk oppfinner med 47 patenter i sitt navn, og gründer av Sturmey Archer og British Duryea Company, og redaktør av tidsskriftet The Autocar. Sturmey var styreleder av Daimler Motor Company. Han var også involvert i flere andre selskaper, deriblant Sturmey Motors Ltd, Lotis, and Bramco Ltd.


== Bibliografi ==
Indispensible’ Bicyclist’s Handbook, 1887


== Referanser ==
Agoristenidae

Agoristenidae er en gruppe av edderkoppdyr som tilhører ordenen vevkjerringer (Opiliones). 


== Utseende ==
Små til middelsstore (kroppslengde 2-5 millimeter) vevkjerringer. På farge er de gule til mørkbrune, noen med gule striper eller hvite eller grønne flekker.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Underfamilien Agoristeninae finnes bare på De store Antiller, mens underfamiliene Zamorinae og Leiosteninae er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Zamorinae er trolig den mest primitive underfamilien, og Leiosteninae og Agoristeninae er trolig søstergrupper.

Edderkoppdyr (Arachnida)
Vevkjerringer (Opiliones)
underorden Laniatores Thorell, 1876
gruppe (infraorden) Grassatores
overfamilie Gonyleptoidea Sundevall, 1833
familie Agoristenidae Šilhavy, 1973
underfamilie Zamorinae Kury, 1997
Palcabius palpalis Roewer, 1956 — Peru
Ramonus conifrons Roewer, 1956 — Peru
slekten Zamora Roewer, 1927 – 2 arter:
Zamora granulata Roewer, 1927 — Ecuador
Zamora vulcana Kury, 1997 — Ecuador
underfamilie Agoristeninae Silhavy, 1973
slekten Agoristenus Silhavy, 1973 – 2 arter, Cuba og Haiti
Ahotta hispaniolica Silhavy, 1973 — Hispaniola
Calmotrinus turquinensis Silhavy, 1973 — Cuba
Dumitrescuella ornata Avram, 1977 — Cuba
Haitimera paeninsularis Silhavy, 1973 — Hispaniola
Lichirtes hexapodoides Silhavy, 1973 — Cuba
slekten Meriosfera Silhavy, 1973 – 2 arter, Hispaniola
Orghidaniella granpiedrae Avram, 1977 — Cuba
Piratrinus calcaratus Silhavy, 1973 — Cuba
slekten Torreana Avram, 1977 – 2 arter, Cuba
Vampyrostenus kratochvili Silhavy, 1976 — Puerto Rico
Yunquenus portoricanus Silhavy, 1973 — Puerto Rico
underfamilie Leiosteninae Silhavy, 1973
slekten Andrescava Roewer, 1957 – 2 arter, Colombia og Peru
Barinas flava M. A. González-Sponga, 1987 — Venezuela
slekten Barlovento M. A. González-Sponga, 1987 – 4 arter, Venezuela
slekten Leptostygnus Mello-Leitão, 1940 – 2 arter, Colombia og Venezuela
slekten Ocoita M. A. González-Sponga, 1987 – 3 arter, Venezuela
slekten Paravima Caporiacco, 1951 – 5 arter, Venezuela
Sabanilla ornata Roewer, 1913 — Colombia?, Venezuela
slekten Trinella Goodnight & Goodnight, 1947 – 32 arter, Peru og Trinidad-Brasil
Vima insignis Hirst, 1912 —Guyana
Vimina virginis M. A. González-Sponga, 1987 — Venezuela


== Kilder ==
Pinto-da-Rocha, R., Machado, G. og Giribet, G. (2007) : Harvestmen: the biology of Opiliones. Harvard University Press.


== Eksterne lenker ==
(en) Agoristenidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agoristenidae hos ITIS 
(en) Agoristenidae hos NCBI 
Agoristenidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Roma Mineralvannfabrikk

Roma Mineralvannfabrikk er en liten familieeid brusfabrikk i Lillestrøm, den ble etablert i 1920.


== Historie ==
Roma ble etablert i Lillestrøm i 1920 av Martin Bergersen. De første 45 årene holdt fabrikken til i Teatergata 7 i sentrum av Lillestrøm. I slutten av 1960-årene flyttet brusfabrikken inn i nye store lokaler på Nesa litt utenfor sentrum. Fabrikken drives i dag av 3. og 4. generasjon.Roma produserer brus, mineralvann og saft. Produktene selges fra fabrikkens egen butikk og i dagligvarebutikker i lokalområdet, i tillegg til utvalgte Meny, Spar og Joker-butikker i hele landet. Fra 2016 har produktene også vært til salgs i Europris. Fabrikken har også lisensproduksjon av varer til andre aktører på markedet, samt spesialproduksjon av drikke med egen etikett til bedrifter, lag og foreninger.
Roma Mineralvannfabrikk er et av to bryggerier i Norge som har lisens til å produsere og selge RC Cola.


== Roma Butikken ==
Roma Butikken er Roma sitt eget fabrikkutsalg som ble åpnet for første gang i 1971. Butikken har over 30.000 besøkende hvert år og ca 500 registrerte bedrifter, lag og foreninger.


== Produkter ==


=== Brus ===

RC Cola
RC Cola uten sukker
Asina
Asina uten tilsatt sukker
Flux Soda
Flux Soda uten sukker
Ingefærøl
Ingefærøl uten sukker
FruktCider
FruktCider uten tilsatt sukker
Champion
Champion uten tilsatt sukker
Brus med sitronsmak
Rødbrus


=== Julebrus ===
Roma Julebrus Rød
Roma Julebrus Rød uten sukker
Roma Julebrus Brun
Roma Julebrus Brun uten sukker
Roma Julemust
Roma Julemust uten sukker


=== Vann med kullsyre ===
gnist Natur
gnist Sitron


=== Blandevann ===
Tonic Water
Club Soda
Selters


=== Konsentrert leskedrikk ===
Roma Bringebær (Romasaft)
Roma Bringebær uten sukker
Roma Appelsin


=== Tidligere produkter ===

Asina 50%
Asina Melon og Jordbær
Asina Sitron
Champion 50%
Citron
Driver
Eple-Cider
Festbrus
Fighting Spirit
Frukt Cider 50%
gnist Eple
Grape Soda
Gravensteiner
Happy Cola
Highland Champagnebrus
Highland Soda
Jolly Cola
Jungelbrus
Kanaribrus
Lemon
Milano
Mini Diabetiker Appelsinleskedrikk
Mini Diabetiker Champagnebrus
Mini Diabetiker Cola
Mini Diabetiker Grape Soda
Mini Diabetiker Brus med sitronsmak
Mummibrus
Nawinta
Nawinta Sitron
Nawinta Appelsin
Nawinta Eple
Nawinta Lime & Fiber
Nawinta uten salt
Ninjabrus
Presta Bitter-Lemon
RC Cola 50%
Roma Iste Fersken
Roma Iste Fersken uten sukker
Roma Iste Sitron
Roma Iste Mango
Roma Slush Cola
Roma Slush Blå Fantasi
Roma Slush Fersken
Roma Slush Jordbær
Roma Slush Pære
Roma Slush Wildberry
Roma Slush Mango
Roma Slush Ananas
Romas Slush Lemon
Rubin
Rødbrus 50%
Stjernebrus
Take Five
Tropical Cruise
Usukret Appelsinsaft
Viruz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roma Mineralvannfabrikk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans Prydz (1933–2011)

Hans Peter Blankenborg Prydz (født 6. september 1933 i Oslo, død 26. juli 2011) var en norsk biokjemiker. Hans viktigste forskningsbidrag er relatert til de molekylære mekanismene bak blodets koagulasjon.
Prydz studerte medisin ved Universitetet i Oslo, der han tok cand. med.-graden i 1957 og doktorgraden i 1965. I 1980 ble han utnevnt til professor ved Institutt for indremedisinsk forskning. Fra 1989 til pensjonering i 2003 ledet han Bioteknologisenteret i Oslo.
Prydz ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 2001 og var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hans Prydz i Norsk biografisk leksikon
5’ern

5'ern er et musikkalbum med Pegasus, utgitt den 11. oktober 2010.


== Sporliste ==
«Her kommer tiger'n»
«Regnet»
«Bedre føre var»
«Kall det...kjærlighet»
«Når jeg ser'a komme»
«Roser og liljer»
«Du får prøve'n hvis du spør»
«Det er deg»
«Jeg prøver meg»
«En dag»
«Drømmen om deg»
«Ingenting imot å værra man»


== Pegasus ==
Tommy Nilsen – sang, gitar, arrangement, låtskriver, produsent, miks
Ronny Nilsen – bass, låtskriver, kor


=== Medvirkende ===
Lasse Rosin – mastering
Helge Jørgensen – foto
Smeltehytta (Norsk Bergverksmuseum)

Smeltehytta er et selskapslokale på Kongsberg som driftes av Norsk Bergverksmuseum. Bygget ble oppført i 1844 og ble sist restaurert og høytidelig gjenåpnet i 1986 av Kong Olav V.  
Smeltehytta benyttes i dag som selskaps- og konsertlokale, blant annet for Kongsberg Jazzfestival.


== Andre spillesteder for Kongsberg Jazzfestival ==
Tubaloon
Festivalgata
Pavescenen
Kongsberghallen
EnergiMølla
Kongsberg kino
Maren-Sofie Røstvig

Maren-Sofie Røstvig (født 27. mars 1920 på Melbu, død 24. januar 2014) var professor i engelsk litteratur ved Universitetet i Oslo. Hennes fagområde var engelsk diktning ca. 1550-1750.
Student 1939. Hun deltok i motstandskampen under krigen, og satt i fengsel en periode fra 1943. Fra august 1944 til freden utga hun en illegal avis. Hun ble cand.philol. i Oslo i 1947 og Ph.D. ved University of California, Los Angeles i 1950 med en avhandling om engelsk 1600-tallslyrikk. Hun var dosent ved Universitetet i Oslo 1955-67, og professor fra 1968 til 1988. 
Røstvig var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og av Vetenskapssocieteten i Lund.


== Referanser ==
Under den hvite bro

Under den hvite bro kan vise til:

Norsk versjon av sangen «Sous les ponts de Paris»
Under den hvite bro (album), album med Jens Book-Jenssen
Kristian Smidt

Kristian Smidt (født 20. november 1916 i Sandefjord, død 9. august 2013 i Oslo) var dr.philos., litteraturhistoriker og tidligere professor i engelsk litteratur ved Universitetet i Oslo fra 1955 til 1985 og midlertidig ved Universitetet i Tromsø fra 1973 til 1976. Han var sønn av biskop Johannes Smidt.
Hans forfatterskap omfatter blant annet Books and men : a short history of English and American literature (1955) Poetry and Belief in the Work of T.S. Eliot (1949) og James Joyce and the Cultic use of Fiction (1955) og flere artikler, gjendiktninger og forord om Shakespeare, blant annet en antologi med nordiske gjendiktninger av Shakespeares sonetter (1964). 
Essays in honour of Kristian Smidt utgitt 1986. Smidt var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Norske Akademi for Språk og Litteratur samt æresmedlem i Det norske Shakespeareselskap. I 1985 ble han tildelt Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kristian Smidt i Norsk biografisk leksikon
Det går ingen veier tilbake

Det går ingen veier tilbake er et musikkalbum med Jens Book-Jenssen, utgitt i 1975.


== Sporliste ==
«Det går ingen veier tilbake»
«Jacob Skjærsliper»
«Nordsjøen»
«En enkel liten sang»
«Aftenklokker»
«Vid Brasan (Baby)»
«Violen sørger for meg»
«Maggidutti og jeg»
«Var det en drøm»
«En liten gylden ring»
«En sjømanns brud»
«Spinnrokken»
«Sjømannen og stjernen»
«Lenge siden det»
«I en skumringsstund»
«Når knoppene spretter på Karl Johan»
«Den siste dans»
«Når lysene tennes der hjemme»
«Den gamle syrin»
«Sommerkveldens melodi»


== Eksterne lenker ==
(en) Det går ingen veier tilbake på Discogs
Gledens ambassadør

Gledens ambassadør er en samleplate med Jens Book-Jenssen, utgitt i 1995.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Introduksjon»
«Ancora bar»
«Det er lov å være bli'»
«En liten gylden ring»
«Når kastanjene blomstrer i Bygdø Allé»
«Lenge siden det»
«Maggidutti og jeg»
«Baby (Vid Brasen)»
«Violen sørger for meg»
«Vi seiler for gamle Norge»
«En sjømanns brud»
«Nordsjøen»
«Den gamle zigeuner»
«Jeg væter min dolk»
«Tatervise ved bålet»
«Under den hvite bro»


=== CD 2 ===
«Når lysene tennes der hjemme»
«Da er det sommer i byen»
«Når knoppene spretter på Karl Johan»
«Hver eneste dag er Oslo-dag»
«Langåra»
«Et lykkeslott»
«En enkel liten sang»
«Jacob Skjærsliper»
«Den gamle syrin»
«Spinnerokken»
«I en skumringstund»
«Det går ingen veier tilbake»
«Aftenklokker»
«Den siste dans»


== Referanser ==
Janric Craig

Janric Fraser Craig, 3. viscount Craigavon, (født 9. juni 1944) er en britisk adelsmann og bokholder. Han er en av 92 arvelorder som er valgt til å møte i det britiske overhuset, der han sitter som partiuavhengig.
Viscount Craigavon gikk i skole ved Eton College og har gradene Bachelor of Arts og Bachelor of Science fra University of London. Han er rådgiver i Progress Educational Trust, der han tidligere har vært styremedlem, og er medlem av eksekutivkomiteen i Anglo-Austrian Society. Craig er en av British Humanist Associations støttespillere. Viscount Craigavon arvet sin fars titler i 1974. Han har vært medlem av Overhuset siden 1974. Craig er partiuavhengig.
Viscount Craigavon ble i 2010 av kong Harald utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for fremme av de norsk-britiske forbindelser». Han ble i 1998 utnevnt til kommandør av Finlands løves orden og i 1999 til kommandør av Nordstjerneordenen. I 2006 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janric Craig hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Janric Craig hos The Peerage 
Viscount Craigavon, parliament.uk
Viscount Craigavon, British Humanist Association
Henning Kristoffersen

Henning Kristoffersen (født 11. april 1968) er en norsk sosialantropolog. Han er tidligere leder av Nordisk Senter ved Fudanuniversitetet i Shanghai. Nå er han direktør for internasjonale relasjoner ved Handelshøyskolen BI. Kristoffersen har spesialisert seg på temaer relatert til Kina.


== Bibliografi ==
Gard Hopsdal Hansen og Henning Kristoffersen: "From Double Digits to Quality Growth in China: An Interview with Professor Zhou Dunren", i Making it in China, Kristiansand: Høyskoleforlaget, 2008, 43-50
Henning Kristoffersen: Det nye Kina, Universitetsforlaget, 2010, ISBN 9788215017129


== Referanser ==
Vintereventyr (EP)

Vintereventyr er en musikk-EP med Arne Bendiksen, utgitt på etiketten Triola i 1959.


== Sporliste ==
«Rudolf er rød på nesen» (Johnny Marks/Arne Bendiksen)
«Hvor gikk min snømann hen?»
«Snømannen Kalle» (Walter «Jack» Rollins-Steve Nelson/Arne Bendiksen)
«Julenissen kommer i kveld» (John Frederick Coots/Arne Bendiksen)
Davy Crockett/Den siste mohikaner/Tordenskjold/Robin Hood

Davy Crockett/Den siste mohikaner/Tordenskjold/Robin Hood er en musikk-EP med Arne Bendiksen, utgitt på etiketten Triola i 1966.


== Sporliste ==
«Davy Crockett»
«Den siste mohikaner»
«Tordenskjold»
«Robin Hood»
Karel van Mander (1609–1670)

Karel van Mander (III) (født ca. 1609 i Delft, død 1670 i København) var en nederlandsk maler som virket i Danmark. Han var født i Delft som sønn av Karel van Mander (den andre) og Cornelia Rooswijck.


== Biografi ==
Fra 1630 påtok han seg jevnlig oppdrag for det danske hoff og han etablerte seg som Christian IVs foretrukne portrettmaler.
I 1633/34 fikk han i oppdrag å lage tegninger til drakter og dekorasjoner som skulle brukes i forbindelse med prins Christians bryllup i oktober 1634.
I 1635 mottok han et treårig reisestipend på 200 riksdaler årlig av kongen og han reiste da til Italia. Han returnerte til København i 1638. Ved hjemkomsten var han en fullt utviklet kunstner som tross sitt opphold i Italia i store trekk bevarte sitt preg av den nederlandske skole hvor han var utlært; han hadde dens kraftige tegning og naturlige farve. 
Han ble utnevnt til kongelig hoffkontrafeier og malte en mengde portretter, så vel av kongen som av adelsmenn, lærde og enkelte fremtredende borgere. De tre første portrettene av Christian IV som kjennes fra Manders hånd er fra 1639; et fikk Hannibal Sehested med seg til Spania, det andre som Corfitz Ulfeldt hadde med til England, er nå i den danske stats eie. Et stort portrett av Christian IV til hest fantes omkring 1900 på Valdemars slott på Tåsinge. Et lignende stort rytterbilde gikk til grunne ved brannen i Christiansborg slott i 1794.  
Mander tjente så godt på sine arbeider at han kunne kjøpe en stor gård på Østergade i København hvor han hadde et slags gjestgiveri for fornemme personer, særlig utenlandske sendemenn. Hans ektefelle Marie (død 1680) tok seg av gjestene. Han eide også et hus ved Gammelstrand og etter hans død kjøpte enken en gård på Christianshavn.
Mander var også dikter; han skal ha skrevet morsomme viser og forfattet et dikt til snustobakkens pris som kom ut første gang rundt 1665, samt et dikt om Cort Adeler. Han skrev på nederlandsk.
Han eide et betydelig «Kunstkammer» som ikke bare omfattet kunstverker, maleri og skulptur, men naturhistoriske og etnografiske gjenstander foruten alle slags kuriositeter. Han synes også å ha ført tilsyn med Frederik IIIs samlinger. I sine yngre år hadde han vært tegnelærer for kongedatteren Leonora Christina etter at hun var blitt gift med Corfitz Ulfeldt.
En av grunnene til at mange i dag vet hvordan Christian IV så ut, er takket være Van Manders portretter av kongen på hans eldre dager, særlig portrettene med hårpisken, iblant kalt «polsk flette», som kongen la seg til rundt 1636.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steffen Heiberg (2006). Christian 4. - en europæisk statsmand (dansk). København: Gyldendal. s. 373ff. ISBN 87-02-04328-9. 


== Eksterne lenker ==
(en) Karel van Mander (III) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Weilbachs kunstnerleksikon
En kjuagutt fra Bergen (2004)

En kjuagutt fra Bergen er en samleplate med Arne Bendiksen, utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«En kjuagutt fra Bergen»
«Jeg vil ha en blå ballong»
«Cowboy»
«I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev»
«Den siste mohikaner»
«Da Mexico ble lei av rumba»
«Snakke med dyrene»
«Min firbente venn»
«En bitte bitte liten mini minimal bikini»
«Har du aldri vært ensom»
«En pocketbok i sengen»
«Spiral»
«Da veggen raste inn»
«Gamle svarten»
«Med tuba og Tyrolerhatt»
«En steinaldergutt»
«Reise til Amerika»
«Davy Crockett»
«Tømmer John»
«Sånt som hender»


== Eksterne lenker ==
(en) En kjuagutt fra Bergen på Discogs
Om du visste

Om du visste er et musikkalbum med Odd Børre, utgitt i 1968. Dette er hans første plate.


== Sporliste ==
«Om du visste»
«Nå»
«Mariann»
«Guantanamera»
«Piken i dalen»
«Delilan»
«Med penn i min hånd»
«Jeg har aldri vært så glad i noen som deg»
«Hvorfor»
«Veien hjem»
«Stress»
«Min lilla lapplandsflicka»


== Eksterne lenker ==
(en) Om du visste på Discogs
Totenkopf

Totenkopf kan henspille på flere betydninger:

Totenkopf (symbol)
Totenkopf (Kaiserstuhl), et fjell i Baden-Württemberg
Totenkopf (Sauerland), et fjell i Nordrhein-Westfalen
Totenkopf (Hohe Tauern), et fjell i Østerrike
Dødningehodesvermer, også kalt Totenkopfschwärmer, er en sommerfugl
Tysk for Hodeskalle


== Se også ==
SS-Totenkopfverbände, en avdelingen innen Schutzstaffel
3. SS-divisjon Totenkopf, SS-Panzergrenadier-Division «Totenkopf» og 3. SS-Panzer-Division «Totenkopf», en divisjon innen Waffen-SS
Fulgencio Yegros

Fulgencio Yegros y Franco de Torres (født 1780, død 17. juli 1821) var en viktig paraguayansk offiser og politiker som ble det uavhengige Paraguays første statsoverhode. I hjemlandet regnes han som nasjonens landsfader. 
Yegros ble født inn i en familie med en militær tradisjon, og han ønsket derfor en karriere innenfor militæret, og Yegros' bestefar hadde tidligere vært Paraguay-provinsens guvernør. Han studerte i provinshovedstaden Asunción, og ble i 1801 deretter med i den spanske koloniale hæren som fenrik. Sin første militære erfaring fikk han fra kamper mot portugiserne i Brasil, og i 1807 var han blant de paraguayanske troppene som aktivt deltok i å motstå de britiske invasjonene av Río de la Plata i visekongedømmets hovedstad Buenos Aires. Han ble i 1810 forfremmet til kaptein og gjort til guvernør over Misiones-departementet. 
Yegros og Pedro Juan Caballero var de viktigste militære offiserene i 1811-revolusjonen i Paraguay, hvor landet 14. mai 1811 ble erklært uavhengig. Etter uavhengigheten ble Yegros sammen med José Gaspar Rodríguez de Francia utnevnt til republikkens konsuler, etter modell av den franske revolusjon. Han grunnla deretter det første militærakademiet i et uavhengig Paraguay.
Yegros var mer enn offiser enn en politiker. Hans rolle som konsul i 1811-13 og i 1814 ble marginalisert av Rodríguez de Francia, som etter Yegros' siste termin ble landets enehersker. Yegros trakk seg da tilbake fra det offentlige liv til sin estancia i Santa Bárbara. 
I 1820 involverte han seg igjen i politikken, da han deltok i en mislykket revolusjon med det mål å styrte Rodríguez de Francia. Etter revolusjonens nederlag ble han fengslet, og han døde deretter i fengsel det følgende året. 


== Referanser ==
Klippestuping

Klippestuping er en sport som ligner på vanlig stuping, men skiller seg ut som farligere og hopping fra høyder opp mot tretti meter.
I Norge finnes bare én klippestuper som konkurrer på et høyt nivå. Det er Magnus Dehli Vigeland, som har en personlig rekord hva gjelder høyde på 27 meter. Tidligere har også Gunnar Bull-Berg konkurrert.I juli 2010 var det for første gang i historien konkurranse i verdensserien i Norge. Konkurransen foregikk i Kragerø. VM i svømming 2013 var det første verdensmesterskap i svømming med klippestuping.


== Referanser ==