jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Byker Wall

54°58′30″N 1°34′41″V

Byker Wall er en av verdens største boligblokker, og ligger i Byker-distriktet i Newcastle-upon-Tyne i England. Blokken ble tegnet på 1970-tallet av arkitekten Ralph Erskine, er en lang, ubrutt blokkstruktur og inntil 12 etasjer høy.  Anlegget har 1 850 leiligheter med 4 500 beboere.


== Se også ==
Falowiec, Gdańsk, Polen
Prora, Rügen, Tyskland
Park Hill (Sheffield), Sheffield, UK
Karl-Marx-Hof, Wien, Østerrike


== Eksterne lenker ==
Anbud i forbindelse med rehabiliteringen av komplekset
FAMIT

Forening av Magikere i Trøndelag (FAMIT) er en norsk  trylleforening. Det er den eneste trylleforeningen i Norge i tillegg til Den Magiske Ring (DMR) som ikke er underlagt Magiske Cirkel Norge (MCN). Foreningen erstatter det som ville vært Magiske Cirkel Trondheim  dersom en slik underavdeling hadde eksistert for  trøndelagsområdet.


== Historie ==
FAMIT ble stiftet i 1949 av ivrige tryllesjeler i Trondheim og er med det den yngste av de tre norske trylleforeningene ( MCN 1928, DMR 1947).


== Samarbeid med andre trylleforeninger ==
FAMIT er ikke tilsluttet Nordisk Magiunion som er et samarbeidsorgan for  nordiske trylleforeninger, men har allikevel et tett samarbeide med Magiske Cirkel Norge og flere andre nordiske trylleforeninger.
 Foreningen er heller ikke tilsluttet FISM (Fédération Internationale des Sociétés Magicques), som er et internasjonalt  trylleforeningsnettverk med hovedansvar for å avvikle  Verdensmesterskapet i trylling hvert tredje år. Det betyr i praksis at dersom et FAMIT-medlem skal konkurrere i VM, må han eller hun også være med i Magiske Cirkel Norge. For å konkurrere i NM holder det imidlertid å være medlem av en norsk trylleforening.


== Møtevirksomhet ==
FAMIT har medlemsmøter den første mandagen i hver måned gjennom hele året, med unntak av i juli og August. Møtene finner sted i konferanserom på Hotel Augustin i Kongensgate i Trondheim. I tillegg gir FAMIT ut et medlemsblad med samme navn 3-4 ganger i året.


== Kjente medlemmer ==
Mange av Norges største  magikere gjennom tidene har vært eller er medlem av FAMIT i dag.

Rune Carlsen
Hans Henrik Verpe
Paul Rocks
Hugo Dønjar
Brian Hoseth


== Æresmedlemmer ==
FAMIT har i dag tre  æresmedlemmer. Æresmedlemskap er et gratis, livsvarig medlemskap som mottas for særlig innsats for foreningen gjennom mange år. Æresmedlemmer vedtas av  styret.

Ole Rian – Grunnlegger
Lennart Green
Paul Rocks


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FAMITs blogg
Offisielt nettsted 
MCNs hjemmeside
FISMs offisielle hjemmeside
James Pike

James F. Pike var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Pike ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i trap med 407 poeng foran Canada med 405. De andre på laget var Alexander Maunder, Charles Palmer, John Postans, Frank Moore og Peter Easte. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Pike skjøt 77 poeng som var det nest beste resultatet på det britiske laget.


== OL-medaljer ==
 1908  London –  Gull i skyting, trap lagskyting  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) James Pike – Olympedia 
(en) James Pike – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
John Postans

John Musgrove Postans (født 1869 i Suffolk, død 9. januar 1958 i Birmingham) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Postans ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i trap med 407 poeng foran Canada med 405. De andre på laget var Alexander Maunder, Charles Palmer, James Pike, Frank Moore og Peter Easte. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Postans skjøt 61 poeng som var det fjerde beste resultatet på det britiske laget.


== OL-medaljer ==
 1908  London –  Gull i skyting, trap lagskyting  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) John Postans – Olympedia 
(en) John Postans – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Karl-Marx-Hof

Karl-Marx-Hof er en av verdens største boligblokker, og ligger i Heiligenstadt-distriktet i Wien i Østerrike. Blokken ble tegnet og bygget 1927–30 av arkitekten Karl Ehn, en av Otto Wagners disipler. Den er en lang, ubrutt blokkstruktur på 1 100 meters lengde, og er omgitt av en trikkelinje over fire trikkeholdeplasser.  Anlegget ble konstruert for 1 382 leiligheter med 5 000 beboere, og ble gitt navnet Ringstraße des Proletariats.
Under Oppstanden i Wien i 1934 ble anlegget barrikadert av sosialister, og til slutt bombardert med artilleri av den østerrikske hæren. Under Anschluss og andre verdenskrig fikk anlegget navnet Heiligenstädter Hof, men tok tilbake Karl Marx-navnet allerede i 1945. Blokkomplekset ble helt gjenoppbygget på 1950-tallet.


== Se også ==
Byker Wall, Newcastle-upon-Tyne, UK
Falowiec, Gdańsk, Polen
Prora, Rügen, Tyskland
Park Hill (Sheffield), Sheffield, UK


== Eksterne lenker ==
(en) Karl-Marx-Hof – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karl-Marx-Hof – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Frank Moore

Frank W. Moore var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Moore ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i trap med 407 poeng foran Canada med 405. De andre på laget var Alexander Maunder, Charles Palmer, John Postans, James Pike og Peter Easte. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Moore skjøt 60 poeng som var det nest svakeste resultatet på det britiske laget. I den indivuduelle konkurransen i trap kom han på tiendeplass.


== OL-medaljer ==
 1908  London –  Gull i skyting, trap lagskyting  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Moore – Olympedia 
(en) Frank Moore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Peter Easte

Peter Easte var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Easte ble olympisk mester i skyting i OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i trap med 407 poeng foran Canada med 405. De andre på laget var Alexander Maunder, Charles Palmer, John Postans, James Pike og Frank Moore. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. Easte skjøt 55 poeng som var det svakeste resultatet på det britiske laget.


== OL-medaljer ==
 1908  London –  Gull i skyting, trap lagskyting  Storbritannia


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Easte – Olympedia 
(en) Peter Easte – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Park Hill (Sheffield)

Park Hill er et strøk i byen Sheffield, England, med et av verdens største kompleks av sammenhengende boligblokker – Park Hill Flats. Blokkanlegget ble tegnet og bygget 1957–61 av arkitekten Jack Lynn, som var inspirert av Le Corbusier.  er en lang, ubrutt blokkstruktur og inntil 12 etasjer høy.  Anlegget har 995 leiligheter, eget shoppingområde og en grunnskole inkludert i komplekset.


== Se også ==
Byker Wall, Newcastle-upon-Tyne, UK
Falowiec, Gdańsk, Polen
Prora, Rügen, Tyskland
Karl-Marx-Hof, Wien, Østerrike


== Eksterne lenker ==
History of Park Hill Flats – fra Sheffield City Council.
Sources for the study of the history of Park Hill flats – fra Sheffield City Council's Libraries and Archives
Park Hill flats, Sheffield
Exploring Park Hill Flats
From Here To Modernity: Park Hill
Lee Garland fotografier fra Park Hill, 'King Of The Hill' Oktober 2007
Are Urban Splash taking the urine out of Park Hill? - Youtube.
Foto av Park Hill Flats, av Peter Jones Arkivert 15. juli 2011 hos Wayback Machine.
Mylie Fletcher

Mylie E. Fletcher  var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
Fletcher vant en olympiske sølvmedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagskytingen i trap med 405 poeng bak Storbritannia med 407. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. De andre på laget var Walter Ewing, George Beattie, Arthur Westover, George Vivian og Donald McMackon. Fletcher skjøt 65 poeng som var det fjerde beste resultatet på det canadiske laget. Han kom på 7.-plass i den individuelle konkurransen i trap.


== OL-medaljer ==
 1908  London – Sølv i skyting, trap lagskyting  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mylie Fletcher – Olympics.com 
(en) Mylie Fletcher – Olympedia 
(en) Mylie Fletcher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mylie Fletcher – Canadian Olympic Committee 
(en) Mylie Fletcher – ISSF
David McMackon

David McMackon (født 19. mars 1858, død 10. desember 1922) var en canadisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
McMackon vant en olympiske sølvmedalje i skyting i Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass i lagskytingen i trap med 405 poeng bak Storbritannia med 407. Det var sju lag med seks mann på hvert som deltok i konkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli 1908. De andre på laget var Walter Ewing, George Beattie, Arthur Westover, George Vivian og Mylie Fletcher. McMackon skjøt 56 poeng som var det svakeste resultatet på det canadiske laget. Han kom på 12.-plass i den individuelle konkurransen i trap.


== OL-medaljer ==
 1908  London – Sølv i skyting, trap lagskyting  Canada


== Eksterne lenker ==
(en) Donald McMackon – Olympics.com 
(en) Donald McMackon – Olympedia 
(en) Donald McMackon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Donald McMackon – Canadian Olympic Committee
Prora

Prora er et nasjonalsosialistisk ferieanlegg på Østersjø-øya Rügen. Anlegget ligger mellom byregionene Sassnitz og Binz i det nordøstlige Tyskland, og er et av verdens største kompleks av boligblokker. Anlegget ble tegnet og bygget 1936–39 som ledd i fritidsbevegelsen Kraft durch Freude og består av åtte blokkenheter. Planen var å kunne innlosjere 20 000 feriegjester samtidig.
Bygningene ligger 150 meter fra sjøen på et 4,5 kilometer langt område.
Bygningene ble aldri brukt til sitt tenkte ferieformål. Det forble uferdig da andre verdenskrig satte en stopper for byggearbeidene, og de 9 000 bygningsarbeidene ble overført til andre anlegg.  
I DDR-perioden ble de delvis brukt som ferieanlegg for sovjetiske soldater.
I nyere tid har enkelte seksjoner i en av blokkene blitt renovert og brukt som herberge. Ifølge avisen VG ble det per mai 2015 vurdert større renoveringsarbeider på anlegget.

		
		


== Se også ==
Byker Wall, Newcastle-upon-Tyne, UK
Falowiec, Gdańsk, Polen
Park Hill (Sheffield), Sheffield, UK
Karl-Marx-Hof, Wien, Østerrike


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Prora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Prora – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
360-degree Panoramebilder fra Prora
Offisiell besøksside
Björn Sahlberg's foto av Prora fra mars 2008 Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine.
BBC News: "Holiday camp with a Nazi past"
Interiørbilder av Prora - juli 2009
PRORA -  bilder tatt av Volker Jansen - oktober 2009 / juni 2010
Bærum Ishall

Bærum Ishall er en ishall på Rud i Bærum som ble åpnet 28. august 1993, som den 28. ishallen i Norge. Hallen er hjemmebanen til Jutul Hockey og har en publikumskapasitet på 350 plasser, derav nesten 100 seter. Hallen eies og drives av AS Bærum Ishall, som igjen er eid av Idrettslaget Jutul, Bærum Skøyteklubb, Hauger Bandyklubb og ABBIR. Til daglig brukes den av alle aktørene, hovedsakelig hockeylaget, som har et A-lag som spiller i 1. divisjon. Ishallen var den eneste i Bærum inntil Jarhallen på Jar stod ferdig.
Hallen består av fire hockeygarderober, fire bandygarderober, to dommer/damegarderober, et sliperom, kafeteria og styrkerom. Publikumskapasiteten er på 365, med 15 sitteplasser og 350 ståplasser fordelt på den ene langsiden. På samme langside ligger sekretariatet, mens spillerbenken er på andre langside. Inne i hallen finnes i tillegg en liten butikk som selger hockeyutstyr, men den har ingen faste åpningstider.
Bærum Ishall er en del av Hauger Idrettspark, der det er mulig å drive flere ulike idretter, f.eks. baseball, golf, tennis, fotball og langrenn. Rett ved ishallen står i tillegg en bandybane med kunstis. Ishallen fikk nytt kjøleanlegg i 2012 og ble totalrenovert innvendig i 2020.


== Kilder ==
Ishaller og baner i Norge hockey.no


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Bærum ishall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aileen Fox

Aileen Mary Fox (født Aileen Mary Henderson 29. juli 1907 i London, død 21. november 2005 i Exeter) var en engelsk arkeolog. Hennes arbeid ble ansett som banebrytende innen jernalder- og romersk arkeologi.Hun gikk på skole på Chinthurst School i Surrey og deretter på Downe House School i Kent. Da Downe House School flyttet til Berkshire, var hun en av elevene som flyttet med skolen.Etter endt skolegang studerte hun engelsk ved Newnham College i Cambridge i perioden 1926-1929. Etter eksamen i 1929 arbeidet hun som frivillig på utgravningene av Richborough.I 1933 giftet hun seg med Cyril Fox (som var historiker med forhistorisk tid som spesialfelt, og som var 25 år eldre enn henne), og de fikk tre sønner. Ekteparet Fox gravde ut forhistoriske og romerske funnsteder rundt om i Storbritannia, og samarbeidet nært frem til Cyril Fox døde i 1967. Hennes mest betydelige innsats var arbeidet hennes med det romerske Exeter. Hun holdt også forelesninger ved mange universiteter i Storbritannia og New Zealand. Etter at ektemannen ble adlet ble hun kjent som Lady Fox.
Etter at hun gikk av med pensjon i England, aksepterte hun tilbudet om et gjesteprofessorat i New Zealand. Hun ble værende i New Zealand til 1983, da hun returnerte til Exeter. I 1985 ble hun tildelt et æresdoktorat ved Exeter University.I 1996 ga hun ut sin siste fagbok, som handlet om de særpregede festningsverkene på høydedragene i Dartmoor. Hun ga ut en selvbiografi i 2000.


== Selvbiografi ==
Fox, Aileen (2000) Aileen: a Pioneering Archaeologist Leominster: Gracewing


== Bibliografi (utvalg) ==
Roman Britain tekst av Aileen Fox, tegninger av Alan Sorrell, Lutterworth Press, London 1961


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Allen, 'Aileen Fox: Grunnleggeren av moderne arkeologi i sørvest England' (nekrolog). The Independent, 16. desember 2005
Jesse Jones

Jesse Jones (egentlig Jonas Tekeste, født 1981) er en norsk rapper fra Haugenstua i Oslo.
Debutalbumet ble lagt ut for salg på iTunes 21. februar 2011. Musikkalbumet er produsert av den norske produsenten Tommy Tee, og Vinni fra Paperboys og den svenske rapperen Ken Ring medvirker på albumet.
Jesse Jones har en kriminell bakgrunn, og i en dokumentar om han, sendt på TV 2 i desember 2010, forteller han åpenhjertig om sin fortid. Han har vært fengslet flere ganger, blant annet for vold mot politimenn og besittelse av narkotika.
Han ble dømt til 2 års fengsel etter at han knivstakk en politbetjent, en straff han sonet 16 måneder av. Det var i studioet i fengslet han startet sin interesse for rap
Jesse Jones hadde albumet 12 blokker og 1 vei inn i 2010 før han ble borte fra rapmiljøet. Sangene han er mest kjent for er «Gategutt» og «Drabant», mye på grunn av hans kritiske og usensurerte tekster.


== Diskografi ==
Drabantmusikk EP (2010)
12 blokker og 1 vei inn (2011)


== Referanser ==
So Easy

«So Easy» er en sang av den norske elektronikaduoen Röyksopp, utgitt som deres første single. Den ble opprinnelig utgitt i 1999, da ble bare 500 laget og distribuert. Senere ble den gjenutgitt på Röyksopps debutalbum. «So Easy» inneholder instrumental og vokal-samples fra en coverversjon av Burt Bacharach/Hal David-sangen «Blue on Blue», gjort av den svenske vokalgruppen Gals & Pals (den var originalt spilt inn av Bobby Vinton). Den samplede vokalen er: «Blue on blue, heartache on heartache/Blue on blue, Now that we are through». «So Easy» ble en liten stund brukt på britisk TV, i reklame for T-Mobile, og mellom programmene på Channel 4.
Etter at «So Easy» ble bruk i T-Mobile-reklamen i Storbritannia, ble singelen gjenutgitt, med duoens hit «Remind Me» som A-siden og «So Easy» B-siden.


== Sporlister ==


=== Originalutgivelse ===
«So Easy» – 3:44
«The 64-Position» – 1:25
«Fusion's Allright» – 6:39


=== Gjenutgivelse ===
«Remind Me» (Someone Else's Radio Remix) – 4:03
«So Easy» – 3:44
«Remind Me» (James Zabiela's Ingeborg Mix) – 8:35


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Strelasund

Strelasund er sundet som atskiller øya Rügen fra fastlandet av Tyskland ved byen Stralsund. Det 20 km lange og 2 km brede sundet er oppdelt av vollen som bærer vei og jernbane over sundet – Rügendamm fra 1936. I 2007 ble en ny forbindelse åpnet – en 4,1 km lang bro. Strelasund er svært viktig strategisk, og allerede i 1193 ble byen Stralsund grunnlagt her. Nord for sundet starter laguneområdet Westrügener Bodden.
Strelasundet var etter istiden en dal, men en gang etter 7000 f. Kr. har det stigende havnivået bidratt til å oversvømme hele dalen. Vanndybden er i gjennomsnitt 4 meter, og arealet av hele Strelasundet er 64 km².
Bjarne Huseklepp

Bjarne Huseklepp (født 18. januar 1953 i Guddal i Fjaler kommune) er en norsk skolemann og rektor. Han er tidligere langdistanseløper og satte i 1978 to norske rekorder som fortsatt er gjeldende rekorder per januar 2011. Huseklepp representerte idrettsklubbene Idrettslaget Svint, Breim Idrettslag og senere Idrettslaget Fri. 
Huseklepp var på den norske landslaget på 1970-tallet og hadde sin beste sesong i 1978. 
Huseklepp har vært styremedlem i Norges Jeger- og Fiskerforbunds (NJFF) landstyre i 18 år, fra 1987 til 2015. På NJFFs landsmøte i november 2015 ble Huseklepp utnevnt til æresmedlem av organisasjonen.


== Personlige rekorder ==
Dette er en liste over Huseklepps bestenoteringer, inkludert hans to norske rekorder satt i samme løp. Plassering blant Norges 100 beste gjennom alle tider per 1. januar 2011 er notert under ranking.


== Referanser ==
Sankt Gallen-boken

Sankt Gallen-boken er en insulær evangeliebok fra middelalderen. Den er i dag oppbevart i klosteret St. Gallens katedralbibliotek, katalogisert som MS 51/Cod. Sang. 51. Manuskriptet består av de fire evangeliene. Det ble antagelig skrevet i Irland på midten av 700-tallet. Man tror at en munk tok det med seg til klosteret i St. Gallen bispedømme i Sveits en gang på 800-tallet.
Manuskriptet består av 268 sider med 12 illuminasjoner. Illuminasjonene viser en korsfestelse, dommedag, en monogramside med Khi Rho (symbol for Jesus), en teppeside og portretter av de fire evangelistene. Til sammen består boken av 134 pergamentark (folioer).
Visuelt fremstår manuskriptet som relativt naivistisk. De portretterte evangelistene stirrer stivt forover. I motsetning til andre evangeliebøker i samme tradisjon, består ornamenteringen i Sankt Gallen-boken av spiraler og mønstre med dyreflettverk. Det er benyttet relativt få farger. Totalinntrykket er mindre spektakulært enn de andre middelaldermanuskriptene som det er naturlig å sammenligne med.


== Eksterne lenker ==
Irish Decoration, Celtic-art.com
Elskerens klage

«Elskerens klage» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Enkens trøst

«Enkens trøst» er et skillingstrykk forfattet av Erik Bøgh med melodi av P. Henrion.


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Den troløse misjonær

«Den troløse misjonær» er et skillingstrykk med ukjent tekstforfatter. Melodien den synges til skal være «Jeg gikk meg ut i lunden».


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
En sørgelig vise fra Sørlandet

«En sørgelig vise fra Sørlandet» er et skillingstrykk nedtegnet i 1891 i Folkebladet av Thomas Krag (1868–1913). Han var en norsk forfatter, og bror av lyrikeren Vilhelm Krag. Thomas Krag var en varm beundrer av gamle viser og deres utøvere, og fremholdt ofte den kulturelle verdi disse gamle sangene eide. Denne visa inngår også som stoff i hans mange sørlandsfortellinger. Melodien er ukjent.


== Teksten ==


== Kilder ==
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Idrettslaget Skrim

Idrettslaget Skrim (stiftet 22. januar 1898) er et idrettslag fra Kongsberg, som driver med fotball, ski, håndball og bueskyting. I 2006 var de arrangørklubb for NM på ski (del 1).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Det middelsaksiske åslandet

Det middelsaksiske åslandet (tysk: Mittelsächsischen Hügelland) er et uklart avgrenset landskap med åser mellom lavlandet og Erzgebirge i den sentrale delen av Fristaten Sachsen i Tyskland.
I nord strekker det seg omtrentlig fra samløpet hvor elvene Freiberger Mulde og Zwickauer Mulde flyter sammen til Mulde. Den fortsetter sørover langs Freiberger Mulde til Nossen og videre i dalen til elven Triebisch med kurs for Meißen. Grensen i øst forløper seg langs Meißen og fortsetter langs Triebisch i sørlig retning til Tharandtskogen og gjennom denne. I sør er landskapet avgrenset i en omtrentlig linje nord for byene Freiberg – Chemnitz – Glauchau – Werdau. I vest går landskapets grense langs grensen til Thüringen, elven Pleiße og i en tenkt linje fra Frohburg til Muldes samløp ved Colditz. Ifølge enkelte kart i faglitteraturen grenser landskapet mot Lommatzscher Pflege og Oschatz-åslandet.
De viktigste elvene er Mulde og dets to sideelver Freiberger Mulde og Zwickauer Mulde. De største byene er Döbeln og Grimma.
Området har en avsetning fra istiden i form av løss, og kalles derfor også tidvis for et «løssåsland» (mittelsächsisches Lößhügelland). Det er overveiende benyttet av landbruk til frukt og grønnsaker (Obstbau og Gemüsebau) og har som sådan en svært høy bonitet. De lave åsene i landskapet er overeiende uten skog. Skog er bare å finne i dalsidene mot kryssende elver.
The EastAfrican

The EastAfrican er ei ukeavis som utgis i Kenya av Nation Media Group, som også utgir Kenyas Daily Nation. The EastAfrican utgis i Kenya og andre østafrikanske land, deriblant Tanzania, Uganda og Rwanda. Avisen rapporterer fra alle landene den utgis i, og har også internasjonale nyheter.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted