Oslo Freedom Forum

Oslo Freedom Forum (OFF) er en årlig konferanse organisert av den amerikanske stiftelsen Human Rights Foundation (HRF). Konferansen ble for første gang arrangert i Oslo i mai 2009. Ifølge egne nettsider skal organisasjonen løfte menneskerettigheter til topps på den globale agendaenIfølge HRFs grunnlegger Thor Halvorssen er Oslo Freedom Forum «en intim samling hvor ledere som omformer verden kommer med effektive løsninger og inspirerende personlige historier som påvirker menneskerettigher og frihet. Talerne deler diverse perspektiver og ekspertise, fra individer som har kjempet for menneskerettigheter til de som gir innsikt basert på akademisk forskning og lederskap innen politikk eller non-profit organisasjoner.»Forumets mål er ifølge egne videoer å være stedet der menneskerettighetsforkjempere og samfunnsentreprenører fra verden rundt kan treffes og utveksle ideer og dele sine innsikter med ledere for næringsliv, filantropi og politikk.Forumet har fått kritikk fra norske akademikere , Utenriksdepartementets menneskerettighetsseksjon og organisasjoner. Kritikken har vært rettet mot påstått politisk slagside, mot bakgrunnen til organisatoren Human Rights Foundation og mot innlederne som har vært invitert. Thor Halvorsen har svart på denne kritikken ved flere anledninger og viser blant annet til at Oslo Freedom Forum er en arena for å diskutere sivile og politiske, ikke sosioøkonomiske rettigheter.
John-Andrew McNeish og 17 andre akademikere skrev i 2013 at programmet har vært dominert av Cuba-kritikere og deltakere med anklager rettet mot Venezuela, Bolivia og Ecuador. Ifølge The Economist ble stiftelsen Human Rights Foundation opprettet for å ha et kritisk søkelys på de venstreorienterte regimene i Latin-Amerika. Det norske utenriksdepartementets Seksjon for menneskerettigheter og demokrati skrev i 2012 en kritisk analyse og ønsket å trekke den økonomiske støtten til OFF og HRF på grunn av relasjoner til ytre høyre i USA, motstrid med FNs definisjon av menneskeretter (som legges til grunn i Menneskerettighetserklæringen) og foredragsholder anklaget for menneskerettsbrudd. I 2009 og 2010 inviterte Halvorsen sin fetter Leopoldo López som hadde støttet kuppforsøket mot Hugo Chavez i 2002. Lopez var på den tiden ordfører i bydelen Chacao og hadde som ordfører kommando over en lokal politistyrke som under kuppet i 2002 arresterte justisminister Ramón Rodríguez Chacín med personlig medvirkning fra Lopez. Lopez ble etter kuppet tiltalt for å ha medvirket ved ulovlig internering av justisministereren, og senere ble tiltalen frafalt som del av et omfattende amnesti. Ifølge OFF er Lopez en menneskerettshelt og stemme for frihet. Marcel Granier ble inviterte til OFF og omtalt som «Voice of Freedom». Granier var sjef for den venezuelanske TV-kanalen RCTV og støttet kuppet ved redigering av nyhetssendingene. Utenriksminister Jonas Gahr Støre erkjente innvendingene i notat fra menneskerettseksjonen og opprettholdt støtten på 400.000 kroner. Utenriksminister Espen Barth Eide økte senere støtten til 800.000 kroner etter et møte med Halvorsen. Halvorssen avviste kritikken mot Lopez som grunnløs. Cubanskfødte Armando Valladares, som deltok i 2010, skal ha støttet kuppet mot Manuel Zelaya i Honduras i 2009. Latin-Amerikagruppene (LAG) kritiserte i 2011 konferansen for å invitere gjester som ifølge LAG hadde gjort seg skyldige i menneskerettsbrudd. LAG var også bekymret for slagside ved at for eksempel den argentinske advokaten Victoria Villarruel som bare var opptatt av militære ofre i Argentina og ikke av ofre for militærdiktaturet. Kristin Clemet i Civita mener det pågikk en kampanje mot OFF.


== Økonomisk støtte ==
Konferansen har fått støtte fra en rekke norske og internasjonale organisasjoner og stiftelser samt Oslo kommune og Utenriksdepartementet. I 2020 fikk Oslo Freedom Forum 500.000 i støtte av Fritt Ord.Konferansen arrangeres av HRF hvor Halvorssen er eneste ansatt. Dagsavisen skrev i 2013 at The Sarah Scaife Foundation ga 1,9 millioner kroner til HRF, en stiftelse kjent for å finansiere islamofobe aktivister. Lynde and Harry Bradley Foundation skal ifølge Dagsavisen ha gitt 850.000 kroner til HRF i åren 2007-2011, også denne stiftelsen støtter islamofob virksomhet. Civita, som er en av flere partnere for konferansen, avviste i 2013 påstanden om kobling til antimuslimske miljøer som «guilt by association».


== Tidligere konferanser ==


=== 2009 ===
Thor Halvorssen, konferansens grunnlegger, kom med følgende uttalelse til The Wall Street Journal i 2009: «Vi bør alle ønske ytringsfrihet, assosieringsfrihet, frihet fra tortur, frihet til å reise, rettssikkerhet og frihet til å beholde det som tilhører oss.»  Han forklarer at «menneskerettighetsetableringen i FN» dessverre er «begrenset til pene ord fordi så mange medlemsland dreper eller fengsler eller torturer sine motstandere.»Partnere for 2009-konferansen var Civita, Human Rights Action Center, International Society for Human Rights, Laogai Research Foundation og Reporters Without Borders.


=== 2010 ===
Blant deltagerne i 2010-forumet var Raftoprismottakeren og uighur-lederen Rebiya Kadeer, den nordkoreanske dissidenten Kang Chol-Hwan, tidligere FARC-gissel Clara Rojas og sudanske Lubna al-Hussein. Blant annet Lech Wałęsa fra Polen, Anwar Ibrahim fra Malaysia og Mart Laar fra Estland holdt taler, det samme gjorde Wikipedia-grunnlegger Jimmy Wales, WikiLeaks-grunnlegger Julian Assange og gründer Peter Thiel. Andre  foredragsholdere inkluderte den russiske politikeren og sjakkmester Garry Kasparov, den peruanske økonomen Hernando de Soto, antislaveriaktivist Benjamin Skinner, den cubanske tidligere politiske fange Armando Valladares og tsjetsjenske advokaten Lidia Yusupova.The Economist beskrev 2010-forumet som «en spektakulær menneskerettighetsfestival» og sa at det var «på sin vei til å bli en menneskerettighetshendelse som tilsvarer Økonomisk forum i Davos.» 2010-forumet ble dekket i en rekke internasjonale media.I 2010 var forumets partnere blant annet Fritt Ord, Oslosenteret for fred og menneskerettigheter, Amnesty, Civita, Den norske Helsingforskomité og Human Rights House Foundation.


=== 2011 ===
Det tredje OFF fant sted i mai i 2011 i Oslo. Blant støttespillerne var Oslo kommune, Color Line AS, Thiel Foundation, Utenriksdepartementet, Fritt Ord, Nobel Fredssenteret, Helly Hansen og Voss Water.Blant foredragsholderne i 2011-konferansen var iranske Raftopris- og Nobelprismottaker Shirin Ebadi, den ghanesiske økonomen George Ayittey, tidligere president i Colombia Belisario Betancur, journalist og Nord-Korea-ekspert Barbara Demick, den egyptiske analytikeren Mona Eltahawy, hjerneforskeren James Fallon, dissidenten Yang Jianli fra Kina, den politiske teoretikeren Steven Levitsky, aktivist og fredsprismottaker Jody Williams og rettighetssaktivist Maryam al-Khawaja fra Bahrain. Aktivisten Ali Abdulemam fra Bahrain ble invitert til å holde en tale og hadde bekreftet sin deltagelse i forumet, men forsvant i Bahrain en måned før konferansen og kunne ikke delta. Den egyptiske internettaktivisten Wael Ghonim, som arrangerte protester i Tahrir Square, holdt sin tale fra Kairo via satellitt.Ifølge Economist var 2011-OFF «en glitrende samling av veteraner fra menneskerettighetskamper.»2011-konferansen ble streamet live på nettet, og en del av den ble kringkastet live på TV 2. Arrangementet og foredragsholderne ble omtalt i en rekke globale publikasjoner.I 2011 var forumets partnere blant annet Amnesty International, Civita, Den norske Helsingforskomité og PLAN Norge.


== Deltagere ==


=== Deltagere 2009 ===
Blant deltagerne på konferansen i 2009 var:

Kjell Magne Bondevik (tidl. statsminister)
Sarah Ferguson (hertuginne av York)
Vytautas Landsbergis (tidl. litauisk statsleder)
Kristin Clemet (leder Civita, tidl. norsk utdannings- og forskningsminister)
Mutabar Tadjibayeva (tidl. usbekisk politisk fange)
Aliaksandr Bialiatski (hviterussisk demokratiaktivist)
Palden Gyatso (tidl. buddhistisk samvittighetsfange)
Arne L. Lynngård (leder for Raftostiftelsen)
Park Sang Hak (nordkoreansk demokratiaktivist)
Magne Ove Varsi (urfolkforkjemper)
Vo Van Ai (vietnamesisk menneskerettsaktivist)
Sarah Bronfman (arving til Seagramformuen)
Jacqueline Moudeina (leder i Tsjads menneskerettskommisjon)
Peder Lunde (OL-vinner)
Vladimir Bukovskij (tidl. sovjetisk dissident)
Harry Wu (kinesisk dissident)
Leyla Zana (tidl. tyrkisk politisk fange)
Victor Hugo Cardenas (tidl. visepresident i Bolivia)
Emil Constantinescu (tidl. president i Romania)
Jung Chang (kinesiske forfatter)
Jack Healey (tidligere direktør for Amnesty International)
L. Craig Johnstone (FNs visehøykommissær for flyktninger)
Greg Mortenson (medforfatter, Three Cups of Tea)Etter konferansen ble hvert bidrag publisert på nett. I tillegg deltok 94 år gamle Ramón José Velásquez, tidligere president i Venezuela, via video.


=== Deltagere 2010 ===
Blant de som var tilstede på konferansen i 2010 var:

Kjell Magne Bondevik (tidl. statsminister)
Kristin Clemet (leder Civita, tidl. norsk utdannings- og forskningsminister)
John Peder Egenæs (generalsekretær, Amnesty Internasjonal Norge)
Manizha Bakhtari (Afghanistans ambassadør til Norge)
Kai Eide (FNs spesialutsending til Afghanistan og leder for UNAMA)
Jan Erik Helgesen (president, Veneziakommisjonen)
Torstein Nybo (produsent, Burma VJ)«*Åsne Seierstad (forfatter, Bokhandleren i Kabul)

Therese Jebsen (Daglig leder, Raftostiftelsen)
Kate Hughes (Women for Women International)
Mark Belinsky (Digital Democracy)
Birgitta Ohlsson (svensk EU-minister)
Vladimir Bukovskij (tidl. politisk fange i Sovjetunionen)
Emil Constantinescu (tidligere president i Romania)
Mauro de Lorenzo (visepresident, Freedom and Free Entreprise, John Templeton Foundation)
Michael C. Moynihan (sjefredaktør, Reason magazine)
Paula Schrifer (informasjonssjef, Freedom House)
James Traub (gjesteskribent, The NYT Magazine)
Claudia Rosett (spaltist, Forbes magazine)
Mona Eltahawy (prisvinnende egyptisk journalist)
Diego Arria (tidl. president i FNs sikkerhetsråd)
Julian Assange (grunnlegger, WikiLeaks)
Lubna Ahmad al-Hussein (sudanesisk forkjemper for kvinners rettigheter)
Anwar Ibrahim (leder for opposisjonen, Malaysia)
Rebiya Kadeer (president, World Uyghur Congress)
Kang Chol-hwan (nordkoreansk forfatter, Aquariums of Pyongyang)
Garry Kasparov (russisk stormester i sjakk og demokratiforkjemper)
Mart Laar (tidl. statsminister i Estland)
Leopoldo Lopez (opposisjonsleder Venezuela)
Marina Nemat (tidl. politisk fange, Iran)
Clara Rojas (colombiansk politiker, tidligere kidnappet av FARC)
Sima Samar (formann, AIHRC)
Benjamin Skinner (forfatter, A Crime So Monstrous)
Mukthar Mai (pakistansk kvinnerettsforkjemper)
Peter Thiel (medgrunnlegger, PayPal)
Samuel Kofi Woods (oppbygningsminister, Liberia)
Lidija Jusupova (tsjetsjensk advokat)
Armando Valladares (tidl. cubansk politisk fange)
Lech Wałęsa (tidl. polsk president; Nobels fredsprisvinner)
Jared Genser (President, Freedom Now)
Kasha Jacqueline (ugandisk menneskerettighetsaktivist)
Marina Nemat (tidl. iransk samvittighetsfange)
Gilbert Tuhabonye (burundisk overlevende fra folkemord)
Pierre Claver Mbonimpa (burundisk fengselsreformator)
Siegmar Faust (tysk forfatter)
Marcel Granier (venezuelansk journalist)
Zuhdi Jasser (president og grunnlegger, American Islamic Forum for Democracy)
Abdulkarim Al-Khaiwani (jemenittisk journalist)
Guadalupe Llori (ecuadoriansk politiker)
Sophal Ear (forsker på folkemordet i Kambodsja)
Alyaksandr Kazulin (hviterussisk opposisjonsleder)I tillegg deltok de følgende via video: grunnleggeren av Wikipedia Jimmy Wales, den peruanske økonomen Hernando de Soto, den vietnamesiske religiøse lederen Thich Quang Do og den cubanske bloggeren Yoni Sanchez.


=== Deltagere 2011 ===
Blant de som deltok i 2011-konferansen var:

Izzeldin Abuelaish (palestinsk lege)
George Ayittey(ghanesisk økonom)
Shirin Ebadi (iransk nobelprisvinner)
Jan Egeland (direktør, Human Rights Watch Europe)
Mona Eltahawy (egyptisk-amerikansk analytiker)
Jody Williams (nobelprisvinner)
John Ralston Saul (President, International PEN)
Alejandro Toledo (tidligere president i Peru)
Philippa Thomas (BBC nyhetsanker)
Yang Jianli (kinesisk dissident)
Wael Ghonim (egyptisk nettaktivist)
Lina Ben Mhenni (tunisisk blogger)
Belisario Betancur (tidligere president i Colombia)
Emil Constantinescu (tidligere president i Romania)
Barbara Demick (forfatter, journalist og ekspert på Nord-Korea)
Ahmed Benchemsi (marokkansk journalist)
Violet Banda (malawisk ungdomsradiovert)
Philippe Douste-Blazy (tidligere utenriksminister i Frankrike)
James Fallon (hjerneforsker)
Leymah Gbowee (liberisk aktivist)
Ghazi Gheblawi (libyansk forfatter)
Thomas Glave (jamaicansk forfatter, professor, aktivist)
Uki Goñi (argentinsk journalist)
Justine Hardy (britisk journalist og ekspert på psykisk helse)
L. Craig Johnstone (nestleder, UNHCR)
Maryam al-Khawaja (bahrainsk rettighetsaktivist)
Busi Kheswa (sørafrikansk aktivist for homofiles rettigheter)
Steven Levitsky (statsviter, Harvard)
Zhanna Litvina (hviterussisk journalist)
Vincent Manoharan (indisk advokat)
Jacob Mchangama (dansk forsker)
Fernão Lara Mesquita (brasiliansk journalist)
Malahat Nasibova (journalist)
Amir Ahmad Nasr (sudansk blogger)
James O’Neill (Thiel Foundation, Clarium Capital)
Zoya Phan (burmesisk aktivist)
Grigory Shvedov (russisk journalist)
Victoria Villarruel (argentinsk advokat)
Wan Yanhai (kinesisk aktivist for hiv/aids)
Knut Olav Åmås (politisk redaktør, Aftenposten)
David Andelman (redaktør, World Policy Journal)
Claes Arvidsson (utenriksredaktør, Svenska Dagbladet)
Jackson Diehl (Washington Post)
Victor Diusaba (nettdirektør, El Semana, Colombia)
Daniel Domscheit-Berg (grunnlegger, Openleaks)
Michael Fleichhacker (redaktør, Die Presse, Østerrike)
John Fund (spaltist, Wall Street Journal)
Jared Genser (president, Freedom Now, juridisk rådgiver for Liu Xiaobo)
Erik Hersman (medgrunnlegger, Ushahidi programvare)
Hui Siu Fun (produsent, Pearl and Jade TV, Hongkong)
Garry Kasparov (russisk demokratiforkjemper)
Jamie Kirchick (Radio Free Europe)
Amber Lyon (CNN-korrespondent)
Marina Nemat (iransk forfatter og tidligere samvittighetsfange)
Birgitta Ohlsson (EU-minister, Sverige)
Ebele Okobi-Harris (Yahoo!)
Abdel Nasser Ould Yessa (grunnlegger, SOS Slaves, Mauritania)
Jay Nordlinger (National Review)
Benedict Rogers (forfatter og Øst-Asia team leader, Christian Solidarity Worldwide)
Reihan Salam (spaltist, Daily Beast)
Maria Antonia Sánchez-Vallejo (utenriksredaktør, El Pais, Spania)
Hanne Skartveit (politisk redaktør, Verdens Gang)
Fabian Stang (ordfører, Oslo)
Paul Steiger (formann, Committee to Protect Journalists)
Andrew Stroehlein (kommunikasjonsdirektør, International Crisis Group)
Gilbert Tuhabonye (burundisk forfatter, idrettsmann og overlever av folkemord)
Dana Weiss (nyhetsanker, Channel 2 News, Israel)
Akhmed Zakayev (statsminister i eksil, Tsjetsjenia)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Oslo Freedom Forum