jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tunis erkebispedømme

Tunisia erkebispedømme er et romersk-katolsk erkebispedømme som omfatter hele Tunisia. Befolkningen er overveiende muslimsk, og Tunisias ca. 20 000 katolikker utgjør dermed bare en liten minoritet i landet.


== Historie ==
Tunis erkebispedømme kan ses på som gjenopprettelsen av Karthago bispedømme, som ble grunnlagt på 200-tallet og opphøyet til erkebispedømme på 400-tallet. Det fikk senere også rang som (titulært) patriarkat med ansvar for hele Nord-Afrika (Africa, Mauritania, Numidia og Tripolitania), men forble underlagt Vestens patriark i Roma (dvs. paven). Karthagos kirkeprovins omfattet mange bispedømmer, noe som går frem av at den katolske kirke fører opp 340 titulære bispeseter i dagens Tunisia.
I løpet av Nord-Afrikas islamisering ble patriarkatet oppgitt rundt 650. Arabiske dokumenter tyder likevel på at det alltid fantes enkelte kristne menigheter og kirker. Selv om det nevnes en biskop i siste halvdel av 1000-tallet og en apostolisk vikar i siste halvdel av 1600-tallet, skjedde nygrunnleggelsen som apostolisk vikariat Tunis først i 1843. Det skiftet i 1881 navn til apostolisk vikariat Tunisia og ble tre år senere opphøyet til Karthago erkebispedømme. Etter en periode som territorialprelaturet Tunis (fra 1964) ble det på nytt opphøyet til bispedømme i 1995 og til erkebispedømme i 2010.


== Internasjonale forbindelser ==
Pavens nuntius til Tunisia og Algerie er Thomas Yeh Sheng-nan.
Erkebiskopen av Tunis er medlem i den nordafrikanske bispekonferansen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Archdiocese of Tunis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tunis erkebispedømme (fransk, italiensk, engelsk, tysk)
«Giga-Catholic Information» om Tunisia (engelsk)
Canton (Ohio)

Canton er fylkessete i Stark County i det nordøstre Ohio, ca. 39 km sør for Akron og 97 km sør for Cleveland.
Canton ble grunnlagt i 1805 ved den vestre og midtre grenene av Nimishillen Creek. Canton ble et indistrisenter på grunn av alle jernbanesporene i området. Etter nedgangen i tungindustrien diversifiserte byens industri seg til en tjenesteøkonomi som blant annet omfattet detaljhandel, utdanning, finansvirksomhet og helsetjenester.
Ved folketellingen i 2000 hadde byen 80 806 innbyggere, men i 2010 hadde tallet sunket til 73 007. Til tross for dette gikk Canton fra å være Ohios 9. største by til den 8. største, fordi den nærliggende byen Youngstown, som tidligere var mye større enn Canton, har hatt en enda større nedgang i folketallet. Canton inngår i storbyområdet Canton–Massillon, som omfatter Stark County og Carroll County, og som ved folketellingen i 2010 hadde til sammen 404 422 innbyggere.Pro Football Hall of Fame, McKinley National Memorial, William McKinley Presidential Library and Museum og First Ladies National Historic Site ligger alle i Canton.


== Referanser ==
Lyttelton Harbour

Lyttelton Harbour er ett av de to store havnebassengene i Banks Peninsula på kysten av Canterbury i New Zealand.
Lyttelton Harbour er omtrent 15 kilometer lang fra munningen til Teddington. I fjorden ligger havnebyen Lyttelton som betjener Christchurch. Lyttelton er forbundet med Christchurch gjennom en enkeltsporet tunnel, en tofelts veitunnel og to veier over Port Hills. På motsatt side av Lyttelton ligger bosettingen Diamond Harbour. Vest for Lyttelton ligger maoribosetningen Rāpaki.
Havnebassenget er dannet av et kollapset vulkankrater.


== Eksterne lenker ==
(en) Lyttelton Harbour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Urubamba

Urubamba (spansk: Río Urubamba) er ei 725 kilometer lang elv i Peru. Den har sin kilde i Andesfjellene sørøst for Cuzco, nær grensa til regionen Puno. Den øvre delen av elva blir kalt Vilcanota. I inkaenes hellige dal, mellom Pisaq og Ollantaytambo, blir den også kalt Wilcamayu («hellig elv»). Urubamba renner i nord-nordvestlig retning til den ved byen Atalaya (287 moh) løper sammen med elva Tambo (en forlengelse av Apurímac) og danner Ucayali, som er en av Amazonas' hovedtilløpselver.
Urubamba deles i Øvre Urubamba og Nedre Urubamba, som er adskilt av det trange elvegjelet Pongo de Mainique. Langs Øvre Urubamba er det omfattende irrigasjonsanlegg og tett befolkning. Her ligger også en rekke ruiner fra Inkariket, blant annet byen Machu Picchu. Nedre Urubamba er relativt lite utviklet og har en betydelig urfolksbefolkning. Økonomien er basert på tømmer og et stort gassfelt i området.


== Eksterne lenker ==
(en) Urubamba River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ipsos MMI

Ipsos (tidligere kalt Ipsos MMI etter oppkjøp av MMI med opprinnelige navn, Markeds- og mediainstituttet) er et norsk institutt innen markedsanalyse og meningsmålinger. Det ble opprettet som Markeds- og mediainstituttet (MMI) i 1987. I 2006 ble det overtatt av det internasjonale markedsanalyseselskapet Synovate som igjen ble kjøpt opp av Ipsos i 2011.
Ipsos i Norge eies av Ipsos og hadde i 2015 omkring 80 fast ansatte. I 2021 har selskapet nær 300 ansatte. Dette inkluderer en stab av intervjuere rundt omkring hele landet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gro Bjørnerud Mo

Gro Bjørnerud Mo (født 11. september 1962 i Drammen) er en norsk litteraturviter og professor i fransk litteratur ved Universitetet i Oslo. Hun ble valgt til prorektor ved Universitetet i Oslo for perioden 2017–2021 i rektor- og prorektorvalget i 2017, og tiltrådte 1. august 2017. Hun var prodekan for undervisning ved Det humanistiske fakultet 2007–2014.
I 1990 ble hun cand.philol. i fransk med hovedoppgaven Fra det fullendte til det ufullendte : en studie i Francis Ponges poetikk om Francis Ponge ved Universitetet i Oslo. Hun ble doctor artium samme sted i 1999 med avhandlingen La poésie est une danse. Lire François de Malherbe.
Mo er spesialist på fransk tidlig moderne diktning. Men hun har også skrevet om nyere litteratur og har blant annet interessert seg for forfattere som Gustave Flaubert, Marcel Proust og Michel Houellebecq
I 2000 var hun førsteamanuensis i fransk litteratur ved Universitetet i Stavanger. Siden 2001 har hun vært ansatt som førsteamanuensis og fra 2008 som professor ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. 
Mo var styreleder for Fransk-norsk senter for humaniora og samfunnsvitenskap i Paris 2007–2014. Hun er medlem i det vitenskapelige råd for Nordisk nettverk for renessansestudier og er medlem av Société d'histoire littéraire de la France.


== Bibliografi ==
ForfattetEt nesten historisk preg : essays om fransk litteratur. Oslo: Unipub, 2009.RedigertFigura : festskrift for Karin Gundersen  (redaktør sammen med  Jon Holm). Oslo: Unipub, 2006OversettelserEksil av Saint-John Perse, Aschehoug 2003Utvalgte publikasjoner på fransk"Cérémonies et subjectivité dans la poésie officielle de François de Malherbe", Dix-septième siècle, 2013/3 (n° 260), s. 469 - 479.
"Corps sanglants, souffrants et pétrifiés". I: Corps sanglants, souffrants et macabres. La représentation de la violence faite au corps en Europe, XVIe-XVIIe siècles, s. 129-144. Presses Sorbonne Nouvelle 2010


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gro Bjørnerud Mo i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Gro Bjørnerud Mo i BIBSYS
John Walter Gregory

John Walter Gregory (født 27. januar 1864 i Bow, London, død 2. juni 1932 i Urubamba, Peru) var en britisk geolog og oppdager, først og fremst kjent for sitt arbeid innen glasiologi og innen geografi og geologi i Australia og Øst-Afrika. Gregory døde av drukning i Urubamba da båten veltet på en ekspedisjon til vulkan- og jordskjelvsentrene i Andes.


== Referanser ==
Bluff

Bluff er en havneby på den sørlige kysten av Sørøya i New Zealand. Det er den sørligste byen i New Zealand, og til tross for at Slope Point ligger lenger sør, blir den ofte referert til som landets sørligste ytterpunkt. Byen har en befolkning på 1850 (2006).Bluffområdet var ikke bosatt av maorier da det på begynnelsen av 1800-tallet ble ett av de første områdene i New Zealand hvor europeere etablerte seg.
Bluff har fergeforbindelse til Stewart Island 60 kilometer lenger sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bluff, New Zealand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Bluff
Norsk Landmandsforbund

Norsk Landmandsforbund var en norsk politisk organisasjon som hadde som mål å verne om interessene til bønder og bygder. Organisasjonen var forløperen til både Senterpartiet og Norges Bondelag.


== Oppstarten ==
Norges Landmandsforbund ble stiftet 1896. Det første organisatoriske initiativ var et møte hos overlærer Johan Theodor Landmark på Den høyere landbruksskole i Ås 24. oktober 1893. Til stede var ti bønder fra området, senere omtalt som «Follobøndene». Landmark sa på dette møtet at det ville være nyttig om gårdbrukerne samlet seg til et økonomisk bondeparti. De ti ble så enige om å be med seg flere gårdbrukere, og rundt 30 sa ja til anmodningen om å være med på et møte 9. januar 1894. Her ble det besluttet å innkalle til et større møte i Kristiania måneden etter.
7. februar 1894 kom flere hundre gårdbrukere sammen på Hotel Royal i Kristiania og 100 medlemmer tegnet seg på medlemslisten. Landmark holdt også her en tale der han grunngav hvorfor man ønsket seg en organisasjon. Møtet vedtok også en resolusjon, der det var en nærmere begrunnelse for etableringen av et landmandsforbund. En organisasjonskomité på 15 medlemmer ble opprettet og disse skulle foreslå et lovforslag.
25. mai 1894 kom 15-mannskomiteen med et opprop sammen med et utarbeidet lovforslag, der man gjorde rede for hvordan man hadde sett på hvordan man skulle organisere seg, hvorfor en skulle etablere seg og hvilke arbeidsoppgaver som ventet.
8. februar 1895 ble det avholdt nok et møte der medlemmer og formenn i tilsluttede landmandsforeninger deltok, og landmandsforbundet var på dette tidspunktet om lag et par hundre medlemmer og om lag 20 foreninger. Høsten samme år ble det sendt ut en innbydelse til stiftelsesmøtet februar neste år.


== Stiftelsen ==
6. februar 1896 i Kristiania kom om lag 100 direktemedlemmer og 50 representanter fra foreningene sammen. Lovforslaget ble vedtatt, etter at sentralstyret ble utvidet og det ble opprettet et arbeidsutvalg.


== Bondepartiet ==
19. juni 1920 i Kristiansand var Norsk Landmandsforbund samlet til årsmøte, og det var her organisasjonen bestemte seg for å bli et politisk parti ved stortingsvalget året etter.


== Kilder ==
Fra landmannsorganisasjon til bondeparti – Politisk debatt og taktikk i Norsk Landmandsforbund 1896-1920 av Tertit Aasland (Universitetsforlaget 1974)
Liste over tidligere katolske bispedømmer i Italia

Denne listen over tidligere katolske bispedømmer i Italia viser de om lag 316 katolske bispedømmene i Italia som ikke lenger eksisterer under sitt tidligere navn. De har enten blitt opphevet (slått til andre bispedømmer), fusjonert (slått sammen med et annet bispedømme, men bevart deler av det opprinnelige navnet), delt (i flere bispedømmer) eller fått nytt navn.
I tillegg kommer ti bispedømmer som lå (eller tidligere bispedømmer som hadde ligget) innenfor Italias grenser slik de var i mellomkrigstiden, men som ligger (eller hadde ligget) innenfor dagens slovenske eller kroatiske grenser. Disse er tatt med i tabellen under sine italienske navn og kan finnes ved å sortere på «type endring», der bispedømmene står oppført med «grenseendring».
Johan Nielsen

Johan Christian Nielsen (født 15. mars 1919 i Sandvík, død 24. mai 1984 på Tvøroyri) var en færøysk sogneprest og sosialdemokratisk politiker (Jv.). Han møtte på det danske Folketinget for Færøyene i over 20 år.


== Familiebakgrunn og yrkesliv ==
Han vokste opp i Sandvík som sønn av kjøpmann Michel Nielsen (Mikkjal undir Heygnum) og hustru Johanna Cathrina Thomsen. Han giftet seg på Frederiksberg i 1948 med Birthe Christensen.Etter folkeskolen dro han til sjøs i noen år, hvoretter han tok preliminær- og studentereksamen i Tórshavn. Han studerte frem til teologisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1953. Ved siden av studiene var han kontorist i Statens Ligningsdirektorat, og medvirket i DRs kortbølgesendinger til Færøyene.Nielsen begynte sin prestegjerning som hjelpeprest i Sankt Lukas' kirke på Frederiksberg 1953–1954 og residerende kapellan ved Sionskirken i København 1954–1956. Deretter var han sogneprest i Klaksvík på Færøyene 1956–1964, ved Filips kirke i København 1964–1970, i Ørsted og Dåstrup 1970–1979 samt i Hellebæk 1979–1983.


== Politisk og organisatorisk arbeid ==
Nielsen ble valgt til Folketinget fra Færøyene for perioden 1960–1964, etter at Javnaðarflokkurin ble Færøyenes største parti. Spørsmålet om NATO-anlegg på øyene stod sentralt i valgkampen. Det ble gjort til et poeng i valgkampen at sogneprest Nielsen reiste mellom valgmøter på Norðoyar med en båt som ble brukt til øltransport, og angivelig hadde fått 260 000 kroner i valgkampstøtte fra det sosialdemokratvennlige bryggeriet Nordstjernen i København. Nielsen var tilsluttet Socialdemokratiets folketingsgruppe. Nielsen møtte senere i Folketinget som vararepresentant i oktober 1965, fra oktober til november 1966, fra februar 1967 til januar 1968 samt fra februar 1968 til desember 1981. I 1979 varslet han at han ikke ville la seg renominere til neste valg.Tidlig i sin politiske karrière sa han spøkefullt om seg selv: «Jeg kunne bli en færøysk Fidel Castro, selv skjegget har jeg.»Han skjøttet en rekke verv i kirkelige og humanitære organisasjoner, blant annet som styreformann i Det danske Bibelselskab 1975–1982 og Red Barnet 1976–1980. Han var formann i det færøyske kringkastningsrådet 1958–1964.


== Bibliografi ==
1985 – Í Harrans hondum, posthumt.


== Referanser ==
Kalugastør

Kalugastør eller bare kaluga, er en art i gruppen stører.
Det er en rovfisk som er nært beslektet med den noe større belugastøren (Huso huso).
I likhet med belugaen, tilbringer den deler av livet i saltvann.
Kalugaen er en av de største artene i størfamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) Kalugastør – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kalugastør i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kalugastør hos FishBase 
(en) Kalugastør hos ITIS 
(en) Kalugastør hos NCBI 
(en) Kategori:Huso dauricus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Huso dauricus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Huso dauricus – detaljert informasjon på Wikispecies
Siri Dahlquist

Sigrid (Siri) Hedvig Naëmi Dahlquist (født Jonsson 14. mars 1889 i Bromma, død 22. januar 1966 i Uppsala) var en svensk Cand.theol., forfatter og salmedikter.


== Utdannelse ==
Studenteksamen ved Wallinska skolan 1907.
Cand.theol. fra Uppsala i 1913.


== Virksomhet ==
Kristendomslærer i Stockholms jenteskoler 1912-1913.
Redaktør for Sveriges barn 1915-1917.
Prestekone i Degerfors 1913-1919.
Forfatter i Uppsala dererter til sin død.


== Bibliografi ==
Oppskrifter og dikt i diverse brosjyrer og tidsskrifter. Hovedsakelig i Vår Lösen og andre kirkelige tidsskrift
Unga psalmer, Diakonistyrelsens förlag.
Livets sånger – ett litet stycke kyrkligt liv, ble trykket i tredje opplag i 1953. Ble presentert som: "Ett försök att fånga tonen av psalm och sång, sådan den ligger kvar i minnet från olika skeden av författarens liv."


== Salmer ==
Den kärlek du till världen bar, oversatt i 1924 og bearbeidet i 1936 av George Robsons tekst fra år 1900. I (Herren Lever 1977 nr 861)
Gode Fader, i din vård, i Nya psalmer 1921,
Låt nya tankar tolka Kristi bud, nummer 522 i Norsk Salmebok
Verka, tills natten kommer, i Nya psalmer 1921. Siri Dahlquists tekst er en oversettelse av Annie Coghills engelske tekst fra 1854.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund
Siri Dahlquist - psalmförfattare, prästfru och teolog. Red. av V.-A. Grönqvist. Uppsala 2012. 489 sid. ISBN 978-91-7580-610-5.
Jákup á Hólum

Jacob Jacobsen (1873–1957), på folkemunne kalt Jákup á Hólum, var en færøysk handelsmann og politiker.
Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðuroy fra 1927 til 1928. Han tilhørte Sambandsflokkurin. Han rykket opp fra varaplass da Jógvan Dahl ble fritatt fra vervet grunnet sykdom.Jákup á Hólum vokste opp i Sandvík og begynte å arbeide på firmaet T.F. Thomsens fiskefartøyer. Bare 24 år gammel, i 1896, ble han bestyrer for T.F. Thomsens filial i Sandvík. Da firmaet la ned sine filialer, fortsatte han å drive handel i eget navn og utvidet med fiskefartøyer.


== Referanser ==
Jógvan Dahl

Joen Jacob «Jógvan» Dahl (født 21. september 1868 i Vágur, død 30. november 1928) var en færøysk skipper, kjøpmann og politiker (SB).
Han var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1916–1918 og 1920–1928, men fikk fritak fra vervet fra 1927 på grunn av sykdom. Jákup á Hólum møtte resten av perioden, og Dahl døde senere i 1928.
Jógvan Dahl var sønn av lagtingsmann Jacob Dahl, bror av lagtingsmann Magnus Dahl og svigerfar til sysselmann Gunnar Dahl-Olsen.


== Kilder ==
Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 263. (PDF Arkivert 4. januar 2014 hos Wayback Machine.)
Sauland kraftverk

Sauland kraftverk er et planlagt kraftverk i Sauland. Kongen i statsråd besluttet den 12. februar 2016 å gi konsesjon for bygging av dette kraftverket i Hjartdal kommune. Utbyggingen er utsatt på ubestemt tid på grunn av lønnsomhet.


== Aksjerselskapet Sauland kraftverk ==
Den 27. juni ble Sauland kraftverk AS stiftet på Nordbø pensjonat i Hjartdalsbygda. Skagerak Kraft, Hjartdal kommune, Notodden Energi, Tinfos og 10 lokale grunneiere går sammen for å danne selskapet som skal gi strøm til nesten 11 000 husstander.


== Eksterne lenker ==
Sauland kraftverk AS
Nicolaus Decius

Nicolaus «Tech» Decius (født omkring 1485, død etter 1546) var en tysk munk som etter reformasjonen ble evangelisk prest i Stettin og Königsberg. Han er representert i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 med to salmer. De samme salmene er også med i Svenska kyrkan sin salmebok fra 1986 med to verk  samt i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 (SMF 1920).


== Salmer ==
«Alene Gud i himmelrik» (SMF 1920 nr 3) (1986 nr 18) skrevet i 1526, gammelkirkelig tonesetting nedtegnet i 1539 i Geistliche Lieder.
«O Guds Lam uskyldig» (SMF 1920 nr 111) (1986 nr 143) skrevet 1522 eller før 1529.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 22
Storhamar Fotball

Storhamar Fotball (stiftet i 1935) er et fotballaget til Storhamar Idrettslag som holder til i Hamar. A-laget ligger i 4. divisjon i Indre Østland Fotballkrets. Storhamar har aldri hatt noen tradisjon for å ha et etablert lag i de øverste divisjonene. Det er Hamarkameratene som er storebror i Hamar, mens Storhamar Idrettslag har hatt det beste og det eneste ishockeylaget i distriktet.
Den 30. september 2012, med seier 7-3 hjemme mot Lillehammer 2, sikret Storhamar Fotball seg for første gang spill i nasjonal liga med opprykk til 3. divisjon fotball for herrer.


== Tabellen ==


== Divisjonsutvikling ==


== Meritter ==


=== Kretsmesterskap ===
4. divisjon, Indre Østland: (2016)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Luas

Luas (Gælisk for fart) er et bybane-system i den irske hovedstaden Dublin.
Det er to linjer, den grønne linjen som åpnet 30. juni 2004, og den røde linjen som åpnet 26. september 2004. Siden den gang har begge linjer blitt forlenget og den røde linjen delt i to forgreninger. Bybanen har nå samlet 54 stasjoner og 36,5 km spor. Inntil desember 2017 var de to banene separate baner, men er nå sammenkoplet - selv om det ikke er trafikk som betjener begge linjer som én rute.
LUAS drives av Transdev på kontrakt med Transport Infrastructure Ireland (TII).


== Rød linje ==
Den røde linjen går i en øst-vestlig retning igjennom nordlige Dublin, for så å krysse Liffey i en sørvestlig retning til den tettbefolkede forstaden Tallaght. I 2009 ble linjen forlenget fra Connolly stasjon til The Point, og i 2011 ble en sidelinje åpnet fra Belgard til Saggart.
Ved Spencer Dock er det gangavstand til jernbanestasjonen Docklands stasjon. LUAS-holdeplassen Connolly er i direkte tilknytning til jernbanestasjonen med samme navn. Holdeplassen Busáras ligger ved siden av hoved-bussterminalen i Dublin. Holdeplassen Heuston ligger utenfor jernbanestasjonen med samme navn.
Holdeplassene Cheerverstown, Tallaght og Red Cow har innfartsparkering.


== Grønn linje ==
Den grønne linjen går fra Broombridge stasjon på Dublin-Sligo toglinjen, nord for sentrum, via St. Stephen's Green til Bride's Glen sør i Dublin. Fra Harcourt bruker linjen den gamle traséen til Harcourt Street-jernbanelinjen som ble lagt ned i 1958.
I 2010 ble linjen forlenget fra Sandyford til Bride's Glen og i 2017 ble den forlenget fra St. Stephen's Green til Broombridge.
Det er innfartsparkering ved Carrickmines, Sandyford, Stillorgan og Ballaly holdeplasser.
To holdeplasser, Racecourse og Brennanstown, er bygd, men er ikke i bruk. Åpning avhenger av fremtidig utvikling av de omliggende områdene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) LUAS tram system – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Luas hjemmeside
Manchester Metrolink

Manchester Metrolink er en bybane i Stor-Manchester-området. Den består av åtte linjer med totalt 105 km med spor av standard sporvidde og 99 holdeplasser noe som gjør det til det største metronettverket i Storbritannia.Metrolink er eid av Transport for Greater Manchester (TfGM) og drives og vedlikeholdes under kontrakt av et konsortium bestående av Keolis og Amey. I 2019-20 var det 44.3 millioner passasjerer.Nettverket består av åtte linjer som spriker ut fra Manchester sentrum til endeholdeplasser i Altrincham, Ashton-under-Lyne, Bury, East Didsbury, Eccles, Manchester Airport, Rochdale og Trafford Centre. Banen følger gatene i sentrum av Manchester (slik som vanlige trikker), men linjene som går ut til forstedene benytter tidligere jernbanelinjer. Systemet betjenes av Bombardier M5000 trikker.
Utvidelsen med en ny linje fra Pomona til Trafford Centre, et stort kjøpesenter, åpnet i mars 2020. Det er også spekulative planer om utvidelse til Stockport og en løkke rundt Wythenshawe. Det er også planer om innføring av noe som Metrolink beskriver som trikk-tog teknologi, noe som skal gjøre det mulig for Metrolink å dele linjer med vanlige tog.


== Billetter og priser ==

Til å begynne med varierte prisene etter lengden en reiste, men i januar 2019 ble et nytt og mye enklere sonesystem innført. Billetter må kjøpes på forhånd da det vanligvis ikke er noen mulighet for å løse billett på trikken.
Billetter kjøpes fra billettautomater på stasjonene. De nyeste automatene aksepterer både kontanter og kort. Kortbetaling er enten via an vanlig kortleser og tastatur for PIN-kode eller via kontaktløs kortleser. Om man er en registrert bruker er det også mulig å betale med kontaktløse kort eller mobiltelefon via separate lesere. Man må da skanne kortet eller mobiltelefonen både på stasjonen en reiser fra og til. Kortet eller mobilen må være fullt tilgjengelig under hele reisen da separate billetter ikke blir skrevet ut. Mobiltelefon med dødt batteri regnes som ikke betalt billett.På de fleste stasjoner er det ingen barrierer eller noen annen form for billettkontroll ved avreise eller ankomst, og sniking ble i 2006 estimert til mellom 2 og 6% av all brukere og i 2012 til omtrent 2.5% av alle brukere.Metrolink har egne kontrollører som sjekker billetter og kort enten på toget eller ved ankomst, Straffetakster opp til £100 utstedes ved manglende billett eller om man ikke har sjekket inn med sitt kontaktløse kort før ombordstigning. Mellom 1992 of 2008 hadde Greater Manchester Police en egen Metrolink enhet som var ansvarlig for overvåking av Metrolinknettverket.


== Linjer og linjekart ==


=== Geografisk kart ===


== Referanser ==