jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nymphidium

Nymphidium er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 24-40 millimeter) sommerfugler. Oversiden er brun, som oftest med et stort, hvitt eller gulaktig felt ved roten av hver vinge, noen ganger er vingene nesten helt hvite. Undersiden er mønstret i brunt og hvitt.
Slekten ligner særlig på slektene Juditha og Synargis men er noe spinklere enn disse med smalere forvinger.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Guatemala i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Nymphidiini
Slekten Nymphidium Fabricius, 1807
Nymphidium acherois (Boisduval, 1836)
Nymphidium ariari Callaghan, 1988
Nymphidium ascolia Hewitson, 1853
Nymphidium aurum Callaghan, 1985
Nymphidium azanoides Butler, 1867
Nymphidium baeotia Hewitson, 1853
Nymphidium balbinus Staudinger, 1887
Nymphidium cachrus (Fabricius, 1787)
Nymphidium callaghani Brévignon, 1999
Nymphidium caricae (Linnaeus, 1758)
Nymphidium carmentis Stichel, 1910
Nymphidium chimborazium Bates, H, 1868
Nymphidium chione Bates, H, 1867
Nymphidium derufata Callaghan, 1985
Nymphidium fulminans Bates, H, 1868
Nymphidium guyanensis Gallard & Brévignon, 1989
Nymphidium haematostictum Godman & Salvin, 1878
Nymphidium hesperinum Stichel, 1911
Nymphidium latibrunis Callaghan, 1985
Nymphidium lenocinium Schaus, 1913
Nymphidium leucosia (Hübner, 1806)
Nymphidium lisimon (Stoll, 1790)
Nymphidium manicorensis Callaghan, 1985
Nymphidium mantus (Cramer, 1775)
Nymphidium menalcus (Stoll, 1782)
Nymphidium ninias Hewitson, 1865
Nymphidium nivea Talbot, 1928
Nymphidium olinda Bates, H, 1865
Nymphidium omois Hewitson, 1865
Nymphidium onaeum Hewitson, 1869
Nymphidium plinthobaphis Stichel, 1910
Nymphidium smalli Callaghan, 1999
Nymphidium strati Kaye, 1925
Nymphidium trinidadi Callaghan, 1999
Nymphidium undimargo Seitz, 1917


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Nymphidium på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 4.2. 2012
Butterflies of Amazonia – Nymphidium ascolia [2]
Butterflies of Amazonia – Nymphidium caricae [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Nymphidium i Encyclopedia of Life 
(en) Nymphidium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nymphidium hos NCBI 
(en) Kategori:Nymphidium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nymphidium – detaljert informasjon på Wikispecies
Tredje slaget ved Isonzo

Tredje slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 18. oktober og 3. november 1915 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det tredje av til sammen tolv slag ved Isonzo.Med bare to og en halv måned etter det andre slaget til å komme tilbake, kom den italienske øverstkommanderende Luigi Cadorna til at artilleristøtten måtte forsterkes og styret dette med 1 200 enheter.I det tredje angrepet var de italienske målsettingene å innta de østerriksk-ungarske brohodene ved Bovec og Tolmin, samt helst å kunne innta Gorizia.Cadornas taktikk var fortsatt enkel og utplasserte alle sine styrker langs Isonzo. Østerrikerne tok fordel av at det ikke var så mange steder hvor et angrep komme komme, og konsentrerte styrkene og slagkraften der.
I ly av kraftig artilleriild rykket de italienske styrkene fram til Plave ved Isonzos vestbredd, og over Kras-platået og San Michele-fjellet for å gå rundt de østerrikske styrkene som forsvarte Gorizia.  Som i det andre slaget to og en halv måneder tidligere var det blodige kamper på platået ved San Michele.
Kampene døde ut 3. november, men bare to uker senere gikk Italia til et nytt angrep.


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Macdonald, John, and Željko Cimprič. Caporetto and the Isonzo Campaign: The Italian Front, 1915-1918. Barnsley, South Yorkshire: Pen & Sword Military, 2011. ISBN 9781848846715 OCLC 774957786
Schindler, John R. (2001). Isonzo: The Forgotten Sacrifice of the Great War. Praeger. ISBN 0275972046. OCLC 44681903. 
Bauer, E., 1985: Der Lowe vom Isonzo, Feldmarschall Svetozar Boroević de Bojna. Aufl. Styria. Graz
Boroević, S., 1923: O vojni proti Italiji (prevod iz nemškega jezika). Ljubljana
Comando supremo R.E. Italiano, 1916: Addestramento della fanteria al combattimento. Roma. Tipografia del Senato


== Eksterne lenker ==
FirstWorldWar.Com: Isonzo-slagene, 1915-17 hos FirstWorldWar.com
Kart over slagmarken ved den italienske fronten hos FirstWorldWar.com
De 11 Isonzo-slagene
Fredsmarsjene med Soča Region-stiftelsen. Stiftelsen bevarer, restaurerer og presenterer den historiske og kulturelle arven etter første verdens krig i områdene ved Isonzo-fronten for studie-, turist- og undervisningsformål.
The Kobarid Museum  Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Društvo Soška Fronta (slovensk)
Pro Hereditate – omfattende side (engelsk, italiensk, slovensk)
Calospila

Calospila er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn 25-40 millimeter) sommerfugler. Artene i denne slekten kan være ganske ulike av utseende, noen er mørkbrune med hvite flekker, mange oransje eller gulbrune med små, brune flekker.
Undersiden er blekere på farge, ofte blekt brunlig.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico til det sørlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
Underfamilien Riodininae
stammen Nymphidiini
Slekten Calospila Geyer, 1832
Calospila antonii Brévignon, 1995
Calospila asteria (Stichel, 1911)
Calospila byzeres (Hewitson, 1872)
Calospila candace (Druce, H, 1904)
Calospila cerealis (Hewitson, 1863)
Calospila cilissa (Hewitson, 1863)
Calospila cuprea (Butler, 1867)
Calospila emylius (Cramer, 1775)
Calospila fannia (Godman, 1903)
Calospila gallardi Brévignon, 1995
Calospila gyges (Stichel, 1911)
Calospila hemileuca (Bates, H, 1868)
Calospila idmon (Godman & Salvin, 1889)
Calospila irene (Westwood, 1851)
Calospila latona (Hewitson, 1853)
Calospila lucetia (Hübner, 1821)
Calospila lucianus (Fabricius, 1793)
Calospila maeon (Godman, 1903)
Calospila maeonoides (Godman, 1903)
Calospila martialis (Felder, C & R. Felder, 1865)
Calospila napoensis Hall, J & Harvey, 2004
Calospila overali Jauffret, P & Sousa, 2006
Calospila parthaon (Dalman, 1823)
Calospila pelarge (Godman & Salvin, 1878)
Calospila pirene (Godman, 1903)
Calospila rhesa (Hewitson, 1858)
Calospila rhodope (Hewitson, 1853)
Calospila satyroides (Lathy, 1932)
Calospila siaka (Hewitson, 1858)
Calospila simplaris (Stichel, 1911)
Calospila thara (Hewitson, 1858)
Calospila urichi (May, 1972)
Calospila zeanger (Stoll, 1790)


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. (2011) Calospila på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 4.2. 2012


== Eksterne lenker ==
(en) Calospila i Encyclopedia of Life 
(en) Calospila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calospila hos NCBI 
(en) Kategori:Calospila – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calospila – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Calospila spp.
Fjerde slaget ved Isonzo

Fjerde slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 10. november og 2. desember 1915 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det fjerde av tilsammen tolv slag ved Isonzo.
I motsetning til de tre foregående angrepene (juni, juli og oktober), varte denne offensiven ganske kort, og blir av og til ansett som å være en del av den forutgående. De fleste kampene var rundt Kras-platået og Gorizia, men angrepet ble iverksatt over hele Isonzo.
De italienske styrkene inntok høydene over Gorizia som ga dem overblikket over byen og Isonzo. De lyktes ikke, tross gjentakende forsøk, å innta Monte Sei Busi. De østerriksk-ungarske brohodene ved Bovec og Tolmin ble utsatt for kraftige bombardement med mange døde.
Som ved de tidligere offensivene døde kampene ut, og det ble i realiteten en våpenhvile på dette frontavsnittet, på grunn av vinterkulden særlig i Kras-området og på mange av forsyninger.
Det østerriksk-ungarske overkommandoen var bekymret på grunn av de høye tapene ved Isonzo, og sendte etter dette slaget den første anmodningen til Tyskland om assistanse på dette frontavsnittet, men Tyskland var på dette tidspunktet ikke i krig med Italia. Av denne grunn intervenerte ikke Tyskland før ellevte slaget ved Isonzo.


== Eksterne lenker ==
FirstWorldWar.Com: Isonzo-slagene, 1915-17 hos FirstWorldWar.com
Kart over slagmarken ved den italienske fronten hos FirstWorldWar.com
De 11 Isonzo-slagene
Fredsmarsjene med Soča Region-stiftelsen. Stiftelsen bevarer, restaurerer og presenterer den historiske og kulturelle arven etter første verdens krig i områdene ved Isonzo-fronten for studie-, turist- og undervisningsformål.
The Kobarid Museum  Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Društvo Soška Fronta (slovensk)
Pro Hereditate – omfattende side (engelsk, italiensk, slovensk)
Luke Mitchell

Luke Mitchell (født 17. april 1985 i Gold Coast i Queensland i Australia) er en australsk skuespiller og modell.
Mitchell har arbeidet med kjente skuespillere som Joss McWilliam, Iain Gardner og Craig McMahon. Han turnerte over store deler av Australia med det internasjonale selskapet Sudden Impact Entertainment og deltok i flere teaterforestillinger. Mens han arbeidet i Melbourne var han på audition for rollen som Chris Knight i TV-serien Neighbours, og han dukket opp i 11 episoder av denne serien. Deretter fikk han en rolle i TV-serien H2O: Just Add Water.
I juni 2009 flyttet Mitchell til Sydney og i 2010 fikk han rollen som Romeo Smith i den populære australske TV-serien Home and Away. Mitchell vant sin første filmpris i 2010, en TV Week Logie i kategorien New Male Talent, for sin rolle i serien Home and Away. Hans yngre bror Ben Mitchell, er blant topp 10 australske tennisspillere.


== Filmografi ==


=== Fjernsyn ===


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Luke Mitchell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Luke Mitchell på Internet Movie Database 
(fr) Luke Mitchell på Allociné 
(en) Luke Mitchell på AllMovie 
(en) Luke Mitchell hos The Movie Database
Nam Gon

Nam gon (hangul: 남곤, hanja:南袞) (født 1471 i Miryang i dagens Sør-Gyeongsang, død 10. mars 1527 i Miryang) var en koreansk politiker, forsker og dikter. Han var statsminister i kongedømmet Joseon fra 1523 til 1527.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kalton, Michael (1988). To Become a Sage (engelsk). Columbia University Press (Oversettelse av Seonghak sipdo (hangul: 성학십도, hanja: 聖學十圖, engelsk: Ten Diagrams on Sage Learning) av I Hwang). 


== Eksterne lenker ==
(ko) Nam Gon på Naver
(ko) 남곤은 밀양인 이였다! - 밀양신문
George E. Read

George E. Read (født 1838 på Rhode Island, død 1910) var en sjømann fra USA som ble tildelt Medal of Honor for tapperhet under den amerikanske borgerkrigen. Den 19. juni 1864 var Read matros ombord USS «Kearsarge» som senket CSS «Alabama» utenfor kysten av Cherbourg i Frankrike.Read ble tildelt Medal of Honor for tapperhet under ild.


== Referanser ==
Rune Temte

Rune Temte (født 29. september 1965 i Solbergelva i Nedre Eiker i Buskerud) er en norsk skuespiller og tidligere fotballspiller. 


== Skuespillerkarriere ==
Rune Temte har jobbet som skuespiller ved Rogaland Teater, Teatret Vårt i Molde, Det Norske Teatret, Riksteatret, Teater Ibsen, Sogn og Fjordane Teater, Grenland friteater, Den Norske Opera, Haugesund Teater, Västanå Teater (Sverige), Det Åpne Teater samt i en rekke frigruppe-produksjoner. 
Temte har jobbet med TV for NRK og ZDF i Tyskland. Han har blant annet medvirket i spillefilmene Fia og klovnene (2003) og Ulykken (2009) samt i TV-serien Deadline Torp (2005). Fra høsten 2014 var han å se i den norske såpeserien Hotel Cæsar. Året etter var han å se i BBC-serien Det siste kongeriket (2015), hvor han spiller vikingen Ubba. Temte har også hatt roller i en rekke utenlandske filmer, som Eddie the Eagle (2016) og Captein Marvel (2019). 


== Idrettskarriere ==
På 1980-tallet spilte Temte fotball på nivå 2 og 3 i Norge, for klubbene Faaberg, Strømsgodset og Frigg. Han la opp 26 år gammel for å satse på en skuespillerkarriere.Temte gikk fra lokalklubben Solberg Sportsklubb til Faaberg, som hadde flere sesonger i 2. divisjon på 1980-tallet. Før 1987-sesongen kjøpte 3. divisjonsklubben Strømsgodset ham fra Faaberg for 30 000 kroner. Han ble kåret til årets spiller i Strømsgodset i 1988. I 1989 hadde han studiepause fra fotballen, og gikk så til Frigg før 1990-sesongen.
Temte var også bandyspiller, og var på U19-landslaget som tok bronse under junior-VM i 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Temte på Internet Movie Database 
(en) Rune Temte hos The Movie Database
Asiatisk palmesivett

Asiatisk palmesivett (Paradoxurus hermaphroditus), også kalt asiapalmemår, musang og toddykatt, er en art i snikekattfamilien.
Arten er både terrestrisk og arboreal, og holder hovedsakelig til i urskog, men finnes også i nyere skog og kulturlandskap. 
Den er nattaktiv og altetende, og involvert i produksjonen av kaffesorten Kopi Luwak.
Ca. 30 underarter er beskrevet.


== Utbredelse ==
Arten finnes i: Afghanistan, Bangladesh, Bhutan, Borneo, Brunei, Kambodsja, Kina, India, Indonesia (Java, De små Sundaøyer), Laos, Myanmar, Nepal, Pakistan, Singapore, Thailand, Malaysia (Vest-Malaysia, Sabah, Sarawak) og Vietnam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asiatisk palmesivett i Encyclopedia of Life 
(en) Asiatisk palmesivett i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asiatisk palmesivett hos Fossilworks 
(en) Asiatisk palmesivett hos ITIS 
(en) Asiatisk palmesivett hos NCBI 
(en) Kategori:Paradoxurus hermaphroditus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Paradoxurus hermaphroditus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paradoxurus hermaphroditus – detaljert informasjon på Wikispecies
Femte slaget ved Isonzo

Femte slaget ved Isonzo ble utkjempet mellom Italia og Østerrike-Ungarn mellom 9. og 15. mars 1916 på Italiafronten under første verdenskrig. Dette var det femte av tilsammen tolv slag ved Isonzo.
Den italienske øverstkommanderende Luigi Cadorna hadde benyttet vinterpausen etter det forutgående slaget til å bygge opp en ny offensiv kraft. Dette slaget kom imidlertid ikke som følge av detaljert strategisk planlegging, men ble iverksatte etter anmodning fra de allierte i desember 1915 for å få Sentralmaktenes oppmerksomhet bort fra østfronten og Verdun.
De italienske angrepene var derfor lettere enn de forutgående og medførte ikke så mange tap. Kampene ble i første rekke ført på  Kras-platået, med sikte på å innta Gorizia og brohodet ved Tolmin. Kampene døde imidlertid ut etter en uke på grunn av uvær. Men særlig rundt Gorizia fortsatte spredte kamper, fram til 30. mars, uten at kampene fikk noen klar seierherre.
Etter dette slaget hadde italienerne noen ny plan for angrep, og måtte avvente eventuell forsyningsstøtte fra sine allierte. Den østerriksk-ungarske Trentino-offensiven i mai/juni hadde til hensikt å innta Venezia og slik isolere og slå ut de italienske styrkene langs Isonzo, og kampene i Italia ble for en stund flyttet til slettene ved Asiago.


== Videre lesning ==
Schindler, John R. (2001). Isonzo: The Forgotten Sacrifice of the Great War. Praeger. ISBN 0275972046. OCLC 44681903. 


== Eksterne lenker ==
FirstWorldWar.Com: Isonzo-slagene, 1915-17 hos FirstWorldWar.com
Kart over slagmarken ved den italienske fronten hos FirstWorldWar.com
De 11 Isonzo-slagene
Fredsmarsjene med Soča Region-stiftelsen. Stiftelsen bevarer, restaurerer og presenterer den historiske og kulturelle arven etter første verdens krig i områdene ved Isonzo-fronten for studie-, turist- og undervisningsformål.
The Kobarid Museum  Arkivert 19. november 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Društvo Soška Fronta (slovensk)
Pro Hereditate – omfattende side (engelsk, italiensk, slovensk)
Kosmetikkleverandørenes forening

Kosmetikkleverandørenes forening, forkortet KLF, på engelsk The Norwegian Cosmetics Association, er en forening for produsenter og importører av kosmetikk for norsk forbruk. KLF ble startet i 1945, og har i dag 24 medlemmer (2013) som står for ca. ¾ av bransjeomsetningen. Medlemskap i KLF innebærer også medlemskap i Bransjerådet for kosmetikk og hygiene. KLF arrangerer også Norwegian Cosmetic Award.
Bjørg Cyvin

Bjørg Nygaard Cyvin (født 1932 i Ålesund) er en prisbelønt norsk kjemiker. 
Bjørg Nygaard tok diplomeksamen som sivilingeniør i 1956 ved Institutt for industriell kjemi ved Norges Tekniske Høyskole (NTH) i Trondheim.Året etter ble hun ansatt som forsker ved Institutt for industriell kjemi. Der samarbeidet hun med blant andre instituttets grunnlegger og leder, Olav Notevarp, om forskning på sammenhengen mellom fettsyrer i kostholdet og forekomster av åreforkalkning og hjerte- og karsykdommer. De fastslo blant annet betydningen av et kosthold rikt på flerumettet fett.I 1958 eller 1959 giftet hun seg med kjemikeren Sven Josef Cyvin (1931–2013), og tok hans etternavn. Ekteparet var også forskerkolleger, og mottok blant annet Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning for sin innsats innen fysikalsk kjemi.


== Utmerkelser ==
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning sammen med Sven J. Cyvin «for fremragende forskningsbidrag innen fysikalsk kjemi».


== Referanser ==
Emanuel Aagaard

Emanuel Bergiton Aagaard (født 4. mai 1855 i Hammerfest, død 29. september 1918 på Ranheim) var en norsk apoteker og politiker (H).
Han var sønn av kjøpmann og konsul Bernhard Aagaard og hustru Malene Marie Noodt. Han giftet seg i Kristiania i 1887 med kjøpmannsdatteren Elisabeth Pettersen fra Vadsø. Paret fikk barn sammen. Han var exam.pharm. fra 1875 og cand.pharm. fra 1878, og fikk sin utdannelse ved apotekene i Tromsø og Horten.Han kjøpte Apotekergården (Hvedinggården) i Levanger av Rascanus Tonning i 1886, og åpnet dessuten et filialapotek på Verdalsøra i 1903. I løpet av sin tid i Levanger var han blant annet byens ordfører i 1893, valgt som høyremann. I 1906 solgte han sitt apotekerprivilegium til staten, mot å få overta Apoteket St. Olav i Trondhjem. Han besørget flyttingen av apoteket fra Olav Tryggvasons gate til Søndre gate. Aagaard var en tid formann i Trondhjem krets av Den norske apotekerforening. Han døde av spanskesyken i 1918.


== Referanser ==
Sven J. Cyvin

Sven Josef Cyvin (født 25. februar 1931 i Tsjekkoslovakia, død 19. september 2013 i Trondheim) var en prisbelønt norsk kjemiker. Han var gift med Bjørg Nygaard Cyvin, og mottok Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning sammen med henne, «for fremragende forskningsbidrag innen fysikalsk kjemi».


== Bakgrunn ==
Cyvin var født i Tsjekkoslovakia. Begge foreldrene var leger. I 1938 flyttet familien Cyvin til Norge, og bosatte seg først i Oslo. I 1940 flyttet de videre til Strinda, etter at faren – Karel Josef Cyvin – fikk lisens til å arbeide som lege ved sinnsykeanstalter, og ansettelse ved Rotvold asyl. Senere ble han ansatt ved Reitgjerdet sinnsykeasyl. Familien var bosatt på Strinda gjennom hele andre verdenskrig. I 1946 ble foreldrene, Sven Josef og hans to eldre søsken alle sammen norske statsborgere.


== Utdannelse og yrkesliv ==
I 1956 tok Cyvin diplomeksamen som sivilingeniør i kjemi ved Norges tekniske høyskole (NTH) i Trondheim. I 1960 tok han doktorgraden (dr.techn.). Deretter ble han dosent i fysikalsk kjemi ved NTH, dosent i teoretisk kjemi i 1964 og i 1970 ble han professor ved NTH.Sammen med kollegaene Harald Wergeland og Tormod Førland startet han den norske delen av Pugwash-bevegelsen.


== Verv og utmerkelser ==
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1995, delt med ektefellen Bjørg Cyvin (1931–)
Journal of Molecular Structures, redaksjonsmedlem fra 1972
Fridtjof Nansens belønning for yngre forskere 1965


== Utgivelser ==
Sven J. Cyvin (1960). Mean amplitudes of vibration in molecular structure studies (dr.techn.-avhandling). NTH.  – 226 sider
Sven J. Cyvin (1968). Molecular vibrations and mean square amplitudes. Universitetsforlaget.  [424 sider]
Sven J. Cyvin (1969). Eksakte løsninger av Schrödingerligningen. Tapir forlag.  [73 sider]
Sven J. Cyvin (1981). Elementær kvantekjemi. Tapir forlag.  [2 bind]


== Referanser ==
Gustav Nilsen

Gustav Nilsen (født 28. juli 1974) er komiker fra Kapp på Østre Toten, bosatt i Oslo. Han har spesialisert seg på parodier og musikalsk humor og er tilknyttet managementet Seriøst Firma. Han ble kåret til årets nykommer under Komiprisen 2004.
Sammen med Paul Håvård Østby er han skuespiller, tekstforfatter og produsent for Urbane Totninger på Kapp, Østre Toten. Urbane Totninger ble Norges største sommershow i 2011 med over 20 000 publikumere. Nilsen og Østby spilte også Julelatter på  Latter høsten 2011.
Han har spilt i en rekke oppsetninger, blant annet i  Are Kalvøs Det folk vil ha på Det Norske Teateret i 2005. 
I flere år har han vært å høre som den Alf Prøysen-imiterende barnetimeonkelen Onkel Børre i Nitimen på NRK P1, samt i Reiseradioen og Hallo i Uken. Fra 2010 har han levert humorinnslag til P4s Radiofrokost.
Gustav Nilsen gjør samtlige mannestemmer i animasjonsserien Monarkiet på NRK. I tillegg gir han også stemme til lydbøkene om Pulverheksa. Han er mye brukt som kommentarstemme i TV-serier og reklame.
Gustav Nilsen har også medvirket i en rekke TV-programmer som Beat for beat på NRK, 20 spørsmål, Popstokk, Storbynatt, TV 2-nøttene, 9 av 10 nordmenn, samt hatt miniserien Gustavs Oslo på Oslo TV, TVNorge. Nilsen er en av deltakerne på kjendisutgaven av 71 grader nord på TVNorge våren 2012.
I 2013 dubbet han snømannen Olaf i Frost.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Nilsen på Internet Movie Database 
(en) Gustav Nilsen hos The Movie Database 
Gustav Nilsens hjemmesider
Om Gustav Nilsen på Stand Up Norge sine nettsider
Urbane Totninger