jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kalle Zwilgmeyer

Kalle Zwilgmeyer (født 29. oktober 1937 i Porsgrunn, død 6. september 2010 i Frederikssund, Danmark)
var en norsk nordist, visesanger, oversetter, komponist, tekstforfatter. Han jobbet som lærer i Lofoten og som programvert for NRK. Zwilgmeyer utga flere CD-er, slik som Graverende bevis (1987), Fra Lofoten til arkipelagos (2001) og Ennå (2008). I (1980) ga han ut viseboka Som ringer i vann som inneholder både egne viser og egne oversettelser av andre nordiske viser.
Han har også oversatt en rekke skandinaviske og engelske sanger til norsk, og organiserte en rekke visetreff og årlige turer til de greske øyene for nordiske trubadurer. Kalle Zwilgmeyer jobbet med mange nordiske kunstnere, for eksempel Steen-Vidar Larsen, Billey Shamrock, Tore Haraldsen, Lars Bruun, Stanley Samuelsen, Hugo Rasmussen , Algirdas Klova, Steinar Lund, Evangelos Vlavianos (Vangelis), Øistein Rian, Arne Ljusberg og Ewert Ljusberg.


== Diskografi ==


=== Soloalbum ===
Graverende bevis (1987)
Fra Lofoten til arkipelagos (2001)
Ennå (2008)


=== Andre utgivelser ===
Ivar Bøksle: Foran masten - seilskuteviser (1978)
Artister på Sommerøya: Viser i sommervind 1 (1980)
Hanne Krogh: Nordens vakreste (1982)
Ingunn Lystad: Til dere (1990)
Tore Magnus Pettersson: Våre små søsken (2002)
Hans Z. Ericsson: Din sång (2006)
Artister på Sommerøya: Viser i sommervind 2 (2011)
Artister på Sommerøya: Viser i sommerkveld 3 (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalle Zwilgmeyer på Discogs
Norsk Kontantservice

Norsk Kontantservice AS (NOKAS) var et norsk selskap som ble skilt ut fra Norges Bank 21. juni 2006 for å utføre lovpålagte sentralbankoppgaver innen behandling, kontroll og distribusjon av norske og utenlandske kontanter.NOKAS var eid av Norges Bank med en tredjedel, samt DnB NOR, Fokus Bank, Sparebank 1 Gruppen, Terra-Gruppen og Sparebanken Hedmark.
I 2007 ble NOKAS kjøpt av Vakt Service AS, og virksomheten er senere videreført som Nokas Kontanthåndtering AS.
Selskapet hadde sitt hovedkontor i Alf Bjerckes vei 1 i Oslo, og avdelinger i Bergen, Bodø, Kristiansand, Larvik, Lillehammer, Stavanger, Tromsø og Trondheim. Stavanger-avdelingen ble utsatt for et stort ran 5. april 2004.


== Referanser ==
Sigrid Rykhus

Sigrid Rykhus (født 8. mai 1984 på Lillehammer) er en norsk tidligere telemarkskjører med flere norske mesterskap.
Hun er oppvokst på Vinstra og ble med i Peer Gynt Alpinklubb i 1990, først
i alpine grener, men siden 1994 innen telemark.  I 2009 var hun innom skicross for å
kvalifisere seg til Vinter-OL 2010, men ble stygt skadet under trening ved Bruneck i Italia og vendte tilbake til kjøre telemark. I 2012 ble hun tildelt kongepokalen.Hennes bror Eirik Rykhus driver med samme idrett.


== Meritter ==
19 NM i telemarkskjøringSeier klassisk 2005, 2008
Seier storslalåm 2005, 2008
Seier klassisk sprint 2005, 2007, 2008
Seier klassisk sprint parallell 2005, 2006
Galdhøpiggrennet: Seier 2008
Åtte VM i telemarkskjøringSeier klassisk 2009
Seier klassisk sprint 2005, 2007, 2009
Seier sammenlagt 2009
Verdenscupen i telemarkskjøring
Vinner sammenlagt 2005, 2007, 2008 og 2013
44 seire i verdenscupen individuelt
88 pallplasseringer


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigrid Rykhus på Internet Movie Database 
(en) Sigrid Rykhus – FIS (freestyle) 
(en) Sigrid Rykhus – FIS (telemarkskjøring)
Knut Odner

Knut Odner (født 7. desember 1924, død 4. mars 2008) var en norsk arkeolog og sosialantropolog. 
Odner tok magistergrad i arkeologi, og var med på det første grunnfagskullet i faget som ble til sosialantropologi. Han arbeidet ved Universitetet i Bergen fra 1963 til 1972. Odner var en arkeolog som i høy grad søkte å finne de store linjer i forhistorien, og ble som sådan en viktig del av det sosialantropologiske miljøet som holdt på å dannes i Bergen.
I 1969 reiste han til Kenya og arbeidet ved The British Institute of History and Archaeology in Eastern Africa. I 1972 begynte han ved Universitetet i Oslo, der han ble førsteamanuensis i sosialantropologi. Odner tok i 1992 doktorgraden på avhandlingen The Varanger Saami. I 2004 ble han utnevnt til det første æresmedlem av Det norske arkeologmøte (NAM).


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Knut Odner i BIBSYS


== Referanser ==
Selenitt

Selenitt er et krystall av gips (CaSO4+2H2O).
Det er et mykt mineral, som ligger på 2 på Mohs skala, og kan skrapes med en fingernegl.
Siden alle varianter av gips også har gode varmeisolerende egenskaper, føles materialene varme å ta på.
Selenitt er vanligvis transparent og fargeløst. Det har navnet sitt etter det greske ordet σεληνη (Selene, Månen), men er ikke det samme som månesten.


== Eksterne lenker ==
(en) Selenite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Badeparken

Badeparken finnes flere steder:

Badeparken (Larvik), en gate og park
Badeparken (Sandefjord), en park
Badeparken (Bodø), et borettslag
Kronprinsesse Märthas allé

Kronprinsesse Märtas allé er en gate ved Elgeseter i Trondheim, som går på baksiden av Studentersamfundet mellom Klostergata og Høgskoleveien. Ingen bygninger har adresse til gatestubben, som bare er omtrent 50 meter lang og enveiskjørt fra Klostergata mot Høgskoleveien. Gatenavnet er heller ikke skiltet på stedet. 
På andre siden av gaten for Studentersamfundets bygning ligger Fengselstomta der Samfundet over lengre tid har planlagt å oppføre et nybygg. Vollan kretsfengsel lå tidligere på stedet som ble revet i 1972. Gaten ble kalt opp etter Märtha av Norge (gift med Olav V) i 1932.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 308. ISBN 978-82-573-1762-1.
Södertälje syd stasjon

Södertälje syd stasjon er en jernbanestasjon i Södertälje kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Oslo og Stockholm, og av svensk regionaltrafikk. 
Stasjonen er bygd i to plan med kryssende linjer. Øvre plan betjener fjerntrafikk og fortsetter som Igelstabron, nedre plan betjener lokaltrafikk.


== Eksterne lenker ==
Historiskt om Västra stambanan
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt S
Månestein

Månestein er en variant av alkalifeltspat (adular eller ortoklas), svakt gjennomskinnelig med et vakkert melkeaktig til blålig skimmer (iridescens eller irisering), som særlig fremgår på cabochonslipt overflate. Effekten kommer av submikroskopiske (kryptoperthittiske) lamellert i feltspaten (perthitt). Månesteinen blir benyttet som smykkestein, og er særlig kjent fra Sri Lanka. 
Navnet brukes også ukorrekt om annen feltspat med lignende egenskaper, for eksempel albitt og peristeritt, om anortoklas med kraftig fargespill fra Ulte og Stavern, eller til og med om andre mineral. 


== Kilder ==
Månesten. (14. februar 2009). I Store norske leksikon. Hent 14. februar 2014 fra http://snl.nå/m%C<n><acr>3%A<n><acr>5nestan.
Preußisches Abgeordnetenhaus

Preußische Abgeordnetenhaus var underhuset eller det andre kammer i den prøyssiske Landdagen. Dets representanter ble valgt i henhold til den prøyssiske treklassestemmeretten. Underhuset, kalt Zweite Kammer, ble opprettet gjennom Preussens forfatning av 5. desember 1848, og endret i 1855 navn til Abgeordnetenhaus. Underhuset ble nedlagt i 1918 etter novemberrevolusjonen.


== Kilder ==
Pöls, Werner. «Grabow, Wilhelm». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Granier, Herman. «Schwerin, Maximilian Graf von». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Forstreuter, Kurt. «Eulenburg, Botho Graf zu». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Thier, Andreas. «Simson, Eduard von». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Angermann, Erich. «Forckenbeck, Max von». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Herzfeld, Hans. «Bennigsen, Rudolf von». Deutsche Biographie. Besøkt 16. februar 2018. 
Bearbeidet av Bernhard Mann i samarbeid med Martin Doerry, Cornelia Rauh og Thomas Kühne: Biographisches Handbuch für das Preußische Abgeordnetenhaus: 1867–1918, Droste, Düsseldorf 1988, ISBN 3-7700-5146-7
Flemingsberg stasjon

Flemingsberg stasjon er en jernbanestasjon i Huddinge kommune i Sverige. Den blir betjent av SJ mellom Oslo og Stockholm, og av svensk regionaltrafikk. 
Stasjonen har per 2019 blant annet en Pressbyrån-kiosk, Burger King, en italiensk hurtigmatkiosk, frisør, apotek, og Espresso House-kaffebar. Den ligger i gangavstand til flere av høyskolene og universitetene i Flemingsberg. 


== Eksterne lenker ==
Historiskt om Västra stambanan
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt F
Piggtinden

Piggtinden er et fjell i den sørlige delen av Lyngsalpan i Troms og Finnmark fylke. Det har en høyde på 1 505 meter over havet og er grensepunkt mellom Balsfjord, Tromsø og Storfjord kommuner. Med sin karakteristiske og lett gjenkjennelige pyramideform er Piggtinden en av Troms fylkes mest kjente fjelltopper.
Piggtinden er en vanskelig topp å bestige for fjellklatrere. Den ble besteget første gang i 1920 av Henning H. Tønsberg, Carl Wilhelm Rubenson og Eskild Jensen. Den første vinterbestigningen var ikke før i 1971. Piggtinden er også kjent fra Peter Wessel Zapffes beretning «Fire korstog til Piggtind» i boken Barske Glæder, hvor han beretter om sine fire forsøk på å nå toppen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piggtinden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Et (av mange) korstog til Piggtind», fra turliv.no
Bilder av Piggtinden
Gjermund Cappelen

Gjermund Erik Cappelen, opprinnelig navn Gjermund Maack Thorud, (født 10. oktober 1966 i Asker) er en norsk narkotikasmugler. I 2022 ble det kjent at han i forbindelse med en prøveløslatelse var blitt innvilget ny identitet og hemmelig adresse.Han er sønn av overingeniør i Statens vegvesen Ingolf Henry Thorud (død 2007) og har røttene sine fra Nannestad og Hurdal. I 2009 tok han samboerens navn, Cappelen. Hun tok selv navnet i voksen alder og hevder å være etterkommer av slekten Cappelen. Samboeren ble også arrestert i 2013 i forbindelse med saken.Cappelen har forklart at hans befatning med narkotika startet i ungdomstiden, og han ble dømt flere ganger for narkotikaforbrytelser i 1980- og 1990-årene.


== Cappelen–Jensen-saken ==
I 2013 ble Cappelen pågrepet i forbindelse med etterforskningen av et større smuglernettverk han ledet, kjent som Cappelen–Jensen-saken. Han forklarte senere at han siden 1990-årene har stått bak innføringen av rundt 25 tonn hasj til Norge. I 2015 ble flere personer i Cappelens hasjliga dømt til lengre fengselsstraffer i forbindelse med denne saken. Rettssaken mot Cappelen og politimannen Eirik Jensen startet i 2016. Cappelen erkjente straffskyld for tiltalen som gjaldt innføring av 16 tonn hasj. Han ble dømt til 15 års ubetinget fengsel den 18. september 2017, mens Jensen ble dømt til 21 års fengsel. Cappelen valgte å anke over straffutmålingen. Ankesaken i Borgarting lagmannsrett startet 28. august 2018. Saken i lagmannsretten i 2018–2019 endte med at kjennelsen ble tilsidesatt av fagdommerne på grunn av forhold som gjaldt vurderingen av medtiltalte Eirik Jensen. Saken ble behandlet for andre gang i lagmannsretten i 2020, der Cappelen ble dømt til 13 års fengsel. Retten la til grunn at Cappelen hadde samarbeidet med påtalemyndigheten i saken gjennom forklaringen om sin og andres rolle og bidratt til å oppklare alvorlig korrupsjon hos en høyt betrodd politimann, og dommen mot både Cappelen og Jensen tok utgangspunkt i Cappelens forklaring som ble vurdert som detaljert og troverdig, mens retten helt avviste forklaringen fra Eirik Jensen. Retten la også vekt på at Cappelen hadde sittet svært lenge i varetekt mens han ventet på endelig dom, og retten mente derfor Cappelen skulle ha en betydelig rabatt i utmålingen av straffen. Cappelen ble løslatt i 2022 etter å ha sonet ⅔ av straffen på 13 års fengsel for narkotikasmugling og grov korrupsjon. Han har siden skiftet navn og flyttet til hemmelig adresse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Cappelen (53) ferdig å sone med Norges farligste menn – om to år kan han være en fri mann», fra TV2
Listetoppen 96

Listetoppen 96 er et samlealbum med diverse artister, utgitt i 1996. Artistene som var på utgivelsen var blant andre D.D.E., Postgirobygget og Vamp.


== Sporliste ==
D.D.E.: «E6»
Coolio: «Gangsta's Paradise»
Kenny Rogers: «Crazy»
Postgirobygget: «Idyll»
Los del mar: «Macarena»
Ace of Base: «Lucky Love»
Manchester United Football Club: «Move Move Move»
Henning Kvitnes: «Wipe My Windows»
Solid Base: «Mirror Mirror»
Vamp: «Tir na noir»
Smokie: «Light a Candle»
Terje Tysland: «Heile livet»
Odd Børretzen og Lars Martin Myhre: «Noen ganger er det ålreit»
N-Trance: «Stayin' Alive»
S-Connection: «It May Be Winter Outside»
SoulTans: «I Can't Take My Hands Off You»
John Denver: «Annie's Song»
Coco Nutz: «La Colegiala-96»
Midt-Østerdal videregående skole

Midt-Østerdal videregående skole er en tidligere videregående skole i Stor-Elvdal i Innlandet som ble besluttet nedlagt av skoleeier Hedmark fylkeskommune i 2018.Skolen var en av fjorten videregående skoler i tidligere Hedmark fylke, og hadde to avdelinger: en på Koppang, og en på Nordstumoen. Skolens visjon var: "Midt-Østerdal videregående skole, et trygt miljø for kunnskap og utvikling". 
Skolestedet Nordstumoen hadde internat med heldøgnstilbud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
midt-osterdal.vgs.no
Stockholm sentralstasjon

Stockholm sentralstasjon eller også Stockholm C er Sveriges største jernbanestasjon, den ligger ved Vasagatan i Stockholm, i bydelen Norrmalm. Den betjente tidligere rundt 200 000 passasjerer/dag. Sammen med den tilknyttede tunnelbanestasjonen T-Centralen med pendeltogstasjonen Stockholm City betjener den over 450 000 reisende og er dermed Nordens største trafikknutepunkt.
Den nye jernbanestrekningen Citybanan er bygget som tunnel nær (300 meter fra) stasjonen. Det ble tatt i bruk 2017, og avlaster sentralstasjonen ved at lokaltrafikken er flyttet dit.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stockholm Central Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stasjonsinformasjon
Sveriges Järnvägsstationer avsnitt F
Treklassestemmeretten

Treklassestemmeretten (tysk: Dreiklassenwahlrecht) var en stemmerettsordning som ble innført av Fredrik Vilhelm IV av Preussen i 1849 for valgene til Preußisches Abgeordnetenhaus som var det andre kammeret eller underhuset i den prøyssiske Landdagen. Det dreide seg om en spesiell form for manntalls-stemmerett, hvor de stemmeberettigede ble inndelt i tre klasser med forskjellig skattbar inntekt.
Stemmeretten til underhuset var bygd opp etter modell av systemet i Rhinprovinsen, hvor det  i 1845 ble etablert et treklassesystem på lokalt nivå. I kommunalvalget i Essen førte dette til at Alfred Krupp kunne regjere hele bystyret med støtte fra bare en tredjedel av representantene.
Etter novemberrevolusjonen i 1918 ble treklassestemmeretten avskaffet av sosialdemokratene i Fristaten Preussen.
Tønsvik

Tønsvik er ei bygd i Tromsø kommune. Den ligger i Tønsvika, på sørsida av Grøtsundet, rundt 15 kilometer nordøst for Tromsø sentrum. Tønsvik grunnkrets hadde 453 innbyggere i 2015. Bebyggelsen i bygda ligger på begge sider av Tønsvikelvas munning, og tettbebyggelsen utgjør tettstedet Kjosen, som i 2014 hadde 367 innbyggere. Fv53 passerer gjennom bygda.


== Referanser ==
Wolfgang Heine

Wolfgang Heine (født 3. mai 1861 i Posen, død 9. mai 1944 i Ascona, kantonen Ticino, Sveits) var en tysk jurist og politiker (SPD). Heine var et mangeårig medlem av den tyske Riksdagen. Han var også ministerpresident i Anhalt og innenriksminister i Fristaten Preussen.


== Referanser ==
Guardian (Bulk-album)

Guardian  er debutalbumet til det norske heavy metal-bandet Bulk, utgitt 7. oktober 2011.
Albumet ble innspilt vinteren 2010 i RadioStar Studios i Weed i California med Sylvia Massy som produsent. Første singel fra albumet ble sluppet på høsten 2010 på tittelsporet Guardian. Det er også blitt utgitt en musikkvideo til sangen. Albumet inneholder åtte spor, og utgis av plateselskapet Nordic Records Norge. Bandet hadde en norgesturné i forbindelse med utgivelsen. Releasekonserten til albumet ble holdt på John Dee 28. september 2011.


== Sporliste ==
«Guardian»
«...on your way out...»
«Sound the Charge»
«Broken One»
«The Fall»
«Longstrider»
«Duality»
«Bones»


== Personell ==
Eirik Bengtson – vokal
Andre Myhren – gitar
Lars Erik Schjerpen – gitar
Vidar Braun – bass
Jonas Bengtson – slagverk


== Kilder ==
Agderposten 8. september 2010, s.38


== Eksterne lenker ==
Guardian pressevideo på YouTube
Guardian musikkvideo på YouTube
Wan Li

Wan Li (kinesisk: 万里, pinyin: Wàn Lǐ, født 1. desember 1916 i fylket Dongping i provinsen Shandong i Kina, død 15. juli 2015 i Beijing) var en kommunistisk kinesisk politiker. I sin politiske karriere tjenestegjorde han blant annet som visestatsminister i Folkerepublikken Kina og som president for Den nasjonale folkekongress.
Wan Li ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i 1936 og innehadde en rekke viktige embeder både i stat og parti etter Folkerepublikken Kinas grunnleggelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wan Li hos China Vitae
Wilhelm Hoff

Wilhelm Hoff (født 21. august 1851 i Hirschberg (Warstein), død 8. august 1940 i Berlin) var en tysk politiker og organisator av den prøyssiske jernbanen.
Som etterfølger av den avtroppende Paul von Breitenbach ble Hoff 14. november 1918 utnevnt til minister for offentlige anliggender, og demed også til «jernbaneminister». Han trakk seg fra stillingen den 25. mars 1919, da det ble åpenbart at han ikke støttet sammenslåingen av Preußische Staatseisenbahnen og de andre jernbanene til Deutsche Reichsbahn.
Skittenelv

Skittenelv (nordsamisk: Baikajohka) er ei bygd i Tromsø kommune. Den ligger på sørsida av Grøtsundet, rundt 25 kilometer nordøst for Tromsø sentrum. Bebyggelsen i bygda ligger på begge sider av Skittenelvas munning. Fylkesvei 53 passerer gjennom bygda. Skittenelv grunnkrets, som også omfatter Vågnes og Snarby, hadde 342 innbyggere i 2015.


== Referanser ==
Grøtsundet

Grøtsundet er et sund i Tromsø og Karlsøy kommuner i Troms. Det ligger mellom fastlandet i sørøst og Kvaløya, Ringvassøya og Reinøya i nordvest. Sundet går fra nordspissen av Tromsøya i vest til Ullsfjorden i øst. Det er rundt 33 kilometer langt. Eneste større øy i Grøtsundet er Nipøya utenfor sørspissen av Reinøya.


== Referanser ==
Hjerkinnsdammen

Hjerkinnsdammen er en dam ved Hjerkinn i Dovre kommune i Innlandet fylke.
Dammen ble laget av Folldal verk i forbindelse med gruvedrift i Tverrfjellet gruve ved Hjerkinn. Avgangen fra gruven ble deponert i Hjerkinndammen, som er en kunstig innsjø og slamdam. Dammen demmet opp et tidligere myrområde. Gruvedriften startet 1964 og opphørte i  mars 1993.
Dammen ses fra fylkesvei 29 og europavei 6.
Det ble satt ut ørret i Hjerkinndammen da gruvevirksomheten ble innstilt i 1993. Årene etter ble det et godt fiske i dammen.
I oktober 2008 flommet de gamle gruvene på Hjerkinn over. Store mengder kobberholdig gruvevann ble skylt ut i Hjerkinnsdammen og all fisk ble erklært død av NIVA.


== Referanser ==


== Kilder ==
Folla av Jarl Eivind Løvik, Eigil Rune Iversen og Karl Jan Aanes, NIVA
Tønsvikelva

Tønsvikelva er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark.  Elva er 17,0 km lang, og har et nedbørfelt på 73,07 km². Middelvannføringen ved munningen er 3,91 m³/s.Elva dannes ved samløpet av to tilløpselver øverst i Tønsvikdalen. Den lengste har utspring like ved Troms Turlags hytte Skarvassbu, øst for Skarsfjellet, og renner først gjennom Storskarvatnan før den faller bratt ned i dalen. Den andre tilløpselva, som er litt kortere, men med større vannføring, kommer fra Vikvatnan litt lengre øst. Fra samløpet renner Tønsvikelva mot nordvest gjennom Tønsvikdalen, og opptar underveis en rekke mindre sideelver. Ved skoggrensa ligger Blåkollkoia, en annen av Troms Turlags hytter. Øst for Blåkollen snur elva mot nord-nordøst, deretter gradvis igjen mot nordvest. Den munner ut i Grøtsundet ved Tønsvik gjennom et delta. Den største sideelva er Tverrelva, som den løper sammen med like før munningen i Tønsvika.
Ved elvemunningen ligger bygda Tønsvik, med både bolig- og næringsbebyggelse, samt et grustak, i nær tilknytning til elva. Fv53 krysser elva her, og en kommunal vei går parallelt med elva de nederste tre kilometrene på nordsida. Tønsvikelvas nedbørfelt er et mye brukt frilufts- og utfartsområde for Tromsøs innbyggere både sommer og vinter.


== Referanser ==
Kjetil Søvik

Kjetil Søvik (født 20. november 1974) er en norsk telemarkskjører fra Isfjorden i Rauma med flere nasjonale og internasjonale seire. Han la opp i 2005.
Han var landslagssjef for landslaget i telemark i sesongen 2005/2006, og sportssjef/landslagstrener fra 2006 til 2009; han trente blant andre sin bror Børge Søvik. Tidlig i 2009 ble han landslagssjef i skicross, der broren også satset. I Vinter-OL 2010 tok det norske herrelandslaget ett sølv og en bronse, under Kjetil Søviks ledelse.


== Meritter ==
VM i telemarkskjøring
Sølv i sprint i 2003
Bronse i klassisk i 2005

NM i telemarkskjøring
Klassisk: Seier i 2002, 2005
Klassisk sprint: Seier i 2002, 2003, 2005
Fjelltelemark: Seier i 2008Totalt 25 NM-medaljer

Verdenscupen i telemarkskjøring:
Seier sammenlagt i 2003
Vinner av Sprintcupen i 2003 og 2005
Vinner av Storslalåmcupen i 2005
Vinner av Klassiskcupen i 2003
11 WC-seire
32 pallplasseringer i WC

Fjelltelemark:
Galdhøpiggrennet: Seier individuelt i 1993, 1998, 1999, 2008 og 2015 og seier for lag i 2001, 2002, 2015 og 2016
Alperittet: Seier i 1996, 1998 og i 2007
Flere seire i bl.a. Skarvenrittet, Vengedalsrennet og Standalsrennet


== Eksterne lenker ==
(en) Kjetil Søvik – FIS (telemarkskjøring)
Skittenelva

Skittenelva er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den ligger i fjellområdene mellom Tromsø og Ullsfjorden, hvor den renner gjennom Skittenelvdalen og munner ut i Grøtsundet ved Skittenelv. Elva er 15,8 km lang, og har et nedbørfelt på 65,92 km². Middelvannføringen ved munningen er 3,67 m³/s.Skittenelva har utspring fra det lille Skittenelvvatnet (596 moh.), nord for Storfjellet, som danner vannskillet mot Breivikelva i sør. Fra Skittenelvvatnet renner elva mot nord, på østsida av Blånova. På strekningen ned mot Nonsbu, en av Troms Turlags hytter, er den en stri fjellbekk. Ved Nonsbu renner den sammen med to sideelver, en fra Blånova i vest og den andre fra området vest for Nonstinden (Rundfjellet) i øst. Nedenfor Nonsbu avtar fallet i elva og landskapet blir flatere og dominert av myr. Et par kilometer lenger nede blir dalsidene brattere, myrene forsvinner til fordel for bjørkeskog og fallet i elva tiltar. Fra rundt kote 150 har elva gravd seg ned i et juv, som ved Gruggekjelan er bare noen titalls meter bredt. Etterhvert som elva nærmer seg fjorden blir dalen igjen bredere, og elva brer seg ut i flere forgreininger før den munner ut i Grøtsundet ved bygda Skittenelv, som ligger på begge sider av elvemunningen.Nordkraft har søkt konsesjon for utbygging av et kraftverk i den nedre delen av vassdraget. Kraftverket er planlagt å utnytte et fall på rundt 100 meter i Skittenelva og sideelva Breivikelva, fra kote 145 til kote 45, med en ytelse på 5 MW og en årlig produksjon på 15,9 Gwh. Søknaden er per april 2014 under behandling i NVE.


== Referanser ==
Oldervikelva (Tromsø)

Oldervikelva er ei elv i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er 14,8 km lang, og har et nedbørfelt på 65,58 km². Middelvannføringen ved munningen er 4,19 m³/s.Elva starter som flere bekker i fjellene mellom Oldervikdalen i nord og Breivikeidet i sør. Bekkene samles øverst i Oldervikdalen og danner Oldervikelva, som renner nordover gjennom dalen. Etter samløpet med Trollvasselva snur den mot øst. Elva munner ut i Ullsfjorden ved bygda Oldervik, som ligger på begge sider av elvemunningen. Ved munningen danner elva en brakkvannslagune kalt Trollvasskjosen. Fylkesvei 53 går langs elva fra Snarbyeidet til Oldervik.


== Referanser ==
Danu Oro Transportas

Danu Oro Transportas Lietuva (DOT LT) er et datterselskap av Danish Air Transport, og ble stiftet i 2003. Det holder til i Litauen.


== Flyflåte ==
Danu Oro Transportas' flyflåte inkluderer følgende fly (per 26. februar 2010): 
2 ATR 42-300
1 ATR 42-320
2 ATR 42-300F
1 ATR 42-500
2 Saab 340AGjennomsnittsalderen for DOT LTs flåte er 21,5 år (per 16. januar 2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
DOT LTs offisielle nettside