jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tjuvtitten

Tjuvtitten er et utsiktstårn på Tjuvholmen i Oslo. 
Tårnet, som ble offisielt åpnet i 2012, gir panoramautsikt over Aker Brygge, Pipervika, Oslo rådhus, Akershus festning og havnebassenget i Oslo sentrum. Tårnet står på Albert Nordengens plass, som er det høyeste punktet langs Tjuvholmen allé, og markerer hovedatkomsten til Astrup Fearnley Museet og skulpturparken på Skjæret. En heis tar publikum opp til 54 meters høyde i sommersesongen, og turen opp tar ca. 40 sekunder.Utsiktstårnet er slankt og 90 meter høyt, målt til lampen i toppen. Toppen er et 20 meter høyt spir. Til sammenligning er Oslo rådhus 66 meter, Oslo Plaza 117 meter og Tryvannstårnet 118 meter. Omkretsen er 3,5 meter og arealet 8 kvadratmeter. Tjuvtitten er kun bygget av glass og metall, i en heliksstruktur (en tredimensjonal spiral) og tegnet av arkitektfirmaene Narud Stokke Wiig og Knut Ramstad.
Betegnelsen «Tjuvtitten» ble resultatet etter at fem syvendeklassinger fra Rosenholm skole hadde vunnet en konkurranse om å finne beste navn på det nye tårnet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tjuvtitten - tårnet som gir oversikt og utsikt. Nettstedet Tjuvholmen.com, uten dato (besøkt 8. oktober 2013)
«Utsyn over Holmen». I: Arkitektur N, 3–2013, side 62–63.
Stigmella sorbi

Stigmella sorbi er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den har larver som minerer i bladene på rogn og andre trær i rosefamilien. Den er funnet over hele Norge.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 6-7,5 millimeter) møll, likevel forholdsvis stor til dvergmøll å være. Denne arten er forholdsvis smalvinget og slankbygd. Hodet er kledt med lysbrune, hårlignende skjell, det store, første antenneleddet og kragen er skittenhvite. Kroppen og forvingene er lyst brunlige. Forvingen har et litt diffust, lyst tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er lyst gråbrun.


== Levevis ==
Larven minerer i bladene til busker og trær i rosefamilien, blant andre rogn (Sorbus aucuparia), mispel (Cotoneaster spp.) og eple (Malus spp.). Arten har én generasjon hvert år, de voksne flyr i mai-juni. Denne arten kan av og til forekomme i svære mengder, opp til hundre larver i ett enkelt blad, og gjøre at rognetrærne blir helt brune.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Nord-Europa. I Norge er den funnet over hele landet bortsett fra Finnmark.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Overfamilien Nepticuloidea
Familien dvergmøll, Nepticulidae
Underfamilien Nepticulinae
Stammen Nepticulini
Slekten Stigmella Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
Stigmella sorbi (Stainton, 1861)


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 181-183. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Stigmella sorbi på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Stigmella sorbi i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stigmella sorbi hos Artsdatabanken 
(sv) Stigmella sorbi hos Dyntaxa 
(en) Stigmella sorbi hos Fauna Europaea 
(en) Stigmella sorbi hos NCBI 
(en) Kategori:Stigmella sorbi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stigmella sorbi – detaljert informasjon på Wikispecies
Napola (film)

Napola (Tysk originaltittel: Napola – Elite für den Führer) er en tysk drama-film fra 2004 med Max Riemelt i hovedrollen som Friederich.
Filmen er regissert av den kjente tyske regissøren Dennis Gansel og har vunnet flere priser. Den tar for seg Friedrich (Max Riemelt) på en tysk Napola-skole (Nationalpolitische Erziehungsanstalten – en nasjonalsosialistisk skole) under andre verdenskrig. Filmen er en verdenskjent anti-krigsfilm som tar for seg de følelsesmessige mørke aspektene ved krig. Den er basert på livet til regissør Dennis Gansels bestefar.


== Handling ==
Filmen starter da hovedpersonen Friederich skal gå fra jobb. Deretter vises Frederich sykle gjennom en tydelig bombet bydel for å komme seg på boksetrening, et gjennomgående tema, da dette er viktig for hovedpersonen. På boksetreningen skal Frederich bokse mot en elev fra Potsdam på sin Napola-skole. Han blir slått ettersom han viser empati for motstanderen og viser tvil når han blir nødt til å gi Napola-eleven en «knock out». Likevel blir Frederichs opptreden i bokseringen lagt merke til av en av Napola-læreren som i garderoben etter kampen oppfordrer Friederich til å søke på opptaket til Napola-skolen.  Neste dag drar Friederich til opptaksprøven og kommer inn med god margin ettersom han både er atletisk og arisk ren. På kveldstid tar Friederich dette opp med sin far som nekter han å dra ettersom det er bestemt at han snart skal starte som lærling på samme fabrikk som faren jobber på. Likevel sniker Friedrich seg ut neste morgen uten at faren ser det og kommer seg på egen hånd frem til Napola-skolen.
På Napola skolen føler Friederich seg hjemme i starten, men etter å ha fått en anti-nazistisk venn som er blitt tvunget til å gå på skolen, blir Friederichs tanker satt på prøve. Videre skildrer filmen det typiske livet på disse Napola-skolene og hvor dramatisk et vennskap kan bli når to personer deler omsorgen for hverandre, men ikke ideologiske tanker. Filmen ender tragisk og åpent.


== Priser ==
Beste film 2004, Viareggio Europa Cinema.
Beste regi, Bayerischer Filmpreis.
Beste skuespiller (Max Riemelt)
Publikumsprisen, Hamptons Film Festival.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Napola – Elite für den Führer hos den tyske filmportalen Filmportal.de
Tysk pressemelding knyttet til filmen
(en) Napola – Elite für den Führer på Internet Movie Database 
(no) Napola – Elite für den Führer på NRK TV 
(sv) Napola – Elite für den Führer i Svensk Filmdatabas 
(da) Napola – Elite für den Führer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Napola – Elite für den Führer på Allociné 
(nl) Napola – Elite für den Führer på MovieMeter 
(en) Napola – Elite für den Führer på AllMovie 
(en) Napola – Elite für den Führer på Turner Classic Movies 
(en) Napola – Elite für den Führer på Rotten Tomatoes 
(en) Napola – Elite für den Führer på Metacritic
Stigmella lemniscella

Stigmella lemniscella er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den har larver som minerer i bladene på alm. Den er funnet bare én gang i Norge, i Vest-Agder.


== Utseende ==
En liten (vingespenn 5-5,5 millimeter) møll. Hodet hos hannen er kledt med mørke, hårlignende skjell, hos hunnen med gule. De forstørrede, første antenneleddene er hvite, hos hannen med svart bakkant. Kroppen er mørkbrun med en tydelig, bronseaktig glans. Forvingen er bronsefarget, mørkere i den ytre delen, med et litt "skittent" (med spredte, mørkere skjell) hvitt tverrbånd ca. to tredjedeler ut i vingen.
Larven er gul med brunlig hode, og lager gjerne minen sin langs bladets ytterkant.


== Levevis ==
Larven minerer i blader av almer (Ulmus spp.), arten synes å foretrekke lundalm (Ulmus minor). Arten har to generasjoner hver sommer, som flyr i mai-juni og i juli-august.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, østover til Volga-området. I Norge er arten bare funnet i Vest-Agder.


== Rødlistevurdering ==
Stigmella lemniscella er bladminerer på alm, og er funnet på fem lokaliteter i Norge: Sokndal i Rogaland i 2019, Flekkefjord i 2017, i Kristiansand i Agder. Siden 2016 er det gjort flere funn på Bygdøy i Bærum, samt Eidskog i Hedmark. De nye funnene skyldes nok at det er økt samle- og registreringsaktivitet mere enn at arten er i ekspansjon. Den er sannsynligvis oversett flere steder. En konkret trussel mot arten er almesyken som fører til reduksjon av habitatet og fragmentering av forekomstene. Andre aktuelle trusler er hogst og skogplanting/treslagsskifte. Arten rødlistes som sterk truet EN.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Overfamilien Nepticuloidea
Familien dvergmøll, Nepticulidae
Underfamilien Nepticulinae
Stammen Nepticulini
Slekten Stigmella Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
Stigmella lemniscella (Zeller, 1839)


== Referanser ==


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 184-185. ISBN 978-91-88506-60-3
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: [1]
Stigmella lemniscella på UK moths: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Stigmella lemniscella i Encyclopedia of Life 
(en) Stigmella lemniscella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stigmella lemniscella hos Artsdatabanken 
(sv) Stigmella lemniscella hos Dyntaxa 
(en) Stigmella lemniscella hos Fauna Europaea 
(en) Stigmella lemniscella hos NCBI 
(en) Kategori:Stigmella lemniscella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stigmella lemniscella – detaljert informasjon på Wikispecies
Hasora

Hasora er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae). De finnes i Sørøst-Asia, Indonesia og Australia.


== Utseende ==
Forholdsvis store (vingespenn ca. 35-55 millimeter), kraftige smygere. Antennene har en markert krok ytterst. Kroppen og vingene er temmelig ensfarget brune, eller med gule eller hvite tegninger.


== Levevis ==
Artene lever mest i skog, men også i åpne områder, de fleste artene unngår direkte solskinn. Disse smygerne har en rask, svirrende flukt, vingeslagene er hørbare på nært hold. Larvene lever på planter i erteblomstfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Coeliadinae Edwards, 1937
Slekten Hasora Moore, 1881 – vel 30 arter, Sørøst-Asia og Australia
Hasora alta de Jong, 1982
Hasora anura de Nicéville, 1889
Hasora badra (Moore, 1858)
Hasora borneensis Elwes & Edwards, 1897
Hasora buina Evans, 1926
Hasora caeruleostriata de Jong, 1982
Hasora celaenus (Stoll, [1782])
Hasora coeruleostriata De Jong, 1982
Hasora chromus Cramer, 1780
Hasora danda Evans, 1949
Hasora discolor C. & R. Felder, 1859 – Australia
Hasora fushigina Maruyama & Ueda, 1992
Hasora hurama  Butler, 1870 – Australia
Hasora khoda Mabille, 1876 – Australia
Hasora lavella Evans, 1928
Hasora leucospila (Mabille, 1891)
Hasora lizetta (Plötz, [1883])
Hasora mavis Evans, 1934
Hasora mixta (Mabille, 1876)
Hasora moestissima (Mabille, 1876)
Hasora mus Elwes & Edwards, 1897
Hasora myra (Hewitson, [1867])
Hasora perplexa (Mabille, 1876)
Hasora proximata (Staudinger, 1889)
Hasora proxissima Elwes & Edwards, 1897
Hasora quadripunctata (Mabille, 1876)
Hasora sakit Maruyama & Ueda, 1992
Hasora salanga (Plötz, 1885)
Hasora schoenherr (Latreille, 1824)
Hasora simillima Rothschild, 1916
Hasora subcaelestis Rothschild, 1916
Hasora takwa Evans, 1949
Hasora taminatus (Hübner, 1818)
Hasora thridas (Boisduval, 1832)
Hasora umbrina (Mabille, 1891)
Hasora vitta (Butler, 1870)
Hasora wilcocksi Eliot, 1970
Hasora zoma Evans, 1934


== Kilder ==
Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Hasora på Tree of life [1]
Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 6.5. 2012.


== Eksterne lenker ==
(en) Hasora i Encyclopedia of Life 
(en) Hasora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hasora hos NCBI 
(en) Kategori:Hasora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hasora – detaljert informasjon på Wikispecies
Generalguvernør av Korea

Generalguvernør av Korea (hangul: 조선총독, hanja: 朝鮮總督, rr: Joseon Chongdok, mr: Chosŏn Ch'ongdok, japansk: Chōsen Sōtoku/朝鮮総督) var Japans administrative leder i Korea under Japans kolonisering av Korea mellom 1910 og 1945. Generalguvernøren holdt til i Den japanske generalguvernørens bygning i Seoul som stod ferdig i 1926. Bygningen ble revet 15. august 1995.
Etter at den japansk-koreanske annekteringstraktaten i 1910 effektivt lot Japan annektere Korea ble den japanske generalresident i Seoul erstattet av en generalguvernør. Posisjonen var unik blant Japans kolonier fordi den koreanske stillingen inkluderte vide fullmakter, foruten at stillingen hadde juridiske fullmakter, samt en viss politisk makt. Per 1944 kommanderte generalguvernøren verken over de japanske hær eller marineenheter stasjonert i Korea. Gitt makten og myndigheten var det bare generaler i den japanske hæren som ble utvalgt til å bekle embedet, med unntak av den pensjonerte admiral Saitō Makoto).
Ifølge koreansk juridisk tankegang ble ikke de jure suverenitet overført til den japanske keiseren ved avslutningen av kongedømmet Joseon.Etter den japanske kapitulasjonen som avsluttet den andre verdenskrig ble Koreahalvøya administrert av de to seiersmaktene USA og Sovjetunionen. De to okkupasjonssonene utviklet seg senere til henholdsvis Sør-Korea og Nord-Korea.
Generalguvernørens bygning i Seoul ble revet under president Kim Young-sams administrasjon 15. august 1995.


=== Japanske statsministre ===
Fire personer som også var generalguvernør var statsminister i Japan. Tre, Terauchi Masatake, Saitō Makoto og Koiso Kuniaki var generalguvernør før de ble statsminister, mens Abe Nobuyuki var statsminister før han ble utnevnt til generalguvernør. Ugaki Kazushige ble utnevnt til påtroppende statsminister, men kunne ikke tiltre fordi han ikke klarte å samle en regjering.
I tillegg var Japans representant i Korea før annekteringen, Itō Hirobumi i fire perioder statsminister før han ble generalguvernør i Korea.


== Generalresident ==

Fra 1906 til 1910 var Keiserdømmet Korea et japansk protektorat, og Japan var representert i Korea med en generalresident. 

Prins Itō Hirobumi (1905–1909)
Baron Sone Arasuke (1909)
Greve Terauchi Masatake (1909–1910)


== Generalguvernør ==
Etter Japans annektering av Korea i 1910, ble stillingen som generalresident erstattet med generalguvernør.

Feltmarskalk greve Terauchi Masatake 寺内 正毅 (1910–1916)
Feltmarskalk greve Hasegawa Yoshimichi 長谷川好道 (1916–1919)
Admiral vicomte Saitō Makoto 斎藤 実 (1919–1927)
General Ugaki Kazushige 宇垣 一成 (1927)
General Yamanashi Hanzō 山梨半造,  (1927–1929)
Vicomte Saitō Makoto 斎藤 実 (andre gang 1929–1931)
General Ugaki Kazushige 宇垣 一成 (andre gang 1931–1936)
General Minami Jirō 南次郎 (1936–1942)
General (ret'd) Koiso Kuniaki 小磯 國昭 (1942–1944)
General (ret'd) Abe Nobuyuki 阿部信行 (1944–1945)


== Referanser ==
Kim, Djun (2005). The History of Korea. Greenwood Press. ISBN 0313332967. 


== Eksterne lenker ==
Rulers
Kalle Westerdahl

Kalle Fredrik Åke Sture Westerdahl (født 4. august 1966 i Askim, Göteborg) er en svensk skuespiller. Har har også spilt sin monolog Man i djungeln.


== Filmografi (utvalg) ==
1993 – Allis med is (TV)
1994 – Rapport till himlen (TV)
2000 – Pistvakt – En vintersaga (TV)
2001 – Om inte
2004 – Kyrkogårdsön
2004 – Falla vackert
2007 – En riktig jul (TV (Julkalendern))
2008 – Allt flyter
2009 – Wallander – Tyven


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalle Westerdahl på Internet Movie Database 
(no) Kalle Westerdahl hos Filmfront 
(sv) Kalle Westerdahl i Svensk Filmdatabas 
(fr) Kalle Westerdahl på Allociné 
(en) Kalle Westerdahl på AllMovie 
(en) Kalle Westerdahl hos Rotten Tomatoes 
(en) Kalle Westerdahl hos The Movie Database
Rolf Hofmos plass (Oslo)

Rolf Hofmos plass er en plass på Ensjø i bydel Gamle Oslo i Oslo, og fikk sitt navn i 2011.  Plassen er oppkalt etter idrettsmannen og politikeren Rolf Hofmo. Vest for plassen ligger ei gate oppkalt etter samme mann, og på nordsiden går Ensjøveien. 
Rundt plassen ble det i 2009 etablert et borettslag som fikk navnet Rolf Hofmos borettslag.


== Referanser ==
Svalbardbutikken

Svalbardbutikken Coop er et varehus og den eneste dagligvareforretningen i Longyearbyen på Svalbard. Den er eid og drevet av Coop Svalbard BA. Svalbardbutikken har avdelinger for dagligvarer, ferskvarer, kiosk/taxfree og souvenir/gave/parfyme. Tidligere hadde Svalbardbutikken også en avdeling for elektronikk, men den ble nedlagt i mai 2010. Vinmonopolet i Longyearbyen, Nordpolet, holder til i Svalbardbutikken. Coop Svalbard driver også Svalbardkiosken ved Svalbard lufthavn.
Svalbardbutikken ble etablert i 1992, og overtok dagligvaresalget fra proviantlageret Provianten, som var bygd i 1950. Provianten sluttet med matsalg da Svalbardbutikken startet opp.Det at forretningen ligger på Svalbard, adskilt fra resten av Norge, gir noen uvanlige virkninger på prisnivået. Svalbard er taxfreeområde, og alkoholholdige varer og tobakksvarer er derfor billigere enn i Fastlands-Norge. I sommerhalvåret fraktes tørr- og frysevarer til Svalbard med båt, og slike varer kan derfor koste omtrent det samme der som på fastlandet. Men ferskvarer er dyrere på Svalbard enn i andre deler av Norge, fordi alt av ferskvarer til Svalbard må fraktes inn med fly. Avhengigheten av flyfrakt gjør også at Svalbardbutikken og andre butikker på Svalbard kan gå tomme for enkelte varer når været er for dårlig til at fly kan lande.
Det er ikke pant på tomflasker og drikkebokser i Longyearbyen. Det fantes tidligere en panteordning på samme måte som på fastlandet, men den ble avsluttet i 2000 fordi det var for dyrt å transportere tomflasker og bokser til fastlandet for gjenbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svalbardbutikken (hjemmeside)
NRK: Her er melka dyrere enn øl (6. mai 2012)
Dagligvarehandelen: Avgiftsfrie fristelser i Arktis (16. august 2004)
Svalbardposten: Vil skille Nordpolet fra Svalbardbutikken (1. oktober 2010)
Aigues-Vives (Aude)

Aigues-Vives er en kommune i den nordøstlige delen av departementet Aude i regionen Occitanie sør i Frankrike. Kommunen befinner seg 14 km fra Carcassonne. Arealet er 10,21 km². Kommunens største tettsted bærer samme navn, og innbyggerne kalles «les Aigues-Vivois».
I et latinsk brev fra Udulgarius, abbed av Caunes (Minervois) til Roger Trencavel, vicomte av Carcassonne, datert til år 993 eller 994, er stedet omtalt som Aquaviva.


== Innbyggere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aigues-Vives (Aude) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kreuzberg (Berlin)

Kreuzberg er en 66 meter høy ås i Berlin. Den har gitt navn til ortsteilen Kreuzberg og dessuten den administrative bydel Friedrichshain-Kreuzberg.


== Historie ==
De eldste skriftlige kilder hvor Kreuzberg nevnes er fra 1290. Historisk er åsen kalt Sandberg, Runder Weinberg og Tempelhofer Berg. Fra 1400-tallet ble det dyrket vin på åssidene av Kreuzberg, men en streng vinter i 1740 ødela vinstokkene. Tradisjonen ble ikke tatt opp igjen før ca 200 senere, og fra 1968 dyrkes vindruen Kreuz-Neroberger på  stedet.
Øverst på Kreuzberg ble 19. september 1818 nedlagt grunnsteinen for det tyske nasjonalmonumentet til minne om befrielseskrigene mot Frankrike fra 1813 til 1815. Minnesmerket er utført av Karl Friedrich Schinkel.


== Etymologi ==
Kreuzberg er oversatt til norsk Korsberget. Minnesmerket har grunnriss formet som et kors og dette antas av noen å være navnets opphav. En annen teori om navnets opprinnelse er at det henspiller på det prøyssiske jernkorset øverst på monumentet.


== Bilder ==

		


== Referanser ==
Gyllent daggry

Gyllent daggry (på gresk Χρυσή Αυγή, Khrysi Avgi) er en kriminell nynazistisk organisasjon og et politisk parti i Hellas, ledet av Nikolaos Mikhaloliakos (Νίκος Μιχαλολιάκος, født 1957). Organisasjonen har uttrykt en militant motstand mot ukontrollert innvandring og sympati med det totalitære, fascistiske regimet til Ioannis Metaxas på 1930-tallet.
Den 7. oktober 2020 ble Gyllent daggry dømt for å være en kriminell organisasjon under dekke av et politisk parti.


== Historie ==
Bevegelsen ble grunnlagt i februar 1983 av Nikolaos Mikhaloliakos og ble politisk aktiv i 1993.Gyllent daggry definerer seg selv som en «folkets nasjonalistbevegelse» og medlemmene som kompromissløse nasjonalister. Lederen er suveren. Partiets politiske motstandere kaller det ofte for nynazistisk, fascistisk og rasistisk. Ledelsen er beskyldt for å være holocaust-benektere, og medlemskap er bare åpent for ariere og folk av gresk slekt, det vil si med «spartansk blod». Medlemmene hilser hverandre med «hitlerhilsen». 
Den 28. september 2013 ble flere av de sentrale personer i Gyllent daggry, deriblant Nikolaos Mikhaloliakos arrestert og siktet for å ha opprettet en kriminell organisasjon. Dette skjedde som følge av en etterforskning av drapet på rapperen, og anti-fascisten Pavlos Fyssas. Som konklusjon i en rettssak som pågikk i fem og et halvt år ble 57 av 68 tiltalte partimedlemmer 14. oktober 2020 dømt til lange fengselsstraffer for drap, legemsbeskadigelse, våpenbesittelse og medlemskap i en kriminell organisasjon.


=== Valgresultater ===
Gyllent daggry stilte første gang til valg i 1994, da både ved europaparlamentsvalget (0,11 % oppslutning) og ved valget til Hellas' parlament (0,07 % oppslutning). Ved parlamentsvalget i 2009 fikk partiet 0,29 prosent av stemmene. Det fikk sitt valggjennombrudd ved lokalvalget i 2010, da partiet fikk én representant innvalgt bystyret i hovedstaden Athen.Gyllent daggry ble representert i Hellas' parlament første gang ved parlamentsvalget i mai 2012 og fikk da 21 representanter. Partiet fikk i juni 2012 innvalgt 18 representanter, i januar 2015 17 representanter og i september samme år, på nytt 18 representanter i nasjonalforsamlingen. Ved valget i 2019 falt partiet ut av Hellas' parlament.
Ved valget til Europaparlamentet i 2014 oppnådde Gyllent daggry to av Hellas' 21 representanter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(el) Offisielt nettsted 
(en) Chrysi Avyi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1. etappe av Giro d’Italia 2012

1. etappe av Giro d'Italia 2012 ble kjørt den 5. mai 2012 og markerte starten på 95. utgaven av Giro d'Italia, som i år begynte i Herning i Danmark. Den 8,7 lange tempoetappen ble vunnet av Taylor Phinney, som fikk ikle seg den rosa ledertrøya, samtidig som han også tok ledelsen i poengkonkurransen og ungdomskonkurransen.


== Eksterne lenker ==
(en) Resultater på gazzetta.it
(it) Resultater på gazzetta.it
Hvidovre kirke

Hvidovre kirke er en dansk kirke med 114 sitteplasser på Hvidovre Kirkeplads i Hvidovre ca. seks km vest for København. 
Kirken ble bygget av krittsten omkring år 1150, og er en av Danmarks eldste romanske kirker. Sideskipet i bindingsverk ble bygget i siste halvdel av 1600-tallet. Navnet Valbyskibet oppsto, fordi sidebygningen skulle gi plass til Valbybøndene, som ikke lenger måtte være i Vor Frue kirke fordi de etter sigende drakk for meget. De to bemalte sandstenskongekroner, det ene på tårnet og det annet over våpenhusets dør, stammer fra Vesterport i København som ble nedrevet omkring 1857. Under svenskekrigene i 1658-59 ble kirken plyndret og brukt som hestestall. Taket ble fjernet og brukt til befestningsanlegg. Kirkens nåværende utseende stammer fra 1790. Kirkegården har knapt 100 bevaringsverdige gravminner.


== Inventar ==
Altertavlen er fra slutten av 1400-tallet. Døpefonten er romansk og trolig like gammel som kirken. Den befant seg i Nationalmuseet i over 100 år. Prekestolen er fra årene 1630-40, og skipsmodellen Freden fra 1919, skjenket av fiskeren Rudolf Olsen i glede over 1. verdenskrigs avslutning. Kirken har også et pietà fremstillet av billedhuggeren Hans Peder Pedersen-Dan. Kirkens lysestaker skal kunne ses på Nordiska Museet i Stockholm.Hvidovre kirke danner kulisse i den danske motstandsfilm Der kom en dag fra 1955.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvidovre Kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hvidovre Kirke – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
hvidovrekirke.dk