jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Evig eies (kun et dårlig rykte)

Evig eies (kun et dårlig rykte) er et musikkalbum med Henning Kvitnes, utgitt i 1997. Selve tittelsangen ble en hit i Norge.


== Sporliste ==
«Han jeg engang var» (Kvitnes)
«Evig eies (kun et dårlig rykte)» (Kvitnes)
«Jenta i Änglagård» (Kvitnes)
«Hjalmar» (Kvitnes)
«Opp fra mine knær» (Kvitnes)
«Bastøy» (Kvitnes)
«Mil på mil av Texas» (Kvitnes)
«Noens datter, noens sønn» (Kvitnes)
«Fortidens dager» (Kvitnes)
«Cristi Herberges port» (Kvitnes)
«Her i hjertet» (Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, produsent, låtskriver
Geir Sundstøl - gitarer, dobro, seksstrengsbass
Espen Jørgensen - gitarer
Tarjei van Ravens - gitarer og kor
Lars Håvard Haugen - gitar på Opp fra mine knær
Jonas Fjeld - akustisk og hi-string gitar på Bastøy og Cristi Herberges port
Marius Müller - elektrisk gitar på Mil på mil av Texas og Fortidens dager
Steinar Albrigtsen - akustisk gitar på Noens datter, noens sønn
Kyrre Sætran - bass
Jon Terje Rovedal - orgel, trekkspill
Svend Berg - mandolin
Knut Hem - trommer, dobro
Lars Aass - kor
Hilde Heltberg - kor og sang
André Orvik - fiolin
Vegard Johnsen – fiolin
Eilev Skinnarmo - bratsj
Hans Josef Groh – cello
Gaute Storaas - strykearrangement


=== Andre medvirkende ===
Kai Robøle - produsent, tekniker, miksing
Asle Karstad - tekniker


== Eksterne lenker ==
(en) Evig eies (kun et dårlig rykte) på Discogs 
(en) Evig eies (kun et dårlig rykte) på MusicBrainz 
(en) Evig eies (kun et dårlig rykte) på Spotify 
(no) Evig eies (kun et dårlig rykte) på Rockipedia
Tida bare kommer (de beste)

Tida bare kommer er en samleplate med Henning Kvitnes, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Everyday Life»
«Big Burden»
«Min beste venn»
«Publand»
«Out of the Tunnel»
«On the Road to Copenhagen»
«Lolita Lane»
«Veien hjem»
«Five-feet Heroes»
«Post Cards from Life»
«Wipe My Windows»
«Trengte ingen»
«Blue»
«Games People Play»
«Back to Little Eden»
Postcards from Life

Postcards from Life er et musikkalbum med Henning Kvitnes og Little Eden, utgitt i 1993.


== Sporlise ==
«Blue» (Kvitnes)
«To Get Back on Your Feet» (Kvitnes)
«All I Can Do» (Kvitnes)
«King of the Barstool Mountains» (Kvitnes)
«Man Enough» (Kvitnes)
«Stand-By Ticket to Love» (Kvitnes)
«Payday's Night» (Kvitnes)
«Dream of a Fool» (Kvitnes)
«You» (Kvitnes)
«Behind the Lie» (Kvitnes)
«Postcards from Life» (Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, kor, låtskriver, produsent, arrangement
Svend Berg - gitarer, dobro, mandolin
Trond Engebretsen - tekniker og elektrisk gitar på You
Bjørn Kjellemyr - kontrabass
Kyrre Sætran - bass
Sveinung Hovensjø - bass
Sigurd Køhn - alt-saksofon
Lasse Hafreager - keyboard, elektrisk gitar, bass, munnspill, kor, produsent, arrangement
Terje Kinn - banjo
Fats Kaplin - trekkspill, fele, fiolin
Espen Stenhammer - trommer
Lage Thune Myrberget - trommer
Hans-Olav Solli - bakgrunnvokal
Kari Iveland - vokal
Jørn Hoel - harmonivokal på Behind the Lie


=== Andre medvirkende ===
Petter Skau Jakobsen - omslagsdesign
Bjørn Opsahl - foto
Raymond Mosken - foto
Erling Jørgensen - innspillingsassistent


== Eksterne lenker ==
Postcards from Life
Songs People Play

Songs People Play er en samleplate med Henning Kvitnes, utgitt i 1991.


== Sporliste ==
Henning Kvitnes: «Songs People Play»
The Young Lords: «Big Burden» (Same Shit – New Wrapping)
The Young Lords: «Can't Stand You» (Same Shit – New Wrapping)
Saturday Cowboys: «Human Cut-Out» (We Like to Watch)
Saturday Cowboys: «Lolita Lane» (We Like to Watch)
Henning Kvitnes' Next Step: «Out of the Tunnel» (The Tunnel)
Henning Kvitnes' Next Step: «Open Roads» (Open Roads)
Little Eden: «Back to Little Eden» (Back to Little Eden)
Little Eden: «Twilight Zone» (Back to Little Eden)
Little Eden: «April Nights» (Back to Little Eden)
Little Eden: «Wipe My Windows» (Solitude Road)
Little Eden: «Solitude Road» (Solitude Road)
Little Eden: «Everyday Life» (Everyday Life)
Henning Kvitnes: «Trengte ingen» (Veien hjem)
Henning Kvitnes: «Alt jeg vil ha» (Veien hjem)
Little Eden: «Games People Play» (Solitude Road)


== Eksterne lenker ==
(en) Songs People Play på Discogs 
(en) Songs People Play på MusicBrainz
Diamer Bhasha-demningen

Diamer Bhasha-demningen er en demning med vannkraftverk under bygging i elva Indus i Pakistan. Komplekset skal utbygges nær Chilas og Kohistan i Khyber Pakhtunkhwa. Det er planlagt med en totaleffekt på 4 500 MW, og vil i så fall bli et av Asias største vannkraftverk. Demningen skal bli 272 meter høy, den ble påbegynt i 2009 og skal stå ferdig i 2016. Anlegget vil kunne gi irrigasjon til landruksområder i det nordlige Pakistan.


== Eksterne lenker ==
Pakistan’s 4,500 MW Diamer Bhasha Dam to be completed by 2016 – Rupee News, 19. juni 2009. Besøkt 23. juli 2010.
Veien hjem

Veien hjem er et musikkalbum med Henning Kvitnes, utgitt i 1991.


== Sporliste ==
«Veien hjem» (Kvitnes)
«Spørsmål uten svar» (Kvitnes)
«Trengte ingen» (Kvitnes), med Lynni Treekrem
«Stein til dine byrder» (Kvitnes)
«Alt jeg vil ha» (Kvitnes)
«Langt hjemmeifra» (Kvitnes)
«Utenfor folkeskikken» (Kvitnes)
«Drømme våre liv» (Kvitnes)
«I lyset av ditt sinn» (Kvitnes)
«Villender» (Kvitnes/Varfjell)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, låtskriver, produsent
Geir Sundstøl - gitarer, slide, lapsteel, steelgitar, mandolin, bouzouki, balailaika, miniharpe, munnspill, seksstrengs-bass, cither, urdu
Jon Terje Rovedal - Hammond-orgel, trekkspill, kor
Torkel Varfjell - bass, låtskriver
Per Sarin Madsen - trommer, perkusjon
Fats Kaplin - fele
Dag Kolsrud - piano og synth på Alt jeg vil ha
Lynni Treekrem - sang på Alt jeg vil ha og Trengte ingen
Jørund Bogstrand - salmesykkel på Villender
Kai Andersen - kontrabass på Villender, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Dag Thorenfeldt - coverfoto
Petter Skau Jakobsen - coverdesign
Henning Notland Smogeli - nytt coverdesign (2008)
Per Østmark - mastering
Fred Engh - prosjektleder
Tom Skjeklesæther - albumnotater
Everyday Life

Everyday Life er et musikkalbum med Henning Kvitnes og Little Eden, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Everyday Life» (Kvitnes)
«Start Shooting» (Kvitnes)
«Sea of Sorrow» (Kvitnes)
«The Tide Is High» (Kvitnes)
«Take Me to the Water» (Kvitnes)
«On the Road to Copenhagen» (Kvitnes)
«Turn on to You» (Kvitnes)
«Win or Lose» (Kvitnes)
«The Only Reason» (Kvitnes/Rovedal)
«No Highway to the Promised Land» (Kvitnes)
«Look For Me (In Any Mirror)» (Kvitnes)
«Glory» (Rovedal/Thoreby)


== Medvirkende ==


=== Little Eden ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, kor
Jon Terje Rovedal - keyboard
Frank Marstokk - trommer, perkusjon, produsent


=== Andre medvirkende ===
Knut Reiersrud - mandolin, steelgitar, akustisk slidegitar, elektrisk gitar
Finn Olafsson - akustisk gitar, el. gitar på The Tide Is High
Fats Kaplin - fiolin, trekkspill, steelgitar
Pål Reinertsen - bass
Peter Hansen - bass på The Only Reason og Glory
Jens Rugsted - bass på The Tide Is High og Look For Me (In Any Mirror)
Edna Young - bakgrunnvokal
Charlene Holloway - bakgrunnvokal
Kenny Lübcke - bakgrunnvokal på Start Shooting
H.A. Young III - tekniker
Richard James - tekniker
Gordon Vicary - mastering
Peter Hansen - programmering
Solitude Road

Solitude Road er et musikkalbum med Henning Kvitnes og Little Eden, utgitt i 1988.


== Sporliste ==
«Games People Play» (J. South)
«Build You a Future» (Rovedal/Kvitnes)
«Badger Town» (Kvitnes)
«Room With a View» (Rovedal/Kvitnes)
«Six Strings» (Kvitnes)
«Wipe My Windows» (Rovedal/Marstokk/Kvitnes)
«Year of the Angels» (Kvitnes)
«Refugee» (Kvitnes)
«Pass the Open Windows» (Kvitnes)
«Solitude Road» (Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Little Eden ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, kor, låtskriver, produsent
Svein Rønning - gitarer, slide, kor
Jon Terje Rovedal - orgel, synth, keyboard, låtskriver
Frank Marstokk - trommer, programmering, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Andre medvirkende ===
Jukka Tolonen - elektrisk gitar
Fats Kaplin - fele, trekkspill, dobro, steelgitar
Finn Olafsson - akustisk gitar
Iver Kleive - fiolinarrangement
Arve Tellefsen - fiolin
Silje Nergaard - bakgrunnvokal
Lynni Treekrem - bakgrunnvokal
Cæcilie Norby - bakgrunnvokal
Nina Forsberg - bakgrunnvokal
Sanne Salomonsen - bakgrunnvokal
Sharon Dyall - bakgrunnvokal
Jørgen Thorup - bakgrunnvokal
Ivan Pedersen - bakgrunnvokal
Peter Hansen - programmering, bassgitar
Joe South - låtskriver på Games People Play
Geir Holm - tekniker
Kai Andersen - tekniker
Rolf Kjernet - tekniker
Stein Fossheim - tekniker
Rune Nordal - tekniker
Erik Avnskog - tekniker
Frank Birch Pontoppidan - tekniker
Pål Rødahl - fotograf
Ian Cooper - mastering
Skaara & Partners Design A.S. - cover


== Eksterne lenker ==
(en) Solitude Road på Discogs 
(en) Solitude Road på MusicBrainz 
(en) Solitude Road på Spotify 
(no) Solitude Road på Rockipedia
Back to Little Eden

Back to Little Eden er et musikkalbum med Henning Kvitnes og Little Eden sitt debutalbum, albumet ble utgitt i 1987.


== Sporliste ==
«Twilight Zone» (Kvitnes)
«Time for Laughter» (Kvitnes)
«Grow Up to Be Human» (Kvitnes)
«April Nights» (Kvitnes/Rovedal)
«Down By the Border» (Kvitnes)
«Leaving Now» (Kvitnes)
«I Don't Wanna Live Forever» (Kvitnes)
«Publand» (Kvitnes)
«Street Without a Name» (Kvitnes/Rovedal)
«Back to Little Eden» (Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Little Eden ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, kor, låtskriver
Svein Rønning - gitarer, kor, vokal
Torkel Varfjell - bass, kor, vokal
Jon Terje Rovedal - keyboard, kor, låtskriver
Frank Marstokk - trommer


=== Andre medvirkende ===
Fats Kaplin - trekkspill, steelgitar
Don Dixon - produsent
Raymond Mosken - fotograf
Bengt Olsson - coverdesign
Björn Engelmann - remastering


== Eksterne lenker ==
(en) Back to… Little Eden på Discogs 
(en) Back to… Little Eden på Spotify 
(no) Back to… Little Eden på Rockipedia
Open Roads

Open Roads er et musikkalbum med Henning Kvitnes' Next Step, utgitt i 1984.


== Sporliste ==
«Open Roads» (Kvitnes)
«Rainbows In the Dark» (Kvitnes)
«Mansion On the Hill» (Bruce Springsteen)
«With the Love of a Woman» (Kvitnes)
«Shine On» (Kvitnes)
«If You Gotta Go Go Now» (Bob Dylan)
«To Pieces» (Kvitnes)
«S.O.U.L.» (Kvitnes/O'Dali)
«Better Late Than Never» (Tonio K)
«So Tired» (Kvitnes)


== Medvirkende ==


=== Henning Kvitnes' Next Step ===
Henning Kvitnes - sang, gitarer, låtskriver, kor, produsent
Stein Ramberg - gitarer, kor
Torkel Varfjell - bass, kor
Arne Sæther - tangenter
Bjørn Juliusson - trommeslager


=== Andre medvirkende ===
Mick Brophy - produsent
Geir Johansen - låtskriver


== Eksterne lenker ==
(en) Open Roads på Discogs 
(no) Open Roads på Rockipedia
Grunnstein

En grunnstein er en spesielt utformet steinblokk som mures inn i fundamentet til et større byggverk, som en symbolsk markering av at byggearbeidene er igangsatt. Nedleggelsen av grunnsteinen skjer ofte i høytidelige former, som en seremoni med spesielt inviterte gjester. Inni selve steinen blir det ofte lagt et skrin med dokumenter og gjenstander (byggtegninger, mynter, aviser etc) med informasjon om byggverket og tiden da det ble oppført. Etter nedleggelsen er det vanlig at en æresgjest kaster på mørtel og murer steinen fast til fundamentet.
Begepet brukes også i overført betydning om forhold som danner basis og er grunnleggende i forskjellige sammenhenger.


== Se også ==
Hjørnestein


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Tana (elv)

For elva i Kenya med samme navn, se Tana (elv i Kenya).Tana (også kalt Tanaelva, nordsamisk: Deatnu («Storelva»), finsk: Teno) er ei elv i Karasjok og Tana kommune i Finnmark og Utsjok kommune i Finland. Elva er 368,8 km lang, regnet fra fjerneste kilde, og den har et nedbørfelt på 16 394 km². Middelvannføringen ved munningen er 197,5 m³/s. Over 256 kilometer av elva utgjør grensa til Finland. Den eksakte grensen følger djupålen i elva, og blir kontrollert hvert 25. år.Tana dannes ved sammenløpet av elvene Karasjohka og Anarjohka, ca. 14 km øst for tettstedet Karasjok og rundt 3 km nord for den finske bygda Karigasniemi. Fjerneste kilde er et lite tjern på åsen Boaroaivi, rundt seks kilometer sørvest for Gavdnjajávri på Finnmarksvidda, og bare 100 meter nord for grensa til Finland.Elva er kjent for laksefisket og er den største lakseelva i Norge. Tana har verdensrekorden for den største atlantiske laksen tatt på stang. Den veide 36 kilo og ble tatt i 1928. Denne rekorden er imidlertid omdiskutert, da historien ikke er bekreftet. Den offisielle norgesrekorden lyder på 32,5 kilo, og den laksen ble tatt av Nils Walle den 7. juli 1951.
Den gamle Tana bru ble bygd i 1948 og har et hovedspenn på 195 meter. Den er den lengste myke hengebrua i Norge. Den nye Tana bru ble bygd i 2020 og har et hovedspenn på 234 meter. Grensepassering til og fra Finland skjer ved Polmak og over Samelandsbrua ved Utsjok.
Elva har mange sideelver, blant annet Váljohka i Karasjok og Lákšjohka i Tana.
Elva munner ut i Tanafjorden. Tanamunningen er et av de største urørte deltaområdene i Europa.
Tana ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Se også ==
Liste over elver i Norge


== Litteratur ==
Tufte, Thorbjørn og Hauge, Ivar (1994): Tana. Den største elva. Oslo. ISBN 82-504-2148-5


== Referanser ==
Docklands Stadium

Docklands Stadium (også kjent under tidligere sponsornavn, Colonial Stadium, Telstra Dome og det nåværende navnet Etihad Stadium) er en flerbruksarena i Docklandsområdet av Melbourne i Australia. Arenaen sto ferdig i 2000 og kostet 460 millioner australske dollar.
Arenaen ble opprinnelig bygget som erstatning for Waverly Park. Den brukes for det meste til australsk fotball (AFL) og er hovedkvarter for Australian Football League.
Arenaen blir også brukt for andre idretter slik som fotball (når Melbourne Victory spiller større kamper), cricket, rugby league og rugby union i tillegg til andre arrangementer og konserter.
Det har vært store problemer mellom arenaens eier og AFL.


== Hjemmebane ==
Docklands Stadium er offisielt hjemmebane for fem AFL-lag Western Bulldogs, Carlton Blues, Essendon Bombers, St Kilda Saints og North Melbourne Kangaroos. Collingwood Magpies og Richmond Tigers spiller også hjemmekamper her, selv om deres offisielle hjemmebane er Melbourne Cricket Ground (MCG). 
Stadionet har også blitt brukt som hjemmebane av det australske landslaget.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Docklands Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Etihad Stadium (andre betydninger)

Etihad Stadium har flere betydninger:

Docklands Stadium
Etihad Stadium (England)
Horn (album)

Horn er den norske rockegruppen Saft sitt andre album. Det ble utgitt samme år som debutalbumet av Polydor, og er det nest siste studioalbumet bandet ga ut før de ble oppløst i 1973. Albumet lå fem uker på VG-lista i 1971 og 1972, med nummer atten som beste plassering.


== Historie ==
Plata blir sett på som en sprikende plate, og den mest ukommersielle av platene til bandet. Grunnen til dette var imidlertid en demokratisering innad i bandet, noe som førte til at gruppens ledende låtskriver (Ove Thue) nesten ikke fikk slippe til. Plata bar således preg av lite gjennomtenkte komposisjoner, improvisering og et par instrumentale jingler. «People In Motion» som var utgitt i forkant sto i sterk kontrast til resten av materialet.


== Listeplasseringer ==


== Sporliste ==
«Green Grass» (Tom Harry Halvorsen)
«Not Going Bald» (Ove Thue)
«See Me» (O. Thue/Trygve Thue/Halvorsen)
«Take Off» (T. Thue)
«Help, I'm in the Middle of the World» (T. Thue)
«Rubber boots» (T. Thue/Halvorsen)
«People in Motion» (O. Thue)
«Sky Hy» (Halvorsen)
«You Can Always Have A Go» (T. Thue/Halvorsen)
«Omaka Si Pi» (Rolf Skogstrand/Magne Lunde/T. Thue/Halvorsen/O. Thue)


== Personell ==


=== Saft ===
Ove Thue – Vokal
Trygve Thue – Gitar, vokal, slidegitar
Rolf Skogstrand – Bassgitar
Tom Harry Halvorsen – Piano, fløyte
Magne Lunde – Trommer


=== Øvrige ===
Gunnar Aas - Trommer på Take Off og congas på Sky Hy
Arne Philip Fraas - produsent på Rubber Boots
Egil Eide - tekniker
Helge Westbye - fotograf
A. Huseby - fotograf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horn på Discogs 
(en) Horn på MusicBrainz 
(en) Horn på Spotify 
(no) Horn på Rockipedia 
Albumet på Discogs.com
Artikkel om Saft på ballade.no
Safts diskografi
St. Kilda (Victoria)

St Kilda er del av Melbourne. 6 km sør for Melbourne sentrum. Det ligger i lokalstyret City of Port Phillip. I 2006 hadde St Kilda 16 122 innbyggere.
St Kilda fikk navnet sitt etter skonnerten «Lady of St Kilda» eid av Thomas Dyke Acland, som lå til anker der i 1841, av Charles La Trobe. Acland street i bydelen er oppkalt etter Acland.
I siste halvdel av 1800-tallet og første del av 1900-tallet var St Kilda et populært sted for Melbournes elite og mange større hus ble bygget her. Kort tid etter århundretskiftet begynte St Kilda å ha samme funksjon for Melbourne som Coney Island har for New York med fornøyelsespark og rekreasjonsområde. Etter andre verdenskrig ble St Kilda Melbournes Red-light district som følge av lave husleier. Siden slutten av 1960-tallet har bydelen vært hjemsted for flere av byens subkulturer. I de senere årene har St Kilda gjennomgått en rask gentrifiseringsprosess.
I St Kilda ligger noen av Melbournes mest kjente attraksjoner, slik som Luna Park, Esplanade Hotel, Acland Street, Fitzroy Street og St Kilda Beach.


== Transport ==
St. Kilda er tilknyttet Melbourne sentrum med en rekke trikkelinjer og en bybanelinje.
Den libysk-egyptiske krig

Den libysk-egyptiske krig var en kort grensekrig mellom Libya og Egypt i juli 1977, etter at det samme vår hadde vært spenninger mellom de to landene. 
I april og mai hadde begge lands ambassader i de respektive landene blitt angrepet av demonstranter, og i juni utviste den libyske statslederen Muammar al-Gaddafi 225 000 egyptiske statsborgerne som bodde og arbeidet i landet. Disse måtte være ute innen 1. juli, ellers ville de bli arrestert.
Bakgrunnen for denne spenningen var den økende sannsynligheten for at Egypt skulle inngå en fredsavtale med Israel etter Jom kippur-krigen i oktober 1973, noe som også senere endte med Camp David-avtalen.
Det ble på libysk side organisert en «marsj mot Kairo» hvor tusenvis av demonstranter gikk mot grensen i juni. 20 juli beskjøt libysk artilleri egyptiske stillinger i den lille kystlandsbyen Sallum, etter at protestmarsjen var blitt stoppet av egyptiske grensevakter.
21. juli brøt det ut kamper ved den felles grensen,da libyske styrker gjennomførte et raid med stridsvogner og Mirage-jetfly mot Sallum. Begge parter igangsatte angrep både på land og i luften. På bakgrunn av den egyptiske dominansen både på bakken og i luften, de store libyske tapene og at Libya ikke oppnådde noe militært, snarere inntok Egypt noen mindre libyske byer, ble det ansett at Egypt vant den militære delen av konflikten.
24. juli aksepterte begge parter våpenhvile etter initiativ og organisering fra den algirske presidenten Houari Boumédiènne. Sammen med Yassir Arafat fra Palestinas frigjøringsorganisasjon meglet Boumédiènne fram en fredsavtale mellom partene og i august ble krigsfangene utvekslet mellom partene og spenningsnivået sank.
Krigen viste imidlertid splittelsen mellom de arabiske statene, og denne fortsatte etter krigen. Mange konservative arabiske stater hadde sympati med Egypt, mens de såkalte sosial-revolusjonære progressive statene støttet Libya og Gaddafi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Egyptian-Libyan War 1977 Arkivert 24. mars 2012 hos Wayback Machine.
Kunståret 1609

Kunståret 1609 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1609.


== Hendelser ==


== Verk ==

		
		
		
Caravaggio maler:
 Lasarus' gjenoppståelse (Resurrezione di Lazzaro)
Hyrdenes tilbedelse (Adorazione dei pastori)
Jesu fødsel med Laurentius og Frans av Assisi (Natività con i santi Lorenzo e Francesco d'Assisi)
 Salome med hodet til Johannes døperen (Madrid) (Salomè con la testa del Battista)


== Fødsler ==
20. januar - Carlo Ceresa, italiensk kunstmaler av portretter, alterstykker og religiøse verk (død 1679)
16. mars - Agostino Mitelli, italiensk kunstmaler innen quadratura (død 1660)
23. mars (døpt) - Giovanni Benedetto Castiglione, italiensk kunstmaler (død 1664)
28. juli - Judith Leyster, nederlandsk kunstmaler fra Haarlem (død 1660)
25. august - Giovanni Battista Salvi eller Sassoferrato, italiensk kunstmaler (død 1685)
Jacob Adriaensz Backer, nederlandsk kunstmaler (død 1651)
Ambrosius Bosschaert den yngre, nederlandsk kunstmaler (død 1645)
Samuel Cooper, engelsk miniatyrmaler (død 1672)
Antoni Waterloo, nederlandsk kunstmaler, forlegger og tegner (død 1690)
Salomon Koninck, nederlandsk kunstmaler av  sjangerscener, portretter og også gravør (død 1656)
Herman Saftleven, nederlandsk kunstmaler innen barokkperioden (død 1685)
Carlo Francesco Nuvolone, italiensk kunstmaler (død 1702)
Giovanni Domenico Cerrini, italiensk kunstmaler fra bolognaskoleretningen (død 1681)
Bernardino Gagliardi, italiensk kunstmaler innen barokkperioden (død 1660)
Giulio Cesare Venenti, italiensk kunstmaler av landskap og også gravør (død 1697)
1609/1610 - Domenico Gargiulo, italiensk kunstmaler som malte landskaper (død ca. 1675)
ca. 1607 - Cornelis Saftleven, nederlandsk kunstmaler innen barokkperioden (død 1681)
1600-1610 - Luigi Miradori, italiensk kunstmaler innen barokken, som hovedsakelig arbeidet Cremona (død ca. 1656)


== Dødsfall ==
15. juli - Annibale Carracci, italiensk kunstmaler og grafiker i barokken (født 1560)
20. juli - Federico Zuccari, italiensk kunstmaler innen manierismen og arkitekt (født 1542/1543)
ca. 1608 - Pompeo Leoni, italiensk billedhugger og medaljemaker (født 1590)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1609 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons