jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
When It’s Lamp Lighting Time in the Valley

«When It's Lamp Lighting Time in the Valley» er en amerikansk countrysang til en valsemelodi med melodi og tekst av Joe C. Lyons, og The Vagabonds. Den var opprinnelig en hit for gruppen The Vagabonds. Sangteksten handler om en person som lengter etter sin mor som befinner seg i en dal langt borte.


== Innspillinger ==
Donalson Trio (Innspilt 16. februar 1933. Utgitt av Bluebird Records med katalognummer 5003. Den andre siden var «The Hills of Tennessee Are Calling Me»)
Frank Dudgeon (Innspilt 17. september 1930. Utgitt av Champion Records med katalognummer 45104. Den andre siden var «When the Organ Played at Twilight»
Don Hall Trio (Innspilt 16. februar 1933. Utgitt av Victor Records med katalognummer 24252A. Den andre siden var «Sidewalk Waltz»)
Glen Fox & Joe Wilson (Innspilt 3. februar 1933. Utgitt av Vocalion Records med katalognummer 5490. Den andre siden var «My Dixie Home»)
Georgia Accordion Band (Innspilt i London i 1935. Utgitt av Champion Records med katalognummer 40061. Den andre siden var «Let Us Sing an Oldtime Song»)
Wayne King
Mac and Bob (Innspilt 14. januar 1933. Utgitt av Perfect Records med katalognummer 12886. Den andre siden var «I Told the Stars about You»)
Plehal Brothers (Utgitt av Decca Records med katalognummer 3746. Den andre siden var «Home Coming Waltz»)
Prince Kalu Hawaiian Serenader (Innspilt i april 1933. Utgitt av Crown Records med katalognummer 3501B. Den andre siden var «In the Valley of the Moon»)
Tex Ritter (Innspilt 4. januar 1939. Utgitt av Decca Records med katalognummer 5648. Den andre siden var «Sundown on the Prairie»)
Marty Robbins
The Starlights (1963. Instrumental. Norsk gruppe)P.W. Haberg har skrevet en islandsk tekst. Den islandske tittelen er «Skyming». Sangen ble innspilt i august 1957. Den ble utgitt på 78-platen Harmoni 441 og på singlen Harmoni 449-S.


== Som julesang ==
Da 25 år gamle Nils Hellström skrev svensk tekst i 1935, ble teksten endret og den ble gjort om til en julesang: «När ljusen tändas därhemma». Den beskriver en gammel/ensom mann/kvinne som sitter og drømmer om sin barndom og sitt gamle hjem når skumringen faller på.
«När ljusen tändas därhemma» ble en populær julesang i Sverige i 1930- og 1940-årene.
Det blir ikke nevnt i teksten, men mange mennesker assosierer sangen med utvandringen fra Sverige til USA på 1800-tallet og første halvdel av 1900-tallet, hvor Sverige er det landet hvor barndommen og hjemmet befinner seg.
Ordet jul blir ikke nevnt i teksten, men ordet lys blir sterkt forbundet med advent og jul i Sverige. Åpningsordene i det første verset, «Var gång skumringen stilla sig sänker», får mange til å tenke på desembermørket omkring jul og advent på den nordlige halvkule.
Den finske tittelen er «Kodin kyntillät».


== Norsk versjon ==
Bob Gunnér har skrevet en norsk versjon. På norsk bærer den tittelen «Når lysene tennes der hjemme».


=== Innspillinger ===
De to Columbia-platene er samme innspilling, og det er også de to RCA-platene.


== Referanser ==
Kenyatta International Conference Centre

Kenyatta International Conference Centre (KICC) er en 26 etasjer høy bygning og skyskraper i Nairobi, Kenya, og et av byens mest kjente landemerker. KICC ble påbegynt i 1969 og offisielt innviet i 1973.
Bygningen var opprinnelig bestilt som hovedkvarter for Kenyas eneste politiske parti, KANU. Den norske arkitekten Karl Henrik Nøstvik overtok byggeplanene etter en kenyansk arkitekt som hadde tegnet et bygg på syv etasjer. Nøstvik som var sendt til Kenya som en av de første norske uhjelps-eksperter fikk anmodning av Jomo Kenyatta om å gjøre bygget betydelig høyere.
Den høyere versjonen av bygget krevde avanserte arkitektoniske forandringer og kostnadene økte betraktelig. Kenyatta overtalte regjeringen til å gå inn med ytterligere støtte og Norge bidro til fullføringen av bygget. Det stod ferdig til Verdensbankens konferanse i 1973 i Nairobi.
Bygget og den tilstøtende konferansesal med plass til 4 000 brukes ofte til internasjonale konferanser.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kenyatta International Conference Centre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xilin Gol

Xilin Gol (Forenklet kinesisk: 锡林郭勒盟; tradisjonell kinesisk: 錫林郭勒盟; pinyin: Xīlínguōlè méng; mongolsk: ; transkripsjon: Sili-yin γool ayimaγ) er et liga i den autonome provinsen Indre Mongolia nord i Kina.


== Administrative enheter ==
Ligaet Xilin Gol har jurisdiksjon over 2 byfylker (市 shì), ett fylke (县 xiàn) og 9 bannere (旗 qí).
Jan de Haan

Jan de Haan (født 29. juli 1951 i Warns, Friesland) er en nederlandsk dirigent og komponist. Han studerte direksjon ved Musikkonservatoriet i Utrecht under Henk van Lijnschooten. Jan de Haan har skrevet en rekke verk for brassband, deriblant Earthquake, Variations on a Chord, Inspiration og Harmony Festival.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan de Haan på Internet Movie Database 
(en) 4barsrest.com Omtale av Earthquake
Kirsten Ketscher

Kirsten Ketscher (født 1947) er en dansk jurist. Hun er professor i sosialrett, med særlig vekt på kvinnerett og barnerett, ved Københavns Universitet, og professor II i kvinnerett og arbeidsrett ved Institutt for offentlig rett ved Universitetet i Oslo. Hun ble cand. jur. i 1976 og dr. juris i 1990.


== Utvalgte publikasjoner ==
Anne Hellum & Kristen Ketscher (red.) (2008). Diskriminerings- og likestillingsrett. Universitetsforlaget.  ISBN 9788215012629.
S. Jørgensen, Jens Kristiansen & Kirsten Ketscher (2008). Socialretlige udviklinger & utfordringer. Jurist- og Økonomforbundets Forlag.  ISBN 978-87-574-1788-3.
Kirsten Ketscher (2008). Socialret – principper, rettigheder, værdier, 3. omarbejde udgave. Forlaget Thomson.  ISBN 978-87-619-1934-2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Kirsten Ketscher i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Kirsten Ketscher i BIBSYS
What Have They Done to the Rain

«What Have They Done to the Rain» er en amerikansk sang med melodi og tekst av Malvina Reynolds.
Den ble skrevet i 1962 og var først betitlet «Rain Song». Sangen ble skrevet som en del av en kampanje for å stoppe prøvesprengninger i atmosfæren, som produserer radioaktivt nedfall.
The Searchers spilte inn sangen og utgav den på singlen Pye 7N.17539.Malvina Reynolds har også spilt inn sangen selv. Den ble utgitt på LP-platen Malvina Reynolds Sings the Truth (Columbia CS-4414 (stereo), Columbia CL-2614 (mono)) i 1967.Sangen har blitt spilt inn på plate av mange artister, innbefattet Marianne Faithfull og Joan Baez.
Åse Kleveland har spilt inn en engelskspråklig versjon. Den ble utgitt på singlen Polydor NH 10994.
Skuespilleren Lili Taylor gjorde en coverversjon av den i Nancy Savocas film Dogfight.


== Norsk versjon ==
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hva var før regn ble regn».


=== Innspilling ===
Difference. Utgitt på singlen RCA NA 1338 i 1968.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Straffeekspedisjon

En straffeekspedisjon er en militær kampanje som har som overordnet mål å straffe en stat eller bestemt en gruppe personer. En slik kampanje gjennomføres vanligvis som svar på observert ulydig eller feil moralsk atferd, men kan også være en form for skjult hevn. Begrepet «straffeekspedisjon» brukes vanligvis om fremrykning mot kolonier eller annekterte provinser, og dermed kan for eksempel Julius Cæsars Galler-felttog betegnes som slike straffeekspedisjoner. 


== Kjente eksempler ==
I det 13. århundre sendte Kublai-khan, grunnleggeren av Yuan-dynastiet, utsendinger der han krevde hyllest fra Singhasari-kongedømmet på Java. Herskeren av kongedømmet Singhasari, Kertanagara, nektet å hylle samt tatovere på ansiktet til en kinesisk budbringer ved navnet Meng Qi. En straffeekspedisjon sendt av Kublai-khan ankom utenfor kysten av Java i 1293. Jayakatwang, en opprører fra Kediri, hadde drept Kertanagara innen den tiden. Mongolene allierte seg med Raden Wijaya av Majapahit mot Jayakatwang. Da Singhasari-kongedømmet først var ødelagt snudde Wijaya og tvang hans mongolske styrker til å trekke seg tilbake i forvirring.
Den første opiumkrig, som var hevn for kommissær Lin Zexus nedbrenning av opiat-produkter, resulterte i åpningen av et antall porter, avståelsen av Hongkong til Storbritannia og Nanjingtraktaten.
Den franske kampanjen mot Korea i 1866 som hevn for Koreas tidligere henrettelse av franske prester som misjonerte ulovlig i landet.
Den amerikanske ekspedisjonen til Korea i 1871 som hevn for slaget om Keupsa Gate, der et amerikansk handelsskip ble satt fyr på så snart det ankom Pyongyang.
Den japanske ekspedisjonen mot Formosa i 1884.
Verdens korteste krig, den anglo-zanzibarske krigen, kan beskrives som en straffeekspedisjon.
Benin-ekspedisjonen i 1897, der britenes straffehandlinger førte til innlemmingen av kongedømmet Benin. Den 13. januar 1897 rapporterte The New York Times om at en «straffeekspedisjon» ville bli opprettet for å «straffe morderne under ekspedisjonen i Benin City.»
Pancho Villa-ekspedisjonen fra 1916 til 1917 ledet av general John J. Pershing, var en operasjon til gjengjeld mot Pancho Villas fiendtlige innfall i USA.
Undertrykkelse av det irakiske opprøret i 1920 mot det britiske Mesopotamiamandatet.


== Se også ==
Ekspedisjon


== Referanser ==
Arnold Nielsen

Arnold Nicolaj Nielsen (født 22. september 1910 i Sumba, død 17. april 1993) var en færøysk lærer og politiker (Sb.).
Han var sønn av Súsanna Katrina (født Kjærbo) og Hans Nicolaj Nielsen. Faren var skipper, og døde da sønnen var syv år gammel. Arnold Nielsen var selv til sjøs før han gikk lærerseminaret i Jonstrup utenfor København. Han underviste i folkeskolen på Tvøroyri 1937–1938, ved middel- og realskolen i Tórshavn 1938–1939, i folkeskolen i Sumba 1940–1961 samt ved den tekniske skolen i Tórshavn 1962–1980. Han giftet seg i 1952 med Maria Vang fra Froðba, som han fikk barn med.Han var med på å stifte Sumbiar Ítróttarfelag i 1940, og satt som styreformann i rundt 10 år. Han var klokker i Sumbiar kirkja i 22 år og formann i menighetsrådet i 21 år. Nielsen var medlem av sognestyret (kommunestyret) i Sumba i 12 år, hvorav 9 år som formann. Han møtte fast på Lagtinget for Suðuroy som varamann for regjeringssjef Kristian Djurhuus 1954–1958, og satt i vei- og havnekomiteen samt skolekomiteen. Han satt også i styret for sykehuset på Tvøroyri.


== Referanser ==
Jacob Nielsen (politiker)

For den norske forretningsmannen, se Jacob Nielsen.Jacob Nielsen (født 29. oktober 1902 på Nólsoy, død 22. mars 1978) var en færøysk fyrmester, fiskeskipper og sosialdemokratisk politiker (Jv.).
Nielsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy fra 1936 til 1943. I 1958 ble han innvalgt i kommunestyret på Nólsoy.Han var sønn av Niels Frederik Nielsen og Sofie Danielsen. Han giftet seg med Louise Lervig. Han dro første gang til sjøs som 17-åring. Han tilhørte det første kullet som tok styrmannseksamen ved sjømannsskolen i Tórshavn i 1929. Han førte det første skipet til Føroyingahavnin på Grønland i 1928; de neste årene førte han flere andre skip hit. I 1940 ble Nielsen fyrvokter på Mykines, og i 1956 ble han fyrmester på Borðan på Nólsoy, ved innseilingen til Tórshavn.


== Referanser ==
John Tate (matematiker)

John Torrence Tate jr. (født 13. mars 1925, død 16. oktober 2019) var en amerikansk matematiker, kjent for mange fundamentale bidrag innenfor algebraisk tallteori og relaterte områder i algebraisk geometri. I 2010 vant han Abelprisen i matematikk.


== Utvalgte publikasjoner ==
Tate, John (1950), Fourier analysis in number fields and Hecke's zeta functions , Princeton University Ph.D. thesis under Emil Artin. Reprinted in Cassels, J. W. S.; Fröhlich, Albrecht, redaktører. (1967), Algebraic number theory, London: Academic Press, ss. 305–347,  
Tate, John (1952): «The higher dimensional cohomology groups of class field theory», Annals of Mathematics 56 : 294-297, MR 0049950.
Lang, Serge; Tate, John (1958), «Principal homogeneous spaces over abelian varieties», American Journal of Mathematics 80:  659–684,  
Tate, John (1963): «Algebraic cycles and poles of zeta functions», Arithmetical Algebraic Geometry, Harper and Row: 93-110, MR0225778.
Lubin, Jonathan; Tate, John (1965), «Formal complex multiplication in local fields», Annals of Mathematics 81:  380–387,  
Tate, John (1966), «Endomorphisms of abelian varieties over finite fields», Inventiones Mathematicae 2:  134–144,  
Tate, John (1967), «p-divisible groups», i: Springer, T. A., Proceedings of a Conference on Local Fields, Springer-Verlag, ss. 158–183,  
Artin, Emil; Tate, John (2009) [1967], Class field theory, AMS Chelsea Publishing, ,  
Serre, Jean-Pierre; Tate, John (1968), «Good reduction of abelian varieties», Annals of Mathematics 88:  462–517,  
Tate, John (1971), «Rigid analytic spaces», Inventiones Mathematicae 12:  257–289,  
Tate, John (1976), «Relations between K2 and Galois cohomology», Inventiones Mathematicae 36:  257–274,  
Tate, John (1984): «Les conjectures de Stark sur les fonctions L d'Artin en s=0», Progress in Math. 47, Birkhäuser Boston, MR0782485.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tates hjemmeside
John Tate (matematiker) hos Mathematics Genealogy Project
John Tates biografi på Abelprisens offisielle nettsted
Par-i-bol

Par-i-bol er et norsk underholdningsprogram med Lottelise Folge og Lars-Jacob Krogh som ble sendt direkte på NRK i 1992. Bjørn Sand var prosjektleder, mens Mette Janson var redaktøransvarlig. Faste musikalske innslag var ved Oslo-trioen «Faste Former» (bestående av Line Alsaker, Bente Bogen og Hilde Lundgaard). Programmet ble sendt på fredagkveldene.
Programtittelen henspeilte på den «parabole konkurransevirkelighet» som NRK stod overfor på begynnelsen av 1990-tallet.


== Om programmet ==
Programmet ble omtalt som et slags utvidet Kveldsaktuelt med løs snipp. Hvert program hadde et hovedtema og en hovedgjest med en viss aktualitet over seg. I slutten av hvert program kom en ny gjest som bare den ene av programlederne viste hvem var. Når identiteten ble avslørt, skulle den andre intervjue vedkommende på sparket.Programmet var et samarbeid mellom NRKs nyhets- og underholdningsavdelinger, og hadde flere likhetstrekk med Dan Børge Akerøs suksess Senfredag.Programmet ble i mediafagkretser omtalt som såkalt «infotainment» (sammensatt av det norske ordet informasjon og det engelske entertainment). Kallenavnet kom på grunn av programmets blanding av nyheter og underholdning.


=== Seertall ===
Premieren ble sett av 1,67 millioner og havnet dermed på syvendeplass over ukens mest sette programmer. Seerne gav det terningkast tre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Par-i-bol på NRK TV
Mathematical Reviews

Mathematical Reviews er et tidsskrift som utgis av American Mathematical Society (AMS) som inneholder korte utdrag (og av og til evalueringer) av artikler innenfor matematikk, statistikk og teoretisk informatikk (theoretical computer science).


== Se også ==
Referativnyi Zhurnal, published in former Soviet Union and now in Russia
Zentralblatt MATH, published in Germany
INSPEC
Web of Science
IEEE Xplore
Current Index to Statistics


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mathematical Reviews database with access to the online search function for the database (for subscribers), and links to information about the service, such as the following:
#Mathematical Reviews editorial statement outlines the mission of Mathematical Reviews;
#Mathematical Reviews guide for reviewers, intended for both reviewers and users of Mathematical Reviews.
#MathSciNet FAQ
Exceptional MathReviews collected by Kimball Martin and sorted by amusement factor.
Volcom

Volcom er et selskap som lager klær og surfeutstyr. Det holder til i California, hvor det ble grunnlagt i 1991 av Richard "Wooly" Woolcott og Tucker "T-Dawg" Hall. Selskapet sikter seg inn mot surfing, skateboard, og snowboard markedene, noen av grunnleggerens egne interesser. I april 2005, skiftet selskapet navn til Volcom, Inc.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Erlend Rian

Erlend Rian (født 15. juni 1941 i Fåberg, død 1. desember 2020 i Oslo) var en norsk pressemann og politiker (H).
Han var cand.mag. fra Universitetet i Oslo, og var disponent og ansvarlig redaktør i Bladet Tromsø 1974–1980. Etter den politiske karrièren var han administrerende direktør i Destinasjon Tromsø 1996–2003 og daglig leder i Tromsø 2014 og Tromsø 2018. Han var nestleder i Norges Kommunalbanks styre 1987–1994 og styreleder i Luftfartsverket 1997–2002.Rian var ordfører i Tromsø 1980–1995 og 2. viseformann i Høyre 1986–1988. Han var også formann i Den Konservative Studenterforening i 1969 og fylkessekretær i Troms Høyre 1970–1974. I 1971 ble han ansatt som generalsekretær i Unge Høyre, men tiltrådte ikke. Han meldte seg ut av partiet i 2005, men meldte seg senere inn i igjen, og ble innvalgt i Tromsø bystyre i 2011. Rian representerte sammen med eksempelvis Arne Rettedal og Erling Norvik en sosialliberal og pragmatisk tradisjon innenfor Høyre, ifølge Bjørgulv Braanen.I 1991 ble han kåret til «Årets tromsøværing» av leserne til Bladet Tromsø. 
Han var eldre bror av historiker Øystein Rian.


== Referanser ==
La bambola

«La bambola» er en italiensk sang skrevet av Franco Migliacci og Bruno Zambrini. Tittelen betyr «dukken». Sangen ble spilt inn av Patty Pravo i 1968 og utgitt på singlen ARC AN 4155. Utgivelsen ble en stor suksess, og sangen regnes i dag som en klassiker innen italiensk musikk.
Sangteksten er en klage fra en kvinne som krever respekt fra sin egen mann, som behandler henne som en dukke (La bambola på italiensk), utnytter henne og kaster henne bort når hun ikke lenger er nyttig.


== Patty Pavos innspilling ==
Patty Pavo spilte inn «La bambola» på plate etter at den ble avvist av Caterina Caselli, Gigliola Cinquetti, Gianni Morandi, The Rokes samt Little Tony. Tidligere hadde Pavo hovedsakelig sunget coverversjoner av amerikanske poplåter.Innspillingen fra 1968 har en kort intro kun med akustisk gitar og tamburin.
«La bambola» lå øverst på den italienske singlelisten og var den mest solgte singlen i Italia i 1968. Den gjorde det også mulig for Patti Pravo å spille inn sin første LP, som også het Patty Pravo. 
I 2008 ble det utgitt en rockeversjon av «La bambola» for å feire førtiårsjubileet for dens utgivelse. Det ble også laget en video, hvor Patty Pavo parodierer Amy Winehouse og etterligner hennes «look». 


== Coverversjoner ==
Mange coverversjoner har blitt spilt inn på plate i årenes løp, blant annet av Heidi Brühl og Anita Lindblom. Den best kjente versjonen er trolig en innspilling med italienske Dalida, som ble gitt ut noen måneder etter Pavos singel.
I 2008 gjorde Giusy Ferreri en coverversjon på sin debut-EP Non ti scordar mai per me.


== Norsk versjon ==
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Si meg hva som skjer». Den norske versjonen ble spilt inn av Gro Anita Schønn med Terje Fjærns orkester og utgitt på singelen RCA NA 1345.


== Referanser ==
Brusand stasjon

Brusand stasjon ligger 54,17 kilometer fra Stavanger på Sørlandsbanens kilometer 544,77. Den ligger 2,8 meter over havet. Det har vært stasjon på Brusand siden 1879, ett år etter Jærbanens åpning.
Stasjonsbygningen på Brusand er fra 1919 og er tegnet av Jens Flor.


== Linjer og ruter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Bane NORs informasjonsside om Brusand stasjon
(no) Brusand stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Jærbanen
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen
Arkitekturåret 1912

Arkitekturåret 1912 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1912.


== Bygninger ==
Manchester Opera House, i Manchester, England, åpner andre juledag.


== Priser ==
Olympisk gullmedalje – Eugène Monod & Alphone Laverrière fra Sveits for Byggeplaner for et moderne stadium.
Royal Gold Medal – Basil Champneys.
Prix de Rome: Jacques Debat-Ponsan, førstpris; Roger-Henri Expert andre pris.
Sundts premie – Ole Sverre for Drammensveien 89


== Fødsler ==
9. januar – Ralph Tubbs, britisk arkitekt (død 1996)
21. februar - Henry Bernard, fransk arkitekt (død 1994)
13. april - Bernhard von Glisczynski, tysk arkitekt (død 1993)
1. desember – Minoru Yamasaki, amerikansk arkitekt (død 1986)
15. desember – Ray Eames, amerikansk arkitekt (død 1988)
21. desember - Walter Henn, tysk arkitekt (død 2006)
André Schimmerling, fransk arkitekt (død 2009)


== Dødsfall ==
25. januar - Karl Junker, tysk maler, billedhugger og arkitekt (født 1850)
1. juni - Daniel Burnham, amerikansk byplanlegger og arkitekt (født 1846)
10. august - Paul Wallot, tysk arkitekt (født 1841)
7. oktober - Wilhelm Manchot, tysk arkitekt (født 1844)
17. november - Richard Norman Shaw, britisk arkitekt (født 1831)
Frank Furness, amerikansk arkitekt (født 1839)


== Referanser ==
Arild Rødland

Arild Rødland (født 23. februar 1947) er en norsk petroleumsteknolog og politiker (KrF). Han har vært professor ved NTH/NTNU siden 1980. I perioden 1983–1986 var han statssekretær i Olje- og energidepartementet.
Rødland har vært knyttet til Institutt for petroleumsteknologi og anvendt geofysikk siden 1978, og har vært både instituttbestyrer og neststyrer. Ved NTH/NTNU har han blant annet bygget opp samarbeid med flere russiske utdanningsinstitusjoner, og ble i den sammenheng utnevnt til æresdoktor ved Pomor-statsuniversitetet i Arkhangelsk i 1997. Rødland var avdelingssjef ved SINTEF 1978–1982.
Rødland var første varamann til Stortinget for KrF i Sør-Trøndelag 1989–1993.
Etter å ha tapt kampen om en sikker plass på fylkespartiets liste ved stortingsvalget i 1993, meldte han seg ut av KrF, og engasjerte seg senere i Samlingspartiet Ny Fremtid.


== Kilder ==
«60 år». Nationen (23. februar 2007)


== Eksterne lenker ==
(no) Arild Rødland hos Stortinget 
(no) Arild Rødland hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Publikasjoner av Arild Rødland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Arild Rødland i BIBSYS
Iuridae

Iuridae er en gruppe (familie) av skorpioner.  


== Utseende ==
Iurus duforeius er Europas største skorpion, opptil 10 centimeter lang, mens Chactas-artene er ganske små (gjerne ca. 30 mm). Kroppsformen er forholdsvis bred, pedipalpene (klørne) middels kraftige. Halen er nokså tynn og kort.


== Levevis ==
Iurus duforeius holder til i sprekker i klipper, gjerne på litt fuktigere steder i et ellers tørt landskap. Som alle skorpioner er den nattaktiv og fører et skjult levevis. Den ser ut til å være særlig utsatt for uttørking og er trolig ikke i aktivitet i de tørreste og varmeste månedene.


== Farlige arter ==
Lite er kjent med sikkerhet om giftigheten av disse artenes stikk, men de er ikke regnet som farlige for mennesker.


== Utbredelse ==
Familien har en ganske begrenset utbredelse og er bare kjent fra Hellas, Tyrkia, Syria og mer usikkert fra Irak.
Det finnes to arter i Europa.


== Systematisk inndeling ==
Artene som nå blir regnet til Caraboctonidae ble før ført til denne familien.

rekke leddyr, Arthropoda
underrekke Chelicerata
klasse edderkoppdyr, Arachnida – omfatter de landlevende cheliceratene
underklasse Dromopoda
gruppe Novogenuata
orden skorpioner, Scorpionida (= Scorpiones)
gruppe Neoscorpionina – alle de nålevende artene hører til her
overfamilie Iuroidea
familie Iuridae Thorell, 1876
slekten Chalcas Birula, 1899
Chalcas birulai Fet, Soleglad & Kovarik, 2009
Chalcas gruberi Fet, Soleglad & Kovarik, 2009
Calchas nordmanni Birula, 1899
slekten Iurus Thorell, 1876
Iurus asiaticus Birula, 1903 (ofte regnet som en underart av I. duforeius)
Iurus dufoureius (Brullé, 1832)
Iurus kadleci Kovarik, Fet, Soleglad & Yagmur, 2010
Iurus kinzelbachi Kovarik, Fet, Soleglad & Yagmur, 2010
Iurus kraepelini von Ubisch, 1922


== Kilder ==
Jan Ove Rein: The Scorpion Files- Iuridae
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Iuridae i Encyclopedia of Life 
(en) Iuridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Iuridae hos Fauna Europaea 
(en) Iuridae hos ITIS 
(en) Iuridae hos NCBI 
(en) Kategori:Iuridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Side om Iurus duforeius, med bilde