jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aphthona lutescens

Aphthona lutescens (Gyllenhal 1808) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  Den lever på kattehale. Den finnes sør i Norge.  
Aphthona lutescens er mellom 2–2,5 mm lang. Den er lyst gulbrunt med enkelte brunere parti på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Dekkvingene har en mørkere brunsvart farge langs sømmen. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune, mens baklåret er mørkere. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 
Aphthona lutescens tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942–1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Aphthona lutescens i Encyclopedia of Life 
(en) Aphthona lutescens i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Aphthona lutescens hos Artsdatabanken 
(sv) Aphthona lutescens hos Dyntaxa 
(en) Aphthona lutescens hos Fauna Europaea 
(en) Aphthona lutescens hos NCBI 
(en) Kategori:Aphthona lutescens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aphthona lutescens – Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Aphthona venustula

Aphthona venustula (Goeze 1777) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes ikke i Norge.
Aphthona venustula er en liten bille, mellom 1,8-2,4 mm lang. Den er mørk, blåsvart med en metallisk glans på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Fasettøynene er noe utstående. Dekkvingene har fin uregelmessig punktur. Kroppen er litt langsmal og pæreformet. Beina er lyse, gulbrune, mens baklåret er mørkt. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene. Den er svært lik flere andre jordlopper i samme slekt.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.
Aphthona venustula tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Eksterne lenker ==
(en) Aphthona venustula i Encyclopedia of Life 
(en) Aphthona venustula i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Aphthona venustula hos Artsdatabanken 
(sv) Aphthona venustula hos Dyntaxa 
(en) Aphthona venustula hos Fauna Europaea 
(en) Aphthona venustula hos NCBI 
(en) Kategori:Aphthona venustula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aphthona venustula - Fauna Europaea
Norsk entomologisk forening
Rullestolcurling under de paralympiske vinterlekene 2010

Rullestolcurling var en av øvelsene under de paralympiske vinterlekene 2010, og ble arrangert i Hillcrest Park i Vancouver i Canada fra 13. mars til 20. mars 2010. Ti lag konkurrerte, i en mix-turnering hvor menn og kvinner konkurrerer sammen.


== Kvalifisering ==
Kvalifiseringen til de paralympiske vinterlekene 2010 var basert på rangeringen i 2007, 2008 og 2009 World Wheelchair Curling Championship. Poeng ble gitt for en topp ti plassering i disse tre turneringene, med tolv poeng gitt for førsteplassen, og ett poeng for tiendeplassen. De ni landene med mest poeng ble kvalifisert til Vancouver lekene, mens tiendeplassen var reservert for vertslandet, Canada. Fordi det canadiske laget plasserte seg innen topp 9, var den tiendeplassen gitt til det tiende rangerte laget, Japan. England, Scotland og Wales konkurrerer separat på World Wheelchair Curling Championships, men konkurrerer sammen som Storbritannia under de paralympiske leker. Etter en avtale mellom curling forbundene i disse tre områdene, vil bare poeng fra det skotske laget telle for Storbritannias paralympiske kvalifisering totalt.

* Poeng tatt av kun Scotlands lag


== Lag ==
Hvert lag består av fem curlere og må inkludere minst en person av hvert kjønn. 


== Se også ==
Curling under Vinter-OL 2010


== Referanser ==
Wheelchair Curling – Sports – Vancouver 2010
Wheelchair Curling Schedule
«Vancouver 2010 Paralympic Winter Games Qualification Guide: Curling» (PDF). Den internasjonale paralympiske komité. mars 2009. Besøkt 4. juni 2009. 
«Paralympic Qualification». World Curling Federation. 2009. Besøkt 4. juni 2009.  Arkivert 3. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Vagabond (danseband)

Vagabond er et norsk danseband fra Hedmark som startet i 2008 og ble oppløst i starten av 2014. I 2018 gjør bandet comeback for en konsert. Medlemmene i bandet har tidligere spilt i band som Picazzo, Trond Erics, Scandinavia, Dænsebændet, Torry Enghs og Doodle Bugs.
I mai 2009 ga de ut debutalbumet Vagabond på Tylden & Co.. For albumet vant de Spellemannprisen 2009 i klassen danseorkester. Bandet ga ut sitt andre album, 2, i 2012 og ble nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen danseband for det. I desember 2013 ga bandet ut sitt tredje og hittil siste album, Vagabond 3


== Besetning ==
Tommy Michaelsen, 2008-2014, 2018 trommer og vokal
Eirik Johansen, 2013-2014, kassegitar og vokal
Bo Thomas Bråten, 2010-2014, keyboard, trekkspill og sang
Hans Olav Trøen, 2008-2014, 2018 bassgitar og sang
Auden Senderud, 2013-2014, gitar og steelgitar
Per Erik Gjedtjernet, 2008-2010, 2018 keyboard og sang
Lars Espen Skogvold, 2008-2013, 2018 gitar og vokal


== Diskografi ==


=== Album ===
Vagabond (2009)
2 (2012)
3 (2013)


=== Singler ===
Radio (2009)
Stockholm tur-retur (2009)
Sjømann Per (2010)
Døgnvill(2013)


== Eksterne lenker ==
Biografi fra nrk.no
Hjemmeside
Ryllikskjoldbille

Ryllikskjoldbille (Cassida denticollis) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).   Den lever på ulike planter, blant annet i slektene Achilla og Tanacetum.  
Ryllikskjoldbille er mellom 5,5-7 mm lang. Den har et lyst blekgrønt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Lengst frem (nær halsskjoldet) er dekkvingene noe rødlige og helt i roten finnes noen små svarte tenner. Halsskjoldet er like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, noe gulfarget.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage. 
Ryllikskjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) ryllikskjoldbille i Encyclopedia of Life 
(en) ryllikskjoldbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ryllikskjoldbille hos Artsdatabanken 
(sv) ryllikskjoldbille hos Dyntaxa 
(en) ryllikskjoldbille hos Fauna Europaea 
(en) ryllikskjoldbille hos ITIS 
(en) ryllikskjoldbille hos NCBI 
(en) Kategori:Cassida denticollis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassida denticollis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Ryllikskjoldbille Cassida denticollis - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Attaliddynastiet

Attaliddynastiet var et hellenistisk dynasti som hersket over byen Pergamon etter at Lysimakhos døde, en av Aleksander den stores generaler. Attaliddynastiets kongedømme var en del av de statene som oppsto i kjølvannet etter at Lysimakhos’ rike falt sammen. En av Lysimakhos’ offiserer, Filetairos, tok kontroll over byen i år 282 f.Kr. De senere attalidene var etterkommere av hans far, og de utvidet byen til et kongedømme. Attalos I av Pergamon proklamerte seg selv som konge på 230-tallet f.Kr. etter at han hadde vunnet militære seirer over galatierne. Attalidene hesket over Pergamon helt fram til Attalos III av Pergamon testamenterte kongedømmet Pergamon til Den romerske republikk i år 133 f.Kr. for å unngå en sannsynlig etterfølgerkrise.
På interiøret av Pergamonalteret er det en frise som avbilder livet til den mytologiske figuren Telefos, sønn av Herakles, som det herskende attaliddynastiet assosierte med deres by og hevdet nedstamming fra Olympos, den greske panteon. Pergamon som ble en del av den greske verden langt senere enn deres motstykker i vest, kunne ikke hevde av den samme guddommelige arv som de eldre greske bystatene, og hadde retroaktivt kultivert deres sted i greske mythos.


== Dynastiet i Pergamon ==
Filetairos (282 f.Kr.–263 f.Kr.)
Eumenes I (263 f.Kr.–241 f.Kr.)
Attalos I Soter (241 f.Kr.–197 f.Kr.)
Eumenes II (197 f.Kr.–159 f.Kr.)
Attalos II Filadelfos (159 f.Kr.–138 f.Kr.)
Attalos III (138 f.Kr.–133 f.Kr.)
Eumenes III Aristonikos (133 f.Kr.–129 f.Kr.)


== Genealogi ==


== Litteratur ==
Hansen, Esther V. (1971): The Attalids of Pergamon. Ithaca, New York: Cornell University Press; London: Cornell University Press Ltd. ISBN 0-8014-0615-3.
Kosmetatou, Elizabeth (2003): «The Attalids of Pergamon», i Andrew Erskine, red., A Companion to the Hellenistic World. Oxford: Blackwell: ss. 159–174. ISBN 1-4051-3278-7.
Wolesi Jirga

Wolesi Jirga er underhuset i Afghanistan. Den har 249 seter, og man velges inn som representant for en av Afghanistans 34 provinser.
Meshrano Jirga er nasjonalforsamlingens overhus med en viss vetorett, men stort sett rådgivende funksjon.
Blek skjoldbille

Blek skjoldbille (Cassida flaveola) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).   Den lever på ulike planter, blant annet i slektene Stjerneblom (Stellaria) og Linbendel (Spergula).  
Blek skjoldbille er mellom 4-6 mm lang. Den har et lyst blekbrunt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Halsskjoldet er nesten uten punktur på midten og like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, noe gulfarget. Den ligner litt på Prikket skjoldbille, men kan skilles fra denne på halsskjoldets punktur.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.
Blek skjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) blek skjoldbille i Encyclopedia of Life 
(en) blek skjoldbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blek skjoldbille hos Artsdatabanken 
(sv) blek skjoldbille hos Dyntaxa 
(en) blek skjoldbille hos Fauna Europaea 
(en) blek skjoldbille hos ITIS 
(en) blek skjoldbille hos NCBI 
(en) Kategori:Cassida flaveola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassida flaveola – detaljert informasjon på Wikispecies 
Blek skjoldbille Cassida flaveola - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Prikket skjoldbille

Prikket skjoldbille Cassida nebulosa er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på ulike planter, blant annet i slektene Chenopodium og Atriplex.  
Prikket skjoldbille er mellom 6-7 mm lang. Den har en blekbrunt grunnfarge, med små mørke flekker på hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Halsskjoldet har tett punktur overalt og er like bred som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og beina. Beina er lyse, noe gulfarget. Den ligner litt på Cassida flaveola, men kan skilles fra denne på halsskjoldets punktur.

 
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.
Prikket skjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Rødlistevurdering ==
Økologi, utbredelse og påvirkninger: Prikket skjoldbille lever på melder og er kjent fra noen lokaliteter i Olsofjordområdet, samt nylig gjenfunnet i Gudbrandsdalen ved Frya. Tidligere utbredt over store deler av Sør-Norge, men har trolig gått sterkt tilbake. Funn fra de siste ti årene indikerer imidlertid at arten kan ha tatt seg noe opp. Likevel er utbredelsesområdet er begrenset til pressområder som reduseres i areal og kvalitet pga kombinasjonen mellom gjengroing og utbygging.  
Vurdering: Arten er nær truet (NT) med bakgrunn i begrenset forekomstareal) kombinert med pågående nedgang i forekomstareal, areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente forekomstareal er 40 km2, mens estimert forekomstareal er 148 km2 (minimum 40 km2, maksimum 400 km2). Men usikkerheten er relativt stor da arten er forholdsvis lite ettersøkt. Arten er trolig i tilbakegang som følge av endringer i kulturlandskapet. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både forekomstareal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon. 
Konklusjon: Cassida nebulosa er vurdert i 2021 som nær truet (NT) fordi arten har et begrenset forekomstareal der habitatets kvalitet er vurdert til å være i tilbakegang.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) prikket skjoldbille i Encyclopedia of Life 
(en) prikket skjoldbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) prikket skjoldbille hos Artsdatabanken 
(sv) prikket skjoldbille hos Dyntaxa 
(en) prikket skjoldbille hos Fauna Europaea 
(en) prikket skjoldbille hos ITIS 
(en) prikket skjoldbille hos NCBI 
(en) Kategori:Cassida nebulosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassida nebulosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassida nebulosa - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Elvis’ Christmas Album

Elvis' Christmas Album er den første juleplaten av Elvis Presley, utgitt i 1957. 


== Sporliste ==
«Santa Claus Is Back In Town»
«White Christmas»
«Here Comes Santa Claus»
«I'll Be Home for Christmas»
«Blue Christmas»
«Santa Bring My Baby Back (to Me)»
«O Little Town of Bethlehem»
«Silent Night»
«(There'll Be) Peace in the Valley (For Me)»
«I Believe»
«Take My Hand, Precious Lord»
«It Is No Secret (What God Dan Do)»


== Medvirkende ==
Elvis Presley – vokalist, gitar
Scotty Moore – gitar
Gordon Stoker – piano vokal
Dudley Brooks – piano
Hoyt Hawkins – orgel
Marvin Hughes – piano
Bill Black – bass
D. J. Fontana – trommer
Millie Kirkham – vokal
The Jordanaires – vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Elvis' Christmas Album på Discogs 
(en) Elvis' Christmas Album på MusicBrainz 
(en) Elvis' Christmas Album på MusicBrainz 
(en) Elvis' Christmas Album på Spotify 
(en) Elvis' Christmas Album på AllMusic
Tistelskjoldbille

Tistelskjoldbille (Cassida rubiginosa) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på ulike planter, blant annet på tistler. Den er en av de vanligste skjoldbillene i Norge, sammen med stor skjoldbille Cassida viridis.Tistelskjoldbille er mellom 6-7,5 mm lang. Den har et lyst blekgrønt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Lengst frem (nær halskjoldet) er dekkvingene svakt rødlig eller brune. Halskjoldet er like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse, noe gulfarget.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage. Larven gnager på plantens blad, den skjuler seg under et sekret. 
Tistelskjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) tistelskjoldbille i Encyclopedia of Life 
(en) tistelskjoldbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tistelskjoldbille hos Artsdatabanken 
(sv) tistelskjoldbille hos Dyntaxa 
(en) tistelskjoldbille hos Fauna Europaea 
(en) tistelskjoldbille hos ITIS 
(en) tistelskjoldbille hos NCBI 
(en) Kategori:Cassida rubiginosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassida rubiginosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tistelskjoldbille Cassida rubiginosa - Fauna Europaea
Norsk Entomologisk forening
Stor skjoldbille

Stor skjoldbille (Cassida viridis) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den lever på ulike planter, blant annet på planter i slektene Galeopsis og Mentha. Den er en av de vanligste skjoldbillene i Norge, sammen med tistelskjoldbille Cassida rubiginosa.Stor skjoldbille er mellom 8,5-10 mm lang. Den er uten flekker og har et lyst grønt hode, halsskjold (pronotum) og dekkvinger. Halskjoldet er like bredt som dekkvingene. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Beina er lyse.
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.
Stor skjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) stor skjoldbille i Encyclopedia of Life 
(en) stor skjoldbille i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stor skjoldbille hos Artsdatabanken 
(sv) stor skjoldbille hos Dyntaxa 
(en) stor skjoldbille hos Fauna Europaea 
(en) stor skjoldbille hos ITIS 
(en) stor skjoldbille hos NCBI 
(en) Kategori:Cassida viridis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cassida viridis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassida viridis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stor skjoldbille Cassida viridis - Fauna Europaea
Norsk entomologisk forening
Bjørneparken

Bjørneparken, tidligere Vassfaret Bjørnepark, er en dyrepark med norske rovdyr, ville hjortedyr og husdyr. Parken er på 267 mål og ligger rett ved Flå i Hallingdal, like ved Vassfaret. Parken har også aktiviteter som hinderløype, lekeapparater og en nyåpnet berg-og-dal-bane. Innendørs finnes det et stort lekerom med klatrestativ, et rovdyrsenter og Norges største krokodilleland. Våren 2020 åpnet en ny stor utstilling med Amurleoparder, verdens mest utrydningstruede kattedyr. Bjørneparken involverer seg i bevaring av dette kattedyret i naturen.   


== Bakgrunn ==
Bjørneparken ble anlagt i 1997 etter at  Kristen Gandrud og Magne Trøstheim ga bort deler av gårdsbruket til å etablere en bjørnepark.

Bjørneparken besøkes årlig av ca 80 000 besøkende, og er med dette Norges nest største dyrepark.
Per 2020 lever de fire bjørner i Bjørneparken. Den opprinnelige og gamle bjørnen Rugg, binnen Nora, halvbrødrene Trym og Anton. Bjørneparken produserer ikke bjørneunger, og oppfostrer ikke barn på dyrene med mindre det foreligger en plan for deres videre liv.
Bjørneparken har også gaupe, elg, hjort, rådyr, rødrev og gårdsdyr som sau, geit, gris og alpakka. Bjørneparken har fôringsprogram som tar de besøkende med på runder i parken hvor de får være med på fôringene av dyrene.
Våren 2016 åpnet Bjørneparken en ny utstilling - "Krokodilleland" - med 30 krokodiller, anaconda, mindre slanger, krokodillevaran og 12 aldabraskilpadder.
Parken ledes av direktør Kees Oscar Ekeli.
Rovdyrene i Bjørneparken har sitt naturlige habitat i områdene rundt parken. Innhegningene er store, og holdes så naturlige som mulig. 
I tillegg til å være en natur- og dyrepark, ivaretar Bjørneparken lokal natur- og kulturhistorie ved å bevare eldre hus fra setre og plasser i Flå. I en av bygningene kan man se hvordan skogsdrift foregikk i gamle dager.


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørneparken
(no) Besøksrekord i dyreparkane
(no) Femlingbjørnene tar første skritt ut av hiet
Cathrine Lindahl

Eva Cathrine Lindahl (født 26. februar 1970 i Härnösand) er en svensk curlingspiller. Hun spiller på andreplass i sin søster Anette Norbergs lag som vant VM i 2005 og 2006 samt tok gull i Vinter-OL 2006 i Torino og i Vinter-OL 2010 i Vancouver.


== OL-medaljer ==
2006  Torino -  Gull i curling, damer  Sverige
2010  Vancouver -  Gull i curling, damer  Sverige


== Eksterne lenker ==
(en) Cathrine Lindahl – Olympics.com 
(en) Cathrine Lindahl – Olympic.org 
(en) Cathrine Lindahl – Olympedia 
(en) Cathrine Lindahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Cathrine Lindahl – Sveriges olympiske komité 
(en) Cathrine Lindahl – World Curling Tour 
(en) Cathrine Lindahl – World Curling Federation 
De svenske curlingjentenes offisielle nettsted
Biografi fra Sveriges Olympiska Kommitté